2001L0022 — LV — 10.02.2005 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

▼B

KOMISIJAS DIREKTĪVA 2001/22/EK

(2001. gada 8. marts),

ar ko nosaka paraugu ņemšanas metodes un analīzes metodes svina, kadmija, dzīvsudraba un 3-MHPD satura oficiālajai kontrolei pārtikas produktos

(Teksts attiecas uz EEZ)

1. pants

Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka paraugus svina, kadmija, dzīvsudraba un 3-MHPD satura noteikšanai pārtikas produktos ņem saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumā aprakstītajām metodēm.

2. pants

Dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu to, ka paraugus svina, kadmija, dzīvsudraba un 3-MHPD satura noteikšanai pārtikas produktos oficiālās kontroles nolūkā sagatavo un analizē atbilstīgi šīs direktīvas II pielikumā aprakstītajiem kritērijiem.

3. pants

Dalībvalstīs vēlākais līdz ►M1 2002. gada 5. aprīlim ◄ stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

Kad dalībvalstis pieņem šos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Šādas atsauces pievienošanas kārtību nosaka dalībvalstis.

4. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

I PIELIKUMS

PARAUGU ŅEMŠANAS METODES SVINA, KADMIJA, DZĪVSUDRABA UN 3-MHPD SATURA OFICIĀLAJAI KONTROLEI DAŽOS PĀRTIKAS PRODUKTOS

1. MĒRĶIS UN PIEMĒROŠANAS JOMA

Paraugus svina, kadmija, dzīvsudraba un 3-MHPD satura oficiālajai kontrolei pārtikas produktos ņem saskaņā ar še turpmāk aprakstītajām metodēm. Tā iegūto kopparaugu uzskata par raksturīgu tām partijām vai partijas daļām, no kurām paraugi ņemti. Atbilstību maksimālajam saturam, kas noteikts Regulā (EK) Nr. 466/2001, nosaka, pamatojoties uz laboratorijas paraugos noteikto saturu.

2. DEFINĪCIJAS

3. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

3.1. Personāls

Paraugus ņem saskaņā ar dalībvalstu norādījumiem pilnvarota kvalificēta persona.

3.2. Viela, no kuras ņem paraugus

Paraugus no katras analizējamās partijas ņem atsevišķi.

3.3. Drošības pasākumi

Ņemot paraugus un gatavojot laboratorijas paraugus, jāveic drošības pasākumi, lai novērstu visas izmaiņas, kas var ietekmēt svina, kadmija, dzīvsudraba un 3-MHPD saturu, nevēlami ietekmēt analīzes procesu vai padarīt kopparaugus neraksturīgus.

3.4. Paraugi

Cik iespējams, paraugus ņem dažādās partijas vai partijas daļas vietās. Atkāpes no šīs procedūras jāreģistrē protokolā, kas paredzēts 3.8.

3.5. Kopparauga sagatavošana

Kopparaugu izveido, apvienojot visus paraugus. Tas ir vismaz 1 kg, ja tāda masa nav praktiski neizdevīga, piemēram, paraugu ņemot no viena iepakojuma.

3.6. Kopparauga dalījums laboratorijas paraugos apstiprināšanas, kontroles un arbitrāžas nolūkos

Laboratorijas paraugus apstiprināšanas, kontroles un arbitrāžas nolūkiem ņem no sasmalcināta kopparauga, ja tas nav pretrunā dalībvalstu noteikumiem par paraugu ņemšanu. Apstiprināšanai pietiek ar tāda lieluma laboratorijas paraugiem, kas dod iespēju izdarīt atkārtotu analīzi.

3.7. Kopparaugu un laboratorijas paraugu iepakojums un nosūtīšana

Katru kopparaugu un laboratorijas paraugu liek tīrā, inertā traukā, kas nodrošina pietiekamu aizsardzību pret kontamināciju, pret komponentu zudumiem, kas rodas, absorbējoties trauka iekšējā sienā, un pret bojājumiem/zudumiem, kas rodas transportējot. Veic visus vajadzīgos piesardzības pasākumus, lai novērstu kopparaugu un laboratorijas paraugu sastāva izmaiņas, kas varētu rasties transportējot vai glabājot.

3.8. Kopparaugu un laboratorijas paraugu noslēgšana un marķēšana

Katru oficiālam lietojumam ņemtu paraugu noplombē un marķē parauga ņemšanas vietā, ievērojot dalībvalstu noteikumus. Katra paraugu ņemšana jāprotokolē, dodot iespēju nepārprotami identificēt katru partiju un norādot paraugu ņemšanas vietu un datumu, kā arī visu papildu informāciju, kas var noderēt analītiķim.

4. PARAUGU ŅEMŠANAS PLĀNI

Vislabāk paraugus ņemt tur, kur prece nonāk barošanās ķēdē un kļūst nosakāma atsevišķa partija. Paraugu ņemšanas metode nodrošina to, ka kopparaugs ir raksturīgs kontrolējamai partijai.

4.1. Paraugu skaits

No šķidriem produktiem, kuros attiecīgo indīgo vielu izplatību partijā var uzskatīt par vienmērīgu, ir pietiekami no partijas ņemt vienu paraugu, kas veido kopparaugu. Norāda partijas numuru. Šķidros produktus, kas satur hidrolizētu augu olbaltumvielu (HVP), vai šķidro sojas mērci pirms parauga ņemšanas labi sakrata vai citādi homogenizē.

No citu produktu katras partijas ņemamo paraugu mazākais skaits ir norādīts 1. tabulā. Visu paraugu svars ir apmēram vienāds. Atkāpes no šīs procedūras jāreģistrē protokolā, kas paredzēts 3.8.

Ja partija sastāv no atsevišķiem iepakojumiem, tad kopparaugam ņem tādu skaitu iepakojumu, kāds norādīts 2. tabulā.

▼M2

5. PARTIJAS VAI PARTIJAS DAĻAS ATBILSTĪBA SPECIFIKĀCIJAI

Kontroles laboratorijā apstiprināšanai laboratorijas paraugu analizē vismaz divās neatkarīgās analīzēs un aprēķina vidējo rezultātu.

Partiju pieņem, ja vidējais rezultāts nepārsniedz attiecīgo maksimālo pieļaujamo līmeni, kāds noteikts Regulā (EK) Nr. 466/2001, ņemot vērā paaugstināto mērījumu nenoteiktību un atgūstamības korekciju (1).

Partiju nepieņem, ja vidējais rezultāts neapšaubāmi pārsniedz attiecīgo maksimālo pieļaujamo līmeni, ņemot vērā paaugstināto mērījumu nenoteiktību un atgūstamības korekciju.

Šie interpretācijas noteikumi attiecas uz parauga analīžu rezultātu oficiālo kontroli. Gadījumā, ja analīze vajadzīga aizstāvības vai tiesāšanās nolūkā, piemēro attiecīgās valsts tiesību aktus.

▼B

II PIELIKUMS

PARAUGU SAGATAVOŠANA UN ANALĪZES METOŽU KRITĒRIJI SVINA, KADMIJA, DZĪVSUDRABA UN 3-MHPD SATURA OFICIĀLAJAI KONTROLEI DAŽOS PĀRTIKAS PRODUKTOS

1. IEVADS

Pamatprasība ir bez sekundāras kontaminācijas iegūt raksturīgu un vienmērīgu/homogēnu laboratorijas paraugu.

2. SPECIFISKAS SVINA, KADMIJA UN DZĪVSUDRABA PARAUGU SAGATAVOŠANAS PROCEDŪRAS

Ir daudzas apmierinošas specifiskas paraugu sagatavošanas procedūras, ko var piemērot attiecīgajiem produktiem. Par apmierinošām uzskata CEN standarta “Pārtikas produkti — mikroelementu noteikšana — izpildes kritēriji un vispārīgi apsvērumi” projektā aprakstītās, bet citas var būt līdzvērtīgas.

Piemērojot jebkuru procedūru, jāievēro šādi punkti:

3. LABORATORIJĀ IZMANTOJAMĀS ANALĪZES METODES UN LABORATORIJAS KONTROLES PRASĪBAS

3.1. Definīcijas

3.2. Vispārīgas prasības

Ja iespējams, analīzes metodēm, ko izmanto pārtikas kontroles nolūkos, jāatbilst Direktīvas 85/591/EEK pielikuma 1. un 2. punkta noteikumiem.

Svina analīzei vīnā jālieto metode, kas izklāstīta pielikuma 35. nodaļā Komisijas Regulai (EEK) Nr. 2676/90 ( 6 ), ar ko nosaka Kopienas metodes vīnu analīzei.

3.3. Īpašas prasības

3.3.1. Svina, kadmija un dzīvsudraba analīzes

Svina, kadmija un dzīvsudraba satura noteikšanai nav paredzētas īpašas metodes. Laboratorijās izmanto apstiprinātu/izvērtētu metodi, kas atbilst 3. tabulā norādītajiem izpildes kritērijiem. Ja iespējams, apstiprinot/izvērtējot salīdzināmās pārbaudes materiālos iekļauj sertificētu standartmateriālu.

3.3.2. 3-MHPD analīze

3-MHPD satura noteikšanai nav paredzētas īpašas metodes. Laboratorijās izmanto apstiprinātu/izvērtētu metodi, kas atbilst 4. tabulā norādītajiem izpildes kritērijiem. Ja iespējams, apstiprinot/izvērtējot salīdzināmās pārbaudes materiālos iekļauj sertificētu standartmateriālu. Salīdzināmās pārbaudēs ir apstiprināta/izvērtēta īpaša metode, kuras atbilstība 4. tabulas prasībām ir pierādīta. c

▼M2

3.3.3. Izpildes kritēriji – nenoteiktības funkcijas pieeja

Tomēr nenoteiktības pieeju var arī izmantot, lai panāktu laboratorijā izmantojamās analīzes metodes piemērotību. Laboratorijā var izmantot metodi, kas dod rezultātus maksimālās standarta nenoteiktības robežās. Maksimālo standarta nenoteiktību var aprēķināt, izmantojot šādu formulu:

kur:

Uf ir maksimālā standarta nenoteiktība

LOD ir kvantitatīvās noteikšanas robeža

C ir procentuālā koncentrācija

α ir skaitliskais koeficients, ko izmanto atkarībā no C lieluma. Izmantojamie lielumi ir norādīti tabulā:

un U ir paaugstinātā nenoteiktība, izmantojot kontroles koeficientu 2, kas dod aptuveni 95 % uzticamības līmeni.

Ja analītiskā metode ar mērījumu nenoteiktību dod rezultātus, kas ir zemāki par maksimālo standarta ticamību, tad šī metode ir vienādi piemērota iepriekš minētajai attiecībā uz izpildes raksturlielumiem.

▼M2

3.4. Analīzes ticamības vērtējums, atgūstamības aprēķins un rezultātu protokolēšana

Tomēr iespējamo analīžu ticamību novērtē, tajās izmantojot atbilstošus sertificētus standartmateriālus.

Atgūstamības nolūkā ir jāprotokolē koriģētie vai nekoriģētie analīzes rezultāti. Par protokolēšanas veidu un atgūstamības līmeni ir jādod pārskats.

Analīžu veicējam jāievēro “Eiropas Komisijas ziņojums par saistību starp analīžu rezultātiem, mērījumu nenoteiktību, atgūstamības koeficientiem un Eiropas Savienības tiesību aktu noteikumiem attiecībā uz pārtiku” (1).

Analīžu rezultāti ir jāprotokolē šādi: x +/– U, turklāt x ir analīžu rezultāti un U ir mērījumu nenoteiktība.

▼B

3.5. Laboratorijas kvalitātes standarti

Laboratorijām jāatbilst Direktīvai 93/99/EEK.

3.6. Rezultātu izteikšana

Rezultātus izsaka tādās pašās vienībās kā Regulā (EK) Nr. 466/2001 noteikto augstāko saturu.

ATSAUCES

c Method of Analysis to determine 3- Monochloropropane-1, 2-Diol in Food and Food Ingredients using Mass Spectrometric Detection, submitted to CEN TC 275 and AOAC International (pieejama arī “Report of the Scientific Cooperation task 3.2.6: Provision of validated methods to support the Scientific Committee on Food's recommendations regarding 3-MCPD in hydrolysed protein and other foods”).