2012A1013 — LV — 06.01.2016 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:









▼B

MONETĀRAIS NOLĪGUMS

starp Eiropas Savienību un Monako Firstisti

2012/C 310/01







EIROPAS SAVIENĪBA, kuru pārstāv Francijas Republika un Eiropas Komisija, un MONAKO FIRSTISTE, tā kā: (1) 1999. gada 1. janvārī saskaņā ar Padomes 1998. gada 3. maija Regulu (EK) Nr. 974/98 ar euro tika aizstāta to dalībvalstu, tostarp Francijas, valūta, kuras piedalās Ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā. (2) Vēl pirms euro ieviešanas Franciju un Monako Firstisti saistīja divpusējie nolīgumi monetārajā vai banku nozarē, proti, Francijas un Monako 1945. gada 14. aprīļa vienošanās par valūtas maiņas uzraudzību un 1963. gada 18. maija Kaimiņattiecību konvencija. (3) Saskaņā ar Padomes 1998. gada 31. decembra lēmumu ( 1 ) Monako Firstistei tika atļauts no 1999. gada 1. janvāra lielot euro kā oficiālo valūtu. (4) Eiropas Savienība, kuru pārstāv Francijas Republika sadarbībā ar Komisiju un ECB, noslēdza monetāro nolīgumu ar Monako Firstisti 2001. gada 24. decembrī. Kaimiņattiecību konvencija starp Francijas Republiku un Monako Firstisti attiecīgi tika atjaunināta. (5) Saskaņā ar šo monetāro nolīgumu Monako Firstistei ir tiesības turpināt izmantot euro kā oficiālo valūtu un piešķirt likumīga maksāšanas līdzekļa statusu euro banknotēm un monētām. Eiropas Savienības noteikumi, kas uzskaitīti šajā nolīgumā, ir piemērojami Monako Firstistes teritorijā saskaņā ar šajā nolīgumā paredzētajiem nosacījumiem. (6) Monako Firstistei jānodrošina, lai Kopienas noteikumi, kuri attiecas uz euro monētām un banknotēm, tiktu piemēroti tās teritorijā; šīs monētas un banknotes ir pienācīgi jāaizsargā pret viltošanu; ir svarīgi, lai Monako Firstiste veiktu visus pasākumus, kas nepieciešami naudas viltošanas apkarošanai un sadarbībai ar Komisiju, ECB, Franciju un Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) šajā jomā. (7) Šis monetārais nolīgums nevar piešķirt Monako Firstistes teritorijā esošajām kredītiestādēm un attiecīgajos gadījumos citām finanšu iestādēm nekādas tiesības saistībā ar uzņēmējdarbības veikšanas brīvību un pakalpojumu sniegšanas brīvību Eiropas Savienībā. Šis nolīgums nevar piešķirt Eiropas Savienības teritorijā esošajām kredītiestādēm un attiecīgajos gadījumos citām finanšu iestādēm nekādas tiesības saistībā ar uzņēmējdarbības veikšanas brīvību un pakalpojumu sniegšanas brīvību Monako Firstistē. (8) Šajā monetārajā nolīgumā ECB un valstu centrālajām bankām nav paredzēts pienākums iekļaut Monako Firstistes finanšu instrumentus to vērtspapīru sarakstā(-os), kurus var izmantot Eurosistēmas Centrālo banku monetārās politikas operācijās. (9) Monako Firstistes teritorijā darbojas pārvaldības sabiedrības, kuras veic pārvaldību trešo personu uzdevumā vai pārsūta rīkojumus saistībā ar pakalpojumiem, kurus reglamentē tikai un vienīgi Monako likumi, neskarot 11. panta 6. punktā minētos pienākumus. Šīm sabiedrībām nav paredzēta piekļuve maksājumu un vērtspapīru norēķinu un piegādes sistēmām. (10) Turpinot vēsturiskos sakarus, kas pastāv starp Franciju un Monako Firstisti, kā arī 2001. gada 24. decembra monetārā nolīguma principu ievērošanu, Eiropas Savienība un Monako Firstiste apņemas sadarboties godprātīgi, lai nodrošinātu šā nolīguma efektīvu ieviešanu pilnā mērā. (11) Ir izveidota apvienotā komiteja, kuras darbā piedalās Monako Firstistes, Francijas Republikas, Eiropas Komisijas un ECB pārstāvji, lai izvērtētu šā nolīguma piemērošanu, saskaņā ar 3. panta nosacījumiem noteiktu monētu emisijas maksimālo gada apjomu, izvērtētu to monētu minimuma proporciju, kas jāievieš pēc nominālvērtības, kā arī lai izvērtētu pasākumus, ko Monako Firstiste veikusi saistībā ar attiecīgo Eiropas Savienības tiesību aktu īstenošanu. (12) Eiropas Savienības Tiesas kompetencē ir izšķirt strīdus, kuri var izcelties par kāda šajā nolīgumā paredzēta pienākuma neizpildīšanu vai noteikuma neievērošanu un kuros konstatēts, ka puses iepriekš nav varējušas vienoties, tā kā: IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







1. pants

Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1103/97 un Regulu (EK) Nr. 974/98 Monako Firstistei ir tiesības izmantot euro kā savu oficiālo valūtu. Monako Firstiste piešķir euro banknotēm un monētām likumīga maksāšanas līdzekļa statusu.

2. pants

Monako Firstiste neemitē nedz banknotes, nedz monētas, ja vien emisijas nosacījumi nav tikuši noteikti, vienojoties ar Eiropas Savienību. Nosacījumi par euro monētu emisiju no 2011. gada 1. janvāra ir izklāstīti turpmākajos pantos.

3. pants

1. Monako Firstistes emitēto euro monētu maksimālo gada apjomu (vērtības izteiksmē) veido:

fiksētā daļa, kuras sākotnējais apmērs 2011. gadam ir EUR 2 340 000 ;

mainīgā daļa (vērtības izteiksmē), kuru aprēķina, vidējo monētu emisijas apjomu uz vienu Francijas Republikas iedzīvotāju n-1 gadā reizinot ar Monako Firstistes iedzīvotāju skaitu.

Apvienotā komiteja katru gadu var pārskatīt fiksēto daļu, ņemot vērā gan inflāciju – pamatojoties uz Francijas saskaņoto patēriņa cenu indeksu n-1 gadā –, gan iespējamās būtiskās tendences, kas var ietekmēt kolekcionāriem paredzēto euro monētu tirgu.

2. Turklāt Monako Firstiste var emitēt īpašu piemiņas monētu un/vai kolekcionāriem paredzētas monētas par godu svarīgiem Monako Firstistes notikumiem. Ja īpašās emisijas rezultātā tiek pārsniegts 1. punktā noteiktais maksimālais apjoms, šīs emisijas vērtība jāņem vērā tad, kad tiek izmantots iepriekšējā gada maksimālā apjoma atlikums, un/vai jāatskaita no turpmākā gada maksimālā apjoma.

4. pants

1. Monako Firstistes emitētās euro monētas ir identiskas monētām, ko emitē Eiropas Savienības dalībvalstis, kuras ir ieviesušas euro, tiktāl, ciktāl tas attiecas uz nominālvērtību, likumīga maksāšanas līdzekļa statusu, tehniskajām īpašībām, vienādās puses mākslinieciskajām īpašībām un valsts puses kopīgajām mākslinieciskajām īpašībām.

2. Monako Firstiste iepriekš nosūta savu euro monētu valsts puses paraugus Komisijai, kas pārbauda to atbilstību Eiropas Savienības noteikumiem.

5. pants

Atbilstīgi Francijas un Monako Firstistes 1963. gada 18. maija Kaimiņattiecību konvencijas 18. pantam Francija ļauj Monako Firstistei izmantot monētu kalšanai Parīzes Naudas kaltuvi.

6. pants

1. Monako Firstistes emitēto euro monētu daudzumu pieskaita Francijas emitēto monētu daudzumam, lai saņemtu Eiropas Centrālās bankas apstiprinājumu par Francijas kopējo emisijas apmēru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 128. panta 2. punktu.

2. Katru gadu vēlākais 1. septembrī Monako Firstiste paziņo Francijas Republikai euro monētu daudzumu un nominālvērtību, ko tā plāno emitēt nākamajā gadā. Turklāt Monako Firstiste paziņo Komisijai nosacījumus, kas ir paredzēti tās monētu emisijai.

3. Attiecībā uz 2011. gadu Monako Firstiste 2. punktā minēto informāciju paziņo tad, kad tiek parakstīts minētais nolīgums.

4. Neskarot kolekcionāriem paredzēto euro monētu emisiju, Monako Firstiste laiž apgrozībā ar nominālvērtību vismaz 80 % no ikgadēja emitēto euro monētu apjoma. Ik pēc 5 gadiem apvienotā komiteja izvērtē to monētu minimuma proporciju, kas jāievieš pēc nominālvērtības, un var nolemt to grozīt.

7. pants

1. Monako Firstiste var emitēt kolekcionāriem paredzētas euro monētas. Šādas monētas ir iekļautas 3. pantā paredzētajā maksimālajā gada apjomā. Monako Firstiste emitē kolekcionāriem paredzētās euro monētas atbilstīgi ES pamatnostādnēm par kolekcionāriem paredzētajām monētām – šajās pamatnostādnēs ir noteikts, ka ir jāpieņem konkrētas tehniskas īpašības, mākslinieciskas īpašības un denominācijas, lai kolekcionāriem paredzētās euro monētas varētu atšķirt no apgrozībai paredzētajām monētām.

2. Kolekcionāriem paredzētās monētas, ko emitējusi Monako Firstiste, nav likumīgs maksāšanas līdzeklis Eiropas Savienībā.

8. pants

Monako Firstiste veic visus pasākumus, kas nepieciešami naudas viltošanas apkarošanai un sadarbībai ar Komisiju, ECB, Franciju un Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) šajā jomā.

9. pants

Monako Firstiste apņemas:

a) piemērot Eiropas Savienības tiesību aktus un noteikumus, kas uzskaitīti 11. panta 2. punkta darbības jomā iekļautajā A pielikumā un ko Francija piemēro tieši, vai arī noteikumus, ko Francija pieņēmusi, lai transponētu minētos tiesību aktus un noteikumus, atbilstīgi 11. panta 2. punktā un 11. panta 3. punktā noteiktajai kārtībai;

b) pieņemt tiesību aktus un noteikumus, kas ir līdzvērtīgi B pielikumā uzskaitītajiem Eiropas Savienības tiesību aktiem un noteikumiem, ko dalībvalstis piemēro tieši vai transponē savos tiesību aktos, atbilstīgi 11. panta 4. punktā, 11. panta 5. punktā un 11. panta 6. punktā noteiktajai kārtībai šādās jomās: — banku un finanšu tiesības, kā arī nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršana 11. pantā minētajās jomās un atbilstīgi minētajā pantā noteiktajai kārtībai, — krāpšanas un skaidras un neskaidras naudas maksāšanas līdzekļu, medaļu un žetonu viltošanas novēršana;

c) savā teritorijā tieši piemērot Eiropas Savienības tiesību aktus un noteikumus attiecībā uz euro banknotēm un monētām, kā arī pasākumus, kas vajadzīgi euro kā vienīgās valūtas izmantošanai un kas pieņemti, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 133. pantu, izņemot gadījumus, kuriem šajā nolīgumā ir paredzēts cits noteikums. Komisija ar apvienotās komitejas starpniecību dara zināmu Monako Firstistes iestādēm attiecīgo tiesību aktu un noteikumu sarakstu.

10. pants

1. Saskaņā ar 11. pantā paredzētajiem nosacījumiem kredītiestādēm un vajadzības gadījumā citām finanšu iestādēm, kurām ir atļauja darboties Monako Firstistes teritorijā, var būt piekļuve starpbanku norēķiniem un maksājumiem un vērtspapīru norēķinu sistēmai Eiropas Savienībā, ievērojot to pašu kārtību, kādu ievēro Francijas teritorijā esošās kredītiestādes un vajadzības gadījumā citas finanšu iestādes, ja vien tās izpilda attiecīgos piekļuves nosacījumus.

2. Saskaņā ar 11. pantā paredzētajiem nosacījumiem Francijas banka uzliek Monako Firstistes teritorijā esošajām kredītiestādēm un vajadzības gadījumā citām finanšu iestādēm par pienākumu pildīt tos pašus ECB paredzētos ieviešanas noteikumus attiecībā uz monetārās politikas instrumentiem un procedūrām, kurus pilda Francijas teritorijā esošās kredītiestādes un vajadzības gadījumā citas finanšu iestādes.

11. pants

1. Tiesību akti, ko pieņēmusi Padome, piemērojot Līguma par Eiropas Savienības darbību 129. panta ceturto daļu saistībā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtu (turpmāk “Statūti”) 5.4. pantu, vai 19.1. pantu, vai 34.3. pantu, tiesību akti, ko pieņēmusi ECB, piemērojot iepriekšminētos Padomes tiesību aktus vai Statūtu 5., 16., 18., 19., 20., 22. vai 34.3. pantu, vai tiesību akti, ko ECB pieņemto tiesību aktu ieviešanai pieņēmusi Francijas banka, ir piemērojami Monako Firstistes teritorijā. Tas attiecas arī uz minēto aktu varbūtējiem grozījumiem.

2. Monako Firstiste piemēro noteikumus, ko Francija pieņēmusi, lai transponētu A pielikumā minētos Savienības tiesību aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbību un uzraudzību, kā arī attiecībā uz sistemātisko risku novēršanu maksājumu un vērtspapīru norēķinu un piegādes sistēmās. Šajā nolūkā Monako Firstiste piemēro, pirmkārt, Francijas Monetārā un finanšu kodeksa noteikumus attiecībā uz kredītiestāžu darbību un uzraudzību, kā arī normatīvos aktus, kas pieņemti piemērošanai saskaņā ar Francijas un Monako Firstistes 1945. gada 14. aprīļa Konvenciju attiecībā uz valūtas maiņas uzraudzību un saskaņā ar to 1963. gada 18. maija, 2001. gada 10. maija, 2005. gada 8. novembra un 2010. gada 20. oktobra skaidrojošo vēstuļu apmaiņu starp Francijas Republiku un Viņa Augstības Monako prinča valdību, kuras attiecas uz banku darbības regulējumu, un, otrkārt, Francijas Monetārā un finanšu kodeksa noteikumus attiecībā uz sistemātisko risku novēršanu maksājumu un vērtspapīru norēķinu un piegādes sistēmās.

3. Komisija grozīs A pielikuma sarakstu ikreiz, kad tiks grozīti attiecīgie akti un kad Eiropas Savienība pieņems jaunu aktu, ņemot vērā tiesību aktu spēkā stāšanās un transponēšanas datumu. Monako Firstistē A pielikumā uzskaitītie tiesību akti un noteikumi ir piemērojami no datuma, kad tos iekļauj Francijas likumos atbilstīgi 2. punktā minētajiem noteikumiem. Ikreiz, kad tiek izdarīts grozījums, atjaunināto sarakstu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (ESOV).

4. Monako Firstiste pieņem līdzvērtīgus pasākumus tiem, kādus ir pieņēmušas dalībvalstis, piemērojot Savienības aktus, kas vajadzīgi šā nolīguma ieviešanai un kas minēti B pielikumā. Apvienotā komiteja, kas minēta 13. pantā, atbilstīgi kārtībai, kādu tā nosaka pati, izvērtē to Monako un dalībvalstu pasākumu līdzvērtīgumu, kas pieņemti, piemērojot iepriekšminētos Savienības aktus.

5. Neskarot šā panta 9. punktā paredzēto procedūru, B pielikumā minēto sarakstu groza ar apvienotās komitejas lēmumu. Šajā nolūkā, līdzko Komisija ir pieņēmusi jaunu tiesību aktu jomā, kas attiecas uz šo nolīgumu, un uzskata, ka šis tiesību akts jāiekļauj B pielikuma sarakstā, tā par to informē Monako Firstisti. Monako Firstiste saņem dokumentu kopijas, ko dažādos likumdošanas procedūras posmos sagatavojušas Eiropas Savienības iestādes un struktūras. Grozīto B pielikumu Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (ESOV).

Apvienotā komiteja lemj arī par attiecīgu un samērīgu termiņu, līdz kuram Monako Firstiste īsteno B pielikumam pievienotos jaunos tiesību aktus un noteikumus.

6. Monako Firstiste pieņem pasākumus, kuru ietekme ir līdzvērtīga B pielikumā minētajām Eiropas Savienības direktīvām attiecībā uz nelikumīgi iegūto līdzekļu legalizācijas apkarošanu atbilstīgi ieteikumiem, ko jautājumā par nelikumīgi iegūto līdzekļu legalizācijas apkarošanu ir izteikusi Finanšu darījumu darba grupa (FATF). Par to Eiropas Savienības regulu iekļaušanu B sarakstā, kuras attiecas uz nelikumīgi iegūto līdzekļu legalizācijas apkarošanu, apvienotā komiteja lemj, katru gadījumu izvērtējot atsevišķi. Monako Firstistes un dalībvalstu finansiālās izmeklēšanas vienības turpina aktīvu sadarbību nelikumīgi iegūto līdzekļu legalizācijas apkarošanā.

7. Iepriekšējos punktos minēto tiesību aktu neievērošanas gadījumos Monako Firstistes teritorijā esošajām kredītiestādēm un vajadzības gadījumā citām finanšu iestādēm, kā arī citām ziņotājiestādēm piemēro attiecīgās sankcijas un disciplinārās procedūras. Monako Firstiste nodrošina kompetento iestāžu uzlikto sankciju izpildīšanu atbilstīgi šā panta noteikumiem.

8. Šā panta 1. punktā minētie tiesību akti, kas publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (ESOV), Monako Firstistē stājas spēkā tajā pašā datumā, kad tie stājas spēkā Eiropas Savienībā, un tiesību akti, kas publicēti Francijas Republikas Oficiālajā Vēstnesī (FROV), Monako Firstistē stājas spēkā tajā pašā datumā, kad tie stājas spēkā Francijā. Šā panta 1. punktā minētie vispārēji piemērojamie tiesību akti, kas nav publicēti ESOV vai FROV, stājas spēkā datumā, kad tos nosūta Monako iestādēm. Šā panta 1. punktā minētos individuāli piemērojamos tiesību aktus piemēro no datuma, kad par tiem paziņo adresātam.

9. Pirms atļaujas piešķiršanas ieguldījumu sabiedrībām, ko vēlas nodibināt Monako Firstistes teritorijā ar mērķi tajā sniegt ieguldījumu pakalpojumus, kas nav pārvaldība trešo personu uzdevumā un rīkojumu pārsūtīšana, un neskarot šā panta 6. punktā minētos pienākumus, Monako Firstiste apņemas pieņemt pasākumus, kuru ietekme ir līdzvērtīga tiem spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, kas reglamentē šos pakalpojumus. Atkāpjoties no šā panta 5. punktā paredzētās procedūras, Komisija šos tiesību aktus iekļauj B pielikumā.

12. pants

1. Eiropas Savienības Tiesai ir ekskluzīva kompetence izšķirt ikvienu strīdu starp pusēm, kas var izcelties par kāda šajā nolīgumā paredzēta pienākuma neizpildīšanu vai noteikuma neievērošanu un ko nav varējusi atrisināt apvienotā komiteja. Puses apņemas darīt visu iespējamo, lai atrisinātu strīdu izlīguma ceļā apvienotajā komitejā.

2. Ja šajā līmenī netiek panākts izlīgums, Eiropas Savienība, kas rīkojas atbilstīgi Komisijas ieteikumam pēc apspriešanās ar Franciju un ECB jautājumos, kas ietilpst tās kompetences jomā, vai Monako Firstiste var celt prasību Tiesā, ja apvienotās komitejas veiktās iepriekšējās pārbaudes rezultātā tiek konstatēts, ka otra puse nav izpildījusi kādu no šajā nolīgumā paredzētajiem pienākumiem vai nav ievērojusi kādu no šajā nolīgumā paredzētajiem noteikumiem. Tiesas spriedums pusēm ir saistošs, un tās veic nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu Tiesas sprieduma prasības spriedumā noliktajā laikposmā.

3. Ja Eiropas Savienība vai Monako Firstiste neveic nepieciešamos pasākumus, lai noliktajā laikposmā izpildītu sprieduma prasības, otra puse var nolīgumu nekavējoties izbeigt.

4. Visi jautājumi attiecībā uz to Eiropas Savienības iestāžu vai struktūru lēmumu spēkā esību, kas pieņemti, piemērojot šo nolīgumu, ir Eiropas Savienības Tiesas ekskluzīvajā kompetencē. Jo īpaši ikviena fiziska vai juridiska persona, kas reģistrēta Monako Firstistes teritorijā, var izmantot pārsūdzības tiesības, kas paredzētas Francijas teritorijā reģistrētām fiziskām un juridiskām personām attiecībā uz tai adresētiem tiesību aktiem neatkarīgi no to veida vai rakstura.

13. pants

1. Apvienotās komitejas sastāvā ir Monako Firstistes un Eiropas Savienības pārstāvji. Apvienotā komiteja apmainās ar viedokļiem un informāciju un pieņem lēmumus, kas minēti 3., 6. un 11. pantā. Tā izskata Monako Firstistes veiktos pasākumus un cenšas atrisināt domstarpības, kas var rasties par šā nolīguma piemērošanu. Apvienotā komiteja pieņem savu iekšējo reglamentu.

2. Eiropas Savienības delegācijas sastāvā ir Francijas Republikas kā delegācijas vadītājas pārstāvji, kā arī Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas pārstāvji. Eiropas Savienības delegācija pieņem noteikumus un kārtību vienprātīgi.

3. Monako Firstistes delegācijas sastāvā ir Valsts ministra norīkotie pārstāvji, delegāciju vada valdības padomnieks finanšu un ekonomikas jautājumos vai tā pārstāvis.

4. Apvienotā komiteja sapulcējas vismaz vienreiz gadā, kā arī ikreiz, kad kāds no tās locekļiem to uzskata par nepieciešamu, lai komiteja varētu izpildīt uzdevumus, ko tai nosaka šis nolīgums, un jo īpaši ņemot vērā Eiropas, Francijas un Monako tiesību aktu attīstību. Par priekšsēdētāju katru gadu rotācijas kārtībā izvēlas Eiropas Savienības delegācijas vadītāju vai Monako Firstistes delegācijas vadītāju. Apvienotā komiteja lēmumus pieņem ar pārstāvēto pušu vienprātīgu balsojumu.

5. Komitejas sekretariāta sastāvā ir divas personas – vienu ieceļ Monako Firstistes delegācijas vadītājs, otru ieceļ Eiropas Savienības delegācijas vadītājs. Sekretariāts arī piedalās komitejas sanāksmēs.

14. pants

Ikviena puse var izbeigt šo nolīgumu, brīdinot par to vienu gadu iepriekš.

15. pants

Šis nolīgums ir sagatavots franču valodā un vajadzības gadījumā var būt iztulkots arī citās Eiropas Savienības valodās. Tomēr autentisks ir tikai teksts franču valodā.

16. pants

Šis nolīgums stājas spēkā 2011. gada 1. decembrī.

17. pants

2001. gada 24. decembra monetārais nolīgums tiek atcelts datumā, kad stājas spēkā šis nolīgums. Atsauces uz 2001. gada 24. decembra monetāro nolīgumu ir uzskatāmas par atsaucēm uz šo nolīgumu.

Nolīgums noslēgts Briselē 2011. gada 29. novembrī 3 oriģināleksemplāros franču valodā.

Eiropas Savienības vārdā –

Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, atbildīgais par ekonomikas un monetārajām lietām

Olli REHN

Francijas Republikas ekonomikas, finanšu un rūpniecības ministrs

François BAROIN

Monako Firstistes vārdā –

valsts ministrs

Michel ROGER

▼M3

A PIELIKUMS







Banku un finanšu jomā piemērojamie tiesību akti 1. Attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro kredītiestādēm: Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīva 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 2. Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvu 2001/65/EK, ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 283, 27.10.2001., 28. lpp.); 3. Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 18. jūnija Direktīvu 2003/51/EK, ar ko attiecībā uz noteikta veida sabiedrību, banku un citu finanšu iestāžu un apdrošināšanas uzņēmumu gada un konsolidētajiem pārskatiem groza Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK, 86/635/EEK un 91/674/EEK (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.); 4. Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 224, 16.8.2006., 1. lpp.). 5. Padomes 1989. gada 13. februāra Direktīva 89/117/EEK par pienākumiem saistībā ar gada pārskata dokumentu publicēšanu, kas attiecas uz tādu kredītiestāžu un finanšu iestāžu kādā dalībvalstī reģistrētām filiālēm, kuru galvenais birojs nav minētajā dalībvalstī (OV L 44, 16.2.1989., 40. lpp.). 6. Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija Direktīva 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (OV L 166, 11.6.1998., 45. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 7. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.); 8. Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.); 9. Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.); 10. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Regulu (ES) Nr. 909/2014 par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem un grozījumiem Direktīvās 98/26/EK un 2014/65/ES un Regulā (ES) Nr. 236/2012 (OV L 257, 28.8.2014., 1. lpp.). 11. Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīva 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju (OV L 125, 5.5.2001., 15. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 12. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.). 13. Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 6. jūnija Direktīva 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem (OV L 168, 27.6.2002., 43. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 14. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.); 15. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.). 16. Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK (OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 17. Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 9. marta Direktīvu 2005/1/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK un 93/6/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK, lai izveidotu finanšu pakalpojumu komiteju jaunu organizatorisko struktūru (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.); 18. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/25/EK, ar ko Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 81, 20.3.2008., 40. lpp.); 19. Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.); 20. Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Direktīvu 2011/89/ES, ar ko attiecībā uz finanšu konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza Direktīvu 98/78/EK, 2002/87/EK, 2006/48/EK un 2009/138/EK (OV L 326, 8.12.2011., 113. lpp.); 21. izņemot tās V sadaļu, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvu 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.). 22. Attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro kredītiestādēm, un izņemot 15., 31.–33. pantu un III sadaļu: Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 23. Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvu 2006/31/EK, ar kuru attiecībā uz dažiem termiņiem groza Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem (OV L 114, 27.4.2006., 60. lpp.); 24. Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/44/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 92/49/EEK un Direktīvas 2002/83/EK, 2004/39/EK, 2005/68/EK un 2006/48/EK attiecībā uz procedūras noteikumiem un vērtēšanas kritērijiem, kas piemērojami, veicot piesardzīgu izvērtējumu par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu nozarē (OV L 247, 21.9.2007., 1. lpp.); 25. Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/10/EK, ar kuru Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 76, 19.3.2008., 33. lpp.); 26. Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.); kurā papildinājumi izdarīti un kura īstenota ar: 27. Komisijas 2006. gada 10. augusta Regulu (EK) Nr. 1287/2006, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību pienākumu vest uzskaiti, darījumu pārskatu sniegšanu, tirgus pārskatāmību, finanšu instrumentu pielaidi tirdzniecībai un šajā direktīvā definētajiem terminiem (OV L 241, 2.9.2006., 1. lpp.); 28. Komisijas 2006. gada 10. augusta Direktīvu 2006/73/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību organizatoriskām prasībām un darbības nosacījumiem un jēdzienu definīcijām minētās direktīvas mērķiem (OV L 241, 2.9.2006., 26. lpp.). 29. Attiecībā uz I un II sadaļas noteikumiem: Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīva 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK (OV L 319, 5.12.2007., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 30. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvu 2009/111/EK, ar ko groza Direktīvu 2006/48/EK, Direktīvu 2006/49/EK un Direktīvu 2007/64/EK attiecībā uz bankām, kuras saistītas ar galvenajām iestādēm, dažiem pašu kapitāla posteņiem, lieliem riska darījumiem, uzraudzības pasākumiem un krīzes pārvaldību (OV L 302, 17.11.2009., 97. lpp.); 31. izņemot tās V sadaļu, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvu 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.). 32. Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvu 2009/110/EK par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu (OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 33. izņemot tās V sadaļu, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvu 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.). 34. Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 35. Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu (ES) Nr. 1022/2013, ar kuru Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza attiecībā uz īpašu uzdevumu uzticēšanu Eiropas Centrālajai bankai, ievērojot Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (OV L 287, 29.10.2013., 5. lpp.); 36. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 4. februāra Direktīvu 2014/17/ES par patērētāju kredītlīgumiem saistībā ar mājokļa nekustamo īpašumu un ar ko groza Direktīvas 2008/48/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV L 60, 28.2.2014., 34. lpp.); 37. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.). 38. Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 39. Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.); 40. Komisijas 2013. gada 12. jūlija Deleģēto regulu (ES) Nr. 1002/2013, ar kuru groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz atbrīvoto vienību sarakstu (OV L 279, 19.10.2013., 2. lpp.); 41. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.); 42. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 84. lpp.); 43. Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.); 44. Komisijas 2015. gada 5. jūnija Deleģēto regulu (ES) 2015/1515, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz pārejas periodu pagarināšanu saistībā ar pensiju shēmu mehānismiem (OV L 239, 15.9.2015., 63. lpp.); kurā papildinājumi izdarīti un kura īstenota ar: 45. Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1247/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz tirdzniecības ziņojumu formātu un to sniegšanas biežumu darījumu reģistriem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 20. lpp.); 46. Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1248/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz darījumu reģistru reģistrācijas pieteikumu formātu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 30. lpp.); 47. Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1249/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz formātu, kādā centrālie darījumu partneri nodrošina datu uzskaiti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 32. lpp.); 48. Komisijas 2013. gada 28. maija Deleģēto regulu (ES) Nr. 876/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par centrālo darījuma partneru kolēģijām (OV L 244, 13.9.2013., 19. lpp.); 49. Komisijas 2013. gada 12. jūlija Deleģēto regulu (ES) Nr. 1003/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes noteiktām maksām darījumu reģistriem (OV L 279, 19.10.2013., 4. lpp.); 50. Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 148/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem un kas attiecas uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par minimālajiem datiem, kuri jāsniedz darījumu reģistriem (OV L 52, 23.2.2013., 1. lpp.); 51. Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 149/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par netiešas tīrvērtes mehānismu, tīrvērtes pienākumu, publisko reģistru, pieeju tirdzniecības vietai, nefinanšu darījuma partneriem un riska ierobežošanas paņēmieniem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, kuriem tīrvērti neveic centrālais darījuma partneris (OV L 52, 23.2.2013., 11. lpp.); 52. Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 150/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kuros precizētas ziņas, kas iekļaujamas darījumu reģistra reģistrācijas pieteikumā (OV L 52, 23.2.2013., 25. lpp.); 53. Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 151/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas nosaka datus, kuri darījumu reģistriem ir jāpublicē un jādara pieejami, un darbības standartus saistībā ar datu apkopošanu un salīdzināšanu un piekļuvi datiem (OV L 52, 23.2.2013., 33. lpp.); 54. Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 152/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par kapitāla prasībām centrālajiem darījumu partneriem (OV L 52, 23.2.2013., 37. lpp.); 55. Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 153/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par prasībām centrālajiem darījumu partneriem (OV L 52, 23.2.2013., 41. lpp.); 56. Komisijas 2014. gada 13. februāra Deleģēto regulu (ES) Nr. 285/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par līgumu tiešu, būtisku un paredzamu ietekmi Savienībā un attiecībā uz to, kā novērst izvairīšanos no noteikumiem un pienākumiem (OV L 85, 21.3.2014., 1. lpp.); 57. Komisijas 2014. gada 13. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 667/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz procedūras noteikumiem par sankcijām, ko darījumu reģistriem piemēro Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde, tostarp noteikumiem par aizsardzības tiesībām un pagaidu noteikumiem (OV L 179, 19.6.2014., 31. lpp.); 58. Komisijas 2014. gada 12. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 484/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz centrālā darījumu partnera hipotētisko kapitālu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 138, 13.5.2014., 57. lpp.); 59. Komisijas 2015. gada 4. jūnija Īstenošanas regulu (ES) 2015/880 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (ES) Nr. 575/2013 un (ES) Nr. 648/2012 noteikto pārejas periodu pagarināšanu attiecībā uz pašu kapitāla prasībām riska darījumiem ar centrālajiem darījumu partneriem (OV L 143, 9.6.2015., 7. lpp.). 60. Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 61. Komisijas 2014. gada 10. oktobra Deleģēto regulu (ES) 2015/62, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz sviras rādītāju (OV L 11, 17.1.2015., 37. lpp.); 62. Komisijas 2015. gada 28. maija Deleģēto regulu (ES) 2015/1555, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par informācijas atklāšanu attiecībā uz iestāžu atbilstību pretciklisko kapitāla rezervju prasībām saskaņā ar 440. pantu (OV L 244, 19.9.2015., 1. lpp.); 63. Komisijas 2015. gada 11. jūnija Deleģēto regulu (ES) 2015/1556, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par kapitāla vērtspapīru riska darījumu pārejas režīmu atbilstīgi IRB pieejai (OV L 244, 19.9.2015., 9. lpp.), kurā papildinājumi izdarīti un kura īstenota ar: 64. Komisijas 2013. gada 20. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1423/2013, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz informācijas atklāšanu par iestādēm noteiktajām pašu kapitāla prasībām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 355, 31.12.2013., 60. lpp.); 65. Komisijas 2013. gada 20. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 183/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, ar ko precizē specifisko un vispārējo kredītriska korekciju aprēķināšanu (OV L 57, 27.2.2014., 3. lpp.); 66. Komisijas 2014. gada 7. janvāra Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 74, 14.3.2014., 8. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 67. Komisijas 2014. gada 4. septembra Deleģēto regulu (ES) 2015/488, ar ko groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014 attiecībā uz pašu kapitāla prasībām sabiedrībām, balstoties uz fiksētajiem pieskaitāmajiem izdevumiem (OV L 78, 24.3.2015., 1. lpp.); 68. Komisijas 2015. gada 30. janvāra Deleģēto regulu (ES) 2015/850, ar ko groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 135, 2.6.2015., 1. lpp.); 69. Komisijas 2015. gada 11. marta Deleģēto regulu (ES) 2015/923, ar ko groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 150, 17.6.2015., 1. lpp.); 70. Komisijas 2014. gada 21. janvāra Deleģēto regulu (ES) Nr. 342/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas nepieciešami, lai piemērotu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas metodes finanšu konglomerātiem (OV L 100, 3.4.2014., 1. lpp.); 71. Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 523/2014, ar kuru papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, lai noteiktu, kas veido ciešu atbilstību starp iestādes segto obligāciju un aktīvu vērtību (OV L 148, 20.5.2014., 4. lpp.); 72. Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 525/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par tirgus definīciju (OV L 148, 20.5.2014., 15. lpp.); 73. Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 526/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem, lai kredīta vērtības korekcijas riskam noteiktu kredītriska starpības aizstājējvērtību un ierobežotu skaitu mazāku portfeļu (OV L 148, 20.5.2014., 17. lpp.); 74. Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 528/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par iespējas līgumu riskiem, kuri nav delta riski, saskaņā ar standartizēto tirgus riska pieeju (OV L 148, 20.5.2014., 29. lpp.); 75. Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 529/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem, lai novērtētu uz iekšējiem reitingiem balstītās pieejas un attīstītās mērīšanas pieejas paplašinājumu un izmaiņu būtiskumu (OV L 148, 20.5.2014., 36. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 76. Komisijas 2015. gada 4. marta Deleģēto regulu (ES) 2015/942, ar kuru Deleģēto regulu (ES) Nr. 529/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013, groza attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem, lai novērtētu iekšējo pieeju paplašinājumu un izmaiņu būtiskumu, aprēķinot pašu kapitāla prasības attiecībā uz tirgus risku (OV L 154, 19.6.2015., 1. lpp.); 77. Komisijas 2014. gada 13. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 625/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013, izmantojot regulatīvus tehniskos standartus, ar kuriem precizē ieguldītājiem, sponsoriem, sākotnējiem aizdevējiem un iniciatoriestādēm piemērojamas prasības, kas attiecas uz riska darījumiem ar pārvestu kredītrisku (OV L 174, 13.6.2014., 16. lpp.); 78. Komisijas 2014. gada 16. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 680/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 191, 28.6.2014., 1. lpp.); 79. Komisijas 2015. gada 9. janvāra Īstenošanas regulu (ES) 2015/227, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 680/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 48, 20.2.2015., 1. lpp.); 80. Komisijas 2014. gada 4. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 602/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus, lai veicinātu uzraudzības prakses konverģenci attiecībā uz papildu riska pakāpju piemērošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 166, 5.6.2014., 22. lpp.); 81. Komisijas 2014. gada 4. septembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 945/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz attiecīgajiem pienācīgi diversificētiem indeksiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 265, 5.9.2014., 3. lpp.); 82. Komisijas 2014. gada 29. septembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1030/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz vienotiem formātiem un datumu to vērtību atklāšanai, kuras izmanto globāli sistēmiski nozīmīgu iestāžu identificēšanai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 284, 30.9.2014., 14. lpp.); 83. Komisijas 2014. gada 2. oktobra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1187/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, lai noteiktu klienta vai savstarpēji saistītu klientu grupas kopējo riska darījumu apmēru attiecībā uz darījumiem ar pamatā esošajiem aktīviem (OV L 324, 7.11.2014., 1. lpp.); 84. Komisijas 2014. gada 10. oktobra Deleģēto regulu (ES) 2015/61, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz likviditātes seguma prasību kredītiestādēm (OV L 11, 17.1.2015., 1. lpp.); 85. Komisijas 2014. gada 18. decembra Īstenošanas regulu (ES) 2015/79, ar kuru Īstenošanas regulu (ES) Nr. 680/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013, groza attiecībā uz aktīvu apgrūtinājumiem, vienoto datu punktu modeli un validācijas noteikumiem (OV L 14, 21.1.2015., 1. lpp.); 86. Komisijas 2014. gada 18. decembra Deleģēto regulu (ES) 2015/585, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par maržinālo riska periodu noteikšanu (OV L 98, 15.4.2015., 1. lpp.); 87. Komisijas 2015. gada 13. februāra Īstenošanas regulu (ES) 2015/233, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz valūtām, kurās saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 ir ārkārtīgi šauri definēts instrumentu saraksts, ko centrālā bankā pieņem kā nodrošinājumu (OV L 39, 14.2.2015., 11. lpp.); 88. Komisijas 2015. gada 4. jūnija Īstenošanas regulu (ES) 2015/880 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulās (ES) Nr. 575/2013 un (ES) Nr. 648/2012 noteikto pārejas periodu pagarināšanu attiecībā uz pašu kapitāla prasībām riska darījumiem ar centrālajiem darījumu partneriem (OV L 143, 9.6.2015., 7. lpp.). 89. Izņemot tās V sadaļu, Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 90. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.), kurā papildinājumi izdarīti un kura īstenota ar: 91. Komisijas 2014. gada 4. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 604/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par kvalitātes un attiecīgiem kvantitātes kritērijiem, kas vajadzīgi, lai noteiktu to darbinieku kategorijas, kuru profesionālajai darbībai ir būtiska ietekme uz iestādes riska profilu (OV L 167, 6.6.2014., 30. lpp.); 92. Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 527/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, precizējot to instrumentu kategorijas, kas adekvāti atspoguļo iestādes kredītkvalitāti parastās situācijās un kas ir piemēroti izmantošanai mainīgā atalgojuma vajadzībām (OV L 148, 20.5.2014., 21. lpp.); 93. Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 530/2014, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES papildina ar regulatīviem tehniskajiem standartiem, ar kuriem definē būtiskus riska darījumus un nosaka robežvērtības iekšējām pieejām tirdzniecības portfeļa specifiskajam riskam (OV L 148, 20.5.2014., 50. lpp.); 94. Komisijas 2014. gada 4. jūnija Deleģēto regulu (ES) Nr. 1152/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par attiecīgo kredītriska darījumu ģeogrāfiskās atrašanās vietas noteikšanu iestādes specifisko pretciklisko kapitāla rezervju aprēķināšanai (OV L 309, 30.10.2014., 5. lpp.); 95. Komisijas 2014. gada 4. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 650/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz tās informācijas formātu, struktūru, satura uzskaitījumu un ikgadējās publicēšanas datumu, kura kompetentajām iestādēm jāizpauž saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (OV L 185, 25.6.2014., 1. lpp.); 96. Komisijas 2014. gada 23. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 710/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz kopīgo lēmumu par iestādes specifiskajām prudenciālajām prasībām procesa piemērošanas nosacījumiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (OV L 188, 27.6.2014., 19. lpp.); 97. Komisijas 2014. gada 8. oktobra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1222/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par metožu noteikšanu globāli sistēmiski nozīmīgu iestāžu identificēšanai un par globāli sistēmiski nozīmīgu iestāžu apakškategoriju definēšanu (OV L 330, 15.11.2014., 27. lpp.). 98. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/49/ES par noguldījumu garantiju sistēmām (OV L 173, 12.6.2014., 149. lpp.). 99. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 100. Komisijas 2014. gada 21. oktobra Deleģēto regulu (ES) 2015/63, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV L 11, 17.1.2015., 44. lpp.). 101. Attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro kredītiestādēm, un izņemot 34.–36. pantu un III sadaļu: Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/65/ES par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Direktīvu 2002/92/EK un Direktīvu 2011/61/ES (OV L 173, 12.6.2014., 349. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar: 102. Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Regulu (ES) Nr. 909/2014 par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem un grozījumiem Direktīvās 98/26/EK un 2014/65/ES un Regulā (ES) Nr. 236/2012 (OV L 257, 28.8.2014., 1. lpp.). 103. Attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro kredītiestādēm: Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regula (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 84. lpp.).

▼B

B PIELIKUMS

Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršana

Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīva 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 25.11.2005., 15. lpp.)

kurā grozījumi izdarīti ar:

Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīvu 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK (OV L 319, 5.12.2007., 1. lpp.): attiecībā uz Direktīvas 2007/64/EK I un II sadaļas noteikumiem;

Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/20/EK, ar ko Direktīvu 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 76, 19.3.2008., 46. lpp.)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvu 2009/110/EK par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu (OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.) – izņemot Direktīvas 2009/110/EK III sadaļu;

Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.)

kurā papildinājumi izdarīti ar:

Komisijas 2006. gada 1. augusta Direktīvu 2006/70/EK, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2005/60/EK attiecībā uz “politiski ietekmējamas personas” definīciju un tehniskajiem kritērijiem vienkāršotām klienta uzticamības pārbaudes procedūrām un atbrīvojumam sakarā ar finanšu darbību, kuru veic reti vai ļoti ierobežotos apjomos (OV L 214, 4.8.2006., 29. lpp.)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Regulu (EK) Nr. 1781/2006 attiecībā uz naudas līdzekļu pārskaitījumiem pievienoto informāciju par maksātāju (OV L 345, 8.12.2006., 1. lpp.)

Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 1889/2005 par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās (OV L 309, 25.11.2005., 9. lpp.)

Krāpšanas un viltošanas novēršana

Padomes 2001. gada 28. maija Pamatlēmums 2001/413/TI par krāpšanas un viltošanas apkarošanu attiecībā uz bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļiem (OV L 149, 2.6.2001., 1. lpp.)

Padomes 2004. gada 6. decembra Regula (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 373, 21.12.2004., 1. lpp.)

kurā grozījumi izdarīti ar:

Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 46/2009, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 17, 22.1.2009., 5. lpp.)

Padomes 2001. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 181, 4.7.2001., 6. lpp.)

kurā grozījumi izdarīti ar:

Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2009, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 17, 22.1.2009., 1. lpp.)

Padomes 2000. gada 29. maija Pamatlēmums 2000/383/TI par pastiprinātu aizsardzību, izmantojot kriminālsodus un citas sankcijas, pret naudas viltošanu saistībā ar euro ieviešanu (OV L 140, 14.6.2000., 1. lpp.)

kurā grozījumi izdarīti ar:

Padomes 2001. gada 6. decembra Pamatlēmumu 2001/888/TI, ar ko groza Pamatlēmumu 2000/383/TI par pastiprinātu aizsardzību, izmantojot kriminālsodus un citas sankcijas, pret naudas viltošanu saistībā ar euro ieviešanu (OV L 329, 14.12.2001., 3. lpp.)

Padomes 2001. gada 6. decembra Lēmums 2001/887/TI par euro aizsardzību pret viltošanu (OV L 329, 14.12.2001., 1. lpp.)

Padomes 2009. gada 6. aprīļa Lēmums 2009/371/TI, ar ko izveido Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) (OV L 121, 15.5.2009., 37. lpp.)

Padomes 2001. gada 17. decembra Lēmums 2001/923/EK, ar ko izveido apmaiņas, atbalsta un mācību programmu euro aizsardzībai pret viltošanu (Perikla programmu) (OV L 339, 21.12.2001., 50. lpp.)

kurā grozījumi izdarīti ar:

Padomes 2006. gada 30. janvāra Lēmumu 2006/75/EK, ar kuru groza un pagarina Lēmumu 2001/923/EK, ar ko izveido apmaiņas, atbalsta un mācību programmu euro aizsardzībai pret viltošanu (Perikla programmu) (OV L 36, 8.2.2006., 40. lpp.)

Padomes 2006. gada 20. novembra Lēmumu 2006/849/EK, ar kuru groza un pagarina Lēmumu 2001/923/EK, ar ko izveido apmaiņas, atbalsta un mācību programmu euro aizsardzībai pret viltošanu (Perikla programmu) (OV L 330, 28.11.2006., 28. lpp.)

Tiesību akti banku un finanšu jomā

Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 3. marta Direktīva 97/9/EK par ieguldītāju kompensācijas sistēmām (OV L 84, 26.3.1997., 22. lpp.)