1997R1466 — LV — 27.07.2005 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

PADOMES REGULA (EK) Nr. 1466/97

(1997. gada 7. jūlijs)

par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā ►M1 99. ◄ panta 5. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), saskaņā ar Līguma 189.c pantā minēto procedūru ( 2 ), (1) tā kā Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu; (2) tā kā Stabilitātes un izaugsmes paktā ietilpst šī regula, kuras mērķis ir stiprināt budžeta stāvokļa un ekonomikas politikas uzraudzību un koordināciju, Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 ( 3 ), kuras mērķis ir paātrināt un padarīt skaidrāku pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ieviešanu, kā arī Eiropadomes 1997. gada 17. jūnija Rezolūcija par Stabilitātes un izaugsmes paktu ( 4 ), kurā, saskaņā ar D pantu Līgumā par Eiropas Savienību, ir noteiktas stingras politiskās pamatnostādnes, lai stingri un laicīgi īstenotu Stabilitātes un izaugsmes paktu un, jo īpaši, lai ievērotu vidēja termiņa prasības attiecībā uz budžeta stāvokli, kam jābūt tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu, par ko visas dalībvalstis ir uzņēmušās saistības, kā arī pieņemtu budžeta labojumus, ko tās uzskata par atbilstošu stabilitātes un konverģences programmu mērķiem, ja vien tām ir informācija, kas norāda faktiskās vai paredzamās būtiskās atkāpes no vidēja termiņa budžeta mērķa; (3) tā kā Ekonomikas un monetārās savienības (EMS) trešajā posmā dalībvalstīm, saskaņā ar Līguma 104.c pantu, ir skaidrs Līguma mērķis novērst pārmērīgu vispārējā valsts budžeta deficītu; tā kā, atbilstoši 5. pantam Protokolā (Nr. 11) par dažiem Līguma noteikumiem attiecībā uz Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, 104.c panta 1. punkts neattiecas uz Apvienoto Karalisti, ja vien tā nepāriet uz trešo posmu; tā kā pienākums, saskaņā ar 109.e panta 4. punktu, censties novērst pārmērīgu deficītu turpinās attiekties uz Apvienoto Karalisti; (4) tā kā apņemšanās ievērot vidējā termiņa prasības attiecībā uz budžeta stāvokli, kam jābūt tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu, ļaus dalībvalstīm tikt galā ar normālām cikliskām svārstībām, ja valsts budžeta deficīts nepārsniedz 3 % no IKP salīdzināmās vērtības; (5) tā kā ir lietderīgi papildināt ►M1 99. ◄ panta 3. un 4. punkta daudzpusējo uzraudzības procedūru ar iepriekšēja brīdinājuma sistēmu, saskaņā ar kuru Padome laikus brīdinās dalībvalsti par vajadzību veikt labojumus budžetā, lai novērstu pārmērīgu valsts budžeta deficītu; (6) tā kā ar ►M1 99. ◄ panta 3. un 4. punkta daudzpusējo uzraudzības procedūru būtu turpmāk jāturpina uzraudzīt visu ekonomikas attīstības apjomu katrā dalībvalstī un Kopienā, kā arī ekonomikas politikas atbilstību ►M1 99. ◄ panta 2. punktā minētajām vispārīgām saimnieciskām nostādnēm; tā kā, lai uzraudzītu šīs norises, ir lietderīgi iesniegt informāciju stabilitātes un konverģences programmu formā; (7) tā kā ir jāattīsta lietderīga pieredze, kas gūta ar konverģences programmām pirmajos divos Ekonomikas un monetārās savienības posmos; (8) tā kā dalībvalstis, kuras pieņem vienoto valūtu, še turpmāk “iesaistītās dalībvalstis”, saskaņā ar 109.j pantu būs sasniegušas augsta līmeņa stabilu konverģenci un, jo īpaši, stabilu valsts finansiālo stāvokli; tā kā sakārtota budžeta stāvokļa uzturēšana šajās dalībvalstīs būs vajadzīga, lai atbalstītu cenu stabilitāti un stiprinātu apstākļus stabilai ražošanas un nodarbinātības izaugsmei; tā kā ir vajadzīgs, ka iesaistītās dalībvalstis iesniedz vidēja termiņa programmas, še turpmāk “stabilitātes programmas”; tā kā ir jādefinē šādu programmu pamata saturs; (9) tā kā dalībvalstīm, kas nepieņem vienoto valūtu, še turpmāk “neiesaistītās dalībvalstis”, vajadzēs ievērot politiku, kuras mērķis ir augsta līmeņa stabila konverģence; tā kā ir vajadzīgs, ka šīs dalībvalstis iesniedz vidēja termiņa programmas, še turpmāk “konverģences programmas”; tā kā ir jādefinē šādu konverģences programmu pamata saturs; (10) tā kā 1997. gada 16. jūnija Rezolūcijā par valūtas maiņas mehānisma izveidi Ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā Eiropadome izdeva stingras politiskas nostādnes, saskaņā ar kurām valūtas maiņas mehānismu izveido EMS trešajā posmā, še turpmāk “ERM2”; tā kā neiesaistīto dalībvalstu valūtām, kuras pievienojas ERM2, būs centralizēts maiņas kurss vis-à-vis eiro, tādējādi sniedzot atskaites punktu to politikas atbilstības novērtēšanai; tā kā ERM2 arī palīdzēs aizsargāt šīs dalībvalstis un dalībvalstis, kuras pieņem eiro, no nepamatota spiediena ārvalstu valūtas tirgos; tā kā, lai ļautu veikt atbilstīgu uzraudzību Padomē, neiesaistītās dalībvalstis, kuras nepievienojas ERM2, savās konverģences programmās tomēr piekops politiku, kas vērsta uz stabilitāti, tādējādi novēršot īstas valūtas maiņas kursa deformācijas un pārmērīgas nominālā valūtas maiņas kursa svārstības; (11) tā kā ilgstoša ekonomikas pamatrādītāju konverģence ir priekšnoteikums noturīgu valūtas maiņas kursu stabilitātei; (12) tā kā ir jānosaka grafiks stabilitātes programmu un konverģences programmu iesniegšanai un to atjaunināšanai; (13) tā kā atklātības un informētas sabiedrības diskusiju interesēs dalībvalstīm jādara zināmas atklātībai stabilitātes programmas un konverģences programmas; (14) tā kā Padomei, pārbaudot un uzraugot stabilitātes programmas un konverģences programmas un, jo īpaši, vidēja termiņa budžeta mērķus vai mērķtiecīgas korekcijas šī mērķa sasniegšanai, būtu jāņem vērā katras dalībvalsts ekonomikas atbilstīgos cikliskos un strukturālos raksturlielumus; (15) tā kā šajā sakarā īpaša uzmanība būtu jāveltī būtiskām budžeta stāvokļa atšķirībām no budžeta mērķa, kam jābūt tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu; tā kā Padomei ir lietderīgi brīdināt iepriekš, lai novērstu pārmērīgu valsts budžeta deficītu kādā dalībvalstī; tā kā budžeta pastāvīgas novirzes gadījumā Padomei būtu lietderīgi pastiprināt ieteikumu un darīt to zināmu atklātībai; tā kā neiesaistītajām dalībvalstīm Padome var ieteikt darbības, kas jāveic, lai īstenotu konverģences programmas; (16) tā kā gan konverģences, gan stabilitātes programmas var veicināt 104.c pantā minēto ekonomikas konverģences nosacījumu izpildi, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







1. IEDAĻA

MĒRĶIS UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Šī regula paredz noteikumus par stabilitātes programmu un konverģences programmu saturu, iesniegšanu, pārbaudi un uzraudzību kā daļuno Padomes daudzpusējas uzraudzības, lai laikus novērstu pārmērīgu valsts budžeta deficītu un veicinātu ekonomikas politikas uzraudzību un koordināciju.

2. pants

“Iesaistītās dalībvalstis” šajā regulā ir dalībvalstis, kas saskaņā ar Līgumu ir pieņēmušas vienoto valūtu, bet “neiesaistītās dalībvalstis” ir tās, kas nav pieņēmušas vienoto valūtu.

▼M1







1.A IEDAĻA

VIDĒJA TERMIŅA BUDŽETA MĒRĶI

2.a pants

Katrai dalībvalstij ir diferencēts vidēja termiņa mērķis attiecībā uz tās budžeta stāvokli. Šie katrai valstij pieskaņotie vidēja termiņa budžeta mērķi var novirzīties no prasības attiecībā uz stāvokli, kas ir tuvu līdzsvaram vai ar pārpalikumu. Tajos paredz drošības rezervi, lai deficīts nepārsniegtu 3 % no IKP atsauces vērtības; tajos nodrošina strauju virzību stabilitātes virzienā, un, ņemot to vērā, tajos atstāj manevra iespēju budžetam, it īpaši ņemot vērā vajadzību pēc valsts ieguldījumiem.

Ņemot vērā minētos faktorus, dalībvalstīm, kuras ir ieviesušas euro, un ERM2 dalībvalstīm katrai valstij pieskaņotos vidēja termiņa budžeta mērķus nosaka noteiktajā diapazonā starp – 1 % no IKP un līdzsvaru vai pārpalikumu cikliski koriģētā izteiksmē, izņemot vienreizējus un pagaidu pasākumus.

Īstenojot būtisku strukturālu reformu, dalībvalsts vidēja termiņa budžeta mērķi var pārskatīt, un jebkurā gadījumā to pārskata reizi četros gados.

▼B







2. IEDAĻA

STABILITĀTES PROGRAMMAS

3. pants

1. Katra iesaistītā dalībvalsts iesniedz Padomei un Komisijai informāciju stabilitātes programmas formā, kas ir vajadzīga regulārai daudzpusējai uzraudzībai saskaņā ar Līguma ►M1 99. ◄ pantu, kas ir būtisks pamats stabilām cenām un stingrai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.

2. Stabilitātes programmā sniedz šādu informāciju:

▼M1

a) vidēja termiņa budžeta mērķi un valsts budžeta pārpalikuma/deficīta korekcijas šā mērķa sasniegšanai, kā arī paredzēto valsts parāda attiecības virzību;

▼B

b) galvenos pieņēmumus par paredzēto ekonomikas attīstību un svarīgiem saimnieciskiem rādītājiem, kas ir būtiski, lai realizētu stabilitātes programmu, piemēram, valsts investīciju izdevumus, faktisko iekšzemes kopprodukta (IKP) pieaugumu, nodarbinātību un inflāciju;

▼M1

c) sīki izstrādātu un kvantitatīvu budžeta un citu veikto un/vai ierosināto ekonomikas politikas pasākumu novērtējumu, lai sasniegtu programmas mērķus, ietverot sīki izstrādātu to būtisko strukturālu reformu izmaksu un ieguvumu analīzi, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu;

▼B

d) analīze par to, kā izmaiņas galvenajās ekonomikas prognozēs ietekmētu budžeta un parāda stāvokli;

▼M1

e) vajadzīgos gadījumos – iemeslus novirzei no obligātās korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķu sasniegšanai.

▼B

3. Informācija par valsts budžeta pārpalikuma/deficīta attiecību un parāda attiecību virzību, kā arī par 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētajām galvenajām ekonomikas prognozēm ir jāapkopo katru gadu, un tai ir jāaptver vismaz nākamie trīs gadi, kā arī kārtējais un iepriekšējais gads.

4. pants

1. Stabilitātes programmas iesniedz līdz 1999. gada 1. martam. Pēc tam atjauninātas programmas iesniedz katru gadu. Dalībvalsts, kura pieņem vienoto valūtu vēlāk, iesniedz stabilitātes programmu sešos mēnešos pēc Padomes lēmuma par tās pievienošanos vienotajai valūtai.

2. Dalībvalstis dara zināmas atklātībai savas stabilitātes programmas un atjaunotās programmas.

5. pants

▼M1

1. Pamatojoties uz Komisijas un ar Līguma 114. pantu izveidotās komitejas novērtējumiem, Padome, veicot daudzpusējo uzraudzību saskaņā ar Līguma 99. pantu, pārbauda attiecīgās dalībvalsts sniegto vidēja termiņa budžeta mērķi, izvērtē, vai saimnieciskās prognozes, kas ir programmas pamatā, ir ticamas, vai korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai ir piemērotas, kā arī – vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā.

Vērtējot korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai, Padome pārbauda, vai attiecīgā dalībvalsts tās cikliski koriģētajā bilancē, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, veic ikgadējos uzlabojumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu tās vidēja termiņa budžeta mērķi, par kritēriju ņemot 0,5 % no IKP. Padome ņem vērā to, vai ekonomikas uzplaukuma apstākļos veic vairāk korekciju, turpretī grūtos ekonomikas apstākļos tās var būt ierobežotas.

Nosakot korekcijas vidējā termiņa budžeta mērķu sasniegšanai dalībvalstīm, kas šo mērķi vēl nav sasniegušas, kā arī ļaujot dalībvalstīm, kas to ir sasniegušas, kādu laiku novirzīties no šā mērķa, ar nosacījumu, ka ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību un ka ir paredzēts, ka budžeta stāvoklis atkal sasniegs vidēja termiņa budžeta mērķi programmas darbības termiņā, Padome ņem vērā to būtisko strukturālu reformu īstenošanu, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu, un kam tādēļ ir pārbaudāma pozitīva ietekme uz valsts finanšu stabilitāti ilgtermiņā.

Pievērš īpašu uzmanību pensiju reformām, ar ko ievieš vairāku pīlāru sistēmu, kurā ietverts obligāts, pilnībā finansēts pensiju līmenis. Dalībvalstīm, kas īsteno šādas reformas, ir ļauts novirzīties no korekcijām vidēja termiņa budžeta mērķu sasniegšanai vai no mērķa kā tāda, novirzei atspoguļojot valsts apsaimniekotā pīlāra reformas izmaksas tīrā izteiksmē, ar nosacījumu, ka novirze ir īslaicīga un ka ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību.

▼B

Padome turpmāk pārbauda, vai stabilitātes programmas saturs veicina ciešāku ekonomikas politikas koordināciju un vai attiecīgās dalībvalsts ekonomikas politika atbilst vispārējām ekonomikas politikas nostādnēm.

2. Padome veic 1. punktā minētās stabilitātes programmas pārbaudi, ilgākais, ►M1 trijos mēnešos ◄ pēc programmas iesniegšanas. Padome, pēc Komisijas ieteikuma un apspriedusies ar komiteju, kas izveidota saskaņā ar ►M1 114. ◄ pantu, sniedz atzinumu par programmu. Ja Padome, saskaņā ar ►M1 99. ◄ pantu, uzskata, ka programmas mērķi un saturs būtu jāpastiprina, Padome savā atzinumā aicina attiecīgo dalībvalsti pielāgot programmu.

3. Atjauninātas stabilitātes programmas pārbauda komiteja, kas izveidota ar ►M1 114. ◄ pantu, ņemot vērā Komisijas pārbaudes; Padome vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī atjauninātās programmas saskaņā ar šī panta 1. un 2. punktā noteikto procedūru.

6. pants

1. Padome daudzpusējā uzraudzībā saskaņā ar ►M1 99. ◄ panta 3. punktu uzrauga arī stabilitātes programmu izpildi, ņemot vērā informāciju, ko sniedz iesaistītās dalībvalstis, un Komisijas un saskaņā ar ►M1 114. ◄ pantu izveidotās komitejas pārbaudes, jo īpaši, lai noteiktu faktisko vai paredzamo būtisko budžeta stāvokļa novirzīšanos no vidēja termiņa budžeta mērķa vai korekcijas, kas vērsta uz tā sasniegšanu, kā noteikts valsts budžeta pārpalikuma/deficīta programmā.

2. Ja Padome atklāj būtisku budžeta stāvokļa novirzīšanos no vidēja termiņa budžeta mērķa vai korekcijas, kas vērsta uz tā sasniegšanu, tā, lai sniegtu iepriekšēju brīdinājumu un novērstu pārmērīga budžeta deficīta parādīšanos, saskaņā ar ►M1 99. ◄ panta 4. punktu nosūta ieteikumu attiecīgajai dalībvalstij veikt vajadzīgos korekcijas pasākumus.

3. Ja Padome turpmākās pārbaudēs nospriež, ka budžeta stāvokļa novirzīšanās no vidēja termiņa budžeta mērķa vai korekcijas, kas vērsta uz tā sasniegšanu, turpinās vai pasliktinās, Padome, saskaņā ar ►M1 99. ◄ panta 4. punktu, iesaka attiecīgajai dalībvalstij veikt tūlītējus labošanas pasākumus un, kā noteikts šajā pantā, var darīt zināmu atklātībai savu ieteikumu.







3. IEDAĻA

KONVERĢENCES PROGRAMMAS

7. pants

1. Katra neiesaistītā dalībvalsts iesniedz Padomei un Komisijai informāciju konverģences programmas formā, kas ir vajadzīga regulārai daudzpusējai uzraudzībai saskaņā ar ►M1 99. ◄ pantu, kas sniedz būtisku pamatu stabilām cenām un stingrai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.

2. Konverģences programmā ir šāda informācija, cita starpā, par rādītājiem saistībā ar konverģenci:

▼M1

a) vidēja termiņa budžeta mērķi un valsts budžeta pārpalikuma/deficīta korekcijas šā mērķa sasniegšanai, kā arī paredzēto valsts parāda attiecības virzību; vidēja termiņa monetārās politikas mērķi; šo mērķu saistība ar cenu un valūtas maiņas kursa stabilitāti;

▼B

b) galvenie pieņēmumi par paredzēto ekonomikas attīstību un svarīgiem saimnieciskiem rādītājiem, kas ir būtiski, lai realizētu konverģences programmu, piemēram, valsts investīciju izdevumus, faktisko IKP pieaugumu, nodarbinātību un inflāciju;

▼M1

c) sīki izstrādātu un kvantitatīvu budžeta un citu veikto un/vai ierosināto ekonomikas politikas pasākumu novērtējumu, lai sasniegtu programmas mērķus, ietverot sīki izstrādātu to būtisko strukturālu reformu izmaksu un ieguvumu analīzi, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu;

▼B

d) analīze par to, kā izmaiņas galvenajās ekonomikas prognozēs ietekmētu budžeta un parāda stāvokli;

▼M1

e) vajadzīgos gadījumos, iemeslus novirzei no obligātās korekcijas vidējā termiņa budžeta mērķu sasniegšanai.

▼B

3. Informācija par valsts budžeta pārpalikuma/deficīta attiecību, parāda attiecību virzību, kā arī 2. punkta a) un b) apakšpunktā minētās galvenās ekonomikas prognozes ir jāapkopo katru gadu, un tai ir jāaptver vismaz nākamie trīs gadi, kā arī kārtējais un iepriekšējais gads.

8. pants

1. Konverģences programmas iesniedz līdz 1999. gada 1. martam. Pēc tam atjauninātas programmas iesniedz katru gadu.

2. Dalībvalstis dara zināmas atklātībai savas konverģences programmas un atjauninātās programmas.

9. pants

▼M1

1. Pamatojoties uz Komisijas un ar Līguma 114. pantu izveidotās komitejas novērtējumiem, Padome, veicot daudzpusējo uzraudzību saskaņā ar Līguma 99. pantu, pārbauda attiecīgās dalībvalsts sniegto vidēja termiņa budžeta mērķi, izvērtē, vai saimnieciskās prognozes, kas ir programmas pamatā, ir ticamas, vai korekcijas vidēja termiņa budžeta mērķa sasniegšanai ir piemērotas, kā arī – vai veiktie un/vai ierosinātie pasākumi, lai piemērotu šīs korekcijas, ir pietiekami, lai sasniegtu vidēja termiņa mērķi attiecīgajā ekonomikas ciklā.

Vērtējot korekcijas programmu vidējā budžeta termiņa mērķu sasniegšanai, Padome ņem vērā to, vai ekonomikas uzplaukuma apstākļos veic vairāk korekciju, turpretī grūtos ekonomikas apstākļos tās var būt ierobežotas. Attiecībā uz ERM2 dalībvalstīm Padome pārbauda, vai attiecīgā dalībvalsts tās cikliski koriģētajā bilancē, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, veic ikgadējos uzlabojumus, kas vajadzīgi, lai sasniegtu tās vidēja termiņa budžeta mērķi, par kritēriju ņemot 0,5 % no IKP.

Nosakot korekcijas vidējā termiņa budžeta mērķu sasniegšanai dalībvalstīm, kas šo mērķi vēl nav sasniegušas, kā arī ļaujot dalībvalstīm, kas to ir sasniegušas, kādu laiku novirzīties no šā mērķa, ar nosacījumu, ka ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību un ka ir paredzēts, ka budžeta stāvoklis atkal sasniegs vidējā termiņa budžeta mērķi programmas darbības termiņā, Padome ņem vērā to būtisko strukturālu reformu īstenošanu, kas tieši ietekmē izdevumu samazināšanu ilgtermiņā, tostarp palielinot izaugsmes potenciālu, un kam tādēļ ir pārbaudāma pozitīva ietekme uz valsts finanšu stabilitāti ilgtermiņā.

Pievērš īpašu uzmanību pensiju reformām, ar ko ievieš vairāku pīlāru sistēmu, kurā ietverts obligāts, pilnībā finansēts pensiju līmenis. Dalībvalstīm, kas īsteno šādas reformas, ir ļauts novirzīties no korekcijām vidējā termiņa budžeta mērķu sasniegšanai vai no mērķa kā tāda, novirzei atspoguļojot valsts apsaimniekotā pīlāra reformas izmaksas tīrā izteiksmē, ar nosacījumu, ka novirze ir īslaicīga un ka ir saglabāta pienācīga drošības rezerve attiecībā pret deficīta atsauces vērtību.

▼B

Padome turpmāk pārbauda, vai konverģences programmas saturs veicina ciešāku ekonomikas politikas koordināciju un vai attiecīgās dalībvalsts ekonomikas politika atbilst vispārējām ekonomikas politikas nostādnēm.

2. Padome veic 1. punktā minētās konverģences programmas pārbaudi, ilgākais, ►M1 trijos mēnešos ◄ laikā pēc programmas iesniegšanas. Padome pēc Komisijas ieteikuma un apspriedusies ar komiteju, kas izveidota saskaņā ar ►M1 114. ◄ pantu, sniedz atzinumu par programmu. Ja Padome saskaņā ar ►M1 99. ◄ pantu uzskata, ka programmas mērķi un saturs būtu jāpastiprina, Padome savā atzinumā aicina attiecīgo dalībvalsti pielāgot programmu.

3. Atjauninātas konverģences programmas pārbauda komiteja, kas izveidota saskaņā ar ►M1 114. ◄ pantu, ņemot vērā Komisijas novērtējumu. Padome vajadzības gadījumā var pārbaudīt arī atjauninātās programmas saskaņā ar šī panta 1. un 2. punktā noteikto procedūru.

10. pants

1. Padome daudzpusējā uzraudzībā saskaņā ar ►M1 99. ◄ panta 3. punktu uzrauga arī konverģences programmu izpildi, ņemot vērā informāciju, ko sniedz neiesaistītās dalībvalstis saskaņā ar šīs Regulas 7. panta 2. punkta a) apakšpunktu, un Komisijas un ar Līguma ►M1 114. ◄ pantu izveidotās komitejas pārbaudes, jo īpaši, lai noteiktu faktisko vai paredzamo būtisko budžeta stāvokļa novirzīšanos no vidēja termiņa budžeta mērķa vai no tā sasniegšanai vērstas korekcijas, kā noteikts valsts budžeta pārpalikuma/deficīta programmā.

Turklāt, Padome uzrauga neiesaistīto dalībvalstu ekonomikas politiku, ņemot vērā konverģences programmas mērķus, lai nodrošinātu, ka to politika ir virzīta uz stabilitāti, un tādējādi novērstu faktiskas valūtas maiņas kursa deformācijas un pārmērīgas nominālā valūtas kursa svārstības.

2. Ja Padome atklāj būtisku budžeta stāvokļa novirzīšanos no vidēja termiņa budžeta mērķa vai no korekcijas, kas vērsta uz tā sasniegšanu, tā, lai sniegtu iepriekšēju brīdinājumu un lai novērstu pārmērīga budžeta deficīta parādīšanos, saskaņā ar ►M1 99. ◄ panta 4. punktu nosūta ieteikumu attiecīgajai dalībvalstij veikt vajadzīgos korekcijas pasākumus.

3. Ja Padome turpmākās pārbaudēs nospriež, ka budžeta stāvokļa novirzīšanās no vidēja termiņa budžeta mērķa vai no korekcijas, kas vērsta uz tā sasniegšanu, turpinās vai pasliktinās, Padome, saskaņā ar ►M1 99. ◄ panta 4. punktu, iesaka attiecīgajai dalībvalstij veikt tūlītējus labošanas pasākumus un, kā noteikts šajā pantā, var darīt zināmu atklātībai savu ieteikumu.







4. IEDAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

11. pants

Šajā regulā aprakstītajā daudzpusējā uzraudzībā Padome veic arī vispārēju pārbaudi, kā aprakstīts ►M1 99. ◄ panta 3. punktā.

12. pants

Saskaņā ar ►M1 99. ◄ panta 4. punkta otro apakšpunktu Padomes un Komisijas priekšsēdētājs savā ziņojumā Eiropas Parlamentam iekļauj daudzpusējās uzraudzības rezultātus, kas veikta saskaņā ar šo regulu.

13. pants

Šī regula stājas spēkā 1998. gada 1. jūlijā.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.