02021R1060 — LV — 26.10.2022 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2021/1060

(2021. gada 24. jūnijs),

ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu Plus, Kohēzijas fondu, Taisnīgas pārkārtošanās fondu un Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu un finanšu noteikumus attiecībā uz tiem un uz Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu, Iekšējās drošības fondu un Finansiāla atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzu politikai







SATURA RĀDĪTĀJS I SADAĻA MĒRĶI UN VISPĀRĒJI ATBALSTA NOTEIKUMI I nodaļa Priekšmets, definīcijas un vispārēji noteikumi 1. pants Priekšmets un darbības joma 2. pants Definīcijas 3. pants Komisijas rīcības termiņu aprēķināšana 4. pants Personas datu apstrāde un aizsardzība II nodaļa Politikas mērķi un fondu atbalsta principi 5. pants Politikas mērķi 6.pants Klimata mērķi un klimata korekcijas mehānisms 7.pants Dalīta pārvaldība 8.pants Partnerība un daudzlīmeņu pārvaldība 9. pants Horizontālie principi II SADAĻA STRATĒĢISKĀ PIEEJA I nodaļa Partnerības nolīgums 10. pants Partnerības nolīguma sagatavošana un iesniegšana 11. pants Partnerības nolīguma saturs 12. pants Partnerības nolīguma apstiprināšana 13. pants Partnerības nolīguma grozīšana 14. pants ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un EJZAF izmantošana, iesaistot programmu InvestEU II nodaļa Veicinošie nosacījumi un snieguma satvars 15. pants Veicinošie nosacījumi 16. pants Snieguma satvars 17. pants Metodoloģija snieguma satvara noteikšanai 18. pants Vidusposma pārskats un elastīguma summa III nodaļa Pasākumi, kas saistīti ar pareizu ekonomikas pārvaldību un ārkārtējiem vai neparastiem apstākļiem 19. pants Pasākumi, kas fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību 20. pants Pagaidu pasākumi fondu līdzekļu izmantošanai nolūkā reaģēt uz ārkārtējiem vai neparastiem apstākļiem III SADAĻA PROGRAMMU VEIDOŠANA I nodaļa Vispārīgi noteikumi par fondiem 21. pants Programmu sagatavošana un iesniegšana 22. pants Programmu saturs 23. pants Programmu apstiprināšana 24. pants Programmu grozīšana 25. pants ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un TPF kopīgs atbalsts 26. pants Resursu pārvietošana 27. pants ERAF un ESF+ resursu pārvietošana uz TPF II nodaļa Teritoriālā attīstība 28. pants Integrēta teritoriālā attīstība 29. pants Teritoriālās stratēģijas 30. pants Integrētas teritoriālās investīcijas 31. pants Sabiedrības virzīta vietējā attīstība 32. pants Sabiedrības virzītas vietējās attīstības stratēģijas 33. pants Vietējās rīcības grupas 34. pants Fondu atbalsts sabiedrības virzītai vietējai attīstībai III nodaļa Tehniskā palīdzība 35. pants Tehniskā palīdzība pēc Komisijas iniciatīvas 36. pants Dalībvalstu tehniskā palīdzība 37. pants Finansējums, kas nav saistīts ar dalībvalstu tehniskās palīdzības izmaksām IV SADAĻA Uzraudzība, izvērtēšana, komunikācija un redzamība I nodaļa Uzraudzība 38. pants Uzraudzības komiteja 39. pants Uzraudzības komitejas sastāvs 40. pants Uzraudzības komitejas funkcijas 41. pants Snieguma ikgadējā izskatīšana 42. pants Datu nosūtīšana 43. pants Galīgais snieguma ziņojums II nodaļa Izvērtēšana 44. pants Dalībvalsts sagatavoti izvērtējumi 45. pants Komisijas sagatavots izvērtējums III nodaļa Redzamība, pārredzamība un komunikācija I iedaļa Fondu sniegtā atbalsta redzamība 46. pants Redzamība 47. pants Savienības emblēma 48. pants Komunikācijas darbinieki un tīkli II nodaļa Fondu apguves pārredzamība un informēšana par programmām 49. pants Vadošās iestādes pienākumi 50. pants Saņēmēju pienākumi V sadaļa Finansiāls atbalsts no fondiem I nodaļa Savienības ieguldījuma veidi 51. pants Programmām paredzētā Savienības ieguldījuma veidi II nodaļa Dalībvalstu atbalsta veidi 52. pants Atbalsta veidi I Iedaļa Dotāciju veidi 53. pants Dotāciju veidi 54. pants Vienotas likmes finansējums netiešajām izmaksām attiecībā uz dotācijām 55. pants Tiešās personāla izmaksas attiecībā uz dotācijām 56. pants Vienotas likmes finansējums attiecināmajām izmaksām, kas nav tiešās personāla izmaksas, attiecībā uz dotācijām 57. pants Dotācijas ar nosacījumiem II iedaļa Finanšu instrumenti 58. pants Finanšu instrumenti 59. pants Finanšu instrumentu īstenošana 60. pants Procenti un citi ieņēmumi no atbalsta, kas no fondiem izmaksāts finanšu instrumentiem 61. pants Atšķirīga attieksme pret investoriem 62. pants Ar atbalstu no fondiem saistāmo resursu atkārtota izmantošana III nodaļa Noteikumi par attiecināmību 63. pants Attiecināmība 64. pants Neattiecināmās izmaksas 65. pants Darbību ilglaicīgums 66. pants Pārcelšana 67. pants Īpaši attiecināmības noteikumi dotācijām 68. pants Īpaši attiecināmības noteikumi finanšu instrumentiem VI SADAĻA PĀRVALDĪBA UN KONTROLE I nodaļa Vispārēji pārvaldības un kontroles noteikumi 69. pants Dalībvalstu pienākumi 70. pants Komisijas pilnvaras un pienākumi 71. pants Programmas iestādes II nodaļa Standarta pārvaldības un kontroles sistēmas 72. pants Vadošās iestādes funkcijas 73. pants Vadošās iestādes veikta darbību atlase 74. pants Vadošās iestādes veikta programmas pārvaldība 75. pants Vadošās iestādes atbalsts uzraudzības komitejas darbam 76. pants Grāmatvedības funkcija 77. pants Revīzijas iestādes funkcijas 78. pants Revīzijas stratēģija 79. pants Darbību revīzijas 80. pants Vienotas revīzijas kārtība 81. pants Finanšu instrumentu pārvaldības verifikācijas un revīzijas 82. pants Dokumentu pieejamība III nodaļa Paļaušanās uz valstu pārvaldības sistēmām 83. pants Uzlaboti samērīgi pasākumi 84. pants Uzlabotu samērīgu pasākumu piemērošanas nosacījumi 85. pants Pielāgošana plānošanas periodā VII sadaļa Finanšu pārvaldība, pārskatu iesniegšana un izskatīšana un finanšu korekcijas I nodaļa Finanšu pārvaldība I iedaļa Vispārīgi grāmatvedības noteikumi 86. pants Budžeta saistības 87. pants Euro izmantošana 88. pants Atmaksāšana II iedaļa Noteikumi par maksājumiem dalībvalstīm 89. pants Maksājumu veidi 90. pants Priekšfinansējums 91. pants Maksājuma pieteikumi 92. pants Īpaši elementi, kas maksājuma pieteikumos attiecas uz finanšu instrumentiem 93. pants Kopīgi noteikumi par maksājumiem 94. pants Savienības ieguldījums, pamatojoties uz vienības izmaksām, fiksētas summas maksājumiem un vienotām likmēm 95. pants Savienības ieguldījums, pamatojoties uz finansējumu, kas nav saistīts ar izmaksām III iedaļa Pārtraukšana un apturēšana 96. pants Maksājuma termiņa pārtraukšana 97. pants Maksājumu apturēšana II nodaļa Pārskatu iesniegšana un izskatīšana 98. pants Pārskatu saturs un iesniegšana 99. pants Pārskatu izskatīšana 100. pants Atlikuma aprēķināšana 101. pants Pārskatu izskatīšanas procedūra 102. pants Ierunu procedūra pārskatu izskatīšanai III nodaļa Finanšu korekcijas 103. pants Dalībvalstu veiktas finanšu korekcijas 104. pants Komisijas veiktas finanšu korekcijas IV nodaļa Saistību atcelšana 105. pants Saistību atcelšanas principi un noteikumi 106. pants Saistību atcelšanas noteikumu izņēmumi 107. pants Saistību atcelšanas procedūra VIII SADAĻA FINANŠU SHĒMA 108. pants Atbalsta ģeogrāfiskā darbības joma attiecībā uz mērķi “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei” 109. pants Ekonomiskajai, sociālajai un teritoriālajai kohēzijai paredzētie resursi 110. pants Mērķim “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei” un mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība” (Interreg) paredzētie resursi 111. pants Resursu pārvietojamība 112. pants Līdzfinansējuma likmju noteikšana IX SADAĻA PILNVARU DELEĢĒŠANA, ĪSTENOŠANAS, PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI I nodaļa Pilnvaru deleģēšana un īstenošanas noteikumi 113. pants Pilnvaru deleģēšana attiecībā uz dažiem pielikumiem 114. pants Deleģēšanas īstenošana 115. pants Komiteju procedūra II nodaļa Pārejas un nobeiguma noteikumi 116. pants Pārskatīšana 117. pants Pārejas noteikumi 118. pants Nosacījumi attiecībā uz pakāpeniski īstenojamām darbībām 118.a pants Nosacījumi darbībām, uz kurām attiecas pakāpeniska īstenošana un kuras atbalsta saņemšanai atlasītas pirms 2022. gada 29. jūnija saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1303/2013 119. pants Stāšanās spēkā I PIELIKUMS DIMENSIJAS UN KODI, KAS ATTIECAS UZ ERAF, ESF+ UN KOHĒZIJAS FONDA INTERVENCES VEIDIEM – 22. PANTA 5. PUNKTS II PIELIKUMS PARTNERĪBAS NOLĪGUMA PARAUGS – 10. PANTA 6. PUNKTS III PIELIKUMS HORIZONTĀLIE VEICINOŠIE NOSACĪJUMI – 15. PANTA 1. PUNKTS IV PIELIKUMS TEMATISKIE VEICINOŠIE NOSACĪJUMI, KO PIEMĒRO ERAF, ESF+ UN KOHĒZIJAS FONDAM – 15. PANTA 1. PUNKTS V PIELIKUMS VEIDNE PROGRAMMĀM, KO ATBALSTA NO ERAF (MĒRĶIS “IEGULDĪJUMS NODARBINĀTĪBAI UN IZAUGSMEI”), ESF+, KOHĒZIJAS FONDA UN EJZF – 21. PANTA 3. PUNKTS VI PIELIKUMS VEIDNE AMIF, IDF UN BMVI PROGRAMMĀM – 21. PANTA 3. PUNKTS VII PIELIKUMS DATU NOSŪTĪŠANAS VEIDNE – 42. PANTS VIII PIELIKUMS PROGNOZE ATTIECĪBĀ UZ SUMMU, PAR KĀDU DALĪBVALSTS IR IECERĒJUSI IESNIEGT MAKSĀJUMA PIETEIKUMUS PAR KĀRTĒJO UN NĀKAMO KALENDĀRO GADU – 69. PANTA 10. PUNKTS IX PIELIKUMS KOMUNIKĀCIJA UN REDZAMĪBA – 47., 49 UN 50. pants X PIELIKUMS FINANSĒŠANAS NOLĪGUMU UN STRATĒĢIJAS DOKUMENTU ELEMENTI – 59. PANTA 1. UN 5. PUNKTS XI PIELIKUMS PĀRVALDĪBAS UN KONTROLES SISTĒMU GALVENĀS PRASĪBAS UN TO KLASIFIKĀCIJA – 69. PANTA 1. PUNKTS XII PIELIKUMS DETALIZĒTI NOTEIKUMI UN VEIDNE ZIŅOŠANAI PAR PĀRKĀPUMIEM – 69. PANTA 2. PUNKTS XIII PIELIKUMS REVĪZIJAS LIECĪBAS ELEMENTI – 69. PANTA 6. PUNKTS XIV PIELIKUMS ELEKTRONISKAS DATU APMAIŅAS SISTĒMAS STARP PROGRAMMĀ IESAISTĪTAJĀM IESTĀDĒM UN SAŅĒMĒJIEM – 69. PANTA 8. PUNKTS XV PIELIKUMS SFC2021: ELEKTRONISKA DATU APMAIŅAS SISTĒMA STARP DALĪBVALSTĪM UN KOMISIJU – 69. PANTA 9. PUNKTS XVI PIELIKUMS VEIDNE PĀRVALDĪBAS UN KONTROLES SISTĒMAS APRAKSTAM – 69. PANTA 11. PUNKTS XVII PIELIKUMS ELEKTRONISKI REĢISTRĒJAMIE UN UZGLABĀJAMIE DATI PAR KATRU DARBĪBU – 72. PANTA 1. PUNKTA E) APAKŠPUNKTS XVIII PIELIKUMS VEIDNE PĀRVALDĪBAS DEKLARĀCIJAI – 74. PANTA 1. PUNKTA F) APAKŠPUNKTS XIX PIELIKUMS GADA REVĪZIJAS ATZINUMA VEIDNE – 77. PANTA 3. PUNKTA A) APAKŠPUNKTS XX PIELIKUMS GADA KONTROLES ZIŅOJUMA VEIDNE – 77. PANTA 3. PUNKTA B) APAKŠPUNKTS XXI PIELIKUMS GADA REVĪZIJAS ZIŅOJUMA VEIDNE – 81. PANTA 5. PUNKTS XXII PIELIKUMS REVĪZIJAS STRATĒĢIJAS VEIDNE – 78. PANTS XXIII PIELIKUMS MAKSĀJUMU PIETEIKUMU VEIDNE – 91. PANTA 3. PUNKTS XXIV PIELIKUMS PĀRSKATU VEIDNE – 98. PANTA 1. PUNKTA A) APAKŠPUNKTS XXV PIELIKUMS FINANŠU KOREKCIJU LĪMEŅA NOTEIKŠANA: VIENOTAS LIKMES UN EKSTRAPOLĒTAS FINANŠU KOREKCIJAS – 104. PANTA 1. PUNKTS XXVI PIELIKUMS METODOLOĢIJA KOPĒJO RESURSU PIEŠĶIRŠANAI PA DALĪBVALSTĪM – 109. PANTA 2. PUNKTS

I SADAĻA

MĒRĶI UN VISPĀRĒJI ATBALSTA NOTEIKUMI

I NODAĻA

Priekšmets, definīcijas un vispārēji noteikumi

1. pants

Priekšmets un darbības joma

1. Šajā regulā tiek noteikti: a) finanšu noteikumi, ko piemēro Eiropas Reģionālās attīstības fondam (ERAF), Eiropas Sociālajam fondam Plus (ESF+), Kohēzijas fondam, Taisnīgas pārkārtošanās fondam (TPF), Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondam (EJZAF), Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondam (AMIF), Iekšējās drošības fondam (IDF) un Finansiāla atbalsta instrumentam robežu pārvaldībai un vīzu politikai (BMVI) (kopā “fondi”); b) kopīgi noteikumi, ko piemēro ERAF, ESF+, Kohēzijas fondam, TPF un EJZAF.

2. Šo regulu nepiemēro ESF+ Nodarbinātības un sociālās inovācijas sadaļai vai EJZAF, AMIF , IDF un BMVI tiešas vai netiešas pārvaldības komponentiem, izņemot tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas.

3. Šīs regulas 5., 14., 19. pantu, 28. līdz 34. pantu un 108. līdz. 112. pantu nepiemēro AMIF , IDF vai BMVI .

4. Šīs regulas 108. līdz. 112. pantu nepiemēro EJZAF.

5. Šīs regulas 14., 15., 18., 19., 21. līdz 27., 37. līdz 42. pantu, 43. panta 1. līdz 4. punktu, 44. un 50. pantu, 55. panta 1. punktu un 73., 77., 80. pantu un 83. līdz 85. pantu nepiemēro Interreg programmām.

6. Turpmāk uzskaitītajās konkrētu fondu regulās var paredzēt šo regulu papildinošus noteikumus, kas nav pretrunā šai regulai: a) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 ( 1 ) (“ERAF un KF regula”); b) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 ( 2 ) (“ESF+ regula”); c) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 ( 3 ) (“Interreg regula”); d) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/1060 ( 4 ) (“TPF regula”); e) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar ko izveido Eiropas Jūrlietu, zvejniecības un akvakultūras fondu un groza Regulu (ES) 2017/1004 (“EJZAF regula”); f) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar ko izveido Patvēruma, migrācijas un integrācijas fondu (“AMIF regula”); g) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar ko izveido Iekšējās drošības fondu (“IDF regula”); h) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar ko izveido Finansiāla atbalsta instrumentu robežu pārvaldībai un vīzu politikai, kurš ir daļa no Integrētās robežu pārvaldības fonda (“BMVI regula”).

Ja rodas šaubas par šīs regulas un konkrētu fondu regulu piemērošanu, noteicošā ir šī regula.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

1) “attiecīgie konkrētai valstij adresētie ieteikumi” ir Padomes ieteikumi, kas pieņemti saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktu un 148. panta 4. punktu attiecībā uz strukturālām problēmām, kā arī Komisijas papildu ieteikumi, kuri sniegti saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1999 34. pantu un kurus ir lietderīgi ņemt vērā, veicot daudzgadu investīcijas, kas ietilpst fondu darbības jomā, kā noteikts konkrētu fondu regulās;

2) “veicinošais nosacījums” ir priekšnosacījums konkrēto mērķu rezultatīvai un efektīvai īstenošanai;

3) “piemērojamie tiesību akti” ir Savienības tiesību akti un valstu tiesību akti, kas attiecas uz to piemērošanu;

4) “darbība” ir: a) projekts, līgums, rīcība vai projektu grupa, kas atlasīti attiecīgajās programmās; b) finanšu instrumentu kontekstā – programmieguldījums finanšu instrumentā un sekojošais finansiālais atbalsts, kuru ar minētā finanšu instrumenta starpniecību sniedz galasaņēmējiem;

5) “stratēģiski svarīga darbība” ir darbība, kas sniedz nozīmīgu ieguldījumu programmas mērķu sasniegšanā un uz ko attiecas īpaši uzraudzības un komunikācijas pasākumi;

6) “prioritāte”AMIF, IDF un BMVI kontekstā ir konkrēts mērķis;

7) “prioritāte” EJZAF kontekstā – tikai VII sadaļas nolūkā – ir konkrēts mērķis;

8) “starpniekstruktūra” ir publiska vai privāta struktūra, kas darbojas vadošās iestādes atbildībā vai kas šādas iestādes vārdā veic pienākumus vai uzdevumus;

9) “saņēmējs” ir: a) publiska vai privāta struktūra, subjekts, kuram var arī nebūt juridiskas personas statusa, vai fiziska persona, kas ir atbildīga par darbību sākšanu vai to sākšanu un īstenošanu; b) publiskā un privātā sektora partnerību (“PPP”) kontekstā – publiskā struktūra, kas uzsāk PPP darbību, vai privātā sektora partneris, kas izraudzīts tās īstenošanai; c) valsts atbalsta shēmu kontekstā – atbalstu saņemošais uzņēmums; d) de minimis atbalsta kontekstā, ko sniedz saskaņā ar Komisijas Regulām (ES) Nr. 1407/2013 ( 5 ) vai (ES) Nr. 717/2014 ( 6 ), – dalībvalsts var nolemt, ka saņēmējs šīs regulas nolūkos ir atbalsta piešķīrēja struktūra, ja tā ir atbildīga par darbības sākšanu vai gan tās sākšanu, gan īstenošanu; e) finanšu instrumentu kontekstā – līdzdalības fondu īstenojošā struktūra vai – ja tāda nav paredzēta – īpašo fondu īstenojošā struktūra, vai – ja finanšu instrumentu pārvalda vadošā iestāde – vadošā iestāde;

10) “mazo projektu fonds” ir Interreg programmas darbība, kuras mērķis ir ierobežota finanšu apjoma projektu, tostarp iedzīvotāju sadraudzības pasākumu, atlase un īstenošana;

11) “mērķrādītājs” ir iepriekš noteikta vērtība, kas līdz attiecināmības perioda beigām ir jāsasniedz attiecībā uz konkrētu mērķi raksturojošu rādītāju;

12) “starpposma rādītājs” ir starpposma vērtība, kas konkrētā attiecināmības perioda brīdī jāsasniedz attiecībā uz konkrētu mērķi raksturojošu iznākuma rādītāju;

13) “iznākuma rādītājs” ir rādītājs, ar ko novērtē konkrētos intervences nodevumus;

14) “rezultātu rādītājs” ir rādītājs, ar ko novērtē atbalstīto intervenču rezultātus, jo īpaši attiecībā uz tiešajiem adresātiem, mērķa populāciju vai infrastruktūras lietotājiem;

15) “PPP darbība” ir darbība, kuru īsteno saskaņā ar publisko struktūru un privātā sektora partnerību atbilstoši PPP nolīgumam un kuras mērķis ir nodrošināt sabiedriskos pakalpojumus, izmantojot riska dalīšanu, apkopojot vai nu privātā sektora īpašās zināšanas, vai papildu kapitāla avotus, vai abus minētos;

16) “finanšu instruments” ir atbalsta veids, ko sniedz, izmantojot struktūru, ar kuras starpniecību tiek nodrošināti finanšu produkti galasaņēmējiem;

17) “finanšu produkts” ir kapitālieguldījumi vai kvazikapitāla ieguldījumi, aizdevumi un garantijas, kā definēts Finanšu regulas 2. pantā;

18) “galasaņēmējs” ir juridiska vai fiziska persona, kas saņem atbalstu no fondiem ar mazo projektu fonda saņēmēja starpniecību vai no finanšu instrumenta;

19) “programmieguldījums” ir finanšu instrumentam sniegtais atbalsts no fondiem un valsts publiskā un privātā, ja tāds ir, līdzfinansējuma;

20) “līdzdalības fonds” ir fonds, kas izveidots vadošās iestādes vadībā saskaņā ar vienu vai vairākām programmām nolūkā īstenot vienu vai vairākus īpašos fondus;

21) “īpašais fonds” ir fonds, ar kura starpniecību vadošā iestāde vai līdzdalības fonds nodrošina finanšu produktus galasaņēmējiem;

22) “struktūra, kas īsteno finanšu instrumentu”, ir struktūra, publisko vai privāto tiesību subjekts, kas veic līdzdalības fonda vai īpašā fonda uzdevumus;

23) “sviras efekts” ir galasaņēmējiem piešķirtā atlīdzināmā finansējuma summa, kas dalīta ar fondu iemaksāto summu;

24) “multiplikatora koeficients” garantijas instrumentu kontekstā ir attiecība, kas noteikta, pamatojoties uz piesardzīgu ex ante riska novērtējumu attiecībā uz katru piedāvājamo garantijas produktu, starp pamatā esošo izmaksāto jauno aizdevumu, kapitālieguldījumu vai kvazikapitāla ieguldījumu vērtību un programmieguldījuma summu, kas rezervēta garantijas līgumiem nolūkā segt paredzamos un neparedzamos zaudējumus no šiem jaunajiem aizdevumiem, kapitālieguldījumiem vai kvazikapitāla ieguldījumiem;

25) “pārvaldības izmaksas” ir tiešās vai netiešās izmaksas, ko atlīdzina, saņemot pierādījumus par izdevumiem, kuri radušies, īstenojot finanšu instrumentus;

26) “pārvaldības maksas” ir cena par sniegtajiem pakalpojumiem, kā noteikts finansēšanas nolīgumā starp vadošo iestādi un struktūru, kas īsteno līdzdalības fondu vai īpašo fondu; un attiecīgā gadījumā starp struktūru, kas īsteno līdzdalības fondu, un struktūru, kas īsteno īpašo fondu;

27) “pārcelšana” ir tādas pašas vai līdzīgas darbības vai tās daļas pārvietošana Regulas (ES) Nr. 651/2014 2. panta 61.a punkta nozīmē;

28) “publisks ieguldījums” ir jebkāds ieguldījums tādu darbību finansēšanā, kuru avots ir valsts, reģionālo vai vietējo publiskā sektora iestāžu vai jebkuras Eiropas teritoriālās sadarbības grupas (ETSG) budžets, kas noteikts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1082/2006 ( 7 ), Savienības budžets, kas pieejams fondiem, publisko tiesību subjektu budžets vai publiskā sektora iestāžu apvienību vai publisko tiesību subjektu apvienību budžets, un nolūkā noteikt ESF+ programmu vai prioritāšu līdzfinansējuma likmi tas var ietvert jebkādus finanšu resursus, kurus kopīgi iemaksājuši darba devēji un darbinieki;

29) “grāmatvedības gads” ir laikposms no 1. jūlija līdz nākamā gada 30. jūnijam, izņemot pirmo plānošanas perioda grāmatvedības gadu, kad tas ir laikposms no izdevumu attiecināmības sākuma datuma līdz 2022. gada 30. jūnijam; beigu grāmatvedības gadā tas ir laikposms no 2029. gada 1. jūlija līdz 2030. gada 30. jūnijam;

30) “ekonomikas dalībnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai cits subjekts, kas piedalās fondu sniegtās palīdzības īstenošanā, izņemot dalībvalsti, kas īsteno valsts varu;

31) “pārkāpums” ir jebkurš piemērojamo tiesību aktu pārkāpums, kas noticis ekonomikas dalībnieka darbības vai bezdarbības dēļ un kas ietekmē vai varētu ietekmēt Savienības budžetu, prasot no minētā budžeta segt nepamatotus izdevumus;

32) “būtisks trūkums” ir tāds trūkums programmas pārvaldības un kontroles sistēmas efektīvā darbībā, attiecībā uz kuru ir vajadzīgi būtiski pārvaldības un kontroles sistēmu uzlabojumi un kura gadījumā kāda no X pielikumā minētajām galvenajām prasībām Nr. 2, 4, 5, 9, 12, 13 un 15 vai divas vai vairākas citas galvenās prasības tiek novērtētas minētā pielikuma 3. un 4. kategorijā;

33) “sistēmisks pārkāpums” ir jebkurš pārkāpums, kurš var atkārtoties un attiecībā uz kuru pastāv liela iespēja, ka tas notiks līdzīga veida darbībās, un kurš izriet no būtiskiem trūkumiem, tostarp no tā, ka nav izveidotas piemērotas procedūras saskaņā ar šo regulu un konkrētu fondu noteikumiem;

34) “kļūdu kopsumma” ir prognozēto nejaušo kļūdu un attiecīgā gadījumā arī delimitēto sistēmisko kļūdu un nekoriģētu anomālo kļūdu summa;

35) “kopējais kļūdu īpatsvars” ir kļūdu kopsumma, kas dalīta ar revīzijas datu kopu;

36) “atlikušo kļūdu īpatsvars” ir kļūdu kopsumma, no kā atskaitītas finanšu korekcijas, kuras dalībvalsts piemērojusi nolūkā samazināt revīzijas iestādes konstatētos riskus, un kas dalīta ar pārskatos deklarējamiem izdevumiem;

37) “pabeigta darbība” ir darbība, kura ir fiziski pabeigta vai pilnībā īstenota un saistībā ar kuru saņēmēji ir veikuši visus saistītos maksājumus un saņēmējiem ir izmaksāts atbilstošais publiskais ieguldījums;

38) “izlases vienība” ir viena no vienībām, kas var būt darbība, darbības projekts vai saņēmēja iesniegts maksājuma pieprasījums, kurā izlases izveides nolūkā revīzijas datu kopa ir sadalīta;

39) “darījumu konts” PPP darbības gadījumā ir bankas konts, uz ko attiecas rakstiska vienošanās starp publisko struktūru kā saņēmēju un privātā sektora partneri, kuru apstiprinājusi vadošā iestāde vai starpniekstruktūra, un ko izmanto maksājumiem attiecināmības perioda laikā vai pēc tā;

40) “dalībnieks” ir fiziska persona, kas tieši gūst labumu no darbības, neuzņemoties atbildību par darbības sākšanu vai tās sākšanu un īstenošanu, un kurš EJZAF kontekstā nesaņem finansiālu atbalstu;

41) “energoefektivitāte pirmajā vietā” nozīmē, ka enerģētikas plānošanā un politikā un investīciju lēmumos maksimāli tiek ņemti vērā alternatīvi izmaksefektīvi energoefektivitātes pasākumi, ar ko enerģijas pieprasījumu un energoapgādi padara efektīvāku, jo īpaši ar tādiem līdzekļiem kā izmaksefektīvs enerģijas galapatēriņa ietaupījums, pieprasījuma reakcijas iniciatīvas un efektīvāka enerģijas pārveide, pārvade un sadale, kas vienlaikus joprojām nodrošina minēto lēmumu mērķu sasniegšanu;

42) “klimatnoturība” ir process, kura mērķis ir novērst infrastruktūras neaizsargātību pret iespējamo klimata ilgtermiņa ietekmi, vienlaikus nodrošinot, ka tiek ievērots princips “energoefektivitāte pirmajā vietā” un ka no projekta izrietošais siltumnīcefekta gāzu emisiju līmenis atbilst 2050. gada klimatneitralitātes mērķim;

43) “dotācijas ar nosacījumiem” ir dotācijas kategorija, kam piemēro nosacījumus, kas saistīti ar atbalsta atmaksāšanu;

44) “EIB” ir Eiropas Investīciju banka, Eiropas Investīciju fonds vai Eiropas Investīciju bankas meitasuzņēmums;

45) “izcilības zīmogs” ir Komisijas piešķirta kvalitātes zīme saistībā ar priekšlikumu, kas parāda, ka priekšlikums, kurš ir novērtēti uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus saskaņā ar Savienības instrumentu, tiek uzskatīts par tādu, kas atbilst minētā Savienības instrumenta minimālajām kvalitātes prasībām, bet kurus nevar finansēt minētajā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus pieejamā budžeta trūkuma dēļ, un varētu saņemt atbalstu no citiem Savienības vai valsts finansējuma avotiem.

3. pants

Komisijas rīcības termiņu aprēķināšana

Ja Komisijas rīcībai ir noteikts termiņš, minētais termiņš sākas no brīža, kad dalībvalsts ir iesniegusi visu informāciju, kas atbilst šajā regulā vai konkrētu fondu regulās izklāstītajām prasībām.

Minēto termiņu aptur nākamajā dienā pēc dienas, kurā Komisija nosūta savus apsvērumus vai dokumentu pārskatīšanas pieprasījumu dalībvalstij, un tas ilgst līdz brīdim, kad dalībvalsts atbild Komisijai.

4. pants

Personas datu apstrāde un aizsardzība

Dalībvalstis un Komisija drīkst apstrādāt personas datus tikai tad, ja tas vajadzīgs, lai izpildītu savus attiecīgos pienākumus saskaņā ar šo regulu, jo īpaši attiecībā uz uzraudzību, ziņošanu, paziņošanu, publicēšanu, izvērtēšanu, finanšu pārvaldību, verifikācijām un revīzijām un – attiecīgā gadījumā – lai noteiktu dalībnieku atbilstību. Personas datus apstrādā saskaņā ar Regulu (ES) 2016/679 vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1725 ( 8 ), atkarībā no tā, kura ir piemērojama.

II NODAĻA

Politikas mērķi un fondu atbalsta principi

5. pants

Politikas mērķi

1. ERAF, ESF+, Kohēzijas fonds un EJZAF atbalsta šādus politikas mērķus: a) konkurētspējīgāka un viedāka Eiropa, veicinot inovatīvas un viedas ekonomiskās pārmaiņas un reģionālo IKT savienojamību; b) zaļāka un noturīgāka Eiropa ar zemām oglekļa emisijām, kurā notiek pāreja uz bezoglekļa ekonomiku neto izteiksmē, veicinot taisnīgu pārkārtošanos uz tīru enerģiju, “zaļās” un “zilās” investīcijas, aprites ekonomika, klimata pārmaiņu seku mazināšana un pielāgošanās tām, risku novēršana un pārvaldība un ilgtspējīga mobilitāte pilsētvidēs; c) ciešāk savienota Eiropa, uzlabojot mobilitāti; d) sociālāka un iekļaujošāka Eiropa, īstenojot Eiropas sociālo tiesību pīlāru; e) iedzīvotājiem tuvāka Eiropa, veicinot visu veidu teritoriju un vietējo iniciatīvu ilgtspējīgu un integrētu attīstību.

TPF palīdz sasniegt konkrēto mērķi – dot reģioniem un cilvēkiem iespēju risināt jautājumus saistībā ar sociālajām, nodarbinātības, ekonomiskajām un vidiskajām sekām, ko rada pārkārtošanās uz Savienības 2030. gadam izvirzīto mērķrādītāju enerģētikas un klimata jomā un uz klimatneitrālu Savienības ekonomiku līdz 2050. gadam, pamatojoties uz Parīzes nolīgumu.

Šā panta 1. punkta pirmo daļu nepiemēro ERAF un ESF+ resursiem, ko pārvieto uz TPF saskaņā ar 27. pantu.

2. ERAF, ESF+, Kohēzijas fonds un TPF atbalsta Savienības darbības, kuru mērķis ir stiprināt tās ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju saskaņā ar LESD 174. pantu, īstenojot šādus mērķus: a) mērķi “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei” dalībvalstīs un reģionos, ko atbalsta no ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un TPF; un b) mērķi “Eiropas teritoriālā sadarbība” (Interreg), ko atbalsta no ERAF.

3. Dalībvalstis un Komisija veicina koordināciju, papildināmību un saskaņotību starp fondiem un citiem Savienības instrumentiem un fondiem. Tās optimizē atbildīgo personu koordinācijas mehānismus, lai izvairītos no dublēšanās plānošanas un īstenošanas laikā. Attiecīgi dalībvalstis un Komisija ņem vērā arī attiecīgos konkrētai valstij adresētos ieteikumus fondu plānošanā un apguvē.

6. pants

Klimata mērķi un klimata korekcijas mehānisms

1. Dalībvalstis sniedz informāciju par atbalstu vides un klimata mērķu sasniegšanai, izmantojot metodoloģiju, kas pamatojas uz katram fondam paredzētajiem intervences veidiem. Minētā metodoloģija ietver konkrēta svēruma piešķiršanu sniegtajam atbalstam līmenī, kas atspoguļo, kādā apmērā šāds atbalsts sniedz ieguldījumu vides un klimata mērķu sasniegšanā. ERAF, ESF+ un Kohēzijas fonda gadījumā svērums ir saistīts ar I pielikumā norādīto intervences veidu dimensijām un kodiem. ERAF un Kohēzijas fonds iegulda attiecīgi 30 % un 37 % no Savienības ieguldījuma izdevumos, kas atbalstīti Savienības budžetā noteikto klimata mērķu sasniegšanai.

2. Klimata ieguldījuma mērķrādītāju katrai dalībvalstij nosaka procentos no tās kopējā ERAF un Kohēzijas fonda piešķīruma un iekļauj programmās, ņemot vērā intervences veidus un indikatīvo finanšu sadalījumu saskaņā ar 22. panta 3. punkta d) apakšpunkta viii) punktu. Kā paredzēts 11. panta 1. punktā, provizorisko klimata ieguldījuma mērķrādītāju nosaka partnerības nolīgumā.

3. Dalībvalsts un Komisija regulāri uzrauga, kā tiek ievēroti klimata ieguldījuma mērķrādītāji, pamatojoties uz kopējiem attiecināmajiem izdevumiem, ko saņēmēji ir deklarējuši vadošajai iestādei un kas sadalīti pa intervences veidiem saskaņā ar 42. pantu, un uz dalībvalsts iesniegtajiem datiem. Ja uzraudzība liecina, ka progress virzībā uz klimata ieguldījuma mērķrādītāja sasniegšanu nav pietiekams, dalībvalsts un Komisija ikgadējā izskatīšanas sanāksmē vienojas par korektīviem pasākumiem.

4. Ja līdz 2024. gada 31. decembrim nav panākts pietiekams progress virzībā uz klimata ieguldījuma mērķrādītāja sasniegšanu valsts līmenī, dalībvalsts to ņem vērā savā vidusposma pārskatīšanā saskaņā ar 18. panta 1. punktu.

7. pants

Dalīta pārvaldība

1. Dalībvalstis un Komisija apgūst dalītā pārvaldībā īstenotajiem fondiem piešķirto Savienības budžetu saskaņā ar Finanšu regulas 63. pantu. Dalībvalstis sagatavo un īsteno programmas attiecīgajā teritoriālajā līmenī saskaņā ar savu institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu.

2. Komisija apgūst tā atbalsta summu, kas no Kohēzijas fonda pārvietots uz Eiropas infrastruktūras savienošanas instrumentu (EISI), Eiropas pilsētiniciatīvu, starpreģionālām investīcijām inovācijā, tā atbalsta summu, kas no ESF+ pārvietots uz transnacionālo sadarbību, summas, kas iemaksātas programmā InvestEU , tiešā vai netiešā pārvaldībā īstenotu tehnisko palīdzību pēc Komisijas iniciatīvas saskaņā ar Finanšu regulas 62. panta 1. punkta pirmās daļas a) un c) apakšpunktu.

3. Vienojoties ar attiecīgo dalībvalsti un reģioniem, Komisija, izmantojot netiešu pārvaldību, var īstenot tālāko reģionu sadarbību atbilstoši mērķim “Eiropas teritoriālā sadarbība” ( Interreg ).

8. pants

Partnerība un daudzlīmeņu pārvaldība

1. Attiecībā uz partnerības nolīgumu un katru programmu dalībvalstis saskaņā ar savu institucionālo un tiesisko sistēmu katra organizē un īsteno visaptverošu partnerību, ņemot vērā fondu specifiku. Minētajā partnerībā iesaista vismaz šādus partnerus: a) reģionālās, vietējās, pilsētvides un citas publiskās iestādes; b) ekonomiskos un sociālos partnerus; c) attiecīgās struktūras, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību, piemēram, vides partnerus, nevalstiskās organizācijas un struktūras, kas atbild par to, ka tiek veicināta sociālā iekļaušana, pamattiesības, personu ar invaliditāti tiesības, dzimumu līdztiesība un nediskriminācija; d) attiecīgā gadījumā – pētniecības organizācijas un universitātes.

2. Partnerība, kas izveidota saskaņā ar šā panta 1. punktu, darbojas saskaņā ar daudzlīmeņu pārvaldības principu un augšupēju pieeju. Dalībvalstis 1. punktā minētos partnerus iesaista partnerības nolīgumu sagatavošanā, kā arī visā programmu sagatavošanas, īstenošanas un novērtēšanas laikā, tostarp uzraudzības komiteju darbā saskaņā ar 39. pantu.

Šajā sakarā dalībvalstis attiecīgā gadījumā atbilstošu procentuālo daļu no fondu nodrošinātajiem resursiem piešķir sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības organizāciju administratīvo spēju veidošanai.

3. Attiecībā uz Interreg programmām partnerībā iesaista partnerus no visām iesaistītajām dalībvalstīm.

4. Partnerības organizēšanu un īstenošanu veic saskaņā ar Eiropas rīcības kodeksu attiecībā uz partnerību, kas izveidots ar Deleģēto regulu (ES) Nr. 240/2014.

5. Komisija ar organizācijām, kas pārstāv partnerus Savienības līmenī, vismaz reizi gadā apspriežas par programmu īstenošanu un ziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par rezultātiem.

9. pants

Horizontālie principi

1. Dalībvalstis un Komisija fondu apguvē nodrošina pamattiesību ievērošanu un atbilstību Eiropas Savienības Pamattiesību hartai.

2. Dalībvalstis un Komisija nodrošina, lai visā programmu sagatavošanā, īstenošanā uzraudzīšanā, ziņojumu izstrādē un novērtēšanā tiktu ņemta vērā un veicināta vīriešu un sieviešu līdztiesība, dzimumu līdztiesības aspekta integrēšana un dzimumperspektīvas integrēšana.

3. Dalībvalstis un Komisija veic atbilstošus pasākumus, lai programmu sagatavošanas, īstenošanas uzraudzības, ziņošanas un novērtēšanas laikā novērstu jebkādu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, ticības vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ. Visā programmu sagatavošanas un īstenošanas laikā jo īpaši ņem vērā piekļūstamības nodrošināšanu personām ar invaliditāti.

4. Fondu mērķus īsteno saskaņā ar mērķi veicināt ilgtspējīgu attīstību, kā noteikts LESD 11. pantā, ņemot vērā ANO ilgtspējīgas attīstības mērķus, Parīzes nolīgumu un principu “nenodari būtisku kaitējumu”.

Fondu mērķus īsteno, pilnībā ievērojot Savienības acquis vides jomā.

II SADAĻA

STRATĒĢISKĀ PIEEJA

I NODAĻA

Partnerības nolīgums

10. pants

Partnerības nolīguma sagatavošana un iesniegšana

1. Katra dalībvalsts sagatavo partnerības nolīgumu, kurā izklāstīta plānošanas stratēģiskā orientācija un ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda, TPF un EJZAF rezultatīvas un efektīvas izmantošanas kārtība laikposmam no 2021. gada 1. janvāra līdz 2027. gada 31. decembrim.

2. Partnerības nolīgumu sagatavo saskaņā ar Eiropas rīcības kodeksu attiecībā uz partnerību. Ja dalībvalsts savu programmu sagatavošanas laikā jau paredz visaptverošu partnerību, minēto prasību uzskata par izpildītu.

3. Dalībvalsts partnerības nolīgumu Komisijai iesniedz pirms pirmās programmas iesniegšanas vai vienlaikus ar to.

4. Partnerības nolīgumu var iesniegt kopā ar attiecīgo gada valsts reformu programmu un integrētu nacionālo enerģētikas un klimata plānu.

5. Partnerības nolīgums ir stratēģisks un kodolīgs dokuments. Tas nav garāks par 35 lappusēm, ja vien dalībvalsts pēc savas iniciatīvas nenolemj palielināt dokumenta apjomu.

6. Dalībvalsts partnerības nolīgumu izstrādā saskaņā ar II pielikumā norādīto veidni. Dalībvalsts var iekļaut partnerības nolīgumu kādā no tās programmām.

7. Interreg programmas Komisijai var iesniegt pirms partnerības nolīguma iesniegšanas.

8. EIB pēc attiecīgās dalībvalsts lūguma var piedalīties partnerības nolīguma sagatavošanā, kā arī pasākumos, kas saistīti ar darbību sagatavošanu, finanšu instrumentiem un PPP.

11. pants

Partnerības nolīguma saturs

1. Partnerības nolīgumā tiek ietverti šādi elementi: a) izvēlētie politikas mērķi un TPF konkrētais mērķis, norādot, ar kuriem fondiem, uz ko attiecas partnerības nolīgums, un programmām šie mērķi tiks īstenoti, un to pamatojums, ņemot vērā attiecīgos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, integrētu nacionālo enerģētikas un klimata plānu, Eiropas sociālo tiesību pīlāra principus un – attiecīgā gadījumā – reģionālās problēmas; b) attiecībā uz katru izvēlēto politikas mērķi un TPF konkrēto mērķi: i) kopsavilkums par rīcībpolitikas izvēli un galvenajiem rezultātiem, kas gaidāmi saistībā ar katru fondu, uz kuru attiecas partnerības nolīgums; ii) fondu koordinācija, norobežošana un papildināmība un attiecīgā gadījumā koordinācija starp valstu un reģionālajām programmām; iii) papildināmība un sinerģijas starp fondiem, uz kuriem attiecas partnerības nolīgums, AMIF, IDF, BMVI un citiem Savienības instrumentiem, tostarp LIFE stratēģiskajiem integrētajiem projektiem, stratēģiskajiem dabas projektiem un attiecīgā gadījumā projektiem, ko finansē no pamatprogrammas “Apvārsnis Eiropa”; c) provizoriskais finanšu piešķīrums no katra fonda, uz ko attiecas partnerības nolīgums, katram politikas mērķim valsts un attiecīgā gadījumā reģionālā līmenī, ievērojot konkrēta fonda noteikumus par tematisko koncentrāciju, un provizoriskais finanšu piešķīrums TPF konkrētajam mērķim, tostarp jebkādi ERAF un ESF+ resursi, kas jāpārvieto uz TPF saskaņā ar 27. pantu; d) provizoriskais klimata ieguldījuma mērķrādītājs saskaņā ar 6. panta 2. punktu; e) vajadzības gadījumā finanšu resursu sadalījums pa reģiona kategorijām, kas noteiktas saskaņā ar 108. panta 2. punktu, un piešķīrumu summas, ko ierosināts pārvietot, ievērojot 26. pantu un 111. pantu, kopā ar šādu pārvietojumu pamatojumu; f) attiecībā uz tehniskās palīdzības sniegšanu – dalībvalsts izvēlētais Savienības ieguldījuma veids, ievērojot 36. panta 3. punktu, un attiecīgā gadījumā arī provizoriskais finanšu piešķīrums no katra fonda, uz ko attiecas partnerības nolīgums, valsts līmenī un finanšu resursu sadalījums pa programmām un reģiona kategorijām; g) summas, kas jāiemaksā programmā InvestEU, pa fondiem un attiecīgā gadījumā pa reģiona kategorijām; h) to fondu plānoto programmu saraksts, uz kuriem attiecas partnerības nolīgums, norādot attiecīgos provizoriskos finanšu piešķīrumus pa fondiem, un attiecīgā gadījumā atbilstošais valstu ieguldījums pa reģiona kategorijām; i) kopsavilkums par darbībām, ko attiecīgā dalībvalsts veic, lai pastiprinātu tās administratīvo spēju to fondu apguvē, uz kuriem attiecas partnerības nolīgums; j) vajadzības gadījumā integrēta pieeja demogrāfisko problēmu vai reģionu un teritoriju īpašo vajadzību risināšanai.

Attiecībā uz mērķi “Eiropas teritoriālā sadarbība” (Interreg) partnerības nolīgumā ietver tikai plānoto programmu sarakstu.

2. Partnerības nolīgumā var iekļaut arī novērtējuma kopsavilkumu par 15. pantā un III un IV pielikumā minēto attiecīgo veicinošo nosacījumu izpildi.

12. pants

Partnerības nolīguma apstiprināšana

1. Komisija novērtē partnerības nolīgumu un tā atbilstību šai regulai un konkrētu fondu noteikumiem, vienlaikus ievērojot proporcionalitātes principu, ņemot vērā dokumenta stratēģisko raksturu, aptverto programmu skaitu un attiecīgajai dalībvalstij piešķirto resursu kopējo summu. Savā novērtējumā Komisija jo īpaši ņem vērā to, kā dalībvalsts plāno īstenot attiecīgos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, tās integrētu nacionālo enerģētikas un klimata plānu, kā arī Eiropas sociālo tiesību pīlāru.

2. Komisija var sniegt apsvērumus par to trīs mēnešu laikā no dienas, kurā dalībvalsts iesniegusi partnerības nolīgumu.

3. Dalībvalsts pārskata partnerības nolīgumu, ņemot vērā Komisijas sagatavotos apsvērumus.

4. Komisija ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu par minētā partnerības nolīguma apstiprināšanu ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc dienas, kurā attiecīgā dalībvalsts pirmo reizi iesniegusi partnerības nolīgumu.

5. Ja partnerības nolīgums ir iekļauts programmā saskaņā ar 10. panta 6. punktu, Komisija ar īstenošanas aktu pieņem atsevišķu lēmumu, ar ko apstiprina gan partnerības nolīgumu, gan programmu, ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc dienas, kurā attiecīgā dalībvalsts pirmo reizi iesniegusi programmu.

13. pants

Partnerības nolīguma grozīšana

1. Dalībvalsts līdz 2025. gada 31. martam var iesniegt Komisijai grozītu partnerības nolīgumu, ņemot vērā vidusposma pārskata rezultātus.

2. Komisija novērtē grozījumu un var izteikt apsvērumus trīs mēnešu laikā pēc grozītā partnerības nolīguma iesniegšanas.

3. Dalībvalsts pārskata grozīto partnerības nolīgumu, ņemot vērā Komisijas sagatavotos apsvērumus.

4. Komisija apstiprina partnerības nolīguma grozījumus ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad dalībvalsts to iesniegusi.

14. pants

ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un EJZAF izmantošana, iesaistot programmu InvestEU

1. Dalībvalstis partnerības nolīgumā var piešķirt summu līdz 2 % no sākotnējā valsts piešķīruma attiecīgi ERAF, ESF+, Kohēzijas fondam un EJZAF, kas jāiemaksā programmā InvestEU un jānodrošina, izmantojot ES garantiju un InvestEU konsultāciju centru saskaņā ar InvestEU regulas 10. pantu. Dalībvalstis ar attiecīgās vadošās iestādes piekrišanu pēc 2023. gada 1. janvāra var piešķirt papildu summu līdz 3 % no sākotnējā valsts piešķīruma katrā no minētajiem fondiem, izmantojot vienu vai vairākus programmas grozījumu pieprasījumus.

Šādas summas palīdz sasniegt politikas mērķus, kas izvēlēti partnerības nolīgumā vai programmā, un atbalsta investīcijas galvenokārt ieguldītāju reģiona kategorijā.

Minētās iemaksas īsteno saskaņā ar InvestEU regulā paredzētajiem noteikumiem, un tās nav uzskatāmas par resursu pārvietošanu saskaņā ar 26. pantu.

2. Dalībvalstis katram gadam nosaka kopējo ieguldīto summu pa fondiem un attiecīgā gadījumā pa reģiona kategorijām. Partnerības nolīguma gadījumā var piešķirt kārtējā kalendārā gada un turpmāko kalendāro gadu resursus. Ja dalībvalsts pieprasa programmas grozījumu, piešķirt var tikai turpmāko kalendāro gadu resursus.

3. Summu, kas minēta šā panta 1. punktā, izmanto, lai nodrošinātu ES garantijas daļu dalībvalsts komponentā, un InvestEU konsultāciju centram, kad ir noslēgts iemaksu nolīgums saskaņā ar InvestEU regulas 10. panta 3. punktu. Savienības budžeta saistības attiecībā uz katru iemaksu nolīgumu Komisija uzņemas gada maksājumu veidā laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2027. gada 31. decembrim.

4. Neatkarīgi no Finanšu regulas 12. panta, ja iemaksu nolīgums, kā noteikts InvestEU regulas 10. panta 2. punktā, nav četru mēnešu laikā no Komisijas lēmuma datuma, ar ko pieņem partnerības nolīgumu, noslēgts par šā panta 1. punktā minēto summu, kas piešķirta partnerības nolīgumā, atbilstošo summu piešķir programmai vai programmām ieguldītāja fonda un reģiona kategorijas ietvaros – attiecīgā gadījumā pēc dalībvalsts pieprasījuma.

Iemaksu nolīgumu par 1. punktā minētajām summām, kas piešķirtas programmas grozījuma pieprasījumā, noslēdz vienlaikus ar lēmuma pieņemšanu par programmas grozīšanu.

5. Saskaņā ar InvestEU regulas 10. panta 4. punkta otro daļu, ja garantijas nolīgums nav noslēgts deviņu mēnešu laikā pēc iemaksu nolīguma noslēgšanas, iemaksu nolīgumu izbeidz vai pagarina pēc savstarpējas vienošanās.

Ja dalībvalsts dalība fondā InvestEU tiek pārtraukta, attiecīgās summas, kas iemaksātas kopējā uzkrājumu fondā kā nodrošinājums, tiek atgūtas kā iekšējie piešķirtie ieņēmumi, ievērojot Finanšu regulas 21. panta 5. punktu. Attiecīgā dalībvalsts iesniedz pieprasījumu par vienu vai vairākiem programmas grozījumiem, lai izmantotu atgūtās summas un summas, kas saskaņā ar šā panta 2. punktu piešķirtas turpmākajiem kalendārajiem gadiem. Iemaksu nolīguma izbeigšanu vai grozīšanu noslēdz vienlaikus ar lēmumu pieņemšanu, ar ko groza attiecīgo programmu vai programmas.

6. Saskaņā ar InvestEU regulas 10. panta 4. punkta trešo daļu, ja garantijas nolīgums nav pienācīgi īstenots četru gadu laikā pēc garantijas nolīguma noslēgšanas, iemaksu nolīgumu groza. Dalībvalsts var pieprasīt, lai summas, kas iemaksātas ES garantijā saskaņā ar šā panta 1. punktu un paredzētas garantijas nolīgumā, bet neattiecas uz pamatā esošajiem aizdevumiem, kapitālieguldījumiem vai citiem riska instrumentiem, tiktu administrētas saskaņā ar šā panta 5. punktu.

7. Resursus, kas radušies no vai kas attiecināmi uz summām, kuras iemaksātas ES garantijā, dara pieejamus dalībvalstij saskaņā ar InvestEU regulas 10. panta 5. punkta a) apakšpunktu un izmanto atbalstam ar tādu pašu mērķi vai mērķiem finanšu instrumentu vai budžeta garantiju veidā.

8. Summām, kas atkārtoti izmantojamas programmā saskaņā ar šā panta 4., 5. un 6. punktu, saistību atcelšanas termiņš, kas noteikts 105. panta 1. punktā, sākas gadā, kurā uzņemas atbilstošās budžeta saistības.

II NODAĻA

Veicinošie nosacījumi un snieguma satvars

15. pants

Veicinošie nosacījumi

1. Šajā regulā izklāstīti konkrēto mērķu veicinošie nosacījumi.

III pielikumā ietverti horizontālie veicinošie nosacījumi, kas piemērojami visiem konkrētajiem mērķiem, un kritēriji to izpildes novērtēšanai.

IV pielikumā ietverti tematiskie veicinošie nosacījumi attiecībā uz ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondu un kritēriji to izpildes novērtēšanai.

Veicinošais nosacījums attiecībā uz rīkiem un spējām valsts atbalsta noteikumu efektīvai piemērošanai nav piemērojams programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF vai BMVI.

2. Sagatavojot programmu vai programmas grozījuma ietvaros ieviešot jaunu konkrētu mērķi, dalībvalsts novērtē, vai ir izpildīti ar izvēlēto konkrēto mērķi saistītie veicinošie nosacījumi. Veicinošais nosacījums ir izpildīts, ja ir izpildīti visi saistītie kritēriji. Dalībvalsts katrā programmā vai programmas grozījumā nosaka izpildītos un neizpildītos veicinošos nosacījumus, un sniedz pamatojumu, ja tā uzskata, ka veicinošais nosacījums ir izpildīts.

3. Ja veicinošais nosacījums programmas vai programmas grozījuma apstiprināšanas laikā nav izpildīts, dalībvalsts, norādot izpildes pamatojumu, informē Komisiju, tiklīdz tā uzskata, ka veicinošais nosacījums ir izpildīts.

4. Komisija pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc 3. punktā minētās informācijas saņemšanas veic novērtējumu un informē dalībvalsti, vai tā piekrīt dalībvalstij attiecībā uz veicinošā nosacījuma izpildi.

Ja Komisija nepiekrīt dalībvalstij attiecībā uz veicinošā nosacījuma izpildi, tā informē dalībvalsti un izklāsta savu novērtējumu.

Ja dalībvalsts nepiekrīt Komisijas novērtējumam, tā viena mēneša laikā iesniedz savus apsvērumus, un Komisija rīkojas saskaņā ar pirmo daļu.

Ja dalībvalsts piekrīt Komisijas novērtējumam, tā rīkojas saskaņā ar 3. punktu.

5. Neskarot 105. pantu, izdevumus par darbībām, kas saistītas ar konkrēto mērķi, var iekļaut maksājumu pieteikumos, tomēr Komisija tos neatlīdzina, kamēr Komisija nav informējusi dalībvalsti par veicinošā nosacījuma izpildi, ievērojot šā panta 4. punkta pirmo daļu.

Pirmā daļa neattiecas uz darbībām, kas palīdz nodrošināt attiecīgā veicinošā nosacījuma izpildi.

6. Dalībvalsts nodrošina, ka veicinošie nosacījumi tiek izpildīti un ievēroti arī turpmāk visā plānošanas periodā. Tā informē Komisiju par jebkādiem grozījumiem, kas ietekmē veicinošo nosacījumu izpildi.

Ja Komisija uzskata, ka veicinošais nosacījums vairs netiek pildīts, tā informē dalībvalsti, izklāstot savu novērtējumu. Pēc tam ievēro 4. punkta otrajā un trešajā daļā izklāstīto procedūru.

Ja Komisija secina, ka veicinošā nosacījuma neizpilde turpinās, un neskarot 105. pantu, pamatojoties uz dalībvalsts apsvērumiem, izdevumus, kas saistīti ar attiecīgo konkrēto mērķi, var iekļaut maksājumu pieteikumos, tomēr Komisija tos neatlīdzina, kamēr Komisija nav informējusi dalībvalsti par veicinošā nosacījuma izpildi, ievērojot šā panta 4. punkta pirmo daļu.

7. IV pielikumu nepiemēro no TPF atbalstītām prioritātēm vai jebkādiem ERAF un ESF+ resursiem, ko pārvieto uz TPF saskaņā ar 27. pantu.

16. pants

Snieguma satvars

1. Katra dalībvalsts izveido snieguma satvaru, lai ļautu veikt ar programmas sniegumu saistīto uzraudzību, ziņošanu un novērtēšanu tās īstenošanas laikā, un lai palīdzētu fondu vispārējā snieguma novērtēšanā.

Snieguma satvarā ietilpst:

a) iznākuma un rezultātu rādītāji, kas saistīti ar izvēlētajiem konkrētajiem mērķiem, kuri programmai noteikti konkrētu fondu regulās;

b) starpposma rādītāji, kas jāsasniedz līdz 2024. gada beigām attiecībā uz iznākuma rādītājiem; un

c) mērķrādītāji, kas jāsasniedz līdz 2029. gada beigām attiecībā uz iznākuma un rezultātu rādītājiem.

2. Starpposma rādītājus un mērķrādītājus nosaka attiecībā uz katru konkrēto programmas mērķi, izņemot tehnisko palīdzību un konkrēto mērķi novērst materiālo nenodrošinātību, kā izklāstīts ESF+ regulas 4. panta 1. punkta m) apakšpunktā.

3. Starpposma rādītāji un mērķrādītāji ļauj Komisijai un dalībvalstij novērtēt progresu virzībā uz konkrēto mērķu sasniegšanu. Tie atbilst prasībām, kas noteiktas Finanšu regulas 33. panta 3. punktā.

17. pants

Metodoloģija snieguma satvara noteikšanai

1. Metodoloģija, ar nosaka snieguma satvaru, ietver: a) kritērijus, ko dalībvalsts piemēro rādītāju atlasei; b) izmantotos datus vai pierādījumus, datu kvalitātes nodrošināšanu un aprēķina metodi; c) faktorus, kas var ietekmēt starpposma rādītāju un mērķrādītāju sasniegšanu, un kā tie ņemti vērā.

2. Dalībvalsts metodoloģiju snieguma satvara noteikšanai pēc pieprasījuma dara pieejamu Komisijai.

18. pants

Vidusposma pārskats un elastīguma summa

1. Attiecībā uz programmām, ko atbalsta no ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un TPF, dalībvalsts pārskata katru programmu, ņemot vērā šādus elementus: a) jaunas problēmas, kas apzinātas 2024. gadā pieņemtajos attiecīgajos konkrētām valstīm adresētajos ieteikumos; b) attiecīgā gadījumā – integrētā nacionālā enerģētikas un klimata plāna īstenošanas progresu; c) progresu Eiropas sociālo tiesību pīlāra principu īstenošanā; d) attiecīgās dalībvalsts vai reģiona sociālekonomisko situāciju, īpašu uzmanību pievēršot teritoriālajām vajadzībām, ņemot vērā jebkādu būtisku negatīvu finanšu, ekonomikas vai sociālo attīstību; e) attiecīgo izvērtējumu galvenos rezultātus; f) progresu starpposma rādītāju sasniegšanā, ņemot vērā nozīmīgākās grūtības, kas radušās, īstenojot programmu; g) attiecībā uz TPF atbalstītajām programmām – Komisijas veikto novērtējumu, ievērojot Regulas (ES) Nr. 2018/199929. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

2. Dalībvalstis līdz 2025. gada 31. martam iesniedz Komisijai katras programmas vidusposma pārskata rezultātu novērtējumu, tostarp priekšlikumu par 86. panta 1. punkta otrajā daļā minētās elastīguma summas galīgo piešķīrumu.

3. Ja pēc programmas vidusposma pārskatīšanas to uzskata par nepieciešamu vai gadījumā, kad tiek konstatētas jaunas problēmas, ievērojot 1. punkta a) apakšpunktu, dalībvalsts iesniedz Komisijai 2. punktā minēto novērtējumu kopā ar grozīto programmu.

Pārskatīšanā iekļauj:

a) finanšu resursu piešķīrumus pa prioritātēm;

b) pārskatītos vai jaunos mērķrādītājus;

c) summas, kas jāiemaksā programmā InvestEU, pa fondiem un attiecīgā gadījumā pa reģiona kategorijām.

Komisija apstiprina pārskatīto programmu saskaņā ar 24. pantu, tostarp elastīguma summas galīgo piešķīrumu.

4. Ja vidusposma pārskatīšanas rezultātā dalībvalsts uzskata, ka programma nav jāgroza, Komisija vai nu: a) pieņem lēmumu trīs mēnešu laikā pēc 2. punktā minētā novērtējuma iesniegšanas, apstiprinot elastīguma summas galīgo piešķīrumu; vai b) pieprasa dalībvalstij divu mēnešu laikā pēc 2. punktā minētā novērtējuma iesniegšanas iesniegt saskaņā ar 24. pantu grozītu programmu.

5. Līdz brīdim, kad tiks pieņemts Komisijas lēmums, ar ko apstiprina elastīguma summas galīgo piešķīrumu, šī summa nav pieejama darbību atlasei.

6. Līdz 2026. gada beigām Komisija sagatavo ziņojumu par vidusposma pārskata rezultātiem un iesniedz to Eiropas Parlamentam un Padomei.

III NODAĻA

Pasākumi, kas saistīti ar pareizu ekonomikas pārvaldību un ārkārtējiem vai neparastiem apstākļiem

19. pants

Pasākumi, kas fondu efektivitāti saista ar pareizu ekonomikas pārvaldību

1. Komisija var pieprasīt dalībvalstij pārskatīt attiecīgās programmas un ierosināt grozījumus tajās, ja tas vajadzīgs, lai palīdzētu īstenot attiecīgos Padomes ieteikumus.

Minētajam pieprasījumam var būt šādi mērķi:

a) atbalstīt attiecīga konkrētai valstij adresēta ieteikuma, kas pieņemts saskaņā ar LESD 121. panta 2. punktu, un attiecīga Padomes ieteikuma, kas pieņemts saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu un adresēts attiecīgajai dalībvalstij, īstenošanu;

b) atbalstīt tādu attiecīgu Padomes ieteikumu īstenošanu, kuri adresēti attiecīgai dalībvalstij un pieņemti saskaņā ar 7. panta 2. punktu vai 8. panta 2. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1176/2011 ( 9 ), ar noteikumu, ka šos grozījumus uzskata par vajadzīgiem makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanai.

2. Pieprasījumu dalībvalstij saskaņā ar 1. punktu Komisija pamato, norādot nepieciešamību sekmēt attiecīgo ieteikumu īstenošanu, un tajā norāda programmas vai prioritātes, kuras Komisija uzskata par pielāgojamām, un gaidāmo grozījumu būtību. Šādu pieprasījumu neveic pirms 2023. gada vai pēc 2026. gada, nedz arī attiecībā uz vienu un to pašu programmu divus gadus pēc kārtas.

3. Dalībvalsts iesniedz atbildi uz 1. punktā minēto pieprasījumu divu mēnešu laikā pēc tā saņemšanas, izklāstot grozījumus, ko tā uzskata par nepieciešamiem attiecīgajās programmās, šādu grozījumu iemeslus, norādot attiecīgās programmas un sniedzot ierosināto grozījumu aprakstu, kā arī to paredzamo ietekmi uz ieteikumu īstenošanu un fondu apguvi. Vajadzības gadījumā Komisija sniedz apsvērumus viena mēneša laikā pēc minētās atbildes saņemšanas.

4. Dalībvalsts iesniedz priekšlikumu grozīt attiecīgās programmas divu mēnešu laikā no 3. punktā minētās atbildes iesniegšanas dienas.

5. Ja Komisija nav iesniegusi apsvērumus vai ja tā uzskata, ka jebkādi iesniegtie apsvērumi ir pienācīgi ņemti vērā, tā pieņem lēmumu apstiprināt attiecīgo programmu grozījumus ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc tam, kad tos iesniegusi dalībvalsts.

6. Ja dalībvalsts 3. un 4. punktā minētajā termiņā nerīkojas efektīvi, atbildot uz pieprasījumu, kas iesniegts saskaņā ar 1. punktu, Komisija trīs mēnešos pēc 3. punktā minēto apsvērumu nosūtīšanas vai pēc dalībvalsts priekšlikuma iesniegšanas saskaņā ar 4. punktu sniedz priekšlikumu Padomei apturēt daļu vai visus maksājumus attiecīgajām programmām vai prioritātēm. Komisija savā priekšlikumā izklāsta pamatojumu, kādēļ tā ir secinājusi, ka dalībvalsts nav rīkojusies efektīvi. Iesniedzot priekšlikumu, Komisija ņem vērā visu attiecīgo informāciju un pienācīgi apsver visus elementus, kas izriet no strukturētā dialoga saskaņā ar 14. punktu, un tajā paustos viedokļus.

Padome pieņem lēmumu par minēto priekšlikumu, izmantojot īstenošanas aktu. Minētais īstenošanas akts attiecas tikai uz maksājuma pieteikumiem, kas iesniegti pēc minētā īstenošanas akta pieņemšanas dienas.

7. Komisija iesniedz priekšlikumu Padomei pilnībā vai daļēji apturēt saistības vai maksājumus attiecībā uz vienu vai vairākām dalībvalsts programmām, ja Padome saskaņā ar LESD 126. panta 8. vai 11. punktu nolemj, ka dalībvalsts nav efektīvi rīkojusies, lai koriģētu savu pārmērīgo budžeta deficītu, ja vien tā nav konstatējusi nopietnu ekonomikas lejupslīdi eurozonā vai Savienībā kopumā Padomes Regulas (EK) Nr. 1467/97 ( 10 ) 3. panta 5. punkta un 5. panta 2. punkta nozīmē.

8. Komisija var iesniegt priekšlikumu Padomei pilnībā vai daļēji apturēt saistības vai maksājumus attiecībā uz vienu vai vairākām dalībvalsts programmām šādos gadījumos: a) ja Padome pieņem divus secīgus ieteikumus tajā pašā pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūrā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 8. panta 3. punktu, pamatojoties uz to, ka dalībvalsts ir iesniegusi nepietiekamu korektīvo pasākumu plānu; b) ja Padome pieņem divus secīgus lēmumus tajā pašā pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūrā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 10. panta 4. punktu, ar kuriem nosaka dalībvalsts neatbilstību, pamatojoties uz to, ka tā nav veikusi ieteiktos korektīvos pasākumus; c) ja Komisija secina, ka dalībvalsts nav veikusi pasākumus, kā minēts Padomes Regulā (EK) Nr. 332/2002 ( 11 ), un rezultātā nolemj neatļaut finansiālās palīdzības izmaksu, kas piešķirta minētajai dalībvalstij; d) ja Padome nolemj, ka dalībvalsts neievēro makroekonomikas korekciju programmu, kas minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 472/2013 ( 12 ) 7. pantā, vai neveic pasākumus, kuri pieprasīti Padomes lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar LESD 136. panta 1. punktu.

9. Par prioritāti izvirza saistību apturēšanu. Maksājumus aptur tikai gadījumos, kad ir vajadzīga tūlītēja rīcība, un noteikumu būtiskas neatbilstības gadījumos. Maksājumu apturēšana attiecas uz maksājuma pieteikumiem, kas saistībā ar attiecīgajām programmām iesniegti pēc lēmuma par apturēšanu pieņemšanas dienas.

10. Komisijas priekšlikums lēmumam apturēt saistības ir uzskatāms par pieņemtu Padomē, ja vien Padome, izmantojot īstenošanas aktu, nenolemj noraidīt šādu priekšlikumu ar kvalificētu balsu vairākumu viena mēneša laikā no Komisijas priekšlikuma iesniegšanas dienas.

Saistību apturēšana attiecas uz saistībām no fondiem attiecīgajai dalībvalstij no 1. janvāra nākamajā gadā pēc lēmuma par apturēšanu pieņemšanas.

Padome pieņem lēmumu, izmantojot īstenošanas aktu, par 7. un 8. punktā minēto Komisijas priekšlikumu saistībā ar maksājumu apturēšanu.

11. Piemērojamās saistību vai maksājumu apturēšanas apjoms un līmenis ir samērīgs, ievēro vienlīdzīgu attieksmi starp dalībvalstīm un ņem vērā attiecīgās dalībvalsts ekonomiskos un sociālos apstākļus, jo īpaši bezdarba līmeni, nabadzības vai sociālās atstumtības līmeni attiecīgajā dalībvalstī salīdzinājumā ar Savienības vidējo līmeni un apturēšanas ietekmi uz attiecīgās dalībvalsts ekonomiku. Apturēšanas ietekme uz programmām, kam ir izšķirīga nozīme nelabvēlīgu ekonomisko vai sociālo apstākļu novēršanā, ir īpašs faktors, kas jāņem vērā.

12. Saistību apturēšana nepārsniedz 25 % no saistībām nākamajam kalendāram gadam attiecībā uz fondiem vai 0,25 % no nominālā IKP, atkarībā no tā, kurš rādītājs ir zemāks, jebkurā no šādiem gadījumiem: a) pirmajā neatbilstības gadījumā saistībā ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kā minēts 7. punktā; b) pirmajā neatbilstības gadījumā saistībā ar korektīvo pasākumu plānu saskaņā ar pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru, kā minēts 8. punkta a) apakšpunktā; c) ja nav ievēroti ieteiktie korektīvie pasākumi, ievērojot pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru, kā minēts 8. punkta b) apakšpunktā; d) pirmajā neatbilstības gadījumā, kā minēts 8. punkta c) un d) apakšpunktā.

Pastāvīgas neatbilstības gadījumā saistību apturēšana var pārsniegt maksimālo procentuālo likmi, kas norādīta pirmajā daļā.

13. Padome atceļ saistību apturēšanu pēc Komisijas priekšlikuma šādos gadījumos: a) ja pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra uz laiku tiek atlikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 9. pantu vai Padome saskaņā ar LESD 126. panta 12. punktu ir nolēmusi atcelt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta esamību; b) ja Padome attiecīgās dalībvalsts iesniegto korektīvo pasākumu plānu ir apstiprinājusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1176/2011 8. panta 2. punktu vai pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūra pagaidām ir atlikta saskaņā ar minētās regulas 10. panta 5. punktu, vai Padome pārmērīgas nelīdzsvarotības novēršanas procedūru ir izbeigusi saskaņā ar minētās regulas 11. pantu; c) ja Komisija ir secinājusi, ka attiecīgā dalībvalsts ir veikusi atbilstīgus pasākumus, kas minēti Regulā (EK) Nr. 332/2002; d) ja Komisija ir secinājusi, ka attiecīgā dalībvalsts ir veikusi atbilstīgus pasākumus, lai īstenotu makroekonomikas korekciju programmu, kas minēta Regulas (ES) Nr. 472/2013 7. pantā, vai pasākumus, kuri pieprasīti Padomes lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar LESD 136. panta 1. punktu.

Pēc tam, kad Padome ir atcēlusi saistību apturēšanu, Komisija apturētās saistības atkārtoti iekļauj budžetā saskaņā ar Regulas (ES, Euratom) 2020/2093 6. pantu.

Apturētās saistības nevar atkārtoti iekļaut budžetā pēc 2027. gada.

Saistību atcelšanas termiņš attiecībā uz budžetā atkārtoti iekļauto summu saskaņā ar 105. pantu sākas tajā gadā, kurā apturētās saistības ir atkārtoti iekļautas budžetā.

Lēmumu par maksājumu apturēšanas atcelšanu pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma, ja ir izpildīti piemērojamie nosacījumi, kas izklāstīti pirmajā daļā. Uzskata, ka Padome ir pieņēmusi Komisijas priekšlikumu lēmumam atcelt saistību apturēšanu, ja vien Padome ar īstenošanas aktu nenolemj noraidīt šādu priekšlikumu ar kvalificētu balsu vairākumu viena mēneša laikā no Komisijas priekšlikuma iesniegšanas.

14. Komisija informē Eiropas Parlamentu par šā panta īstenošanu. Jo īpaši tad, ja dalībvalsts izpilda kādu no 6., 7. vai 8. punktā paredzētajiem nosacījumiem, Komisija nekavējoties informē Eiropas Parlamentu un sniedz sīku informāciju par fondiem un programmām, uz ko varētu attiekties apturēšana.

Eiropas Parlaments var aicināt Komisiju iesaistīties strukturētā dialogā par to, kā piemērot šo pantu, ņemot vērā pirmajā daļā minētās informācijas nosūtīšanu.

Komisija nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei priekšlikumu par apturēšanu vai priekšlikumu atcelt šādu apturēšanu bez kavēšanās pēc tā pieņemšanas. Eiropas Parlaments var aicināt Komisiju paskaidrot tās priekšlikuma iemeslus.

15. Komisija līdz 2025. gada 31. decembrim veic šā panta piemērošanas pārskatīšanu. Šajā nolūkā Komisija sagatavo ziņojumu, ko tā nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei, vajadzības gadījumā pievienojot tiesību akta priekšlikumu.

16. Ja notiek būtiskas izmaiņas Savienības sociālajā un ekonomiskajā situācijā, Komisija var iesniegt priekšlikumu pārskatīt šā panta piemērošanu, vai arī Eiropas Parlaments vai Padome, rīkojoties attiecīgi saskaņā ar LESD 225. vai 241. pantu, var pieprasīt Komisijai iesniegt šādu priekšlikumu.

17. Šo pantu nepiemēro ESF+, AMIF , IDF , BMVI un Interreg programmām.

20. pants

Pagaidu pasākumi fondu līdzekļu izmantošanai nolūkā reaģēt uz ārkārtējiem vai neparastiem apstākļiem

1. Ja pēc 2021. gada 1. jūlija Padome ir atzinusi, ka ir radies kāds neparasts notikums, ko viena vai vairākas dalībvalstis nevar kontrolēt un kas būtiski ietekmē vispārējās valdības finansiālo stāvokli vai izraisa nopietnu eurozonas vai visas Savienības ekonomikas lejupslīdi, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1466/97 ( 13 ) 5. panta 1. punkta desmitajā daļā, 6. panta 3. punkta ceturtajā daļā, 9. panta 1. punkta desmitajā daļā un 10. panta 3. punkta ceturtajā daļā, vai ka radušies negaidīti nelabvēlīgi ekonomiskie notikumi, kas būtiski negatīvi ietekmē valdības finanses, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1467/97 3. panta 5. punktā un 5. panta 2. punktā, tad Komisija ar īstenošanas lēmumu un ne ilgāk kā uz 18 mēnešiem var pieņemt vienu vai vairākus šādus pasākumus, ar noteikumu, ka tie ir tiešām nepieciešami, lai reaģētu uz minētajiem ārkārtējiem vai neparastiem apstākļiem: a) pēc vienas vai vairāku attiecīgo dalībvalstu pieprasījuma par 10 procentpunktiem virs piemērojamās līdzfinansējuma likmes (nepārsniedzot 100 %) palielināt starpposma maksājumus, atkāpjoties no šīs regulas 112. panta 3. un 4. punkta, kā arī no EJZAF regulas 40. panta, AMIF regulas 15. panta, IDF regulas 12. panta un BMVI regulas 12. panta; b) atļaut dalībvalsts iestādēm atbalsta piešķiršanai izvēlēties darbības, kas ir fiziski pabeigtas vai pilnībā īstenotas, pirms vadošajai iestādei ir pienācīgi iesniegts pieteikums uz programmas finansējumu, atkāpjoties no 63. panta 6. punkta, ar noteikumu, ka darbība ir reakcija uz šiem ārkārtējiem apstākļiem; c) noteikt, ka, atkāpjoties no 63. panta 7. punkta, izdevumi par darbībām, kas ir reakcija uz šādiem apstākļiem, var būt attiecināmi no dienas, kurā Padome apstiprinājusi minēto apstākļu iestāšanos; d) termiņus, kādos Komisijai iesniedzami dokumenti un dati, pagarināt par laiku līdz 3 mēnešiem, atkāpjoties no 41. panta 6. punkta, 42. panta 1. punkta, 44. panta 2. punkta un 49. panta 3. punkta pirmās daļas.

2. Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par šā panta īstenošanu. Ja ir izpildīts kāds no 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem, Komisija nekavējoties informē Eiropas Parlamentu un Padomi par tās veikto situācijas novērtējumu un tās plānotajiem turpmākajiem pasākumiem.

3. Eiropas Parlaments vai Padome var aicināt Komisiju iesaistīties strukturētā dialogā par to, kā piemērot šo pantu. Novērtējot situāciju un paredzot turpmākus pasākumus, Komisija pienācīgi ņem vērā strukturētā dialoga laikā ieņemtās nostājas un paustos viedokļus.

4. Pasākumi, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktu, paliek spēkā. Ja ne ilgāk kā pēc astoņpadsmit mēnešiem, kā minēts 1. punktā, īpašie apstākļi, kuru dēļ tika pieņemti šie pagaidu pasākumi, saglabājas, Komisija atkārtoti novērtē situāciju un vajadzības gadījumā iesniedz tiesību akta priekšlikumu, ar ko groza šo regulu, paredzot nepieciešamo elastību, lai risinātu šos apstākļus.

5. Par īstenošanas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 1. punktu, Komisija nekavējoties un vēlākais divu darba dienu laikā pēc tā pieņemšanas informē Eiropas Parlamentu un Padomi.

III SADAĻA

PROGRAMMU VEIDOŠANA

I NODAĻA

Vispārīgi noteikumi par fondiem

21. pants

Programmu sagatavošana un iesniegšana

1. Sadarbībā ar 8. panta 1. punktā minētajiem partneriem dalībvalstis sagatavo programmas par fondu apguvi laikposmā no 2021. gada 1. janvāra līdz 2027. gada 31. decembrim.

2. Dalībvalstis Komisijai programmas iesniedz ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc partnerības nolīguma iesniegšanas. Attiecībā uz AMIF , IDF un BMVI dalībvalstis Komisijai programmas iesniedz ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc šīs regulas vai attiecīgā fonda regulas stāšanās spēkā, atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāk.

3. Dalībvalstis programmas izstrādā atbilstoši V pielikumā norādītajai programmas veidnei.

AMIF, IDF un BMVI gadījumā dalībvalsts programmas izstrādā atbilstoši VI pielikumā norādītajai programmas veidnei.

4. Ja vides ziņojumu sagatavo saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/42/EK ( 14 ), to publicē šīs regulas 49. panta 1. punktā minētajā programmas tīmekļa vietnē.

22. pants

Programmu saturs

1. Katrā programmā izklāsta stratēģiju par programmas ieguldījumu politikas mērķu vai TPF konkrētā mērķa sasniegšanā un programmas rezultātu paziņošanu.

2. Programma sastāv no vienas vai vairākām prioritātēm. Katra prioritāte atbilst vienam politikas mērķim, TPF konkrētajam mērķim vai tehniskajai palīdzībai, ko īsteno, ievērojot 36. panta 4. punktu vai 37. pantu. Prioritāte var izmantot atbalstu no viena vai vairākiem fondiem, ja vien tā nesaņem atbalstu no TPF vai neattiecas uz tehnisko palīdzību, kas īstenota ievērojot 36. panta 4. punktu vai 37. pantu. Prioritāte, kas atbilst politikas mērķim, sastāv no viena vai vairākiem konkrētiem mērķiem. Vienam un tam pašam politikas mērķim vai TPF konkrētajam mērķim var atbilst vairāk nekā viena prioritāte.

Attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF un BMVI, programma izmanto atbalstu no viena fonda un ietver konkrētus mērķus, kā arī tehniskās palīdzības konkrētos mērķus.

3. Katrā programmā tiek izklāstīti šādi elementi: a) galveno problēmu kopsavilkums, kurā tiek ņemtas vērā: i) ekonomiskās, sociālās un teritoriālās atšķirības, kā arī nevienlīdzība, izņemot programmās, ko atbalsta no EJZAF; ii) tirgus nepilnības; iii) investīciju nepieciešamība un papildināmība un sinerģijas ar citiem atbalsta veidiem; iv) problēmas, kas apzinātas attiecīgajos konkrētai valstij adresētajos ieteikumos, minētās dalībvalsts attiecīgajās valsts vai reģionālajās stratēģijās, tostarp tās integrētajā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā un saistībā ar Eiropas sociālo tiesību pīlāra principiem, un attiecībā uz AMIF, IDF un BMVI – citos attiecīgos Savienības ieteikumos, kas adresēti dalībvalstij; v) problēmas saistībā ar administratīvo spēju un pārvaldību un vienkāršošanas pasākumi; vi) attiecīgā gadījumā – integrēta pieeja demogrāfijas problēmu risināšanai; vii) līdzšinējā pieredzē gūtās atziņas; viii) makroreģionālās stratēģijas un jūras baseinu stratēģijas, ja dalībvalstis un reģioni piedalās šādās stratēģijās; ix) attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF un BMVI, – progress attiecīgā Savienības acquis un rīcības plānu īstenošanā un pamatojums konkrēto mērķu izvēlei; x) attiecībā uz TPF atbalstītajām programmām – pārkārtošanās problēmas, kas noteiktas taisnīgas pārkārtošanās teritoriālajos plānos; Šā apakšpunkta i), ii) un viii) punktu nepiemēro programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF vai BMVI; b) izvēlēto politikas mērķu, atbilstošo prioritāšu, konkrēto mērķu un atbalsta veidu pamatojums; c) katras prioritātes, izņemot tehnisko palīdzību, konkrētie mērķi; d) katra konkrētā mērķa: i) saistītie darbības veidi un attiecīgā gadījumā to paredzamais ieguldījums minētajos konkrētajos mērķos, makroreģionālās stratēģijās, jūras baseinu stratēģijās un taisnīgas pārkārtošanās teritoriālajos plānos, ko atbalsta TPF; ii) iznākuma rādītāji un rezultātu rādītāji ar attiecīgajiem starpposma rādītājiem un mērķrādītājiem; iii) galvenās mērķgrupas; iv) darbības, ar kurām garantē līdztiesību, iekļaušanu un nediskriminēšanu; v) norāde par konkrētām mērķteritorijām, tostarp integrētu teritoriālo investīciju, sabiedrības virzītas vietējās attīstības vai citu teritoriālo rīku plānotais izmantojums; vi) starpreģionālas, pārrobežu un transnacionālas darbības, kuru saņēmēji atrodas vismaz vienā citā dalībvalstī vai – attiecīgā gadījumā – ārpus Savienības; vii) finanšu instrumentu plānotais izmantojums; viii) intervences veidi un plānoto resursu provizoriskais sadalījums pēc intervences veida; ix) attiecībā uz TPF konkrēto mērķi – arī pamatojums jebkādām summām, kas pārvietotas no ERAF un ESF+ resursiem saskaņā ar 27. pantu, kā arī to sadalījums pa reģiona kategorijām, atspoguļojot to intervenču veidus, kas plānotas saskaņā ar taisnīgas pārkārtošanās teritoriālajiem plāniem; e) katras prioritātes, kas saistīta ar tehnisko palīdzību, ko īsteno, ievērojot 36. panta 4. punktu: i) saistītie darbības veidi; ii) iznākuma rādītāji ar attiecīgajiem starpposma rādītājiem un mērķrādītājiem; iii) galvenās mērķgrupas; iv) intervences veidi un plānoto resursu provizoriskais sadalījums pēc intervences veida; f) tehniskās palīdzības plānotais izmantojums, ievērojot 37. pantu, ja piemērojams, un attiecīgie intervences veidi; g) finansēšanas plāns, kurā ietilpst: i) tabula, kurā norādīts kopējais finanšu piešķīrums katram fondam un attiecīgā gadījumā arī katrai reģiona kategorijai attiecībā uz visu plānošanas periodu un pa gadiem, tostarp summas, kas tiek pārvietotas, ievērojot 26. vai 27. pantu; ii) programmām, kas saņem atbalstu no ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un TPF, – tabula, kurā norādīts kopējais finanšu piešķīrums katrai prioritātei attiecīgā gadījumā pa fondiem un reģiona kategorijām un valsts ieguldījums, un vai tas sastāv no publiskā vai privātā ieguldījuma, vai abiem; iii) programmām, kas saņem atbalstu no EJZAF, – tabula, kurā par katru konkrēto mērķi norādīts atbalsta kopējais finanšu piešķīrums no fonda un valsts ieguldījums; iv) programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF un BMVI, – tabula, kurā norādīti kopējie finanšu piešķīrumi katram konkrētajam mērķim pa darbības veidiem, valsts ieguldījums un vai tas sastāv no publiskā vai privātā ieguldījuma, vai abiem; h) darbības, kas veiktas, lai 8. panta 1. punktā minētos attiecīgos partnerus iesaistītu programmas sagatavošanā, un minēto partneru nozīme programmas īstenošanā, uzraudzībā un izvērtēšanā; i) katram veicinošajam nosacījumam, kas saistīts ar izvēlēto konkrēto mērķi un kas noteikts saskaņā ar 15. pantu un III un IV pielikumu, – novērtējums par to, vai programmas iesniegšanas dienā veicinošais nosacījums ir izpildīts; j) paredzētā pieeja attiecībā uz programmas komunikācijas un redzamības aspektiem, definējot tās mērķus, mērķauditoriju, saziņas kanālus, tostarp attiecīgā gadījumā informatīvo darbu sociālajos plašsaziņas līdzekļos, plānoto budžetu un attiecīgos uzraudzības un izvērtēšanas rādītājus; k) programmas iestādes un attiecīgi struktūra vai – tehniskās palīdzības gadījumā, ievērojot 36. panta 5. punktu – struktūras, kuras saņem Komisijas maksājumus.

Šā punkta a) apakšpunkta i), ii) un viii) punktu nepiemēro programmām, kas attiecas vienīgi uz ESF+ regulas 4. panta 1. punkta m) apakšpunktā izklāstītā konkrētā mērķa atbalstīšanu. Šā punkta d) apakšpunktu nepiemēro konkrētajam mērķim, kas izklāstīts ESF+ regulas 4. panta 1. punkta m) apakšpunktā.

Attiecībā uz ERAF, Kohēzijas fondu, ESF+, TPF un EJZAF, programmai informatīvos nolūkos pievieno plānoto stratēģiski svarīgo darbību sarakstu un grafiku.

Ja saskaņā ar k) apakšpunktu tiek norādīta vairāk nekā viena struktūra, kas saņem Komisijas maksājumus, dalībvalsts nosaka atlīdzināmo summu daļu starp minētajām struktūrām.

4. Atkāpjoties no 3. punkta b)–e) apakšpunkta, par katru konkrēto mērķi programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF un BMVI, tiek sniegta šāda informācija: a) sākotnējās situācijas apraksts, problēmas un risinājumi, ko atbalsta fonds; b) norāde par īstenošanas pasākumiem; c) orientējošs darbību saraksts un to paredzamais ieguldījums konkrēto mērķu sasniegšanā; d) attiecīgā gadījumā darbības atbalsta pamatojums, konkrētas darbības, ārkārtas palīdzība un darbības, kas norādītas AMIF regulas 19. un 20. pantā; e) iznākuma un rezultātu rādītāji ar attiecīgajiem starpposma rādītājiem un mērķrādītājiem; f) plānoto resursu provizoriskais sadalījums pēc intervences veida.

5. Intervences veidi balstās uz I pielikumā norādīto nomenklatūru. Programmām, kas saņem atbalstu no EJZAF, AMIF , IDF un BMVI , intervences veidi balstās uz konkrētu fondu regulās norādīto nomenklatūru.

6. Attiecībā uz ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un TPF programmām 3. punkta g) apakšpunkta ii) punktā minētajā tabulā iekļauj tikai 2021.–2027. gadam paredzētās summas, tostarp elastīguma summu.

7. Dalībvalsts paziņo Komisijai par jebkurām izmaiņām 3. punkta pirmās daļas k) apakšpunktā minētajā informācijā, kuru dēļ nav nepieciešamības grozīt programmu.

8. Attiecībā uz programmām, ko atbalsta TPF, dalībvalstis iesniedz Komisijai taisnīgas pārkārtošanās teritoriālos plānus kā daļu no programmas vai programmām, vai no grozījumu pieprasījuma.

23. pants

Programmu apstiprināšana

1. Komisija novērtē programmu un tās atbilstību šai regulai un konkrētu fondu regulām, kā arī – attiecībā uz ERAF, ESF+, Kohēzijas fondu, TPF, un EJZAF – tās saderību ar attiecīgo partnerības nolīgumu. Savā novērtējumā Komisija jo īpaši ņem vērā attiecīgos konkrētai valstij adresētos ieteikumus, attiecīgās problēmas, kas apzinātas integrētā nacionālajā enerģētikas un klimata plānā, un Eiropas sociālo tiesību pīlāra principus, un to risināšanas veidu.

2. Komisija var sniegt apsvērumus trīs mēnešu laikā no dienas, kurā dalībvalsts iesniegusi programmu.

3. Dalībvalsts pārskata programmu, ņemot vērā Komisijas sagatavotos apsvērumus.

4. Ne vēlāk kā piecus mēnešus pēc dienas, kurā dalībvalsts pirmo reizi iesniegusi programmu, Komisija ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu par programmas apstiprināšanu.

24. pants

Programmu grozīšana

1. Dalībvalsts var iesniegt pamatotu pieprasījumu grozīt programmu līdz ar grozīto programmu, kurā izklāstīta attiecīgā grozījuma paredzamā ietekme uz mērķu sasniegšanu.

2. Komisija novērtē grozījumu un tā atbilstību šai regulai un konkrētu fondu regulām, tostarp prasībām valstu līmenī, un var sniegt apsvērumus divu mēnešu laikā no grozītās programmas iesniegšanas.

3. Dalībvalsts pārskata grozīto programmu, ņemot vērā Komisijas sagatavotos apsvērumus.

4. Komisija ar pieņem lēmumu par programmas grozījumu apstiprināšanu ne vēlāk kā 4 mēnešus pēc tam, kad dalībvalsts to iesniegusi.

5. Attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un TPF, plānošanas periodā dalībvalsts var pārvietot summu līdz 8 % no sākotnējā piešķīruma prioritātei un ne vairāk kā 4 % no programmas budžeta citai tās pašas programmas tā paša fonda prioritātei. Attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no ERAF, ESF+ un TPF, pārvietošana attiecas tikai uz piešķīrumiem tajā pašā reģiona kategorijā.

Attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no EJZAF, plānošanas periodā dalībvalsts var pārvietot summu līdz 8 % no konkrētam mērķim paredzētā sākotnējā piešķīruma citam konkrētam mērķim, tostarp tehniskajai palīdzībai, ko īsteno, ievērojot 36. panta 4. punktu.

Attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF un BMVI, plānošanas periodā dalībvalsts var pārvietot piešķīrumus starp darbību veidiem vienas un tās pašas prioritātes ietvaros un turklāt summu līdz 15 % no prioritātei paredzētā sākotnējā piešķīruma citai tā paša fonda prioritātei.

Šādi pārvietojumi neskar iepriekšējos gadus. Pārvietojumus un ar tiem saistītās izmaiņas uzskata par nebūtiskiem, un tiem nav vajadzīgs Komisijas lēmums par programmas grozījumu apstiprināšanu. Tomēr tie atbilst visām regulatīvajām prasībām, un tos iepriekš apstiprina uzraudzības komiteja, ievērojot 40. panta 2. punkta d) apakšpunktu. Dalībvalsts iesniedz Komisijai grozīto tabulu, kas minēta attiecīgi 22. panta 3. punkta g) apakšpunkta ii), iii) vai iv) punktā, kopā ar jebkādām saistītām izmaiņām programmā.

6. Komisijas apstiprinājums nav nepieciešams pareizrakstības vai redakcionāliem labojumiem, kuri neietekmē programmas īstenošanu. Dalībvalstis informē Komisiju par šādiem labojumiem.

7. Programmām, kas saņem atbalstu no EJZAF, programmu grozījumiem, kas attiecas uz rādītāju ieviešanu, nav vajadzīgs Komisijas apstiprinājums.

25. pants

ERAF, ESF+, Kohēzijas fonda un TPF kopīgs atbalsts

1. ERAF, ESF+, Kohēzijas fonds un TPF var kopīgi sniegt atbalstu programmām, uz ko attiecas mērķis “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei”.

2. ERAF un ESF+ savstarpēji papildinošā veidā un ievērojot ierobežojumu, kas ir 15 % no minēto fondu finansējuma katrai programmas prioritātei, var pilnībā vai daļēji finansēt darbību, kuras izmaksas ir tiesīgas pretendēt uz atbalstu no otra fonda, pamatojoties uz attiecīgajam fondam piemērojamiem attiecināmības noteikumiem, ar noteikumu, ka šādas izmaksas ir vajadzīgas darbības īstenošanai. Minētā iespēja neattiecas uz nekādiem ERAF un ESF+ resursiem, ko pārvieto uz TPF saskaņā ar 27. pantu.

26. pants

Resursu pārvietošana

1. Dalībvalstis partnerības nolīgumā vai programmas grozījuma pieprasījumā, ja par to ir vienojusies programmas uzraudzības komiteja saskaņā ar 40. panta 2. punkta d) apakšpunktu, var pieprasīt pārvietot līdz 5 % no sākotnējā valsts piešķīruma katrā fondā uz jebkuru citu instrumentu tiešā vai netiešā pārvaldībā, ja šāda iespēja ir paredzēta šāda instrumenta pamataktā.

Šā punkta pirmajā daļā minēto pārvietojumu un saskaņā ar 14. panta 1. punkta pirmo daļu veikto iemaksu summa nepārsniedz 5 % no sākotnējā valsts piešķīruma katrā fondā.

Partnerības nolīgumā vai pieprasījumā grozīt programmu dalībvalstis var arī pieprasīt pārvietot līdz 5 % no sākotnējā valsts piešķīruma katrā fondā uz citu fondu vai fondiem, izņemot pārvietojumus, kas noteikti ceturtajā daļā.

Partnerības nolīgumā vai pieprasījumā grozīt programmu dalībvalstis var arī pieprasīt papildu pārvietojumu līdz 20 % apmērā no sākotnējā valsts piešķīruma fondā starp ERAF, ESF+ vai Kohēzijas fondu dalībvalsts kopējo resursu ietvaros atbilstīgi mērķim “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei”. Dalībvalstis, kuru vidējais kopējais bezdarba līmenis 2017.–2019. gada periodā ir mazāks par 3 %, var pieprasīt šādu papildu pārvietojumu līdz 25 % apmērā no sākotnējā valsts piešķīruma.

2. Pārvietotos resursus apgūst saskaņā ar tā fonda vai instrumenta noteikumiem, uz kuru resursi ir pārvietoti, un, ja tiek veikta pārvietošana uz instrumentiem tiešā vai netiešā pārvaldībā, attiecīgās dalībvalsts labā.

3. Pieprasījumos grozīt programmu norāda katrā gadā kopējo pārvietoto summu, attiecīgā gadījumā sadalot pa fondiem un pa reģiona kategorijām, tie ir pienācīgi pamatoti, ņemot vērā papildināmību un sasniedzamo ietekmi, un tiem pievieno grozīto programmu vai programmas saskaņā ar 24. pantu.

4. Pēc apspriešanās ar attiecīgo dalībvalsti Komisija iebilst pret pārvietojuma pieprasījumu saistītajos programmas grozījumos, ja šāds pārvietojums nelabvēlīgi ietekmētu tās programmas mērķu sasniegšanu, no kuras resursi ir jāpārvieto.

Komisija arī iebilst pret pieprasījumu, ja tā uzskata, ka dalībvalsts nav sniegusi pietiekamu pamatojumu pārvietošanai attiecībā uz sasniedzamajiem rezultātiem vai ieguldījumu, kas jāveic saņēmēja fonda vai instrumenta tiešā vai netiešā pārvaldībā mērķu sasniegšanā.

5. Ja pārvietojuma pieprasījums attiecas uz programmas grozījumu, var pārvietot tikai turpmāko kalendāro gadu resursus.

6. TPF resursi, tostarp jebkuri resursi, kas pārvietoti no ERAF un ESF+ saskaņā ar 27. pantu, nav pārvietojami uz citiem fondiem vai instrumentiem saskaņā ar šā panta 1.–5. punktu.

TPF nesaņem pārvietojumus saskaņā ar 1.–5. punktu.

7. Ja Komisija nav uzņēmusies juridiskas saistības saskaņā ar tiešu vai netiešu pārvaldību attiecībā uz resursiem, kas pārvietoti saskaņā ar 1. punktu, attiecīgos neizmantotos resursus var pārvietot atpakaļ uz fondu, no kura tie sākotnēji tika pārvietoti un piešķirti vienai vai vairākām programmām.

Šajā nolūkā dalībvalsts iesniedz programmas grozījuma pieprasījumu saskaņā ar 24. panta 1. punktu vēlākais četrus mēnešus pirms saistību termiņa, kas noteikts Finanšu regulas 114. panta 2. punkta pirmajā daļā.

8. Resursus, kas pārvietoti atpakaļ uz fondu, no kura tie sākotnēji tika pārvietoti un piešķirti vienai vai vairākām programmām, no programmas grozījuma pieprasījuma iesniegšanas dienas īsteno saskaņā ar šajā regulā un konkrētu fondu regulās izklāstītajiem noteikumiem.

9. Resursu, kas pārvietoti atpakaļ uz fondu, no kura tie sākotnēji tika pārvietoti un piešķirti programmai saskaņā ar šā panta 7. punktu, saistību atcelšanas termiņš, kas noteikts 105. panta 1. punktā, sākas gadā, kurā uzņemas atbilstošās budžeta saistības.

27. pants

ERAF un ESF + resursu pārvietošana uz TPF

1. Dalībvalstis var brīvprātīgi pieprasīt, lai resursu apjomu, kas TPF pieejams atbilstīgi mērķim “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei” saskaņā ar TPF regulas 3. pantu, papildina ar resursiem no ERAF, ESF+ vai to kombināciju tajā reģiona kategorijā, kurā atrodas attiecīgā teritorija. Kopējie ERAF un ESF+ resursi, kas pārvietoti uz TPF, nepārsniedz summu, kura ir trīs reizes lielāka par 110. panta 1. punkta g) apakšpunktā minēto TPF piešķīrumu. Resursi, kas pārvietoti no ERAF vai ESF+, nepārsniedz 15 % no attiecīgā ERAF un ESF+ piešķīruma attiecīgajai dalībvalstij. Dalībvalstis minētajos pieprasījumos norāda kopējo pārvietojamo summu par katru gadu pa reģiona kategorijām.

2. Attiecīgie pārvietojumi no ERAF un ESF+ resursiem uz TPF atbalstīto prioritāti vai prioritātēm atspoguļo intervenču veidus saskaņā ar informāciju, kas programmā izklāstīta, ievērojot 22. panta 3. punkta d) apakšpunkta ix) punktu. Šādus pārvietojumus uzskata par galīgiem.

3. TPF resursus, tostarp resursus, kas pārvietoti no ERAF un ESF+, īsteno saskaņā ar šajā regulā un TPF regulā izklāstītajiem noteikumiem. Noteikumus, kas izklāstīti ERAF un KF regulā un ESF+ regulā, nepiemēro ERAF un ESF+ resursiem, kas pārvietoti saskaņā ar 1. punktu.

II NODAĻA

Teritoriālā attīstība

28. pants

Integrēta teritoriālā attīstība

Ja dalībvalsts atbalsta integrētu teritoriālo attīstību, tad tā to dara, īstenojot teritoriālās vai vietējās attīstības stratēģijas jebkurā no šādiem veidiem:

a) integrētas teritoriālās investīcijas;

b) sabiedrības virzīta vietējā attīstība; vai

c) citi teritoriālie rīki, ar ko atbalsta dalībvalsts izstrādātās iniciatīvas.

Ja teritoriālās vai vietējās attīstības stratēģijas tiek īstenotas vairāk nekā viena fonda ietvaros, dalībvalsts nodrošina saskaņotību un koordināciju starp attiecīgajiem fondiem.

29. pants

Teritoriālās stratēģijas

1. Teritoriālajās stratēģijās, ko īsteno, ievērojot 28. panta a) vai c) punktu, ir šādi elementi: a) stratēģijā iekļautā ģeogrāfiskā teritorija; b) teritorijas attīstības vajadzību un potenciāla analīze, tostarp savstarpējās ekonomiskās, sociālās un vidiskās saiknes; c) apraksts par integrētu pieeju, kā risināt apzinātās teritorijas attīstības vajadzības un potenciālu; d) apraksts par partneru iesaisti stratēģijas sagatavošanā un īstenošanā saskaņā ar 8. pantu.

Tajās var būt iekļauts arī atbalstāmo darbību saraksts.

2. Teritoriālās stratēģijas ir attiecīgo teritoriālo iestāžu vai struktūru atbildībā. Teritoriālo stratēģiju vajadzībām var izmantot esošos stratēģiskos dokumentus par attiecīgajām teritorijām.

3. Ja atbalstāmo darbību saraksts nav iekļauts teritoriālajā stratēģijā, darbības atlasa vai darbību atlasē iesaistās attiecīgās teritoriālās iestādes vai struktūras.

4. Sagatavojot teritoriālās stratēģijas, 2. punktā minētās iestādes vai struktūras sadarbojas ar attiecīgām vadošajām iestādēm, lai noteiktu to darbību tvērumu, kas atbalstāmas ar attiecīgo programmu.

Atlasītās darbības atbilst teritoriālajai stratēģijai.

5. Ja teritoriālā iestāde vai struktūra veic uzdevumus, par kuriem atbildīga ir vadošā iestāde, izņemot darbību atlasi, vadošā iestāde attiecīgo iestādi norāda kā starpniekstruktūru.

6. Atbalstu var piešķirt teritoriālo stratēģiju sagatavošanai un izstrādei.

30. pants

Integrētas teritoriālās investīcijas

Ja 29. pantā minētā teritoriālā stratēģija ietver investīcijas, kas saņem atbalstu no viena vai vairākiem fondiem, no vairāk nekā vienas programmas vai no vairāk nekā vienas prioritātes tajā pašā programmā, darbības var veikt kā integrētas teritoriālās investīcijas.

31. pants

Sabiedrības virzīta vietējā attīstība

1. Ja dalībvalsts to uzskata par lietderīgu saskaņā ar 28. pantu, ERAF, ESF+, TPF un EJZAF atbalsta sabiedrības virzītu vietējo attīstību.

2. Dalībvalsts nodrošina, ka sabiedrības virzīta vietējā attīstība: a) ir vērsta uz apakšreģionu teritorijām; b) tiek īstenota vietējo rīcības grupu vadībā, kuru sastāvā ir publisko un privāto vietējo sociālekonomisko interešu pārstāvji un kuru lēmumu pieņemšanu nekontrolē atsevišķa interešu grupa; c) tiek īstenota, izmantojot stratēģijas saskaņā ar 32. pantu; d) atbalsta tīklošanu, piekļūstamību, novatoriskas iezīmes vietējā kontekstā un attiecīgā gadījumā sadarbību ar citiem teritoriāliem dalībniekiem.

3. Ja atbalsts stratēģijām, kas minētas 2. punkta c) apakšpunktā, ir pieejams no vairāk nekā viena fonda, attiecīgās vadošās iestādes organizē kopīgu uzaicinājumu atlasīt minētās stratēģijas un visiem attiecīgajiem fondiem izveido apvienotu komiteju, kas uzrauga minēto stratēģiju īstenošanu. Attiecīgās vadošās iestādes var izvēlēties vienu no attiecīgajiem fondiem, kas atbalsta visas ar minētajām stratēģijām saistītās sagatavošanas, pārvaldības un iedzīvināšanas izmaksas, kas minētas 34. panta 1. punkta a) un c) apakšpunktā.

4. Ja šādas stratēģijas īstenošana ir saistīta ar atbalstu no vairāk nekā viena fonda, attiecīgās vadošās iestādes var izvēlēties vienu no attiecīgajiem fondiem kā galveno fondu.

5. Ievērojot katra stratēģijas īstenošanā iesaistītā fonda darbības jomu un attiecināmības noteikumus, minētajai stratēģijai piemēro galvenā fonda noteikumus. Citu fondu iestādes pamatojas uz lēmumiem un pārvaldības verifikācijām, ko īstenojusi galvenā fonda kompetentā iestāde.

6. Galvenā fonda iestāde sniedz pārējo fondu iestādēm informāciju, kas vajadzīga, lai veiktu uzraudzību un maksājumus saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti konkrētu fondu regulās.

32. pants

Sabiedrības virzītas vietējās attīstības stratēģijas

1. Attiecīgās vadošās iestādes nodrošina, ka katrā 31. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajā stratēģijā ir noteikti šādi elementi: a) ģeogrāfiskā teritorija un iedzīvotāji, uz ko minētā stratēģija attiecas; b) sabiedrības iesaistīšanās process minētās stratēģijas izstrādē; c) teritorijas attīstības vajadzību un potenciāla analīze; d) minētās stratēģijas mērķi, tostarp izmērāmi rezultātu mērķrādītāji un saistītās plānotās darbības; e) pārvaldības, uzraudzības un izvērtēšanas pasākumi, kas uzskatāmi parāda vietējās rīcības grupas spēju īstenot minēto stratēģiju; f) finanšu plāns, tostarp plānotais piešķīrums no katra fonda, un attiecīgā gadījumā arī plānotais piešķīrums no ELFLA, un katras attiecīgās programmas.

Tajā var iekļaut arī no katra attiecīgā fonda finansējamo pasākumu un darbību veidus.

2. Attiecīgās vadošās iestādes nosaka minēto stratēģiju atlases kritērijus, izveido komiteju minētās atlases veikšanai un apstiprina minētās komitejas izvēlētās stratēģijas.

3. Attiecīgās vadošās iestādes pabeidz stratēģiju atlases pirmo kārtu un nodrošina, ka izraudzītās vietējās rīcības grupas var pildīt savus 33. panta 3. punktā noteiktos uzdevumus 12 mēnešu laikā no lēmuma par programmas apstiprināšanu dienas vai – attiecībā uz stratēģijām, ko atbalsta vairāk nekā viens fonds, – 12 mēnešu laikā no lēmuma par pēdējās attiecīgās programmas apstiprināšanu dienas.

4. Lēmumā, ar ko apstiprina stratēģiju, nosaka katra fonda un attiecīgās programmas piešķīrumu un nosaka pienākumus attiecībā uz programmas vai programmu pārvaldības un kontroles uzdevumiem.

33. pants

Vietējās rīcības grupas

1. Vietējās rīcības grupas izstrādā un īsteno stratēģijas, kas minētas 31. panta 2. punkta c) apakšpunktā.

2. Vadošās iestādes nodrošina, ka vietējās rīcības grupas ir iekļaujošas un ka tās vai nu izvēlas vienu partneri no grupas par galveno partneri administratīvās un finanšu lietās, vai arī apvienojas likumīgi izveidotā vienotā struktūrā.

3. Tikai vietējās rīcības grupas veic šādus uzdevumus: a) veido vietējo dalībnieku spējas izstrādāt un īstenot darbības; b) izstrādā nediskriminējošu un pārredzamu atlases procedūru un kritērijus, kas novērš interešu konfliktus un nodrošina, ka neviena atsevišķa interešu grupa nekontrolē atlases lēmumus; c) sagatavo un publicē uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus; d) atlasa darbības un nosaka atbalsta summu, kā arī iesniedz priekšlikumus struktūrai, kas ir atbildīga par atbalsttiesīguma galīgo verifikāciju pirms apstiprināšanas; e) uzrauga progresu stratēģijas mērķu sasniegšanā; f) izvērtē stratēģijas īstenošanu.

4. Ja vietējās rīcības grupas veic uzdevumus, uz kuriem neattiecas 3. punkts un par kuriem atbildīga ir vadošā iestāde vai maksājumu aģentūra, ja ELFLA ir izvēlēts par galveno fondu, vadošā iestāde šīs vietējās rīcības grupas nosaka par starpniekstruktūrām saskaņā ar konkrēta fonda noteikumiem.

5. Vietējā rīcības grupa var būt saņēmējs un īstenot darbības saskaņā ar stratēģiju, ar noteikumu, ka vietējā rīcības grupa nodrošina funkciju nodalīšanas principa ievērošanu.

34. pants

Fondu atbalsts sabiedrības virzītai vietējai attīstībai

1. Dalībvalsts nodrošina, ka fondu atbalsts sabiedrības virzītai vietējai attīstībai aptver: a) spēju veidošanu un sagatavošanas darbības, ar ko atbalsta stratēģijas izstrādi un īstenošanu nākotnē; b) saskaņā ar stratēģiju atlasīto darbību, tostarp sadarbības aktivitāšu un to sagatavošanas, īstenošanu; c) stratēģijas un tās iedzīvināšanas pārvaldību, uzraudzību un izvērtēšanu, tostarp apmaiņas veicināšanu starp ieinteresētajām personām.

2. Atbalsts, kas minēts 1. punkta a) apakšpunktā, ir attiecināms neatkarīgi no tā, vai stratēģija pēc tam tiek atlasīta finansēšanai.

Atbalsts, kas minēts 1. punkta c) apakšpunktā, nepārsniedz 25 % no stratēģijas kopējā publiskā ieguldījuma.

III NODAĻA

Tehniskā palīdzība

35. pants

Tehniskā palīdzība pēc Komisijas iniciatīvas

1. Pēc Komisijas iniciatīvas fondi var atbalstīt sagatavošanas, uzraudzības, kontroles, revīzijas, izvērtēšanas, komunikācijas, tostarp korporatīvas komunikācijas par Savienības politiskajām prioritātēm, redzamības un visas administratīvās un tehniskās palīdzības darbības, kas vajadzīgas, lai īstenotu šo regulu, un attiecīgā gadījumā darbības ar trešām valstīm.

2. Šā panta 1. punktā minētās darbības jo īpaši var ietvert: a) palīdzību projektu sagatavošanā un izvērtēšanā; b) atbalstu institucionālajā stiprināšanā un administratīvo spēju veidošanā efektīvai fondu pārvaldībai; c) pētījumus, kas saistīti ar Komisijas ziņošanu par fondiem un kohēzijas ziņojumu; d) pasākumus, kas saistīti ar fondu analīzi, pārvaldību, uzraudzību, informācijas apmaiņu un to apguvi, kā arī pasākumus, kas saistīti ar kontroles sistēmu īstenošanu un tehnisko un administratīvo palīdzību; e) izvērtējumus, ekspertu ziņojumus, statistiku un pētījumus, tostarp vispārīgas dabas, par fondu pašreizējo un turpmāko darbību; f) darbības ar mērķi izplatīt informāciju, attiecīgā gadījumā atbalstīt tīklošanu, veikt komunikācijas pasākumus, īpašu uzmanību pievēršot rezultātiem un pievienotajai vērtībai, ko devis atbalsts no fondiem, kā arī palielināt informētību un veicināt sadarbību un pieredzes apmaiņu, tostarp ar trešām valstīm; g) datorizētu sistēmu uzstādīšanu, ekspluatāciju un savstarpēju savienošanu pārvaldības, uzraudzības, revīzijas, kontroles un izvērtēšanas vajadzībām; h) darbības izvērtēšanas metožu uzlabošanai un informācijas apmaiņai par izvērtēšanas praksi; i) ar revīziju saistītas darbības; j) nacionālo un reģionālo spēju stiprināšanu attiecībā uz investīciju plānošanu, finansējuma vajadzībām, finanšu instrumentu, kopīgu rīcības plānu un lielu projektu sagatavošanu, izstrādi un īstenošanu; k) labas prakses izplatīšanu ar mērķi palīdzēt dalībvalstīm stiprināt 8. panta 1. punktā minēto attiecīgo partneru un to jumta organizāciju spējas.

3. Komisija vismaz 15 % no tehniskās palīdzības resursiem pēc savas iniciatīvas paredz tam, lai saziņā ar sabiedrību nodrošinātu lielāku efektivitāti un spēcīgākas sinerģijas starp komunikācijas pasākumiem, kas veikti pēc Komisijas iniciatīvas, paplašinot zināšanu bāzi par rezultātiem – jo īpaši efektīvāk vācot un izplatot datus, sagatavojot izvērtējumus un ziņojumus – un it sevišķi izceļot fondu ieguldījumu iedzīvotāju dzīves uzlabošanā, un vairojot no fondiem sniegtā atbalsta redzamību, kā arī palielinot informētību par šāda atbalsta rezultātiem un pievienoto vērtību. Attiecīgā gadījumā pēc programmu slēgšanas turpina informācijas, komunikācijas un redzamības pasākumus attiecībā uz rezultātiem un pievienoto vērtību, ko devis atbalsts no fondiem, īpašu uzmanību pievēršot darbībām. Ar šādiem pasākumiem arī sekmē Savienības politikas prioritāšu korporatīvo komunikāciju, ciktāl tās ir saistītas ar šīs regulas vispārējiem mērķiem.

4. Šā panta 1. punktā minētās darbības var aptvert iepriekšējos un turpmākos plānošanas periodus.

5. Komisija izklāsta savus plānus, ja ir paredzētas iemaksas no fondiem saskaņā ar Finanšu regulas 110. pantu.

6. Atkarībā no nolūka šajā pantā minētās darbības var finansēt vai nu kā darbības, vai kā administratīvos izdevumus.

7. Saskaņā ar Finanšu regulas 193. panta 2. punkta otrās daļas a) apakšpunktu pienācīgi pamatotos gadījumos, kas norādīti finansēšanas lēmumā, un uz ierobežotu laikposmu, tehniskās palīdzības darbības pēc Komisijas iniciatīvas, kuras tiešā pārvaldībā tiek atbalstītas saskaņā ar šo regulu, un ar tām saistītās izmaksas var uzskatīt par attiecināmām no 2021. gada 1. janvāra, pat tad, ja šīs darbības īstenotas un izmaksas radušās pirms dotācijas pieteikuma iesniegšanas.

36. pants

Dalībvalstu tehniskā palīdzība

1. Pēc dalībvalsts iniciatīvas fondi var atbalstīt darbības, kas var attiekties uz iepriekšējiem un turpmākajiem plānošanas periodiem un ir vajadzīgas minēto fondu efektīvai administrēšanai un izmantošanai, tostarp 8. panta 1. punktā minēto partneru spēju veidošanai, kā arī nolūkā nodrošināt finansējumu inter alia tādu funkciju veikšanai kā sagatavošana, apmācība, pārvaldība, uzraudzība, izvērtēšana, redzamība un komunikācija.

Summas, kas paredzētas tehniskajai palīdzībai saskaņā ar šo pantu un 37. pantu, netiek ņemtas vērā tematiskās koncentrācijas nolūkos saskaņā ar konkrētā fonda noteikumiem.

2. Katrs fonds var atbalstīt tehniskās palīdzības darbības, kas ir atbalsttiesīgas kādā citā fondā.

3. Savienības ieguldījumu tehniskajai palīdzībai dalībvalstī veic, ievērojot 51. panta b) vai e) punktu.

Dalībvalsts Savienības ieguldījuma veidu, ko tā izvēlējusies tehniskajai palīdzībai, norāda partnerības nolīgumā saskaņā ar II pielikumu. Minētā izvēle attiecas uz visām programmām attiecīgajā dalībvalstī visā plānošanas periodā, un vēlāk to nevar grozīt.

Savienības ieguldījumu tehniskajai palīdzībai attiecībā uz programmām, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF un BMVI, un Interreg programmām veic tikai, ievērojot 51. panta e) punktu.

4. Ja Savienības ieguldījums tehniskajai palīdzībai dalībvalstī tiek atlīdzināts, ievērojot 51. panta b) punktu, piemēro šādus elementus: a) tehniskā palīdzība ir prioritātes veidā, kas attiecas uz vienu fondu vienā vai vairākās programmās, vai īpašas programmas vai to apvienojuma veidā; b) fondu summa, kas piešķirta tehniskajai palīdzībai, nepārsniedz: i) ERAF atbalstam atbilstoši mērķim “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei”: 3,5 %; ii) Kohēzijas fonda atbalstam: 2,5 %; iii) ESF+ atbalstam: 4 % un programmām, uz ko attiecas ESF+ regulas 4. panta 1. punkta m) apakšpunkts: 5 %; iv) TPF atbalstam: 4 %; v) ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondam, ja kopējā summa, kas dalībvalstij piešķirta atbilstoši mērķim “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei”, nepārsniedz 1 miljardu EUR: 6 %; vi) EJZAF atbalstam: 6 %; vii) mērķa “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei” programmām, kas attiecas tikai uz tālākajiem reģioniem, procentuālo daļu palielina par 1 procentpunktu.

5. Ja Savienības ieguldījums tehniskajai palīdzībai tiek atlīdzināts, ievērojot 51. panta e) punktu, piemēro šādus elementus: a) fondu summu, kas piešķirta tehniskajai palīdzībai, identificē kā daļu no finanšu piešķīrumiem katrai programmas prioritātei saskaņā ar 22. panta 3. punkta g) apakšpunkta ii) punktu, un attiecībā uz EJZAF – katram konkrētajam mērķim saskaņā ar minētā punkta g) apakšpunkta iii) punktu; tā nav atsevišķas prioritātes vai īpašas programmas veidā, izņemot programmas, kas saņem atbalstu no AMIF, IDF vai BMVI, attiecībā uz kurām tā ir konkrēta mērķa veidā; b) atlīdzināšana tiek veikta, piemērojot i)–vii) apakšpunktā norādītās procentuālās likmes attiecināmajiem izdevumiem, kas iekļauti katrā maksājuma pieteikumā, ievērojot 91. panta 3. punkta attiecīgi a) vai c) apakšpunktu, un no tā paša fonda, kuram tiek atlīdzināti attiecināmie izdevumi, vienai vai vairākām struktūrām, kas saņem maksājumus no Komisijas saskaņā ar 22. panta 3. punkta k) apakšpunktu; i) ERAF atbalstam atbilstoši mērķim “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei”: 3,5 %; ii) Kohēzijas fonda atbalstam: 2,5 %; iii) ESF+ atbalstam: 4 % un programmām, uz ko attiecas ESF+ regulas 4. panta 1. punkta m) apakšpunkts: 5 %; iv) TPF atbalstam: 4 %; v) ERAF, ESF+ un Kohēzijas fondam, ja kopējā summa, kas dalībvalstij piešķirta atbilstoši mērķim “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei”, nepārsniedz 1 miljardu EUR, procentuālā daļa, ko atlīdzina par tehnisko palīdzību: 6 %; vi) EJZAF, AMIF, IDF un BMVI atbalstam: 6 %; vii) mērķa “Investīcijas nodarbinātībai un izaugsmei” programmām, kas attiecas tikai uz tālākajiem reģioniem, procentuālo daļu palielina par 1 procentpunktu; c) summa, kas piešķirta programmā identificētajai tehniskajai palīdzībai, atbilst procentuālajai daļai, kas noteikta b) apakšpunkta i)–vi) punktā katrai prioritātei un katram fondam.

6. Interreg programmu tehniskās palīdzības īpašie noteikumi ir izklāstīti Interreg regulā.

37. pants

Finansējums, kas nav saistīts ar dalībvalstu tehniskās palīdzības izmaksām

Papildus 36. pantā minētajam dalībvalsts var ierosināt sniegt papildu tehniskās palīdzības darbības nolūkā stiprināt publisko iestāžu un struktūru, saņēmēju un attiecīgo partneru spēju un efektivitāti, kas vajadzīga fondu efektīvai administrēšanai un izmantošanai.

Atbalstu šādām darbībām nodrošina ar finansējumu, kas nav saistīts ar izmaksām, kā minēts 95. pantā. Šāds finansējums var būt arī īpaša programma.

IV SADAĻA

UZRAUDZĪBA, IZVĒRTĒŠANA, KOMUNIKĀCIJA UN REDZAMĪBA

I NODAĻA

Uzraudzība

38. pants

Uzraudzības komiteja

1. Katra dalībvalsts pēc apspriešanās ar vadošo iestādi izveido komiteju programmas īstenošanas uzraudzībai (“uzraudzības komiteja”) trīs mēnešu laikā no dienas, kad attiecīgajai dalībvalstij paziņots par programmas apstiprināšanas lēmumu.

Dalībvalsts var izveidot vienu uzraudzības komiteju vairākām programmām.

2. Katra uzraudzības komiteja pieņem savu reglamentu, kurā ietver noteikumus par jebkāda interešu konflikta novēršanu un pārredzamības principa piemērošanu.

3. Uzraudzības komiteja tiekas vismaz reizi gadā un pārskata visus jautājumus, kas skar programmas progresu tās mērķu sasniegšanā.

4. Uzraudzības komitejas reglamentu un datus un informāciju, kas darīta zināma uzraudzības komitejai, publicē 49. panta 1. punktā minētajā tīmekļa vietnē, neskarot 69. panta 5. punktu.

5. Šā panta 1.–4. punktu nepiemēro programmām, kas attiecas vienīgi uz konkrēto mērķi, kurš izklāstīts ESF+ regulas 4. panta 1. punkta m) apakšpunktā, un saistītajai tehniskajai palīdzībai.

39. pants

Uzraudzības komitejas sastāvs

1. Katra dalībvalsts nosaka uzraudzības komitejas sastāvu un pārredzamā procesā nodrošina attiecīgo dalībvalsts iestāžu un starpniekstruktūru, kā arī 8. panta 1. punktā minēto partneru pārstāvju līdzsvarotu pārstāvību.

Katram uzraudzības komitejas loceklim ir balsstiesības. Reglaments regulē balsstiesību izmantošanu un sīkāk nosaka procedūru uzraudzības komitejā saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts institucionālo, tiesisko un finanšu sistēmu.

Reglaments var ļaut uzraudzības komitejas darbā piedalīties personām, kas nav locekles, tostarp EIB.

Uzraudzības komitejas priekšsēdētājs ir dalībvalsts vai vadošās iestādes pārstāvis.

Uzraudzības komitejas locekļu sarakstu publicē 49. panta 1. punktā minētajā tīmekļa vietnē.

2. Komisijas pārstāvji uzraudzības komitejas darbā piedalās kā uzraudzītāji un padomdevēji.

3. AMIF , IDF un BMVI uzraudzības komitejas darbā var piedalīties