1987A1813 — LV — 01.07.2013 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B KONVENCIJA PAR KOPĪGU TRANZĪTA PROCEDŪRU (OV L 226, 13.8.1987., 2. lpp)

Grozīta ar:







(*) Šis tiesību akts nekad nav publicēts latviešu valodā.









▼B

KONVENCIJA PAR KOPĪGU TRANZĪTA PROCEDŪRU







AUSTRIJAS REPUBLIKA, SOMIJAS REPUBLIKA, ISLANDES REPUBLIKA, NORVĒĢIJAS KARALISTE, ZVIEDRIJAS KARALISTE UN ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, še turpmāk — “Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstis”, EIROPAS EKONOMIKAS KOPIENA, še turpmāk — “Kopiena”, IEVĒROJOT Brīvās tirdzniecības nolīgumus starp Kopienu un katru no EBTA valstīm; IEVĒROJOT EBTA valstu un Kopienas dalībvalstu ministru un Eiropas Kopienu Komisijas Luksemburgā 1984. gada 9. aprīlī pieņemto Kopīgo deklarāciju par nepieciešamību izveidot Eiropas ekonomikas zonu, jo īpaši, lai vienkāršotu ar robežām saistītās formalitātes un izcelsmes noteikumus; IEVĒROJOT starp EBTA valstīm un Kopienu noslēgto Konvenciju par formalitāšu vienkāršošanu preču tirdzniecībā, ar kuru ieviesta vienota administratīvā dokumenta izmantošana šādā tirdzniecībā, TĀ KĀ šā vienotā dokumenta izmantošana kopīgā tranzīta procedūrā, pārvadājot preces starp Kopienu un EBTA valstīm un starp pašām EBTA valstīm, sekmētu vienkāršošanu, TĀ KĀ šo mērķi vislabāk var sasniegt, tranzīta procedūru, ko pašlaik piemēro preču pārvadājumiem Kopienā, starp Kopienu un Austriju un Šveici, un starp Austriju un Šveici, attiecinot uz tām EBTA valstīm, kas to nepiemēro, IEVĒROJOT arī Ziemeļvalstu tranzīta kārtību, ko piemēro Somijas, Norvēģijas un Zviedrijas starpā, IR NOLĒMUŠAS noslēgt šo konvenciju.







Vispārīgi noteikumi

1. pants

1. Šī konvencija paredz preču tranzītpārvadājumu noteikumus starp Kopienas un EBTA valstīm, kā arī starp pašām EBTA valstīm, attiecīgā gadījumā ietverdama arī pārkrautas, pāradresētas vai noliktavas procedūrā glabātas preces, un šādam nolūkam ievieš kopīgu tranzīta procedūru, neatkarīgi no preču veida un izcelsmes.

2. Neskarot šās konvencijas noteikumus un konkrēti tos, kas attiecas uz galvojumiem, uzskata, ka uz precēm, kas ir apritē Kopienas iekšienē, ir attiecināta Kopienas tranzīta procedūra.

3. Ievērojot šās konvencijas 7.–12. panta noteikumus, kopīgās tranzīta procedūras noteikumi ir izklāstīti šās konvencijas I un II papildinājumā.

4. Tranzīta deklarācijas un tranzīta dokumenti, kurus izmanto kopīgajā tranzīta procedūrā, atbilst III papildinājuma normām un tos sagatavo saskaņā ar minēto papildinājumu.

▼M6

2. pants

1. Kopējo tranzīta režīmu še turpmāk apraksta kā T1 procedūru vai T2 procedūru atkarībā no gadījuma.

2. T1 procedūru var piemērot visām precēm, ko pārvadā atbilstoši 1. panta 1. punktam.

3. T2 procedūru piemēro precēm, ko, atbilstoši 1. panta 1. punktam, pārvadā:

a) Kopienā: vienīgi tad, kad preces ir Kopienas preces. “Kopienas preces” ir preces: — kas pilnīgi iegūtas Kopienas muitas teritorijā, neizmantojot preces, kas nāk no trešām valstīm, vai teritorijām, kas nav Kopienas muitas teritorijas daļa, — kas nāk no valstīm vai teritorijām, kas Kopienas muitas teritorijas daļa, kuras kādā dalībvalstī laistas brīvā apgrozībā, — kas iegūtas Kopienas muitas teritorijā vai nu no precēm, kas minētas vienīgi otrajā ievilkumā, vai arī no precēm, kas minētas pirmajā un otrajā ievilkumā. — Tomēr, neskarot šo konvenciju vai citus līgumus, ko noslēgusi Kopiena, par Kopienas precēm neuzskata preces, kas, lai gan atbilst nosacījumiem, kas paredzēti vienā no ievilkumiem iepriekš, atkārtoti ievestas Kopienas muitas teritorijā pēc tam, kad tikušas izvestas ārpus šīs teritorijas;

b) EBTA valstī: vienīgi tad, ja preces minētajā EBTA valstī ir nokļuvušas saskaņā ar T2 procedūru un tās ir pāradresētas saskaņā ar šīs konvencijas 9. panta īpašajiem nosacījumiem še turpmāk.

4. Šajā konvencijā izklāstītos īpašos nosacījumus par T2 procedūras attiecināšanu uz precēm piemēro arī tādu dokumentu izdošanai, kas apliecina preču Kopienas statusu, un ar precēm, uz kurām attiecas šāds dokuments, rīkojas tāpat kā ar precēm, kuras pārvadā saskaņā ar T2 procedūru, izņemot to, ka T2 L dokumentam nav obligāti jāpavada preces.

▼M11

Article 3

1. For the purposes of this Convention, the term:

(a) ‘transit’ shall mean a procedure under which goods are carried under the control of the competent authorities from one office of a Contracting Party to another office of the same Contracting Party or that of another Contracting Party over at least one frontier;

(b) ‘country’, shall mean any EFTA country, any Member State of the Community or any other State which has acceded to this Convention;

(c) ‘third country’ shall mean any State which is not Contracting Party to this Convention.

2. From the date on which the accession of a new Contracting Party becomes effective in accordance with Article 15a, all references to EFTA countries shall apply to that country mutatis mutandis, and solely for the purposes of this Convention.

3. In the application of the rules laid down in this Convention for the T1 or T2 procedure, the EFTA countries and the Community and its Member States shall have the same rights and obligations.

▼M6

4. pants

1. Šī konvencija neliedz piemērot citus starptautiskos nolīgumus par tranzīta režīmu, ievērojot šādas piemērošanas ierobežojumus attiecībā uz preču pārvešanu no vienas vietas Kopienā uz citu vietu Kopienā un ierobežojumus tādu dokumentu izdošanā, kas apliecina preču Kopienas statusu.

2. Šī konvencija neskar arī:

a) preču apriti pagaidu ievešanas režīmā;

b) nolīgumus, kas attiecas uz robežsatiksmi.

▼B

5. pants

Ja starp Līgumslēdzējām pusēm un trešo valsti nav noslēgts nolīgums, sakarā ar ko starp Līgumslēdzējām pusēm pārvietojamās preces var vest cauri minētajai trešai valstij saskaņā ar T1 vai T2 procedūru, šī procedūra attiecas uz pārvadājumiem, kas notiek, izmantojot trešās valsts teritoriju, tikai tad, ja teritorijas šķērsošana notiek pamatojoties uz vienotu transporta dokumentu, kas sastādīts kādā no dalībvalsts teritorijām; šās procedūras darbība minētās trešās valsts teritorijā ir pārtraukta.

▼M6

6. pants

Ar noteikumu, ka tiktu nodrošināta tādu pasākumu piemērošana, kuri attiecas uz precēm, valstis, izmantojot divpusējus vai daudzpusējus līgumus atbilstīgi procedūrai T1 vai T2, savā starpā var ieviest vienkāršotas procedūras saskaņā ar kritērijiem, kas vajadzības gadījumā nosakāmi ►M21 I papildinājumā ◄ un piemērojami dažu veidu pārvadājumiem un vai nosauktiem uzņēmumiem.

Par šādiem režīmiem informē Eiropas Kopienu Komisiju un pārējās valstis.

▼B







Tranzīta procedūras īstenošana

▼M6

7. pants

1. Ievērojot šīs konvencijas īpašos nosacījumus, kompetentās EBTA valstu iestādes ir pilnvarotas veikt uzdevumus, kuri ir izvešanas iestādēm, tranzīta iestādēm, gala mērķa iestādēm un garantētājām iestādēm.

2. Kopienas dalībvalstu kompetentās muitas iestādes ir pilnvarotas izdot T1 vai T2 dokumentus tranzītam uz galamērķa iestādi EBTA valstī. Ievērojot šīs konvencijas īpašos nosacījumus, precēm, ko nosūta uz EBTA valsti, tās ir pilnvarotas izdot arī dokumentus, kas apliecina preču Kopienas statusu.

3. Ja viens principāls vairākus preču sūtījumus apvieno un iekrauj vienā transportlīdzeklī I papildinājuma 12. panta 2. punkta nozīmē, lai kopā kā jauktu preču partijas sūtījumu ar vienu T1 vai T2 darbību sūtītu no vienas nosūtītāja iestādes uz vienu galamērķa iestādi nodošanai vienam saņēmējam, tad līgumslēdzēja puse var prasīt, lai šos sūtījumus, ja neskaita īpašus pienācīgi pamatotus gadījumus, ietvertu vienā kopējā T1 vai T2 deklarācijā ar attiecīgiem kravas sarakstiem.

4. Neatkarīgi no pienākuma attiecīgā gadījumā apliecināt preču Kopienas statusu, personas, kas izpilda muitas formalitātes eksporta līgumslēdzējas puses muitas iestādē pie robežas, var uz nosūtāmajām precēm neattiecināt T1 vai T2 procedūru, neatkarīgi no muitas režīma, ko uz precēm attiecina kaimiņu muitas iestādē uz robežas.

5. Neatkarīgi no pienākuma attiecīgā gadījumā apliecināt preču Kopienas statusu, izveduma līgumslēdzējas puses muitas iestāde pie robežas, kurā izpilda eksporta formalitātes, var atteikt uz precēm attiecināt T1 vai T2 procedūru, ja šai procedūrai ir jābeidzas tuvākajā muitas iestādē uz robežas.

▼B

8. pants

Precēm, ko sūta saskaņā ar T1 vai T2 dokumentu, nevar neko pievienot, no tām izņemt vai tās aizstāt, arī tad, ja sūtījumus dala, pārkrauj vai apvieno.

▼M6

9. pants

1. Preces, ko EBTA valstī ieved ar T2 procedūru un ko saskaņā ar šo procedūru var pāradresēt, visu laiku paliek minētās valsts muitas dienestu kontrolē, lai nodrošinātu, ka nemainās preču veids vai stāvoklis.

2. Ja šādas preces no EBTA valsts pāradresē pēc tam, kad minētajā EBTA valstī uz tām ir attiecināts muitas režīms, kas nav tranzīta vai noliktavas režīms, tad T2 procedūru piemērot nevar.

Šo noteikumu tomēr neattiecina uz precēm, kas ievestas uz laiku, lai tās parādītu izstādē, gadatirgū vai tamlīdzīgi atklāti izstādītu, un ar ko nav izdarītas citas darbības, kā tās, kas vajadzīgas to sākotnējā stāvokļa saglabāšanai vai sūtījuma sadalīšanai.

3. Ja preces ir pāradresētas no EBTA valsts pēc glabāšanas noliktavas režīmā, T2 procedūru var piemērot tikai ar šādiem nosacījumiem:

— glabāšanas laiks noliktavā nevar būt ilgāks par pieciem gadiem; tomēr precēm, uz ko attiecas Muitas tarifu nomenklatūras preču klasifikācijas 1. - 24. nodaļa (1983. gada 14. jūnija Starptautiskā konvencija par preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu), šis laika posms ir ierobežots līdz sešiem mēnešiem,

— preces ir glabātas īpašās vietās un ar tām nav izdarītas citas darbības kā tās, kas vajadzīgas to sākotnējā stāvokļa saglabāšanai vai sūtījuma sadalīšanai bez iepakojumu aizstāšanas,

— visas darbības ir veiktas muitas uzraudzībā.

4. Katrā T2 dokumentā vai katrā dokumentā, kas apliecina preču Kopienas statusu, kuru izdevusi kāda kompetentā iestāde kādā EBTA valstī, obligāti ir norāde uz atbilstošo T2 dokumentu vai dokumentu, kas apliecina preču Kopienas statusu, saskaņā ar kuru preces ievestas minētajā EBTA valstī, un visas īpašās tajos ietvertās norādes.

10. pants

1. Ja šā panta 2. punktā vai papildinājumos nav paredzēts citādi, uz visām T1 vai T2 darbībām attiecas galvojums, kas ir spēkā visās šajā darbībā iesaistītajās līgumslēdzējās valstīs.

2. Šā panta 1. punkta noteikumi neskar:

a) līgumslēdzēju pušu tiesības savstarpēji vienoties par atteikšanos no galvojuma T1 vai T2 darbībām, kas notiek tikai viņu teritorijās;

b) līgumslēdzējas puses tiesības neprasīt galvojumu par T1 vai T2 darbības daļu starp nosūtītāju iestādi un pirmo tranzīta iestādi.

▼M21 —————

▼M6

11. pants

1. Parasti preču identifikāciju nodrošina ar plombu.

2. Plombu uzliek:

a) kravas tilpuma vienībai, ja transporta līdzeklis jau ir apstiprināts saskaņā ar citiem muitas noteikumiem vai nosūtītāja iestāde to ir atzinusi par piemērotu plombas uzlikšanai;

b) citos gadījumos katram atsevišķam iepakojumam.

3. Par plombas uzlikšanai piemērotiem var atzīt transportlīdzekļus,

a) kam vienkārši un efektīvi var uzlikt plombu;

b) kas ir tā izgatavoti, ka preces nevar izņemt vai ielikt, neatstājot redzamas ielaušanās pēdas vai nesalaužot plombu;

c) tajos nav slēptu tukšu vietu, kurās var paslēpt preces;

d) kuru kravai paredzētās telpas ir viegli pieejamas muitas pārbaudēm.

▼M30

4. Nosūtītāja muitas iestāde var atbrīvot no pienākuma uzlikt plombu, ja, ņemot vērā citus iespējamos identifikācijas pasākumus, preču apraksts tranzīta deklarācijas datos vai papildu dokumentos tās padara viegli identificējamas.

▼B

12. pants

1. Kamēr nav panākta vienošanās par statistiskas ziņu apmaiņas procedūru, lai EBTA valstīm un Kopienas dalībvalstīm nodrošinātu viņu tranzīta statistikai vajadzīgos datus, ja Līgumslēdzēja puse neparedz citādi, T1 un T2 dokumentu ►M30 4. eksemplāra vai tranzīta pavaddokumenta ◄ papildu kopiju statistikas mērķiem iesniedz:

a) pirmajai tranzīta iestādei katrā EBTA valstī;

b) pirmajai tranzīta iestādei Kopienā, ja uz precēm attiecas T1 vai T2 darbība, kas sākas EBTA valstī.

▼M17

2. However, the additional copy referred to above shall not be required when the goods are carried under the conditions laid down in ►M21 Chapter VIII of Title III of Appendix I ◄ .

▼B

3. Principāls vai viņa pilnvarots pārstāvis pēc valstu dienestu, kas ir atbildīgi par tranzīta statistiku, pieprasījuma sniedz jebkādu informāciju, kas attiecas uz T1 vai T2 dokumentiem un kas vajadzīga statistikas apkopošanai.







Administratīvā palīdzība

▼M6

13. pants

1. Attiecīgo valstu kompetentās iestādes cits citam nodrošina ar viņu rīcībā esošo informāciju, kas ir nozīmīga konvencijas pareizas piemērošanas pārbaudei.

2. Vajadzības gadījumā dalībvalstu kompetentās iestādes cita citai dara zināmus konstatētos faktus, dokumentus, ziņojumus, protokolus un informāciju par pārvadājumiem, kas veikti saskaņā ar T1 vai T2 procedūru, kā arī par šā režīma nepareizas īstenošanas un pārkāpumu gadījumiem.

Turklāt vajadzības gadījumā tās cita citu informē par visiem konstatētiem faktiem attiecībā uz precēm, par kurām ir paredzēta savstarpējā palīdzība un kuras ir bijušas muitas noliktavu režīmā.

3. Ja sakarā ar precēm, kas ir ievestas vienā valstī no citas valsts vai vestas tranzītā cauri valstij, vai glabātas noliktavas režīmā, ir radušās aizdomas par nepareizu īstenošanu vai pārkāpumiem, attiecīgo valstu kompetentās iestādes pēc lūguma cita citai dara zināmu informāciju:

a) par nosacījumiem, saskaņā ar kuriem preces pārvadātas: — kad tās ievestas valstī, kas saņēmusi informācijas pieprasījumu, saskaņā ar dokumentu T1 vai T2 vai dokumentu, kas apliecina preču Kopienas statusu, neatkarīgi no tā, kā tās tikušas ievestas, — kad tās atkal izvestas no šīs valsts saskaņā ar dokumentu T1 vai T2 vai dokumentu, kas apliecina preču Kopienas statusu, neatkarīgi no tā, kā tās tikušas ievestas;

b) par šo preču glabāšanas nosacījumiem, kad tās ievestas valstī, kam adresēts pieprasījums, saskaņā ar dokumentu T2 vai dokumentu, kas apliecina preču Kopienas statusu, vai kad tās atkal izvestas no minētās valsts saskaņā ar dokumentu T2 vai dokumentu, kas apliecina preču Kopienas statusu.

4. Ikvienā saskaņā ar 1. - 3. punktu izdarītā pieprasījumā norāda gadījumu vai gadījumus, uz kuriem tas attiecas.

5. Ja kādas valsts kompetentā iestāde lūdz tādu palīdzību, ko tā pati nespētu sniegt, ja to lūgtu, tā šo faktu norāda pieprasījumā. Kompetentā iestāde, kas šādu lūgumu saņem, ir kompetenta lemt par lūguma apmierināšanu.

6. Informāciju, kas iegūta, piemērojot 1. - 3. punktu, jāizmanto vienīgi šīs konvencijas mērķiem, un saņēmējai valstij ir jānodrošina informācijas aizsardzība, kas ir līdzvērtīga līdzīga veida informācijas aizsardzībai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem. Attiecīgo informāciju citiem mērķiem var izmantot tikai ar tās kompetentās iestādes, kas informāciju sniegusi, rakstisku piekrišanu un ievērojot visus šīs iestādes noteiktos ierobežojumus.

▼M15







Piedziņa

13.a pants

Attiecīgo valstu kompetentās iestādes saskaņā ar IV papildinājuma noteikumiem sniedz savstarpēju palīdzību prasījumu piedziņā, ja šie prasījumi radušies saistībā ar T1 vai T2 darbību.

▼B







Apvienotā komiteja

14. pants

1. Ar šo izveido Apvienoto komiteju, kurā pārstāvēta katra šās konvencijas Līgumslēdzēja puse.

2. Apvienotā komiteja darbojas saskaņā ar savstarpēju vienošanos.

3. Apvienotā komiteja sanāk pēc vajadzības vismaz vienu reizi gadā. Jebkura Līgumslēdzēja puse var lūgt sanāksmes sasaukšanu.

4. Apvienotā komiteja pieņem savu iekšējo nolikumu, kurā paredzēta sanāksmju sasaukšanas, priekšsēdētāja iecelšanas un viņa pilnvaru noteikšanas kārtība.

5. Apvienotā komiteja var nolemt izveidot jebkuru apakškomiteju vai darba grupu, kas var palīdzēt tās pienākumu izpildē.

15. pants

1. Apvienotā komiteja ir atbildīga par šās konvencijas pārvaldi un pareizu īstenošanu. Šajā nolūkā tā regulāri saņem Līgumslēdzēju pušu sniegto informāciju par šās konvencijas piemērošanas pieredzi, izsaka ieteikumus un 3. punktā paredzētajos gadījumos pieņem lēmumus.

2. Jo īpaši tā iesaka:

a) šās konvencijas grozījumus, kas nav 3. punktā minētie grozījumi;

b) jebkurus citus tās piemērošanai vajadzīgos pasākumus.

▼M11

3. The Joint Committee shall adopt by decision:

(a) amendments to the Appendices;

▼M21 —————

▼M11

(c) other amendments to this Convention made necessary by amendments to the Appendices;

▼M17 —————

▼M11

►M17 (d) ◄ transitional measures required in the case of the accession of new Member States to the Community;

►M17 (e) ◄ invitations to third countries within the meaning of Article 3 (1) (c) to accede to this Convention in accordance with Article 15a.

▼M17

Decisions taken under points (a) to (d) shall be put into effect by the Contracting Parties in accordance with their own legislation.

▼B

4. Ja Apvienotajā komitejā Līgumslēdzējas puses pārstāvis ir pieņēmis lēmumu ar atrunu par konstitucionālo prasību izpildi, tad lēmums, ja tajā nav īpaši norādīts datums, stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc paziņojuma par šās atrunas atcelšanu.

▼M17

5. Decisions of the Joint Committee referred to in paragraph 3 (e) inviting a third country to accede to this Convention shall be sent to the General Secretariat of the Council of the European Communities, which shall communicate it to the third country concerned, together with a text of the Convention in force on that date.

▼M11

6. From the date referred to in paragraph 5, the third country concerned may be represented on the Joint Committee, subcommittees and working parties by observers.







Accession of third countries

Article 15a

1. Any third country may become a Contracting Party to this Convention if invited to do so by the depositary of the Convention following a decision of the Joint Committee.

2. A third country invited to become a Contracting Party to this Convention shall do so by lodging an instrument of accession with the General Secretariat of the Council of the European Communities. The said instrument shall be accompanied by a translation of the Convention into the official language(s) of the acceding country.

3. The accession shall become effective on the first day of the second month following the lodging of the instrument of accession.

4. The depositary shall notify all Contracting Parties of the date on which the instrument of accession was lodged and the date on which the accession will become effective.

5. Recommendations and decisions of the Joint Committee referred to in Article 15 (2) and (3) adopted between the date referred to in paragraph 1 of this Article and the date on which accession becomes effective shall also be communicated to the invited third country via the General Secretariat of the Council of the European Communities.

A declaration accepting such acts shall be inserted either in the instrument of accession or in a separate instrument lodged with the General Secretariat of the Council of the European Communities within six months of the communication. If the declaration is not lodged within that period the accession shall be considered void.

▼B







Dažādi noteikumi un nobeiguma noteikumi

16. pants

Katra Līgumslēdzēja puse veic attiecīgos pasākumus, lai nodrošinātu šās konvencijas noteikumu efektīvu un saskaņotu piemērošanu, ņemot vērā vajadzību pēc iespējas samazināt aprites dalībniekiem uzliktās formalitātes un vajadzību sasniegt savstarpēji apmierinošus risinājumus, ja sakarā ar attiecīgo noteikumu darbību ir radušās grūtības.

17. pants

Līgumslēdzējas puses cita citu informē par noteikumiem, ko tās pieņem šās konvencijas īstenošanai.

18. pants

Šās konvencijas noteikumi nekavē Līgumslēdzēju pušu vai Kopienas dalībvalstu ieviestos ievešanas, izvešanas vai preču tranzīta aizliegumus vai ierobežojumus, kas pamatojas uz sabiedrības morāles, sabiedriskās kārtības vai valsts drošības apsvērumiem, cilvēku, dzīvnieku vai augu veselības un dzīvības aizsardzības, nacionālu mākslas, vēstures vai arheoloģijas bagātību aizsardzības vai rūpnieciskā vai komercīpašuma aizsardzības apsvērumiem.

▼M17

Article 19

The Appendices to this Convention shall form an integral part thereof.

▼B

20. pants

1. Šo konvenciju piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas Līgumu, un saskaņā ar nosacījumiem, ko paredz minētais Līgums, un, no otras puses, EBTA valstu teritorijās.

2. Šo konvenciju piemēro arī Lihtenšteinas Hercogistē, kamēr vien to ar Šveices Konfederāciju saista muitas ūnijas līgums.

21. pants

Ikviena Līgumslēdzēja puse var denonsēt šo konvenciju ar noteikumu, ka tā 12 mēnešus iepriekš rakstiski paziņo depozitārijam, kas to paziņo visām citām Līgumslēdzējām pusēm.

22. pants

1. Šī konvencija stājas spēkā 1988. gada 1. janvārī, ja līdz 1987. gada 1. novembrim Līgumslēdzējas puses ir iesniegušas savus pieņemšanas dokumentus Eiropas Kopienu Padomes Ģenerālsekretariātam, kas darbojas kā depozitārijs.

2. Ja šī konvencija nestājas spēkā 1988. gada 1. janvārī, tā stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad deponēts pēdējais pieņemšanas dokuments.

3. Depozitārijs paziņo dienu, kad deponēts katras Līgumslēdzējas puses pieņemšanas dokuments, un šās konvencijas spēkā stāšanās dienu.

23. pants

1. Stājoties spēkā šai konvencijai, beidz piemērot Austrijas 1972. gada 30. novembra Nolīgumu un Šveices 1972. gada 23. novembra Nolīgumu ar Kopienu par Kopienas tranzīta noteikumu piemērošanu, kā arī 1977. gada 12. jūlija Nolīgumu par Kopienas tranzīta noteikumu piemērošanas paplašināšanu, ko minētās valstis noslēgušas ar Kopienu.

2. Šā panta 1. punktā minētos nolīgumus tomēr turpina piemērot T1 un T2 darbībām, kas sāktas pirms šās konvencijas stāšanās spēkā.

3. Ziemeļvalstu tranzīta kārtība, ko piemēro Somijas, Norvēģijas un Zviedrijas starpā, tiek izbeigta no šās konvencijas spēkā stāšanās dienas.

24. pants

Šo konvenciju, kas ir izstrādāta vienā eksemplārā angļu, dāņu, franču, grieķu, itāliešu, nīderlandiešu, portugāļu, spāņu, vācu, islandiešu, norvēģu, somu un zviedru valodā, kur visi teksti ir vienādi autentiski, deponē Eiropas Kopienu Padomes Ģenerālsekretariāta arhīvos, kas katrai Līgumslēdzējai pusei nosūta apstiprinātu tās kopiju.

Interlākenē, 1987. gada 20. maijā

▼M30

I PAPILDINĀJUMS

KOPĪGĀ TRANZĪTA PROCEDŪRAS







I SADAĻA

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

1. pants

1. Šajā papildinājumā noteikti daži kopīgās tranzīta procedūras noteikumi, kā paredzēts Konvencijas 1. panta 3. punktā.

2. Ja nav noteikts citādi, šā papildinājuma noteikumus piemēro darbībām, kuras veic saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, neatkarīgi no tā, vai izmanto T1 vai T2 procedūru.

3. Preces, kas saistītas ar paaugstinātu krāpšanas risku, ir uzskaitītas I pielikumā. Ja kādā no šīs konvencijas noteikumiem ir minēts šis pielikums, tad pasākumus, kas saistīti ar tajā minētajām precēm, piemēro tikai tad, ja šo preču daudzums pārsniedz atbilstīgo minimālo daudzumu. I pielikumu pārskata vismaz reizi gadā.







I NODAĻA

Darbības joma un definīcijas

2. pants

Darbības joma

1. Kopīgā tranzīta procedūru nepiemēro pasta sūtījumiem (tostarp pasta pakām), ko veic saskaņā ar Pasaules Pasta savienības statūtiem, ja preces pārvadā personas, kam ir tiesības un pienākumi, kuri izriet no minētajiem statūtiem, vai tās tiek pārvadātas šādu personu vārdā.

2. Līgumslēdzēja puse var nolemt kopīgā tranzīta procedūru nepiemērot precēm, ko transportē pa cauruļvadiem. Par šādu lēmumu paziņo Komisijai, kas par to informē pārējās valstis.

3. pants

Definīcijas

Šajā konvencijā:

a) “kompetentās iestādes” ir muitas iestāde vai jebkura cita iestāde, kurai uzdots piemērot šo konvenciju;

b) “tranzīta deklarācija” ir darbība, ar kuru persona noteiktajā veidā un kārtībā paziņo par savu nodomu precēm piemērot kopīgā tranzīta procedūru;

c) “tranzīta pavaddokuments” ir dokuments, kuru no datu apstrādes sistēmas izdrukā, lai pievienotu precēm, un kurš balstīts uz tranzīta deklarācijas datiem;

d) “T2 procedūra” ir Konvencijas 2. pantā minētā T2 procedūra, ko tranzīta deklarācijā apzīmē ar simbolu “T2” vai simbolu “T2F”;

e) “principāls” ir persona, kura izdara kopīgā tranzīta deklarāciju vai kuras vārdā tiek izdarīta kopīgā tranzīta deklarācija;

f) “nosūtītāja muitas iestāde” ir muitas iestāde, kurā pieņem deklarāciju par kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu precēm;

g) “tranzīta muitas iestāde” ir: — muitas iestāde, kas atrodas kādas līgumslēdzējas puses ievešanas vietā, vai — muitas iestāde, kas atrodas kādas līgumslēdzējas puses izvešanas vietā, ja sūtījums tranzīta darbības laikā atstāj šīs līgumslēdzējas puses muitas teritoriju pāri robežai starp šo līgumslēdzēju pusi un kādu trešo valsti;

h) “saņēmēja muitas iestāde” ir muitas iestāde, kurā preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, jāuzrāda, lai pabeigtu procedūru;

i) “galvojuma muitas iestāde” ir katras valsts kompetento iestāžu noteikta iestāde, kurā galvotājs sniedz galvojumu;

j) “galvotājs” ir jebkura trešā persona, fiziska vai juridiska, kas rakstiski uzņemas solidāri ar principālu un garantētās summas robežās maksāt iespējamo muitas parādu;

k) “HS kods” ir ciparu kods, kas attiecas uz pozīcijām un apakšpozīcijām preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētās sistēmas nomenklatūrā, kas izveidota ar 1983. gada 14. jūnija konvenciju;

l) “parāds” ir importa vai eksporta nodokļi un citi maksājumi, kas attiecas uz precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru;

m) “parādnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kurai ir pienākums maksāt parādu;

n) “Komisija” ir Eiropas Kopienu Komisija;

o) “preču izlaišana” ir darbība, ar kuru muitas dienesti atļauj izmantot preces tajos nolūkos, kas paredzēti kopīgā tranzīta procedūrā, kuru tām piemēro;

p) “persona, kas veic uzņēmējdarbību līgumslēdzējas puses teritorijā” ir: — fiziskas personas gadījumā – jebkura persona, kurai tur ir pastāvīgā dzīvesvieta; — juridiskas personas vai personu apvienību gadījumā – jebkura persona, kurai tur ir juridiskā adrese, galvenā vadība vai pastāvīga uzņēmējdarbības struktūra;

q) “datu apstrādes paņēmieni” ir: — EDI (Electronic Data Interchange) standarta paziņojumu apmaiņa ar kompetentajām iestādēm vai — attiecīgo muitas formalitāšu kārtošanai vajadzīgās informācijas ievadīšana kompetento iestāžu datu apstrādes sistēmās;

r) “EDI” (Electronic Data Interchange) ir strukturētu datu pārraide starp datu apstrādes sistēmām saskaņā ar pieņemtiem paziņojumu standartiem, izmantojot elektroniskos līdzekļus;

s) “standarta paziņojums” ir iepriekš noteikta un atzīta datu elektroniskas pārraides struktūra;

t) “personas dati” ir visa informācija par identificētu vai identificējamu fizisku vai juridisku personu;

u) “rezerves procedūra” ir procedūra, kurā izmanto papīra dokumentus, ko sastāda, lai varētu iesniegt un kontrolēt tranzīta deklarāciju un uzraudzīt tranzīta darbību, ja nevar izmantot standarta procedūru ar elektroniskajiem līdzekļiem;

v) “VAD konvencija” ir 1987. gada 20. maija Konvencija par preču tirdzniecības formalitāšu vienkāršošanu.







II NODAĻA

Standarta procedūra

4. pants

1. Formalitātes, kas saistītas ar T1 vai T2 procedūras piemērošanu, kārto ar elektroniskiem datu apstrādes paņēmieniem atbilstīgi nosacījumiem un saskaņā ar kārtību, ko kompetentās iestādes nosaka, ievērojot muitas noteikumos iekļautos principus.

2. Līgumslēdzējas puses, savstarpēji vienojoties, pieņem pasākumus, kas paredz:

a) noteikumus, kuri definē un regulē paziņojumus, ar kuriem jāapmainās starp muitas iestādēm un kuri nepieciešami kopīgā tranzīta procedūras piemērošanā;

b) vienotu datu kopumu un modeli datu paziņojumiem, ar kuriem jāapmainās saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru.

5. pants

Darbības joma

1. Neskarot īpašus apstākļus, šajā nodaļā aprakstīto informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm veic, izmantojot elektroniskos datu apstrādes paņēmienus un datortīklus.

2. Šā panta 1. punktā paredzētajā informācijas apmaiņā visas līgumslēdzējas puses izmanto Kopienas “kopējo sakaru tīklu/kopējo sistēmu saskarni” (KST/KSS). EBTA valstu finansiālo līdzdalību un ar to saistītos jautājumus nosaka ar vienošanos starp Kopienu un katru EBTA valsti.

3. Šīs nodaļas noteikumus nepiemēro vienkāršotajām procedūrām, kas minētas 44. panta 1. punkta f) un g) apakšpunktā, ja vien nav noteikts citādi.

6. pants

Drošība

1. Nosacījumos attiecībā uz muitas formalitāšu kārtošanu ar datu apstrādes paņēmieniem cita starpā paredz pasākumus datu avotu pārbaudei, kā arī datu aizsardzībai pret nejaušu vai nelikumīgu iznīcināšanu, nejaušu nozaudēšanu, grozīšanu vai neatļautu piekļuvi.

2. Papildus 1. punktā minētajām drošības prasībām kompetentās iestādes izveido un uztur atbilstīgas drošības prasības attiecībā uz efektīvu, uzticamu un drošu visas tranzīta sistēmas darbību.

3. Lai nodrošinātu iepriekšminēto drošības līmeni, katra datu ievade, maiņa vai dzēšana jāreģistrē kopā ar informāciju par šādas apstrādes pamatojumu un precīzu laiku, kā arī norādot personu, kas to veikusi. Turklāt sākotnējie dati vai visi šādi apstrādāti dati jāuzglabā vismaz trīs kalendāros gadus no tā gada beigām, uz kuru šādi dati attiecas, vai ilgāk, ja to paredz citi noteikumi.

4. Kompetentās iestādes regulāri uzrauga drošību.

5. Iesaistītās kompetentās iestādes informē cita citu par jebkādām aizdomām par drošības pārkāpumiem.

7. pants

Personas datu aizsardzība

1. Līgumslēdzējas puses personas datus, ko tās viena otrai sniedz saskaņā ar šo konvenciju, izmanto tikai tajā paredzētajiem mērķiem un citiem muitas nolūkiem saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru. Šis ierobežojums tomēr neliedz šos datus izmantot riska analīzei kopīgā tranzīta laikā, kā arī izmeklēšanai un tiesvedībai, ko var ierosināt saistībā ar šo kopīgā tranzīta procedūru. Šādā gadījumā par šādu izmantošanu nekavējoties paziņo iestādei, kura ir sniegusi minēto informāciju.

2. Līgumslēdzējas puses uzņemas saistības veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai attiecībā uz to personas datu apstrādi, ko tās viena otrai sniedz saskaņā ar šo konvenciju, nodrošinātu tādu personas datu aizsardzības līmeni, kas atbilst vismaz Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvencijai par personu aizsardzību attiecībā uz automātisku personas datu apstrādi.

3. Katra līgumslēdzēja puse veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai ar efektīvu pārbaužu palīdzību nodrošinātu šā panta ievērošanu.







III NODAĻA

Principāla, pārvadātāja un saņēmēja pienākumi

8. pants

1. Principālam ir pienākums:

a) preces neskartas uzrādīt saņēmējā iestādē, ievērojot noteikto termiņu un kompetento iestāžu veiktos identifikācijas nodrošināšanas pasākumus;

b) ievērot pārējos noteikumus, kas attiecas uz kopīgā tranzīta procedūru;

c) kompetentajām iestādēm, kas ir atbildīgas par kontroli, pēc to pieprasījuma un ievērojot termiņus, kas varētu būt noteikti, iesniegt visus pieprasītos dokumentus un informāciju neatkarīgi no datu nesēja veida, kā arī nodrošināt jebkādu citu vajadzīgo palīdzību.

2. Neatkarīgi no 1. punktā minētajiem principāla pienākumiem pārvadātājam vai preču saņēmējam, kurš pieņem preces un zina, ka precēm piemēro kopīgā tranzīta procedūru, arī ir pienākums neskartas preces un vajadzīgos dokumentus nogādāt saņēmēja muitas iestādē noteiktajā termiņā, ievērojot kompetento iestāžu noteiktos identifikācijas nodrošināšanas pasākumus.







IV NODAĻA

Galvojumi

9. pants

Pienākums sniegt galvojumu

1. Principāls sniedz galvojumu, lai garantētu muitas parāda samaksu, kurš var rasties saistībā ar precēm.

2. Galvojums ir:

a) vai nu vienreizējs galvojums, kas attiecas tikai uz vienu kopīgā tranzīta darbību;

b) vai, izmantojot vienkāršošanu 44. panta nozīmē, vispārējs galvojums, kas aptver vairākas darbības.

10. pants

Galvojumu veidi

1. Galvojumu var sniegt:

a) vai nu veicot skaidras naudas iemaksu nosūtītāja muitas iestādē;

b) vai galvotājam uzņemoties saistības galvojuma muitas iestādē.

2. Tomēr kompetentās iestādes var atteikties pieņemt galvojumu piedāvātajā veidā, ja tas nav saderīgs ar attiecīgās muitas procedūras pareizu darbību.

10.a pants

Skaidras naudas iemaksa

Skaidras naudas iemaksa jāveic nosūtīšanas valsts valūtā vai ar jebkādu citu maksāšanas līdzekli, ko pieņem šīs valsts kompetentās iestādes.

Nodrošinājums skaidras naudas iemaksas veidā vai ar līdzvērtīgu maksāšanas līdzekli jāveic saskaņā ar nosūtīšanas valsts tiesību aktu noteikumiem.

10.b pants

Galvotājs

1. Galvotājs veic uzņēmējdarbību tās līgumslēdzējas puses teritorijā, kurā sniedz galvojumu, un tam jāsaņem muitas iestāžu apstiprinājums. Galvotājam jānorāda juridiskā adrese vai jāieceļ pārstāvis visu to līgumslēdzēju pušu teritorijā, kuras skar attiecīgā kopīgā tranzīta darbība. Ja viena no līgumslēdzējām pusēm ir Kopiena, galvotājam jānorāda juridiskā adrese vai jāieceļ pārstāvis katrā tās dalībvalstī.

2. Galvotāja saistības galvojuma summas robežās attiecas arī uz tām nodokļu summām, kas jāmaksā pēc a posteriori veiktām pārbaudēm.

3. Kompetentās iestādes atsakās apstiprināt galvotāju, ja tās uzskata, ka nav droši, ka galvotājs noteiktajos termiņos galvojuma summas robežās samaksās visus iespējamos parādus.

4. Ja galvojums ir tas, ko sniedz galvojuma muitas iestādei:

a) principālam piešķir “galvojuma atsauces numuru” galvojuma izmantošanai un visu galvotāja saistību identifikācijai;

b) principālam piešķir un nosūta pieejas kodu, kas saistīts ar attiecīgo “galvojuma atsauces numuru”.

11. pants

Atbrīvojums no galvojuma

1. Izņemot gadījumus, kurus vajadzības gadījumā nosaka, galvojums nav jāsniedz attiecībā uz:

a) gaisa pārvadājumiem;

b) preču pārvadāšanu pa Reinu un Reinas ūdensceļiem;

c) precēm, ko transportē pa cauruļvadiem;

d) kopīgā tranzīta procedūrām, ko veic saskaņā ar 44. panta 1. punkta f) apakšpunkta i) punktu.

2. Katra valsts var atbrīvot no pienākuma sniegt galvojumu attiecībā uz preču pārvadājumiem pa citiem savā teritorijā esošajiem ūdensceļiem, kas nav minēti 1. punkta b) apakšpunktā. Šajā nolūkā veiktos pasākumus tā dara zināmus Komisijai, kas informē pārējās valstis.







V NODAĻA

Dažādi noteikumi

12. pants

Dokumentu un konstatējumu juridiskais statuss

1. Neatkarīgi no datu nesēja veida dokumentiem, kas iesniegti atbilstoši noteiktajai kārtībai, un pasākumiem, ko veikušas vai pieņēmušas vienas valsts kompetentās iestādes, pārējās valstīs ir tādas pašas juridiskās sekas, kādas minētajiem dokumentiem un minētajiem pasākumiem piešķir katras attiecīgās valsts kompetentās iestādes.

2. Konstatējumiem, ko saistībā ar kopīgā tranzīta procedūru veiktajās pārbaudēs izdarījušas vienas valsts kompetentās iestādes, pārējās valstīs ir tāds pats juridiskais spēks kā konstatējumiem, ko veic katras attiecīgās valsts kompetentās iestādes.

13. pants

Attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūru kompetento muitas iestāžu saraksts

Katra valsts datu apstrādes sistēmā ievada sarakstu par muitas iestādēm, kuras ir kompetentas veikt kopīgā tranzīta darbības, norādot attiecīgo identifikācijas numuru un pienākumus un norādot to darba laiku. Datu apstrādes sistēmā jāievada arī visas izmaiņas.

Komisija šo informāciju nosūta pārējām valstīm, izmantojot datu apstrādes sistēmu.

14. pants

Centralizētā iestāde

Katra valsts Komisijai attiecīgā gadījumā paziņo par centralizētu muitas iestāžu izveidi un par kompetenci, kas šīm iestādēm noteikta attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras pārvaldību un uzraudzību, kā arī attiecībā uz dokumentu saņemšanu un nosūtīšanu, norādot attiecīgo dokumentu veidu.

Komisija šo informāciju nosūta pārējām valstīm.

15. pants

Pārkāpumi un sankcijas

Valstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai apkarotu jebkādus pārkāpumus vai jebkādas nelikumības un lai par tiem piemērotu efektīvas, proporcionālas un preventīvas sankcijas.







II SADAĻA

PROCEDŪRAS NORISE







I NODAĻA

Vienreizējais galvojums

16. pants

Vienreizējā galvojuma izsniegšana

1. Vienreizējais galvojums sedz pilnu iespējamā muitas parāda summu, ko aprēķina, pamatojoties uz augstāko piemērojamo likmi, tostarp uz ievedmuitas nodokli, kuru šāda veida precēm nosūtīšanas valstī piemērotu gadījumā, ja tās izlaistu patēriņam vietējā tirgū. Šajā aprēķinā Kopienas preces, ko pārvadā saskaņā ar Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, uzskata par ārpuskopienas precēm.

Tomēr likmes, kas ņemamas vērā vienreizējā galvojuma aprēķināšanā, nevar būt zemākas par minimālo likmi, ja šāda likme ir minēta I pielikuma piektajā ailē.

2. Vienreizējais galvojums skaidras naudas iemaksas veidā ir derīgs visu līgumslēdzēju pušu teritorijā; to atmaksā, kad attiecīgā procedūra ir pabeigta.

3. Vienreizējais galvojums, ko iemaksā galvotājs, var būt vienreizēja galvojuma talona veidā par summu EUR 7 000 , ko galvotājs izdod personām, kuras plāno rīkoties kā principāli, un kas ir derīgs visu līgumslēdzēju pušu teritorijā.

Galvotāja saistības ir līdz EUR 7 000 par talonu.

4. Ja vienreizējo galvojumu sniedz galvotājs, principāls nevar mainīt pieejas kodu, kas saistīts ar “galvojuma atsauces numuru”, izņemot gadījumus, kad piemēro IV pielikuma 3. punkta noteikumus.

17. pants

Vienreizējā galvojuma sniegšana

1. Par vienreizējo galvojumu, ko iemaksā galvotājs, jāsagatavo galvojuma dokuments, kas atbilst III papildinājuma C.1. pielikumā dotajam paraugam. Galvojuma dokumentu glabā galvojuma muitas iestāde.

2. Ja to prasa valstu normatīvie vai administratīvie akti vai vispārējā prakse, katra valsts var ļaut mainīt 1. punktā minētā galvojuma dokumentu veidu ar nosacījumu, ka tam ir tāds pats likumīgais spēks kā paraugā norādītajam dokumentam.

18. pants

Vienreizēja galvojuma sniegšana ar taloniem

1. Šā papildinājuma 16. panta 3. punktā minētajā gadījumā par vienreizējo galvojumu, ko iemaksā galvotājs, jāsagatavo galvojuma dokuments, kas atbilst III papildinājuma C.2. pielikumā dotajam paraugam.

17. panta 2. punktu piemēro mutatis mutandis.

2. Galvotājs saskaņā ar kompetento iestāžu noteikto kārtību galvojuma muitas iestādei sniedz visu vajadzīgo informāciju par tā izdotajiem vienreizējā galvojuma taloniem. To pēdējā izmantošanas diena nevar būt vēlāka kā gadu pēc to izdošanas dienas.

3. Galvotājs principālam par katru vienreizējā galvojuma talonu nosūta “galvojuma atsauces numuru”, kas tam piešķirts, un principāls nevar mainīt ar minēto numuru saistīto pieejas kodu.

4. Lai piemērotu 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, galvotājs principālam izsniedz vienreizējā galvojuma talonus papīra formātā, kas sastādīti atbilstoši C.3. pielikumā dotajam paraugam. Uz talona norāda identifikācijas numuru.

5. Galvotājs var izdot vienreizējā galvojuma talonus, kas nav derīgi kopīgā tranzīta darbībām attiecībā uz precēm, kuras iekļautas I pielikuma sarakstā. Šādā gadījumā galvotājs vizē pa diagonāli katru vienreizējā galvojuma talonu, ko tas izdod papīra formātā, ar šādu frāzi:

— Ierobežots derīgums – 99200

6. Principāls nogādā nosūtītāja muitas iestādē vienreizējā galvojuma talonus, kas atbilst summas EUR 7 000 reizinājumam, kas vajadzīgs, lai segtu visu iespējamo parādu. Lai piemērotu 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, papīra formāta taloni jāiesniedz un jāglabā nosūtītāja muitas iestādē, kas talonā norādītajai galvojuma muitas iestādei nosūta katra talona identifikācijas numuru.

19. pants

Galvojuma dokumenta atsaukšana un atcelšana

1. Galvojuma muitas iestāde atsauc savu lēmumu par galvotāja saistību apstiprināšanu, ja vairs netiek pildīti izdošanas laikā noteiktie nosacījumi.

Arī galvotājs var atcelt savas saistības jebkurā laikā.

2. Atsaukšana vai atcelšana stājas spēkā sešpadsmitajā dienā pēc dienas, kad ir paziņots attiecīgi galvotājam vai galvojuma muitas iestādei.

No dienas, kurā atsaukšana vai atcelšana stājas spēkā, iepriekš izdotos vienreizējā galvojuma talonus nevar izmantot precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru.

3. Muitas iestādes valstī, kura atbild par attiecīgo galvojuma muitas iestādi, datu apstrādes sistēmā tūlīt ievada informāciju par atsaukšanu vai atcelšanu un datumu, kad tā stājas spēkā.







II NODAĻA

Transportlīdzekļi un deklarācijas

20. pants

Kravas nosacījumi

1. Katrā tranzīta deklarācijā ietver tikai tās preces, kas iekrautas vai kas jāiekrauj vienā transportlīdzeklī un kas paredzētas pārvešanai no vienas un tās pašas nosūtītāja muitas iestādes uz vienu un to pašu saņēmēja muitas iestādi.

Šajā pantā ar nosacījumu, ka pārvadātās preces paredzēts sūtīt kopā, par vienu transportlīdzekli uzskata:

a) autotransporta līdzekli kopā ar tā piekabi(-ēm) vai puspiekabi(-ēm);

b) savienotu vagonu vai vagonešu sastāvu;

c) laivas, kas veido vienotu virkni;

d) vienā transportlīdzeklī šā panta nozīmē iekrautus konteinerus.

2. Vienu transportlīdzekli var izmantot preču iekraušanai vairāk nekā vienā nosūtītāja muitas iestādē un izkraušanai vairāk nekā vienā saņēmēja muitas iestādē.

21. pants

Tranzīta deklarācija ar datu apstrādes paņēmieniem

1. Konvencijas III papildinājuma A.1. pielikumā minētās deklarācijas ziņas sniedz kodētu datu veidā vai jebkādā citā veidā, ko nosaka attiecīgās iestādes, lai tās apstrādātu ar datoru, un tās atbilst nepieciešamajiem datiem.

2. Muitas deklarāciju, ko sastāda, izmantojot EDI, uzskata par iesniegtu tad, kad EDI paziņojumu saņem attiecīgās kompetentās iestādes.

Par tādas muitas deklarācijas pieņemšanu, kas iesniegta, izmantojot EDI, principālam paziņo ar atbildes paziņojumu, kurā norāda vismaz saņemtā paziņojuma identifikācijas parametrus un/vai tranzīta deklarācijas reģistrācijas numuru un pieņemšanas dienu.

3. Tranzīta deklarācijai, ko iesniedz, izmantojot EDI standarta paziņojumu, jāatbilst struktūrai un ziņām, kas norādītas III papildinājumā.

4. Tranzīta deklarāciju atbilstoši III papildinājumam sagatavo kādā no līgumslēdzēju pušu oficiālajām valodām, ko pieņēmušas nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes. Vajadzības gadījumā kompetentās iestādes valstī, uz kuru attiecas kopīgā tranzīta darbība, var pieprasīt tulkojumu šīs valsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām.

5. Ja nosūtīšanas valstī kopīgā tranzīta procedūru piemēro pēc kādas citas muitas procedūras, nosūtīšanas iestāde var pieprasīt atbilstošu dokumentu uzrādīšanu.

6. Preces uzrāda kopā ar pārvadājuma dokumentu. Nosūtītāja muitas iestāde muitas formalitāšu kārtošanas laikā var neprasīt uzrādīt šo dokumentu, ja vien tas tai ir pieejams.

22. pants

Rakstveida tranzīta deklarācija

1. Kopīgā tranzīta procedūru, izmantojot tranzīta deklarāciju, kas rakstiski sagatavota uz veidlapas, kura atbilst VAD konvencijas I pielikuma 1. papildinājumā norādītajam paraugam, precēm var piemērot šādos gadījumos:

a) ja preces pārvadā ceļotāji, kuriem nav tiešas piekļuves muitas datu apstrādes sistēmai saskaņā ar 22.a pantā aprakstīto kārtību;

b) ja atbilstoši V pielikumā minētajiem nosacījumiem un noteiktajai kārtībai izmanto rezerves procedūru;

c) ja to nolemj kāda līgumslēdzēja puse.

2. Piemērojot 1. punkta a) un c) apakšpunktu, kompetentās iestādes nodrošina, lai muitas iestādes veiktu tranzīta datu savstarpēju apmaiņu, izmantojot muitas datu apstrādes sistēmu.

3. Rakstveida tranzīta deklarāciju saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu var izmantot tikai ar kompetento iestāžu piekrišanu, kad principāla lietojumprogramma un/vai tīkls nedarbojas.

4. Rakstveida tranzīta deklarāciju var papildināt ar vienu vai vairākām turpinājuma veidlapām, kas atbilst VAD konvencijas I pielikuma 3. papildinājumā iekļautajam paraugam. Šādas veidlapas ir deklarācijas sastāvdaļa.

5. Turpinājuma veidlapu vietā kā tranzīta deklarācijas aprakstošo daļu var izmantot kravas sarakstus, kas sastādīti atbilstoši III papildinājumā iekļautajam paraugam; kravas saraksti tad ir deklarācijas sastāvdaļa.

6. Šā panta 1., 4. un 5. punktā minētās veidlapas aizpilda saskaņā ar III papildinājumu.

7. Šā papildinājuma 21. panta 4.–6. punktu piemēro mutatis mutandis.

22.a pants

Ceļotāju tranzīta deklarācija

Šā papildinājuma 22. panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanas nolūkā ceļotājs atbilstīgi 5. un 6. pantam un III papildinājuma B.6. pielikumam sastāda tranzīta deklarāciju.

23. pants

Jaukti sūtījumi

Tādu sūtījumu gadījumā, kas sastāv gan no precēm, kurām jāpiemēro T1 procedūra, gan no precēm, kurām jāpiemēro T2 procedūra, tranzīta deklarāciju, uz kuras ir simbols “T”, katrā preču pozīcijā papildina ar simbolu “T1”, “T2” vai “T2F”.

24. pants

Tranzīta deklarācijas parakstīšana un principāla saistības

1. Tranzīta deklarācijā jābūt iekļautam elektroniskajam parakstam vai citam identifikācijas līdzeklim.

2. Tranzīta deklarācijas iesniegšana uzliek principālam saistības attiecībā uz:

a) deklarācijā sniegto ziņu pareizību;

b) pievienoto dokumentu autentiskumu;

c) visu saistību izpildi attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm.







III NODAĻA

Formalitātes, kas jākārto nosūtītāja muitas iestādē

25. pants

Tranzīta deklarācijas iesniegšana

Tranzīta deklarāciju nosūtītāja muitas iestādei iesniedz un preces uzrāda dienās un laikā, ko nosaka kompetentās iestādes.

Nosūtītāja muitas iestāde var pēc atbildīgā principāla pieprasījuma un uz tā rēķina atļaut preces uzrādīt jebkurā citā vietā.

26. pants

Maršruts

1. Preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, uz saņēmēja muitas iestādi ved pa ekonomiski pamatotu maršrutu.

2. Neskarot 59. pantu, attiecībā uz I pielikuma sarakstā esošajām precēm vai tad, ja kompetentās iestādes vai principāls uzskata par vajadzīgu, nosūtītāja muitas iestāde nosaka saistošu maršrutu un atribūtā, kas atbilst tranzīta deklarācijas 44. ailei, ieraksta vismaz tās valstis, kuras paredzēts šķērsot, ņemot vērā visus principāla paziņotos datus.

27. pants

Tranzīta deklarācijas pieņemšana un reģistrācija

1. Tranzīta deklarāciju nosūtītāja muitas iestāde pieņem un reģistrē darba dienās un stundās, ko nosaka kompetentās iestādes, ja:

a) tajā ir visas ziņas, kas vajadzīgas šīs konvencijas piemērošanai;

b) tai ir pievienoti visi vajadzīgie dokumenti un

c) ja preces, uz kurām tās attiecas, ir uzrādītas muitā.

2. Kompetentās iestādes var atļaut kopā ar deklarāciju neuzrādīt nepieciešamos dokumentus, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā. Tādā gadījumā šos dokumentus patur kompetento iestāžu rīcībā.

3. Ja nav noteikts citādi, tad, piemērojot visus noteikumus par kopīgā tranzīta procedūru, izmanto to datumu, kurā kompetentās iestādes pieņēmušas muitas deklarāciju.

28. pants

Tranzīta deklarācijas labošana

1. Pēc principāla lūguma viņam tiek atļauts tranzīta deklarācijā pēc tās pieņemšanas kompetentajās iestādēs izlabot vienu vai vairākus datus. Tranzīta deklarāciju nedrīkst izlabot tā, ka tā attiektos uz precēm, kas nav tajā sākotnēji deklarētas.

2. Tomēr labojumus izdarīt neļauj, ja atļauju prasa pēc tam, kad kompetentās iestādes:

a) ir paziņojušas principālam par nodomu pārbaudīt preces vai

b) ir konstatējušas, ka attiecīgās ziņas nav pareizas, vai

c) preces ir izlaidušas.

29. pants

Termiņš preču uzrādīšanai saņēmēja muitas iestādē

1. Nosūtītāja muitas iestāde nosaka termiņu, kādā preces jāuzrāda saņēmēja muitas iestādē, ņemot vērā paredzēto maršrutu, visus spēkā esošos transporta vai citus tiesību aktus un, ja vajadzīgs, principāla paziņotos datus.

2. Nosūtītāja muitas iestādes noteiktais termiņš ir saistošs to valstu kompetentajām iestādām, kuru teritorijā notiek kopīgā tranzīta procedūra, un minētās iestādes to nedrīkst mainīt.

30. pants

Tranzīta deklarācijas un preču pārbaude

1. Nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes, pamatojoties uz riska analīzi vai izlases veidā, var:

a) veikt pieņemtās tranzīta deklarācijas un tai pievienoto dokumentu kontroli;

b) pārbaudīt preces un, ja vajadzīgs, ņemt paraugus analīzei vai sīkākai pārbaudei.

2. Preces pārbauda šim nolūkam paredzētā vietā un laikā. Tomēr kompetentās iestādes var pēc principāla pieprasījuma un uz tā rēķina preces pārbaudīt citā vietā un citā laikā.

31. pants

Identifikācijas pasākumi

1. Nosūtītāja muitas iestāde veic identifikācijas pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, un tranzīta deklarācijā ievada attiecīgus datus.

2. Neskarot Konvencijas 11. panta 4. punktu, preces, kurām paredzēts piemērot kopīgā tranzīta procedūru, neizlaiž, ja nevar uzlikt plombu saskaņā ar Konvencijas 11. panta 2. vai 3. punkta noteikumiem.

3. Ja plombu uzliek nodalījumam, kurā ir preces, kompetentās iestādes pārbauda, vai attiecīgie transporta līdzekļi ir apstiprināti plombu uzlikšanai un, ja tā nav, vai tie ir piemēroti plombu uzlikšanai.

4. Visi autotransporta līdzekļi, piekabes, puspiekabes vai konteineri, kas ir apstiprināti preču pārvadāšanai ar muitas plombu saskaņā ar starptautisku nolīgumu, kura līgumslēdzēja puse ir Eiropas Kopiena vai tās dalībvalstis vai EBTA valstis, ir uzskatāmi par piemērotiem plombēšanai saskaņā ar citiem noteikumiem Konvencijas 11. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē.

5. Plombām jāatbilst II pielikumā minētajām īpašībām.

6. Plombas nedrīkst salauzt bez kompetento iestāžu atļaujas.

7. Uzskata, ka preču apraksts ļauj veikt preču identifikāciju Konvencijas 11. panta 4. punkta nozīmē, ja tas ir pietiekami precīzs, lai viegli varētu noteikt preču daudzumu un veidu.

32. pants

Preču izlaišana

1. Atkarībā no pārbaudes rezultātiem nosūtītāja muitas iestāde tranzīta deklarācijā ievada attiecīgus datus.

2. Ja pārbaudes rezultāti to atļauj, nosūtītāja muitas iestāde izlaiž preces un datu apstrādes sistēmā norāda izlaišanas datumu.

3. Izlaižot preces, nosūtītāja muitas iestāde, izmantojot “iepriekšējo pienākšanas paziņojumu”, par kopīgā tranzīta darbību informē deklarēto saņēmēja muitas iestādi un, izmantojot “iepriekšējo tranzīta paziņojumu”, – visas deklarētās tranzīta muitas iestādes. Šos paziņojumus sagatavo, izmantojot tranzīta deklarācijā norādītos datus, ko vajadzības gadījumā precizē.

33. pants

Tranzīta pavaddokuments

1. Tranzīta pavaddokuments atbilst III papildinājumā norādītajam paraugam un ziņām. To pievieno precēm, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru. Pēc preču izlaišanas šo dokumentu komersanta rīcībā nodod saskaņā ar kārtību, kas norādīta vienā vai otrā no turpmākajiem apakšpunktiem:

a) nosūtītāja muitas iestāde to izsniedz principālam vai saskaņā ar kompetento iestāžu atļauju to sastāda, izmantojot principāla datu apstrādes sistēmu;

b) to izdrukā, izmantojot atzītā komersanta datu apstrādes sistēmu, pēc tam, kad saņemts nosūtītāja muitas iestādes sūtīts paziņojums par preču izlaišanu.

2. Attiecīgā gadījumā tranzīta pavaddokumentu papildina ar pozīciju sarakstu, kurš kļūst par minētā dokumenta sastāvdaļu un kura paraugs ir norādīts III papildinājumā.







IV NODAĻA

Formalitātes, kas jākārto pārvadājuma laikā

34. pants

Tranzīta pavaddokumenta uzrādīšana

Tranzīta pavaddokumentu un pārējos precēm pievienotos dokumentus uzrāda ikreiz, kad kompetentās iestādes to pieprasa.

35. pants

Tranzīta muitas iestāde

1. Sūtījumu, kā arī tranzīta pavaddokumentu uzrāda katrā tranzīta muitas iestādē.

2. Tranzīta muitas iestāde reģistrē tranzītu, par kuru nosūtītāja muitas iestāde to brīdinājusi, sūtot “Iepriekšējo tranzīta paziņojumu”. Tranzīta muitas iestāde informē par robežas šķērsošanu ar ziņojumu “Robežas šķērsošanas paziņojums”.

3. Tranzīta muitas iestādes veic preču pārbaudi gadījumos, kad uzskata, ka tas ir nepieciešams. Preču iespējamo pārbaudi veic, pamatojoties uz ziņojumu “Iepriekšējais tranzīta paziņojums”.

4. Ja preces tiek izvestas caur citu tranzīta muitas iestādi, nevis to, kas norādīta tranzīta pavaddokumentā, izmantotā muitas tranzīta iestāde nosūtītāja muitas iestādei pieprasa ziņojumu “Iepriekšējais tranzīta paziņojums” un informē nosūtītāja muitas iestādi par tranzītu, nosūtot ziņojumu “Robežas šķērsošanas paziņojums”. Attiecīgā gadījumā nosūtītāja muitas iestāde to informēs par to, ka konkrētais galvojums attiecīgajā valstī nav derīgs.

5. Šā panta 1. līdz 4. punktu nepiemēro preču pārvadājumiem pa dzelzceļu.

36. pants

Neparedzēti gadījumi pārvadājuma laikā

1. Pārvadātāja pienākums ir veikt vajadzīgos ierakstus tranzīta pavaddokumentā un to uzrādīt kopā ar sūtījumu tās valsts kompetentajām iestādēm, kurā atrodas transportlīdzeklis:

a) ja ir mainīts noteiktais maršruts un piemēro 26. panta 2. punkta noteikumus;

b) ja pārvadājuma laikā ir bojātas plombas ar pārvadātāju nesaistītu iemeslu dēļ;

c) ja preces pārkrauj citā transportlīdzeklī; katru šādu pārkraušanu veic kompetento iestāžu uzraudzībā, kas tomēr var ļaut veikt pārkraušanu bez uzraudzības;

d) ja tuvas briesmas spiež nekavējoties daļēji vai pilnīgi izkraut transportlīdzekli;

e) ja noticis starpgadījums, neparedzēts gadījums vai nelaimes gadījums, kas var ietekmēt principāla vai pārvadātāja spēju pildīt savas saistības.

2. Ja kompetentās iestādes uzskata, ka attiecīgo kopīgā tranzīta darbību var turpināt ierastā veidā, tās veic visus iespējamos vajadzīgos pasākumus un tad vizē tranzīta pavaddokumentu. Attiecīgo informāciju par pārkraušanu vai jebkādu citu neparedzētu gadījumu muitas datu apstrādes sistēmā atkarībā no gadījuma ievada vai nu muitas tranzīta iestādes, vai saņēmēja muitas iestādes kompetentās iestādes.







V NODAĻA

Formalitātes, kas jākārto saņēmēja muitas iestādē

37. pants

Uzrādīšana saņēmēja muitas iestādē

1. Preces un nepieciešamos dokumentus saņēmēja muitas iestādē uzrāda tās darba laikā. Tomēr minētā iestāde var pēc attiecīgās personas pieprasījuma un uz tās rēķina atļaut preces uzrādīt ārpus šā laika. Saņēmēja muitas iestāde arī var pēc attiecīgās personas pieprasījuma un uz tās rēķina atļaut preces un dokumentus uzrādīt jebkurā citā vietā.

2. Ja preces saņēmēja muitas iestādē uzrāda pēc termiņa, ko noteikusi nosūtītāja muitas iestāde, un ja šis termiņš nav ievērots tādu apstākļu dēļ, kurus saņēmēja muitas iestāde atzīst par pietiekami pamatotiem un par kuriem nevar vainot pārvadātāju vai principālu, uzskata, ka principāls ir ievērojis noteikto termiņu.

3. Saņēmēja muitas iestāde saglabā tranzīta pavaddokumentu un preču pārbaudi veic, pamatojoties uz ziņojumu “Iepriekšējais ierašanās paziņojums”, kas saņemts no nosūtītāja muitas iestādes.

4. Pēc principāla lūguma, lai pierādītu, ka procedūra ir beigusies saskaņā ar 42. panta 1. punktu, saņēmēja muitas iestāde vizē tranzīta pavaddokumenta eksemplāru ar šādu frāzi:

— Alternatīvs pierādījums – 99202.

5. Tranzīta procedūru var beigt iestādē, kas nav iestāde, kura sākotnēji paredzēta tranzīta deklarācijā. Šī iestāde tad kļūst par saņēmēja muitas iestādi.

Ja jaunā saņēmēja muitas iestāde ir citas līgumslēdzējas puses iestāde, nevis tās, kura bija sākotnēji paredzēta, jaunā saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādei pieprasa ziņojumu “Iepriekšējais ierašanās paziņojums”.

38. pants

Kvīts

1. Saņēmēja muitas iestāde pēc tās personas lūguma, kas uzrādījusi preces un nepieciešamos dokumentus, vizē kvīti.

2. Kvīts atbilst III papildinājumā norādītajam paraugam.

3. Kvīti iepriekš aizpilda attiecīgā persona. Tajā var ietvert citas ar sūtījumu saistītas ziņas, izņemot vietu, kas atstāta saņēmēja muitas iestādei. Kvīti neizmanto kā pierādījumu, ka procedūra ir beigusies 42. panta 1. punkta nozīmē.

39. pants

Informācijas sūtīšana nosūtītāja muitas iestādei

1. Saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādi par preču ierašanos informē tajā pašā dienā, kad tās tiek uzrādītas saņēmēja muitas iestādē, izmantojot “Pienākšanas paziņojumu”.

2. Ja tranzīta darbību pabeidz nevis tajā muitas iestādē, kas paredzēta tranzīta deklarācijā, bet kādā citā, jaunā saņēmēja muitas iestāde nosūtītāja muitas iestādi par preču ierašanos informē, izmantojot “Pienākšanas paziņojumu”.

Nosūtītāja muitas iestāde sākotnēji paredzēto saņēmēja muitas iestādi par preču pienākšanu informē, izmantojot ziņojumu “Pienākšanas paziņojuma pārsūtīšana”.

3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto “Pienākšanas paziņojumu” nevar izmantot kā pierādījumu, ka procedūra ir beigusies 40. panta 2. punkta nozīmē.

4. Izņemot pietiekami pamatotos apstākļos, saņēmēja muitas iestāde paziņojumu “Kontroles rezultāti” nosūtītāja muitas iestādei nosūta vēlākais trešajā dienā pēc dienas, kad preces ir uzrādītas saņēmēja muitas iestādē. Tomēr tad, ja piemēro 65. pantu, saņēmēja muitas iestāde paziņojumu “Kontroles rezultāti” nosūtītāja muitas iestādei nosūta vēlākais sestajā dienā pēc dienas, kad ir uzrādītas preces.







VI NODAĻA

Procedūras pabeigšanas kontrole

40. pants

Procedūras beigas un izbeigšana

1. Kopīgā tranzīta procedūra ir pabeigta un principāla pienākumi ir izpildīti, kad preces, kurām piemēro minēto procedūru, un vajadzīgie dokumenti un dati ir iesniegti saņēmēja muitas iestādē saskaņā ar minētās procedūras noteikumiem.

2. Kompetentās iestādes izbeidz kopīgā tranzīta procedūru, ja tās, pamatojoties uz nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē pieejamo datu salīdzinājumu, var konstatēt, ka procedūra ir beigusies pareizi.

41. pants

Izmeklēšanas procedūra

1. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes termiņā, kas noteikts preču uzrādīšanai saņēmēja muitas iestādē, nav saņēmušas “Pienākšanas paziņojumu” vai ja tās sešu dienu laikā pēc “Pienākšanas paziņojuma” saņemšanas nav saņēmušas paziņojumu “Kontroles rezultāti”, tās sāk izmeklēšanas procedūru, lai iegūtu informāciju, kas vajadzīga procedūras pabeigšanai vai, ja tas nav iespējams, lai:

— konstatētu, vai ir radies muitas parāds,

— noteiktu parādnieku,

— noteiktu par parāda piedzīšanu atbildīgās muitas iestādes.

2. Izmeklēšanas procedūru sāk ne vēlāk kā septiņas dienas pēc tam, kad beidzies viens no 1. punktā minētajiem termiņiem, izņemot izņēmuma gadījumus, ko, savstarpēji vienojoties, nosaka līgumslēdzējas puses. Šo procedūru sāk nekavējoties, ja kompetentās iestādes agrāk saņem informāciju, ka tranzīta procedūra nav pabeigta, vai ja tām ir šādas aizdomas.

3. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes saņem tikai “Pienākšanas paziņojumu”, tās sāk izmeklēšanas procedūru, iztaujājot nosūtītāja muitas iestādi, kas sūtījusi “Pienākšanas paziņojumu”, par paziņojumu “Kontroles rezultāti”.

4. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes nesaņem “Pienākšanas paziņojumu”, tās sāk izmeklēšanas procedūru, pieprasot principālam informāciju, kas nepieciešama tranzīta procedūras pabeigšanai, vai iztaujājot saņēmēja muitas iestādi, ja ir pieejama pietiekama informācija, lai izmeklēšanu veiktu galamērķī.

Informācija, kas nepieciešama tranzīta procedūras pabeigšanai, principālam jāpieprasa ne vēlāk kā divdesmit astoņas dienas pēc tam, kad saņēmēja muitas iestādē uzsākta izmeklēšanas procedūra.

5. Saņēmēja muitas iestādei un principālam uz 4. punktā minēto pieprasījumu jāatbild divdesmit astoņu dienu laikā. Ja principāls minētajā laikposmā sniedz pietiekamu informāciju, nosūtīšanas valsts kompetentajām iestādēm šī informācija jāņem vērā vai attiecīgā darbība jāizbeidz, ja sniegtā informācija to ļauj darīt.

6. Ja principāla sniegtā informācija neļauj pabeigt tranzīta procedūru, bet nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes uzskata, ka tā ir pietiekama, lai turpinātu izmeklēšanas procedūru, nekavējoties jānosūta pieprasījums attiecīgajai muitas iestādei.

7. Ja izmeklēšanas procedūrā konstatē, ka tranzīta procedūra ir beigusies pareizi, nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes izbeidz attiecīgo darbību un tūlīt informē principālu un, ja vajadzīgs, visas kompetentās iestādes, kas varētu būt sākušas piedziņas procedūru saskaņā ar 117. pantu.

41.a pants

1. Ja pēc izmeklēšanas procedūras sākšanas un pirms 116. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā termiņa beigām nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes (turpmāk tekstā – pieprasījuma iesniedzējas iestādes) jebkādā veidā saņem pierādījumus par vietu, kur notikuši notikumi, kas radījuši muitas parādu, un ja šī vieta atrodas kādas citas līgumslēdzējas puses teritorijā, minētās iestādes visu pieejamo informāciju nekavējoties nosūta iestādēm, kuru kompetencē ir šī vieta (turpmāk tekstā – pieprasījuma saņēmējas iestādes).

2. Pieprasījuma saņēmējas iestādes apstiprina paziņojuma saņemšanu un norāda, vai tie ir atbildīgi par piedziņu. Ja divdesmit astoņu dienu laikā nesaņem atbildi, pieprasījuma iesniedzējām iestādēm ir nekavējoties jāturpina izmeklēšanas procedūra.

42. pants

Alternatīvi pierādījumi par procedūras pabeigšanu

1. Pierādījumu, ka tranzīta procedūra ir pabeigta deklarācijā norādītajā termiņā, principāls kompetentajām iestādēm var sniegt dokumenta veidā, kuru apstiprinājušas saņēmēja valsts kompetentās iestādes un kurā ir identificētas attiecīgās preces un ir konstatēts, ka tās ir uzrādītas saņēmēja muitas iestādē vai, ja piemēro 64. pantu, atzītajam komersantam.

2. Kopīgā tranzīta procedūru uzskata par pabeigtu arī tad, ja principāls kompetentajām iestādēm uzrāda vienu no šādiem dokumentiem, kurā ir identificētas preces:

a) muitas dokumentu par muitas procedūras piemērošanu galamērķī, kas atrodas trešā valstī;

b) trešā valstī sastādītu dokumentu, ko apstiprinājušas šīs valsts kompetentās iestādes un kas apliecina, ka attiecīgās preces šajā valstī ir izlaistas brīvam apgrozījumam.

3. Šā panta 2. punktā minētos dokumentus var aizstāt ar kopijām vai fotokopijām, kuru atbilstību apstiprinājusi struktūra, kas vizējusi oriģinālos dokumentus, attiecīgo trešo valstu iestādes vai kādas trešās valsts iestādes.

43. pants

Pārbaude a posteriori

1. Kompetentās iestādes var veikt a posteriori pārbaudi par veikto informācijas apmaiņu, kā arī par dokumentiem, veidlapām, atļaujām vai datiem attiecībā uz kopīgo tranzīta procedūru, lai pārbaudītu informācijas vai zīmogu nospiedumu autentiskumu un pareizību. Šīs pārbaudes veic šaubu gadījumā vai tad, ja ir aizdomas par krāpšanu. Tās var arī veikt, pamatojoties uz riska analīzi vai izlases veidā.

2. Kompetentās iestādes, kas saņem pieprasījumu veikt a posteriori pārbaudi, nekavējoties atbild.

3. Ja nosūtīšanas valsts kompetentās iestādes šaubu gadījumā vai tad, ja pastāv aizdomas par krāpšanu, pieprasa a posteriori pārbaudi par informāciju, kas iekļauta paziņojumā “Kontroles rezultāti”, uzskata, ka 40. panta 2. punkta nosacījumi nav izpildīti tik ilgi, kamēr nav apstiprināts to datu autentiskums un pareizība, par ko pieprasīta a posteriori pārbaude.

4. Šos noteikumus mutatis mutandis piemēro 22. pantam.







III SADAĻA

VIENKĀRŠOJUMI







I NODAĻA

Vispārīgi noteikumi attiecībā uz vienkāršojumiem

44. pants

Darbības joma

1. Pēc attiecīgi principāla vai saņēmēja pieprasījuma kompetentās iestādes var atļaut šādus vienkāršojumus:

a) izmantot vispārēju galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma;

b) izmantot īpaša veida plombas;

c) atbrīvojumu no prasības izmantot iepriekš izstrādātu maršrutu;

d) atzītā nosūtītāja statusu;

e) atzītā saņēmēja statusu;

f) vienkāršotu procedūru piemērošanu īpašiem pārvadājumu veidiem: i) precēm, ko pārvadā pa dzelzceļu vai lielā konteinerā; ii) precēm, ko pārvadā pa gaisu; iii) precēm, ko transportē pa cauruļvadiem;

g) citu vienkāršotu procedūru izmantošanu, kas balstītas uz Konvencijas 6. pantu.

2. Izņemot gadījumus, ja šajā papildinājumā vai atļaujā ir noteikts citādi, ja piešķir atļauju izmantot 1. punkta a) un f) apakšpunktā minētos vienkāršojumus, tos piemēro visās valstīs. Ja ir piešķirta 1. punkta b), c) un d) apakšpunktā minētā atļauja izmantot vienkāršojumus, tos piemēro tikai tām kopīgā tranzīta darbībām, kas sākas valstī, kurā atļauja ir piešķirta. Ja ir piešķirta e) apakšpunktā minētā atļauja izmantot vienkāršojumu, to piemēro vienīgi tajā valstī, kurā atļauja ir piešķirta.

45. pants

Atļaujas piešķiršanas vispārējie nosacījumi

1. Šā papildinājuma 44. panta 1. punktā minētās atļaujas piešķir tikai personām:

a) kas veic uzņēmējdarbību kādas līgumslēdzējas puses teritorijā; tomēr vispārējā galvojuma izmantošanas atļauju var piešķirt vienīgi personām, kas veic uzņēmējdarbību tajā valstī, kurā izsniegts galvojums;

b) kas regulāri izmanto kopīgā tranzīta procedūru vai kuru kompetentās iestādes ir pārliecinātas, ka tās var izpildīt saistības atbilstoši šai procedūrai, vai – attiecībā uz 44. panta 1. punkta e) apakšpunktā minēto vienkāršošanu – regulāri saņem preces, kurām piemēro kopīgā tranzīta procedūru, un

c) kas nav izdarījušas smagus vai atkārtotus muitas vai nodokļu likumu pārkāpumus.

2. Lai nodrošinātu vienkāršošanas pareizu pārraudzību, atļaujas piešķir vienīgi tad, ja:

a) kompetentās iestādes spēj pārraudzīt procedūru un veikt kontroli bez administratīviem pasākumiem, kas ir nesamērīgi ar attiecīgo personu vajadzībām;

b) attiecīgās personas veic uzskaiti, kas kompetentajām iestādēm ļauj veikt efektīvu kontroli.

46. pants

Atļaujas pieprasījuma saturs

1. Pieprasījumu atļaujas saņemšanai izmantot vienkāršojumus, turpmāk tekstā – “pieprasījums”, datē un paraksta. To var sastādīt rakstveidā vai iesniegt, izmantojot elektroniskos datu apstrādes paņēmienus, atbilstoši kompetento iestāžu pieņemtajiem nosacījumiem un noteiktajai kārtībai.

2. Pieprasījumā jāiekļauj visas ziņas, kas kompetentajām iestādēm ļauj pārbaudīt, vai ir izpildīti vienkāršojumu izmantošanas piešķiršanas nosacījumi.

47. pants

Pieprasītāja atbildība

Persona, kas pieprasa atļauju izmantot vienkāršojumus, saskaņā ar līgumslēdzēju pušu teritorijā spēkā esošajiem noteikumiem un neskarot iespējamu kriminālatbildības tiesību aktu piemērošanu, ir atbildīga par:

a) sniegtās informācijas pareizību;

b) pievienoto dokumentu autentiskumu.

48. pants

Kompetentās iestādes

1. Pieprasījumu iesniedz tās valsts kompetentajām iestādēm, kurā pieprasījuma veic uzņēmējdarbību.

2. Atļauju izsniedz vai pieprasījumu noraida saskaņā ar noteikumiem, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā.

3. Lēmumu par pieprasījuma noraidīšanu pieprasītājam nosūta atbilstoši termiņiem un saskaņā ar kārtību, kas ir spēkā līgumslēdzēju pušu teritorijā. Tam jābūt motivētam.

49. pants

Atļaujas saturs

1. Atļaujas turētājam izsniedz atļaujas oriģināleksemplāru, kas ir datēts un parakstīts, kā arī vienu vai vairākas tā kopijas.

2. Atļaujā norāda vienkāršojumu izmantošanas nosacījumus un nosaka darbības un kontroles metodes. Tā ir derīga no izdošanas dienas.

3. Persona, kas pieprasa atļauju izmantot vienkāršojumus, ir atbildīga par visu saistību izpildi attiecībā uz kopīgā tranzīta procedūras piemērošanu konkrētām precēm.

4. Šā papildinājuma 44. panta 1. punkta b), c) un f) apakšpunktā minēto vienkāršojumu gadījumā atļaujas uzrāda ikreiz, kad nosūtītāja muitas iestāde to pieprasa.

50. pants

Atsaukums un grozījumi

1. Atļaujas turētājs informē kompetentās iestādes par visiem faktoriem, kuri radušies pēc atļaujas piešķiršanas, kas varētu ietekmēt tās turpmāko darbību vai saturu.

2. Kompetentās iestādes atļauju atsauc vai groza tās saturu, ja:

a) vairs netiek ievērots viens vai vairāki nosacījumi, kas bija paredzēti saistībā ar tās izsniegšanu;

b) kāds starpgadījums, kas noticis pēc atļaujas piešķiršanas, ietekmē tās saglabāšanu vai saturu.

3. Ja atļaujas turētājs nepilda kādu no pienākumiem, kas tam uzlikti saskaņā ar attiecīgo atļauju, kompetentās iestādes var šo atļauju atsaukt vai grozīt.

4. Lēmumam par atsaukumu vai grozījumiem jābūt motivētam. To dara zināmu atļaujas turētājam.

5. Atļaujas atsaukums vai grozījums stājas spēkā tā paziņošanas dienā. Tomēr izņēmuma gadījumos, ja to prasa tās personas likumīgās intereses, uz kuru attiecas lēmums, kompetentās iestādes var atlikt atsaukuma vai grozījuma spēkā stāšanās termiņu. Spēkā stāšanās dienu norāda lēmumā.

51. pants

Kompetento iestāžu veiktā lietu glabāšana

1. Kompetentās iestādes glabā pieprasījumus un pievienotos apliecinošos dokumentus kopā ar izsniegto atļauju kopijām.

2. Ja pieprasījumu noraida vai atļauju atsauc, pieprasījums un atkarībā no gadījuma lēmums par pieprasījuma atteikumu vai atsaukumu, kā arī visi pievienotie apliecinošie dokumenti ir jāglabā vismaz trīs gadus no tā kalendārā gada beigām, kurā atteica pieprasījumu vai atsauca atļauju.







II NODAĻA

Vispārējais galvojums un atbrīvojums no galvojuma

52. pants

Atsauces summa

1. Principāls var izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma, nepārsniedzot atsauces summu.

2. Atsauces summa atbilst muitas parāda summai, kas var rasties attiecībā uz precēm, uz kurām principāls vismaz vienu nedēļu attiecina kopīgā tranzīta procedūru.

Galvojuma muitas iestāde nosaka šo summu sadarbībā ar attiecīgo personu:

a) pamatojoties uz informāciju par precēm, ko tā pārvadājusi iepriekš, un provizorisku aprēķinu par iecerētās kopīgās tranzīta darbības apjomu, kas cita starpā norādīts tās tirdzniecības dokumentos un pārskatos;

b) ņemot vērā augstāko piemērojamo likmi, tostarp ievedmuitas nodokli, kuru šāda veida precēm galvojuma muitas iestādes valstī piemērotu gadījumā, ja tās izlaistu patēriņam vietējā tirgū. Šajā aprēķinā Kopienas preces, ko pārvadā saskaņā ar Konvenciju par kopīgu tranzīta procedūru, uzskata par ārpuskopienas precēm.

Precīzu aprēķinu par muitas nodokļu un citu nodevu summu, par kuru principāls uzņemas saistības attiecībā uz katru tranzīta darbību, veic tad, kad ir pieejami vajadzīgie dati. Pretējā gadījumā un attiecībā uz precēm, kas nav preces, kuras uzskaitītas I pielikuma sarakstā, pieņem, ka šī summa ir EUR 7 000 , ja vien cita kompetentajām iestādēm zināma informācija neliek pieņemt citu summu.

3. Galvojuma muitas iestāde pārskata atsauces summu, tostarp pēc principāla lūguma, un vajadzības gadījumā to precizē.

4. Katra principāla pienākums ir nodrošināt, lai riskam pakļautā summa nepārsniegtu atsauces summu, ņemot vērā visas darbības, kurām procedūra vēl nav pabeigta.

Kompetento iestāžu datu apstrādes sistēmas apstrādā un spēj kontrolēt atsauces summas izlietošanu katrai tranzīta darbībai.

53. pants

Vispārējā galvojuma summa un atbrīvojums no galvojuma

1. Summa, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, ir tāda pati kā 52. pantā minētā atsauces summa.

2. Personām, kas kompetentajām iestādēm sniedz pierādījumus, ka tām ir labs finansiālais stāvoklis un ka tās atbilst augstiem uzticamības standartiem, kas aprakstīti 3. un 4. punktā, var atļaut sniegt samazinātas summas vispārējo galvojumu vai izmantot atbrīvojumu no galvojumu.

3. Summu, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, var samazināt:

a) līdz 50 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā;

b) līdz 30 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm.

4. Atbrīvojumu no galvojuma var piešķirt, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā, ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm, ka viņš pārzina pārvadājumus un ka viņam ir pietiekami finanšu resursi saistību segšanai.

5. Attiecībā uz 3. un 4. punkta piemērošanu valstis ņem vērā III pielikuma noteikumus.

53.a pants

Vispārējā galvojuma izmantošanas kārtība un atbrīvojums no galvojuma

Ikviena vispārējā galvojuma un/vai ikviena atbrīvojuma no galvojuma izmantošanai:

a) principālam piešķir galvojuma atsauces numuru, kas saistīts ar noteikto atsauces summu;

b) galvojuma muitas iestāde principālam piešķir un nosūta pieejas kodu, kas saistīts ar attiecīgo galvojuma atsauces numuru.

Principāls var pats sev vai saviem pārstāvjiem piešķirt vienu vai vairākus pieejas kodus šim galvojumam.

54. pants

Īpaši noteikumi par precēm ar paaugstinātu risku

1. Lai saņemtu atļauju sniegt vispārējo galvojumu attiecībā uz precēm, kas uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā, principālam jāpierāda ne vien tas, ka viņš atbilst 45. panta nosacījumiem, bet arī tas, ka viņam ir labs finansiālais stāvoklis, ka viņam ir pietiekama pieredze Kopienas tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm vai pārzina pārvadājumus.

2. Attiecībā uz šādām precēm summu, kas jāsedz ar vispārējo galvojumu, var samazināt:

a) līdz 50 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņam ir pietiekama pieredze kopīgā tranzīta procedūras izmantošanā un ka viņš pārzina pārvadājumus;

b) līdz 30 % no atsauces summas, ja principāls pierāda, ka viņš ļoti cieši sadarbojas ar kompetentajām iestādēm, ka viņš pārzina pārvadājumus un ka viņam ir pietiekami finanšu resursi saistību segšanai.

3. Attiecībā uz 2. punkta piemērošanu valstis ņem vērā III pielikuma noteikumus.

4. Iepriekšējos punktus piemēro arī tad, ja vispārējā galvojuma izmantošanas pieteikums noteikti paredz vispārējā galvojuma izmantošanu gan attiecībā uz tādām precēm, kas uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā, gan attiecībā uz tādām, kas tajā nav minētas.

5. Atbrīvojumu no galvojuma nevar piemērot kopīgā tranzīta darbībām, kas attiecas uz precēm, kuras uzskaitītas I pielikumā iekļautajā sarakstā.

6. Ņemot vērā principus, kas nosaka vispārējā galvojuma izmantošanas atļaujas piešķiršanu un galvojuma summas samazināšanu, samazinātas summas vispārējā galvojuma izmantošanu īpašos apstākļos var izņēmuma kārtā uz laiku aizliegt.

7. Ņemot vērā principus, kas nosaka vispārējā galvojuma izmantošanas atļaujas piešķiršanu un galvojuma summas samazināšanu, vispārējā galvojuma izmantošanu var uz laiku aizliegt attiecībā uz precēm, saistībā ar kurām, piemērojot vispārējo galvojumu, ir notikusi liela mēroga krāpšana.

8. Šā panta 6. un 7. punkta izpildes nosacījumi ir noteikti IV pielikumā.

55. pants

Galvojuma dokuments

1. Vispārējo galvojumu izsniedz galvotājs.

2. Par to sagatavo galvojuma dokumentu, kas atbilst III papildinājuma C.4. pielikumā dotajam paraugam. Galvojuma dokumentu glabā galvojuma muitas iestāde.

3. Šā papildinājuma 17. panta 2. punktu piemēro mutatis mutandis.

56. pants

Vispārējā galvojuma apliecības un atbrīvojuma no galvojuma apliecības

1. Pamatojoties uz atļauju, kompetentās iestādes principālam izsniedz vienu vai vairākas vispārējā galvojuma vai atbrīvojuma no galvojuma apliecības (turpmāk tekstā – apliecības), kas sastādīti saskaņā ar III papildinājumu un kas principālam ļauj pierādīt, ka viņš var izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma saskaņā ar 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

2. Apliecības derīguma termiņš nepārsniedz divus gadus. Tomēr galvojuma muitas iestāde šo termiņu var pagarināt uz vēl vienu laika posmu, kas nav ilgāks par diviem gadiem.

57. pants

Atsaukšana un atcelšana

1. Šā papildinājuma 19. panta 1. punktu un 19. panta 2. punkta pirmo daļu mutatis mutandis piemēro vispārējā galvojuma atsaukšanai un atcelšanai.

2. Ja kompetentās iestādes atsauc atļauju izmantot vispārējo galvojumu vai atbrīvojumu no galvojuma vai ja tiek atsaukts lēmums, ar kuru galvojuma muitas iestāde ir pieņēmusi galvotāja saistības, vai ja galvotājs atceļ savas saistības, tad galvojuma muitas iestādei šāds atsaukums vai atcelšana kopā ar spēkā stāšanās dienu ir jāievada datu apstrādes sistēmā.

3. Datumā, kad stājas spēkā minētais atsaukums vai atcelšana, apliecības, kas izdotas, piemērojot 22. panta 1. punkta b) apakšpunktu, vairs nevar izmantot, lai precēm piemērotu kopīgā tranzīta procedūru, un principālam tie ir nekavējoties jāatdod galvojuma muitas iestādei.

Katra valsts Komisijai dara zināmus līdzekļus, ar kādiem var noteikt apliecības, kuras joprojām ir spēkā, bet kuras nav atdotas vai par kurām paziņots, ka tās ir nozagtas, pazaudētas vai viltotas. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.







III NODAĻA

Īpaša parauga plombu izmantošana

58. pants

1. Kompetentās iestādes var ļaut principāliem izmantot īpaša veida plombas transporta līdzekļiem vai iepakojumiem ar nosacījumu, ka kompetentās iestādes apstiprina, ka plombas atbilst II pielikumā noteiktajiem parametriem.

2. Principāls tranzīta deklarācijas datos ievada izmantoto plombu skaitu, veidu un identitāti.

Principāls piestiprina plombas ne vēlāk kā preču izlaišanas brīdī.







IV NODAĻA

Atbrīvojums no noteiktā maršruta

59. pants

Kompetentās iestādes var piešķirt atbrīvojumu no prasības ievērot noteikto maršrutu principāliem, kas nodrošina, ka kompetentās iestādes jebkurā brīdī var noskaidrot pārvadājumu atrašanās vietu.







V NODAĻA

Atzītā nosūtītāja statuss

60. pants

Atzītais nosūtītājs

Personām, kas vēlas veikt kopīgā tranzīta darbības, neuzrādot preces un atbilstošās tranzīta deklarācijas nosūtītāja muitas iestādē, var piešķirt atzītā nosūtītāja statusu.

Šo vienkāršojumu piešķir vienīgi tām personām, kurām ir atļauts izmantot vispārējo galvojumu vai kurām ir piešķirts atbrīvojums no galvojuma.

61. pants

Atļaujas saturs

Atļaujā jo īpaši norāda:

a) nosūtītāja muitas iestādi vai iestādes, kuras būs atbildīgas par veicamajām kopīgā tranzīta procedūrām;

b) termiņu, kas pēc tam, kad atzītais nosūtītājs ir iesniedzis deklarāciju, ir kompetento iestāžu rīcībā, lai pirms preču izlaišanas vajadzības gadījumā varētu veikt pārbaudi;

c) veicamos identifikācijas pasākumus. Šādā gadījumā kompetentās iestādes var noteikt, ka transporta līdzeklim vai iepakojumiem ir jābūt īpaša parauga plombām, ko kompetentās iestādes apstiprinājušas kā atbilstošas II pielikumā noteiktajiem parametriem un ko piestiprina atzītais nosūtītājs;

d) izslēgtās preču kategorijas vai aprites veidus.

62. pants

Nosūtīšanas formalitātes

Atzītais nosūtītājs iesniedz nosūtītāja muitas iestādē tranzīta deklarāciju. Preču izlaišana nevar notikt pirms 61. panta b) punktā paredzētā termiņa beigām.

63. pants

Obligātās ziņas, kas jāievada deklarācijās

Atzītais nosūtītājs attiecīgā gadījumā datu apstrādes sistēmā ievada šādus datus:

— plombu skaitu, veidu un identitāti,

— attiecīgā gadījumā saistošo maršrutu, kas noteikts saskaņā ar 26. panta 2. punktu,

— termiņu, kas noteikts saskaņā ar 29. pantu un kurā preces jāuzrāda saņēmēja muitas iestādē.







VI NODAĻA

Atzītā saņēmēja statuss

64. pants

Atzītais saņēmējs

1. Personām, kas savās telpās vai visās citās īpaši noteiktās vietās vēlas saņemt preces, uz kurām attiecas kopīgā tranzīta procedūra, neuzrādot šīs preces un tranzīta pavaddokumentu saņēmēja muitas iestādei, var piešķirt atzītā saņēmēja statusu.

2. Principāls ir izpildījis savas saistības saskaņā ar 8. panta 1. punkta a) apakšpunktu, un kopīgā tranzīta procedūru uzskata par pabeigtu, kad noteiktajā termiņā tranzīta pavaddokuments, kas bija pievienots sūtījumam, kopā ar neskartām precēm ir nogādāts atzītajam saņēmējam viņa telpās vai atļaujā norādītajā vietā un ir pienācīgi ievēroti identifikācijas pasākumi.

3. Attiecībā uz katru saskaņā ar 2. punktu piegādāto sūtījumu atzītais saņēmējs pēc pārvadātāja lūguma izsniedz kvīti, kas paredzēta 38. pantā, ko piemēro mutatis mutandis.

65. pants

Pienākumi

1. Ja preces atved atzītā saņēmēja telpās vai atļaujā norādītajās vietās, viņš:

a) par preču pienākšanu nekavējoties informē kompetento saņēmēja muitas iestādi, nosūtot “Pienākšanas ziņojumu”, kurā norādīti pārvadājuma laikā notikušie incidenti;

b) pirms sākt izkraušanu, gaida paziņojumu “Izkraušanas atļauja”;

c) pēc paziņojuma “Izkraušanas atļauja” saņemšanas ne vēlāk kā trešajā dienā pēc preču pienākšanas nosūta saņēmēja muitas iestādei paziņojumu “Piezīmes par izkraušanu”, kurā norāda visas neatbilstības, ievērojot atļaujā paredzētos nosacījumus;

d) saskaņā ar atļaujā paredzētajiem noteikumiem glabā, lai uzrādītu saņēmēja muitas iestādei, vai tai nosūta tranzīta pavaddokumenta eksemplāru, kas bijis pievienots precēm.

2. Saņēmēja muitas iestāde paziņojuma “Kontroles rezultāti” datus ievada datu apstrādes sistēmā.

66. pants

Atļaujas saturs

1. Atļaujā jo īpaši norāda:

a) saņēmēja muitas iestādi vai iestādes, kas ir atbildīgas par precēm, ko saņēmis atzītais saņēmējs;

b) termiņu, kurā atzītais saņēmējs no saņēmēja muitas iestādes ar ziņojumu “Izkraušanas atļauja” saņem “Iepriekšēja pienākšanas paziņojuma” attiecīgos datus 37. panta 3. punkta piemērošanai mutatis mutandis;

c) izslēgtās preču kategorijas vai aprites veidus.

2. Kompetentās iestādes atļaujā norāda, vai saņēmēja muitas iestādei jārīkojas, pirms atzītais nosūtītājs var novietot saņemtās preces.







VII NODAĻA

Vienkāršotas procedūras, ko piemēro precēm, kuras pārvadā pa dzelzceļu vai ar lielajiem konteineriem







1. iedaļa







Vispārīgi noteikumi par pārvadājumiem pa dzelzceļu

67. pants

Darbības joma

Saskaņā ar 68.–79. un 95. un 96. panta noteikumiem vienkāršo kopīgā tranzīta procedūras formalitātes attiecībā uz preču pārvadājumiem, ko dzelzceļa sabiedrības veic, izmantojot “CIM preču pavadzīmi un ātrā pasta kravas pavadzīmi” (turpmāk tekstā – CIM preču pavadzīme).

68. pants

Izmantojamo dokumentu juridiskais spēks

CIM preču pavadzīme ir līdzvērtīga tranzīta deklarācijai.

69. pants

Uzskaites datu kontrole

Katras valsts dzelzceļa sabiedrības savas valsts kompetentajai iestādei dara pieejamus savus uzskaites datus, ko glabā to grāmatvedības birojos.

70. pants

Principāls

1. Dzelzceļa sabiedrība, kura pieņem preces pārvadāšanai ar CIM preču pavadzīmi, kas ir līdzvērtīga kopīgā tranzīta deklarācijai, ir minētās darbības principāls.

2. Dzelzceļa sabiedrība valstī, caur kuras teritoriju preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, kļūst par principālu attiecībā uz darbībām, kas attiecas uz precēm, kuras pārvadāšanai pieņēmušas trešās valsts dzelzceļa uzņēmumi.

71. pants

Uzlīme

Dzelzceļa sabiedrības nodrošina, lai sūtījumus, ko pārvadā saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, identificētu ar uzlīmēm, uz kurām ir piktogramma, kuras paraugs ir III papildinājuma B.11. pielikumā.

Uzlīmes piestiprina CIM preču pavadzīmei un attiecīgajam dzelzceļa vagonam, ja tas ir pilnībā piekrauts, vai citos gadījumos tās piestiprina iepakojumam vai iepakojumiem.

Pirmajā daļā minētās uzlīmes vietā var izmantot zīmogu, kura nospiedums zaļā krāsā atveido III papildinājuma B.11. pielikumā attēloto piktogrammu.

72. pants

Pārvadājuma līguma grozījumi

Ja pārvadājuma līgumu groza tā, ka:

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas ārpus līgumslēdzējas puses teritorijas, beidzas minētās līgumslēdzējas puses teritorijā, vai

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas līgumslēdzējas puses teritorijā, beidzas ārpus minētās līgumslēdzējas puses teritorijas,

tad dzelzceļa sabiedrības grozīto līgumu izpilda tikai ar nosūtītāja muitas iestādes iepriekšēju piekrišanu.

Visos pārējos gadījumos dzelzceļa sabiedrības drīkst izpildīt grozīto līgumu; tās par notikušajiem grozījumiem nekavējoties informē nosūtītāja muitas iestādi.







Preču pārvietošana starp līgumslēdzējām pusēm

73. pants

CIM preču pavadzīmes izmantošana

1. Ja pārvadājums, kam piemēro kopīgā tranzīta procedūru, sākas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad CIM preču pavadzīmi uzrāda nosūtītāja muitas iestādē.

2. Ja preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tad ailē, kas CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplārā paredzēta muitai, nosūtītāja muitas iestāde salasāmi ieraksta:

— simbolu “T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru,

— simbolu “T2” vai “T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru gadījumos, kad saskaņā ar Kopienas noteikumiem ir obligāti jānorāda šis simbols.

Simboli “T2” un “T2F” ir jāapstiprina ar nosūtītāja muitas iestādes zīmoga nospiedumu.

3. Ja preces tiek pārvietotas saskaņā ar T1 procedūru no nosūtīšanas vietas Kopienā uz galamērķi EBTA valstī, nosūtītāja muitas iestāde CIM preču pavadzīmes 1., 2. un 3. eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, skaidri ieraksta simbolu “T1”.

4. Izņemot 2. un 3. punktā minētos gadījumus, precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, kā arī precēm, ko no nosūtīšanas vietas Kopienā pārvieto uz galamērķi EBTA valstī, saskaņā ar kārtību, ko noteikusi katra Kopienas dalībvalsts, attiecībā uz visu maršrutu no nosūtīšanas stacijas līdz galamērķa stacijai piemēro T2 procedūru, un nosūtītāja muitas iestādē nav jāuzrāda CIM preču pavadzīme, kas attiecas uz šīm precēm.

Precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, nav jāpiestiprina 71. pantā minētās uzlīmes.

5. Par precēm, kuru pārvadājums sākas EBTA valstī, uzskata, ka tās pārvieto saskaņā ar T1 procedūru. Tomēr tad, ja saskaņā ar Konvencijas 2. panta 3. punkta b) apakšpunktu preces ir jāpārvieto, piemērojot T2 procedūru, nosūtītāja muitas iestāde CIM preču pavadzīmes 3. eksemplārā norāda, ka preces, uz kurām šis dokuments attiecas, pārvieto saskaņā ar T2 procedūru; šajā nolūkā tajās atkarībā no gadījuma skaidri ieraksta simbolu “T2” vai “T2F”, kā arī iespiež nosūtītāja muitas iestādes zīmogu, un kompetentais ierēdnis parakstās muitai paredzētajā ailē. Ja preces pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, simbols “T1” dokumentā nav jāieraksta.

6. Visus CIM preču pavadzīmes eksemplārus atdod atpakaļ attiecīgajai personai.

7. Katrai EBTA valstij ir tiesības noteikt, ka preces, ko pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, var pārvadāt saskaņā ar T1 procedūru, nosūtītāja muitas iestādē neuzrādot CIM preču pavadzīmi.

8. Attiecībā uz 2., 3. un 5. punktā minētajām precēm muitas iestāde, kas ir atbildīga par galamērķa staciju, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. Tomēr, ja starpstacijā preces laiž brīvā apgrozībā vai tām piemēro citu muitas procedūru, tad kā saņēmēja muitas iestāde darbojas par minēto staciju atbildīgā muitas iestāde. Precēm, ko saskaņā ar 4. pantā minētajiem nosacījumiem pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, saņēmēja muitas iestādē nav jākārto nekādas formalitātes.

74. pants

Identifikācijas pasākumi

Parasti, ņemot vērā dzelzceļa sabiedrību veiktos identifikācijas pasākumus, nosūtītāja muitas iestāde transportlīdzeklim vai iepakojumam plombas neuzliek.

75. pants

CIM preču pavadzīmes dažādo eksemplāru izmantošana

1. Izņemot gadījumus, kad preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tās valsts dzelzceļa sabiedrība, kuras jurisdikcijā ir saņēmēja muitas iestāde, šai iestādei iesniedz CIM preču pavadzīmes 2. un 3. eksemplāru.

2. Saņēmēja muitas iestāde 2. eksemplāru pēc tā vizēšanas nekavējoties nogādā atpakaļ dzelzceļa sabiedrībai un patur 3. eksemplāru.







Preču pārvadājumi uz trešām valstīm un no tām

76. pants

Pārvadājumi uz trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un tam jābeidzas ārpus to teritorijas, tad piemēro 73. un 74. pantu.

2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces izved no līgumslēdzēju pušu teritorijas, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde.

3. Saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

77. pants

Pārvadājumi no trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, darbojas kā nosūtītāja muitas iestāde.

Nosūtītāja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par galamērķa staciju, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. Tomēr, ja starpstacijā preces laiž brīvā apgrozībā vai tām piemēro citu muitas procedūru, tad kā saņēmēja muitas iestāde darbojas par minēto staciju atbildīgā muitas iestāde.

75. pantā paredzētās formalitātes veic saņēmēja muitas iestādē.

78. pants

Pārvadājumi cauri līgumslēdzēju pušu teritorijai

1. Ja pārvadājums sākas un tam jābeidzas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas, muitas iestādes, kurām jādarbojas kā nosūtītāja muitas iestādei un saņēmēja muitas iestādei, ir tās, kuras minētas attiecīgi 77. panta 1. punktā un 76. panta 2. punktā.

2. Nosūtītāja muitas iestādē un saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

79. pants

Preču muitas statuss

Preces, kuras pārvadā saskaņā ar 77. panta 1. punktu vai 78. panta 1. punktu, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru, ja vien tām saskaņā ar II papildinājuma noteikumiem nav noteikts Kopienas statuss.







2. iedaļa







Pārvadājumi ar lielajiem konteineriem

80. pants

Darbības joma

Saskaņā ar 81. līdz 96. panta noteikumiem tiek vienkāršotas kopīgā tranzīta procedūras formalitātes preču pārvadājumiem, ko dzelzceļa sabiedrības veic ar lielajiem konteineriem, izmantojot par starpniekiem pārvadājumu uzņēmumus, ar nodošanas dokumentiem, kas šajā papildinājumā tiek saukti par “TR nodošanas dokumentiem”. Attiecīgos gadījumos šādos pārvadājumos ietilpst arī sūtījumu nosūtīšana, pārvadājumu uzņēmumiem izmantojot pārvadājuma veidus, kas nav dzelzceļa pārvadājumi, līdz nosūtīšanas dzelzceļa stacijai nosūtīšanas valstī un no galamērķa dzelzceļa stacijas galamērķa valstī, kā arī jebkādi jūras pārvadājumi maršrutā starp abām šīm stacijām.

81. pants

Definīcijas

Šā papildinājuma 80.–96. pantā piemēro šādas definīcijas:

1) “pārvadājumu uzņēmums” ir uzņēmums, ko dzelzceļa sabiedrības ir izveidojušas kā sabiedrību, kuras locekles tās ir, un šāds uzņēmums ir nodibināts, lai pārvadātu preces lielajos konteineros saskaņā ar nodošanas dokumentiem;

2) “lielais konteiners” ir ierīce preču pārvadāšanai, kas ir: — pastāvīgi izmantojama, — īpaši konstruēta, lai atvieglotu kravu pārvadājumus, izmantojot vienu vai vairākus transporta veidus bez minēto kravu starppārkraušanas, — izveidota, lai to viegli nostiprinātu un/vai ar to viegli rīkotos, — izveidota tā, lai tai varētu pienācīgi uzlikt plombas, ja to prasa 89. panta piemērošana, — tāda lieluma, lai laukums, ko ierobežo četri apakšējie ārējie stūri, būtu vismaz 7 m2;

3) “TR nodošanas dokuments” ir dokuments, ar kuru materializēts pārvadājuma līgums, saskaņā ar kuru pārvadājumu uzņēmums no sūtītāja saņēmējam ar starptautisku pārvadājumu nogādā vienu vai vairākus lielos konteinerus. TR nodošanas dokumentam ir sērijas numurs labējā augšējā stūrī, lai to varētu identificēt. Šajā numurā ir astoņi cipari, pirms kuriem ir burti “TR”. TR nodošanas dokuments sastāv no šādiem eksemplāriem to numerācijas kārtībā: 1. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma galvenajam birojam; 2. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma pārstāvim valstī galamērķa stacijā; 3.A eksemplārs : muitai; 3.B eksemplārs : kravas saņēmējam; 4. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma galvenajam birojam; 5. eksemplārs : pārvadājumu uzņēmuma pārstāvim valstī nosūtīšanas stacijā; 6. eksemplārs : sūtītājam. Katram TR nodošanas dokumenta eksemplāram, izņemot 3.A eksemplāru, gar labās puses malu ir apmēram četrus centimetrus plata zaļa josla;

4) “lielo konteineru saraksts” (turpmāk tekstā – saraksts) ir dokuments, kas pievienots TR nodošanas dokumentam, kura neatņemama sastāvdaļa tas ir un kas ir paredzēts attiecināšanai uz vairāku lielo konteineru sūtījumu no vienas un tās pašas nosūtīšanas stacijas uz vienu un to pašu galamērķa staciju, šajās stacijās veicot muitas formalitātes. Sarakstu sagatavo tikpat eksemplāros, cik eksemplāros ir TR nodošanas dokuments, uz kuru saraksts attiecas. Sarakstu skaitu uzrāda ailē, kas paredzēta sarakstu skaitam un kas atrodas TR nodošanas dokumenta labās puses augšējā stūrī. Turklāt katra saraksta labējā augšējā stūrī norāda attiecīgā TR nodošanas dokumenta sērijas numuru.

82. pants

Izmantojamo dokumentu juridiskais spēks

TR nodošanas dokumentiem, ko izmanto pārvadājumu uzņēmumi, ir tāds pats likumīgais spēks kā tranzīta deklarācijām.

83. pants

Uzskaites datu kontrole – sniedzamā informācija

1. Katrā valstī pārvadājumu uzņēmums ar sava valstī esošā pārstāvja vai pārstāvju starpniecību kontroles nolūkā dara pieejamus kompetentajām iestādēm savā vai sava pārstāvja (pārstāvju) grāmatvedībā vai grāmatvedībās glabājamos uzskaites datus.

2. Pēc kompetento iestāžu pieprasījuma pārvadājumu uzņēmums vai valstī esošais tā pārstāvis vai pārstāvji šīm iestādēm nekavējoties nosūta dokumentus, uzskaites datus vai informāciju par jau pabeigtajām vai vēl veicamajām pārvadāšanas darbībām, par kurām kompetentās iestādes vēlas saņemt informāciju.

3. Gadījumos, kad saskaņā ar 82. pantu TR nodošanas dokumenti ir līdzvērtīgi tranzīta deklarācijām, pārvadājumu uzņēmums vai tā valsts pārstāvis vai pārstāvji informē:

a) saņēmēja muitas iestādi par katru TR nodošanas dokumentu, kura 1. eksemplārs uzņēmumam ir nosūtīts bez muitas atzīmes;

b) nosūtīšanas muitas iestādi par katru TR nodošanas dokumentu, kura 1. eksemplārs uzņēmumam nav nogādāts atpakaļ un attiecībā uz kuru tas nav varējis pārliecināties, ka sūtījums vai nu ir bijis pareizi uzrādīts saņēmēja muitas iestādei, vai arī ir bijis izvests no līgumslēdzēju pušu teritorijas uz kādu trešo valsti saskaņā ar 93. pantu.

84. pants

Principāls

1. Papildinājuma 80. pantā minētajiem pārvadājumiem, ko uzņēmies pārvadājumu uzņēmums valstī, principāls ir minētās valsts dzelzceļa sabiedrība.

2. Papildinājuma 80. pantā minētajiem pārvadājumiem, ko uzņēmies pārvadājumu uzņēmums trešā valstī, principāls ir dzelzceļa sabiedrība valstī, caur kuras teritoriju preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā.

85. pants

Muitas formalitātes pārvadāšanas laikā ar transportu, kas nav dzelzceļa transports

Ja pārvadāšanas laikā uz nosūtīšanas staciju vai no galamērķa stacijas, pārvadājot ar transportu, kas nav dzelzceļa transports, ir jākārto muitas formalitātes, tad katrs TR nodošanas dokuments var attiekties tikai uz vienu lielo konteineru.

86. pants

Uzlīme

Pārvadājumu uzņēmums nodrošina, lai sūtījumus, ko pārvadā saskaņā ar kopīgā tranzīta procedūru, identificētu ar uzlīmēm, uz kurām ir piktogramma, kuras paraugs ir III papildinājuma B.11. pielikumā. Uzlīmes piestiprina TR nodošanas dokumentam un attiecīgajam lielajam konteineram vai konteineriem.

Pirmajā daļā minētās uzlīmes vietā var izmantot zīmogu, kura nospiedums zaļā krāsā atveido III papildinājuma B.11. pielikumā attēloto piktogrammu.

87. pants

Pārvadājuma līguma grozījumi

Ja pārvadājuma līgumu groza tā, ka:

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas ārpus līgumslēdzējas puses teritorijas, beidzas minētās līgumslēdzējas puses teritorijā,

— pārvadāšanas darbība, kam bija jābeidzas līgumslēdzējas puses teritorijā, beidzas ārpus minētās līgumslēdzējas puses teritorijas,

tad pārvadājumu uzņēmums grozīto līgumu izpilda tikai ar nosūtītāja muitas iestādes iepriekšēju piekrišanu.

Visos pārējos gadījumos pārvadājumu uzņēmumi drīkst izpildīt grozīto līgumu; tie par notikušajiem grozījumiem nekavējoties informē nosūtītāja muitas iestādi.







Preču pārvietošana starp līgumslēdzējām pusēm

88. pants

TR nodošanas dokuments un saraksti

1. Ja pārvadājums, kam piemēro kopīgā tranzīta procedūru, sākas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad TR nodošanas dokumentu uzrāda nosūtītāja muitas iestādē.

2. Ja preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, tad ailē, kas TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A un 3.B eksemplārā paredzēta muitai, nosūtītāja muitas iestāde salasāmi ieraksta:

— simbolu “T1”, ja preces pārvadā saskaņā ar T1 procedūru,

— simbolu “T2” vai “T2F” atkarībā no gadījuma, ja preces pārvadā saskaņā ar T2 procedūru gadījumos, kad saskaņā ar Kopienas noteikumiem, ir obligāti jānorāda šis simbols.

Simboli “T2” un “T2F” ir jāapstiprina ar nosūtītāja muitas iestādes zīmoga nospiedumu.

3. Ja preces tiek pārvietotas saskaņā ar T1 procedūru no nosūtīšanas vietas Kopienā uz galamērķi EBTA valstī, nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, skaidri ieraksta simbolu “T1”.

4. Izņemot 2. un 3. punktā minētos gadījumus, precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, kā arī precēm, ko no nosūtīšanas vietas Kopienā pārvieto uz galamērķi EBTA valstī, saskaņā ar kārtību, ko noteikusi katra Kopienas dalībvalsts, attiecībā uz visu maršrutu piemēro T2 procedūru, un nosūtītāja muitas iestādē nav jāuzrāda TR nodošanas dokuments, kas attiecas uz šīm precēm. Precēm, ko pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, nav jāpiestiprina 86. pantā minētās uzlīmes.

5. Preces, kuru pārvadājums sākas EBTA valstī, uzskata par pārvietojamām saskaņā ar T1 procedūru. Tomēr tad, ja saskaņā ar Konvencijas 2. panta 3. punkta b) apakšpunktu preces ir jāpārvieto, piemērojot T2 procedūru, nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 3.A eksemplārā norāda, ka preces, uz kurām šis dokuments attiecas, pārvieto saskaņā ar T2 procedūru; šajā nolūkā tās TR nodošanas dokumenta 3.A eksemplāra ailē, kas paredzēta muitai, atkarībā no gadījuma skaidri ieraksta simbolu “T2” vai “T2F”, kā arī iespiež nosūtītāja muitas iestādes zīmogu, un tajā parakstās kompetentais ierēdnis. Ja preces pārvieto saskaņā ar T1 procedūru, simbols T1 dokumentā nav jāieraksta.

6. Ja TR nodošanas dokuments attiecas gan uz konteineriem, kuros pārvadā saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamas preces, gan uz konteineriem, kuros pārvadā saskaņā ar T2 procedūru pārvietojamas preces, tad nosūtītāja muitas iestāde TR nodošanas dokumenta 1., 2., 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm, ieraksta atsevišķu(-us) konteinera(-u) identifikācijas numuru(-us) atkarībā no to preču veida, kādas tur atrodas, un šim numuram pretī pēc vajadzības norāda simbolu “T1” un simbolu “T2” vai “T2F”.

7. Ja gadījumos, uz kuriem attiecas 3. punkts, izmanto lielo konteineru sarakstus, tad jāsastāda atsevišķi saraksti par katru konteineru kategoriju, ja tajos pārvadā saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamās preces, un attiecīgā(-o) saraksta(-u) sērijas numuru(-us) ieraksta TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas piezīmēm. Pret saraksta(-u) sērijas numuru(-iem) atbilstoši ieraksta simbolu “T1”.

8. Visus TR nodošanas dokumenta eksemplārus nogādā atpakaļ attiecīgajai personai.

9. Katrai EBTA valstij ir tiesības noteikt, ka saskaņā ar T1 procedūru pārvietojamās preces var pārvadāt saskaņā ar T1 procedūru, nosūtītāja muitas iestādē neuzrādot TR nodošanas dokumentu.

10. Attiecībā uz 2., 3. un 5. punktā minētajām precēm TR nodošanas dokuments ir jāuzrāda nosūtītāja muitas iestādē, kur par precēm ir sastādīta deklarācija ar mērķi tās laist brīvā apgrozībā vai tām piemērot citu procedūru.

Precēm, ko saskaņā ar 4. pantā minētajiem nosacījumiem pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, saņēmēja muitas iestādē nav jākārto nekādas formalitātes.

89. pants

Identifikācijas pasākumi

Preču identifikāciju veic saskaņā ar šīs konvencijas 11. pantu. Tomēr parasti nosūtītāja muitas iestāde lielajiem konteineriem plombas neuzliek, ja dzelzceļa sabiedrības veic identifikācijas pasākumus. Ja plombas uzliek, TR nodošanas dokumenta 3.A un 3.B eksemplāra ailē, kas paredzēta muitas vajadzībām, izdara attiecīgu atzīmi.

90. pants

TR nodošanas dokumenta dažādo eksemplāru izmantošana

1. Izņemot gadījumus, kad preces pārvieto no vienas Kopienas vietas uz citu, izmantojot vienas vai vairāku EBTA valstu teritoriju, pārvadājumu uzņēmums saņēmēja muitas iestādei iesniedz TR nodošanas dokumenta 1., 2. un 3.A eksemplāru.

2. Saņēmēja muitas iestāde 1. un 2. eksemplāru pēc tā vizēšanas nekavējoties nogādā atpakaļ pārvadājumu uzņēmumam un patur 3.A eksemplāru.







Preču pārvadājumi uz trešām valstīm un no tām

91. pants

Pārvadājumi uz trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas līgumslēdzēju pušu teritorijā un tam ir jābeidzas ārpus to teritorijas, tad piemēro 88. panta 1. līdz 9. punkta un 89. panta noteikumus.

2. Muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces izved no līgumslēdzēju pušu teritorijas, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde.

3. Saņēmēja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

92. pants

Pārvadājumi no trešām valstīm

1. Ja pārvadājums sākas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas un tam jābeidzas līgumslēdzēju pušu teritorijā, tad muitas iestāde, kas ir atbildīga par robežstaciju, caur kuru preces ieved līgumslēdzēju pušu teritorijā, darbojas kā nosūtītāja muitas iestāde. Nosūtītāja muitas iestādē nav jāizpilda nekādas formalitātes.

2. Muitas iestāde, kurā preces uzrāda, darbojas kā saņēmēja muitas iestāde. 90. pantā paredzētās formalitātes veic saņēmēja muitas iestādē.

93. pants

Pārvadājumi cauri līgumslēdzēju pušu teritorijai

1. Ja pārvadājums sākas un tam jābeidzas ārpus līgumslēdzēju pušu teritorijas, muitas iestādes, kurām jādarbojas kā nosūtītāja muitas iestādei un saņēmēja muitas iestādei, ir tās, kuras minētas attiecīgi 92. panta 1. punkt