1997R0894 — LV — 19.07.2007 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

PADOMES REGULA (EK) Nr. 894/97

(1997. gada 29. aprīlis),

ar kuru paredz dažus tehniskus pasākumus zvejas resursu saglabāšanai







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 1 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 2 ), (1) Tā kā Padomes 1986. gada 7. oktobra Regula (EEK) Nr. 3094/86, kas nosaka zināmus tehniskus pasākumus zvejas resursu saglabāšanai ( 3 ) ir bieži un būtiski grozīta; tā kā skaidrības un lietderības labad minētā regula būtu jāsistematizē; (2) Tā kā, lai nodrošinātu jūras bioloģisko resursu aizsardzību un līdzsvarotu zvejas resursu izmantošanu gan zvejnieku, gan patērētāju interesēs, būtu jānosaka tehniskie pasākumi zvejas resursu saglabāšanai, inter alia precizējot pieļaujamos tīklu acu izmērus, piezvejas likmes un zivju izmērus, kā arī zvejas ierobežojumus zināmos apgabalos un laikposmos un ar noteiktiem zvejas rīkiem; (3) Tā kā jāpanāk līdzsvars starp tehnisko saglabāšanas pasākumu pielāgošanu zvejniecības nozaru dažādībai un vajadzību pēc vieglāk piemērojamiem vienādiem noteikumiem; (4) Tā kā šajā regulā būtu jāiekļauj zvejas darbības Skagerakā un Kategatā reglamentējoši noteikumi, par ko Kopiena ir vienojusies ar Norvēģiju un Zviedriju; tā kā, ņemot vērā zinātnieku ieteikumus, tādēļ jānosaka sezonāli ierobežojumi noteiktām zvejas darbībām Skagerakā un Kategatā; (5) Tā kā apsaimniekošanas pasākumi attiecībā uz zvejniecību Baltijas jūrā būtu jāpieņem Starptautiskajai Baltijas jūras zvejniecības komisijai; (6) Tā kā izmestās zivis pašlaik veido nepieļaujamus atkritumus lielos apmēros; tā kā aizliegums zvejojot izmantot nepietiekami selektīvas metodes vai zvejot apgabalos, kur koncentrējas nepieaugušās zivis, līdz ar tīklu acu izmēru palielināšanu un izmešanu veicinošu zvejas rīku aizliegumu, ir pirmais solis ceļā uz tādu darbību galīgu izskaušanu, kuras ir pretrunā ar zvejas resursu saglabāšanu un pareizu izmantošanu; tā kā jāievieš saskanīga vadības un apsaimniekošanas sistēma, kas līdz minimumam samazina izmesto zivju daudzumu; (7) Tā kā jānosaka zvejas noteikumi attiecībā uz zināmu sugu zivīm, kā arī piezveju un aizsargājamām sugām; (8) Tā kā plašos izmēģinājumos ir pierādīts, ka kvadrātveida acu paneļu izmantošanai virs āmja ir liela nozīme pārāk mazu zivju nozvejas samazināšanā; (9) Tā kā rūpnieciskā zveja ir nepārtraukta darbība un tā kā līdz ar to arī to reglamentējošiem nosacījumiem vajadzētu būt stabiliem; (10) Tā kā tādu zināmu sugu zivju zveju, kuras paredzēts pārstrādāt zivju miltos vai eļļā, var veikt ar tīkliem, kam ir mazāka izmēra acis, ar noteikumu, ka šādām zvejas darbībām nav negatīvas ietekmes uz citu bentisku zivju sugu krājumiem, jo īpaši mencām un pīkšām; (11) Tā kā palielinās tendence izmantot grunts žaunu tīklus, iepinējtīklus un rāmjtīklus ar aizvien mazāka izmēra acīm, kā rezultātā palielinās attiecīgās zvejniecības nozares mērķa sugas jauno zivju mirstība; (12) Tā kā šī tendence būtu jāpārbauda un pasīvajos zvejas rīkos, piemēram, grunts žaunu tīklos, iepinējtīklos un rāmjtīklos acu izmēri būtu jāveido tā, lai notiktu selektīvu mērķa sugas vai mērķa sugu grupas nozveju; (13) Tā kā attiecīgās sugas bioloģiskie parametri dažādos ģeogrāfiskos apgabalos ir atšķirīgi; tā kā šīs atšķirības attaisno dažādu pasākumu piemērošanu minētajos apgabalos; (14) Tā kā, lai dotu zvejniekiem pietiekamu laiku esošo zvejas rīku pielāgošanai jaunajām prasībām, būtu jāparedz pietiekams pārejas laiks; (15) Tā kā būtu jānosaka veids, kādā jānosaka vēžveidīgo un gliemju izmēri; (16) Tā kā noteikumi attiecībā uz zvejošanu 12 jūdžu piekrastes joslā būtu jāparedz ar nosacījumiem, kas ir izpildāmi; (17) Tā kā šajā sakarā dalībvalstu piekrastes joslā būtu jāparedz audzētavu platību aizsardzība, ņemot vērā īpašos bioloģiskos apstākļus dažādās šādās zonās; (18) Tā kā neselektīva riņķvadu izmantošana tunzivju un citu zivju sugu baros, kas novērojami kopā ar jūras zīdītājiem vai to ciešā tuvumā, var izraisīt šo zīdītāju bezjēdzīgu izķeršanu un nogalināšanu; (19) Tā kā riņķvadu izmantošana ir efektīva tikai vēlamās mērķa sugas zvejas metode, ja to veic pareizi un ar atbildību; tā kā šādos apstākļos tā vairs neapdraud jūras zīdītāju saglabāšanu; (20) Tā kā Apvienoto Nāciju Ģenerālā Asambleja 1989. gada 22. decembrī pieņēma Rezolūciju 44/225 par liela mēroga zveju ar pelāģiskiem driftertīkliem un tās ietekmi uz pasaules okeānu un jūru dzīvajiem resursiem; (21) Tā kā Padome ar Lēmumu 82/72/EEK ( 4 ) apstiprināja Konvenciju par Eiropas dzīvās dabas un dabisko dzīvotņu aizsardzību (Bernes konvencija); (22) Tā kā Kopiena ir parakstījusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju, kura paredz visas starptautiskās sabiedrības sadarbību atklātās jūras dzīvo resursu saglabāšanā un apsaimniekošanā; (23) Tā kā driftertīklu izmantošanas nekontrolēta izplatība un palielināšanās var radīt nopietnas grūtības saistībā ar pieaugošu zvejas intensitāti un tādu sugu palielinātu piezveju, kuras nav mērķa sugas; tā kā tādēļ zveju ar driftertīkliem vēlams regulēt; (24) Tā kā, lai nekavētu zinātniskus pētījumus, šī regula nebūtu jāpiemēro attiecībā uz darbībām, kuras var būt pat nejauši vajadzīgas šādu pētījumu veikšanai; (25) Tā kā, ja saglabāšana ir nopietni apdraudēta, būtu jāļauj dalībvalstīm veikt attiecīgus pagaidu pasākumus; (26) Tā kā šīs regulas pieņemšanai nevajadzētu padarīt par spēkā neesošiem vai kavēt valstu papildu pasākumus ar stingri vietēju raksturu; (27) Tā kā tādēļ šādus pasākumus var saglabāt vai paredzēt, ja Komisija uzskata, ka tie atbilst Kopienas tiesību aktiem un ir saskaņā ar kopējo zvejniecības politiku; (28) Tā kā šī regula būtu jāpiemēro, neierobežojot zināmus valstu pasākumus, kas paredz stingrākas prasības nekā šīs regulas noteiktās obligātās prasības; (29) Tā kā var būt vajadzīgi steidzami jauni saglabāšanas pasākumi un sīki izstrādāti noteikumi šīs regulas īstenošanai, tā kā šādi pasākumi un noteikumi būtu jāpieņem saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta Padomes 1992. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3760/92, kas izveido Kopienas zivsaimniecības un akvakultūras sistēmu ( 5 ), 18. pantā, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU:







▼M1 —————

▼B







I SADAĻA

TĪKLI UN TO IZMANTOŠANAS NOSACĪJUMI

▼M1 —————

▼B







II SADAĻA

ZIVJU, VĒŽVEIDĪGO UN GLIEMJU MINIMĀLAIS IZMĒRS

▼M1 —————

▼B







III SADAĻA

ZVEJAS AIZLIEGUMS

▼M1 —————

▼B







IV SADAĻA

NOTEIKTU ZVEJAS VEIDU IEROBEŽOJUMI

▼M1 —————

▼M3

11. pants

1. “Driftertīkls” ir ikviens žaunu tīkls, ko uz ūdens virsmas vai noteiktā dziļumā tur peldošas ierīces, kas brīvi dreifē straumē atsevišķi vai kopā ar kuģi, kuram tās piestiprinātas. Tas var būt aprīkots ar ierīcēm, kas stabilizē tīklu un/vai ierobežo tā dreifēšanu.

2. Ne uz viena kuģa klāja nedrīkst atrasties viens vai vairāki driftertīkli, kuru atsevišķais vai kopējais garums pārsniedz 2,5 kilometrus, un neviens kuģis tādus driftertīklus nedrīkst izmantot zvejai.

▼M2

11.a pants

1. No 2002. gada 1. janvāra ne uz viena kuģa klāja nedrīkst atrasties un neviens kuģis nedrīkst izmantot zvejai vienu vai vairākus driftertīklus, kas paredzēti VIII pielikumā uzskaitīto sugu zvejai.

2. No 2002. gada 1. janvāra aizliegts vest krastā VIII pielikumā uzskaitīto sugu zivis, kas nozvejotas ar driftertīkliem.

3. Līdz 2001. gada 31. decembrim uz kuģa klāja drīkst atrasties viens vai vairāki 1. punktā minētie driftertīkli un kuģis drīkst tos izmantot zvejā, ja tas ir saņēmis atļauju no tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, ar kuras karogu tas peld. Maksimālais kuģu skaits, kam dalībvalsts var dot atļauju turēt uz klāja vienu vai vairākus driftertīklus vai izmantot tos zvejā, 1998. gadā nepārsniedz 60 % no zvejas kuģiem, kas lietojuši vienu vai vairākus driftertīklus laikā no 1995. līdz 1997. gadam.

4. Dalībvalstis līdz katra gada 30. aprīlim attiecībā uz katru mērķa sugu iesniedz Komisijai to kuģu sarakstu, kuriem ir atļauts veikt zvejas darbības, izmantojot driftertīklus, kas minēti 3. punktā; informāciju par 1998. gadu nosūta ne vēlāk kā 1998. gada 31. jūlijā.

11.b pants

1. Visi zvejas kuģi, kuri izmanto vienu vai vairākus driftertīklus, kas paredzēti VIII pielikumā uzskaitīto sugu zivju zvejai, darbojas saskaņā ar šādiem nosacījumiem:

— zvejas laikā kuģim jāpatur tīkls nepārtrauktā vizuālā uzraudzībā,

— peldošās bojas ar radara reflektoriem jānoenkuro katrā tīklojuma galā, lai jebkurā laikā varētu noteikt tās novietojumu. Bojām jābūt pastāvīgi marķētām ar tā kuģa reģistrācijas burtu(-iem) un numuru, kuram tās pieder.

2. Tāda zvejas kuģa kapteinis, kas izmanto vienu vai vairākus 1. punktā minētos driftertīklus, aizpilda kuģa žurnālu, kurā tam katru dienu jāreģistrē šāda informācija:

— uz klāja esošo tīklu kopgarums,

— katrā zvejas darbībā lietoto tīklu kopgarums,

— katrā zvejas darbībā noķerto zivju daudzums, to skaitā piezvejas un jūrā izmestās zivis, jo īpaši vaļveidīgie, reptiļi un jūras putni,

— katras uz klāja esošās sugas daudzums,

— šādu lomu (izvilkšanas) diena un novietojums.

3. Tās dalībvalsts kompetentām iestādēm, kuras krastā attiecīgie kuģi piestāj, visi 2. punktā minētie kapteiņi nosūta deklarāciju, kurā norāda vismaz katras krastā izceltās sugas daudzumus un loma izvilkšanas dienu un zonu.

4. Vienu vai vairākus 1. punktā minētos driftertīklus izmantojošu kuģu kapteiņi, kuri vēlas kādā dalībvalstī izmantot pietauvošanās vietu, vismaz divas stundas pirms ierašanās ostā paziņo attiecīgajai dalībvalstij par plānoto pietauvošanās vietu un ierašanās laiku.

5. Uz visu tādu zvejas kuģu klāja, kuri izmanto vienu vai vairākus 1. punktā minētos driftertīklus, atrodas iepriekšēja zvejas atļauja, ko izdevusi tādas dalībvalsts kompetentā iestāde, ar kuras karogu tie peld.

6. Ja nav ievērotas 11. un 11.a pantā, kā arī šajā pantā noteiktās prasības, tad kompetentas iestādes saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2847/93 31. pantu veic atbilstīgus pasākumus attiecībā pret šādiem kuģiem.

11.c pants

Izņemot ūdeņus, uz kuriem attiecas Padomes 1997. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 88/98, kas nosaka zināmus tehniskus pasākumus zvejas resursu saglabāšanai Baltijas jūras, Beltu un Zunda šauruma ( 6 ) ūdeņos, un neatkarīgi no 1. panta 1. punkta, 11., 11.a un 11.b pantu piemēro visos ūdeņos, uz ko attiecas dalībvalstu jurisdikcijas suverenitāte, un ārpus šiem ūdeņiem piemēro visiem Kopienas zvejas kuģiem.

▼M1 —————

▼B







V SADAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

▼M1 —————

▼B

18. pants

Sīki izstrādātus noteikumus šīs regulas īstenošanai pieņem saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 3760/92 18. pantā izklāstīto procedūru.

19. pants

Ar šo atceļ Regulu (EEK) Nr. 3094/86.

Atsauces uz minēto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās būtu jālasa saskaņā ar II pielikuma A daļā ietverto korelācijas tabulu.

20. pants

Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

Tomēr 2. panta 10. punkta un V un VI pielikuma noteikumi stājas spēkā 1997. gada 31. decembrī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

▼M1 —————

▼M2









VIII PIELIKUMS

— Albakora jeb garspuru tunzivs : Thunnus alalunga

— Zilā tunzivs : Thunnus thynnus

— Lielacu tunzivs : Thunnus obesus

— Svītrainā tunzivs : Katsuwonus pelamis

— Atlantijas pelamīda : Sarda sarda

— Dzeltenspuru tunzivs : Thunnus albacares

— Atlantijas tunzivs : Thunnus atlanticus

— Mazā tunzivs : Euthynnus spp.

— Dienvidu zilā tunzivs : Thunnus maccoyii

— Makreļtunzivs : Auxis spp.

— Jūras plaudis : Brama rayi

— Marlīnes : Tetrapturus spp.;Makaira spp.

— Burinieks : Istiophorus spp.

— Zobenzivs : Xiphias gladius

— Makreles un līdakas : Scomberesox spp.; Cololabis spp.

— Delfīnzivis : Coryphoena spp.

— Haizivis : Hexanchus griseus; Cetorhinus maximus; Alopiidae; Carcharhinidae; Sphymidae; Isuridae; Lamnidae

— Galvkāji : visas sugas.