2013R0168 — LV — 01.01.2016 — 001.002

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 168/2013 (2013. gada 15. janvāris) par divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 060, 2.3.2013., 52. lpp)

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 168/2013

(2013. gada 15. janvāris)

par divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļu un kvadriciklu apstiprināšanu un tirgus uzraudzību

(Dokuments attiecas uz EEZ)







EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, ▼C1 pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ▼B ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 1 ), saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru ( 2 ), tā kā: (1) Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā jānodrošina brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu pārvietošanās. Tādēļ ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/24/EK ( 3 ) par divriteņu vai trīsriteņu transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu tika izveidota visaptveroša šādu transportlīdzekļu EK tipa apstiprinājuma sistēma. Tās principi jāsaglabā šajā regulā un deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu. (2) Iekšējam tirgum būtu jādarbojas, pamatojoties uz pārredzamiem, vienkāršiem un saskaņotiem noteikumiem, kas nodrošinātu tiesisko noteiktību un skaidrību, no kā iegūtu gan uzņēmumi, gan patērētāji. (3) Lai vienkāršotu un paātrinātu tipa apstiprinājuma tiesību aktu pieņemšanu, ES transportlīdzekļa tipa apstiprinājuma tiesību aktiem piemēro jaunu regulatīvo pieeju, saskaņā ar kuru likumdevējs parastā likumdošanas procedūrā pieņem vienīgi pamatnoteikumus un pamatprincipus, savukārt sīkāku tehnisku normatīvu likumdošanu deleģē Komisijai. Attiecībā uz materiāltiesiskajām prasībām, šajā regulā tādējādi būtu jāiekļauj vienīgi pamatprasības par funkcionālo drošumu un ekoloģiskajiem raksturlielumiem, un Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras izstrādāt tehniskās specifikācijas. (4) Šai regulai nevajadzētu skart pasākumus, kas valstu vai Savienības līmenī tiek veikti attiecībā uz L kategorijas transportlīdzekļu lietošanu uz ceļa, piemēram, īpašas vadītāja apliecībai piemērojamas prasības, maksimālā ātruma ierobežojumus vai pasākumus, kas reglamentē konkrētu ceļu pieejamību. (5) Autotransporta nozarē un jo īpaši L kategorijas transportlīdzekļu nozarē būtu jāuzlabo tirgus uzraudzība, pilnveidojot tiesību normas, kas regulē ražošanas atbilstību, un nosakot piegādes ķēdes ekonomikas dalībnieku pienākumus. Īpaši precīzi būtu jādefinē dalībvalstu iestāžu, kas atbild par tipa apstiprinājumu un tirgus uzraudzību, uzdevumi un pienākumi, un jānosaka stingrākas prasības par tehnisko dienestu, kas veic tipa apstiprināšanas testus, kompetenci, pienākumiem un darba rādītājiem. Apstiprinātājiestāžu galvenajam uzdevumam joprojām vajadzētu būt nodrošināt atbilstību autotransporta nozares reglamentējošo tiesību aktu prasībām par tipa apstiprinājumu un ražošanas atbilstību, savukārt tirgus uzraudzību kopīgi var veikt dažādas valsts iestādes. Savienības un valstu līmenī būtu jāveic efektīva koordinēšana un uzraudzība, lai nodrošinātu, ka apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes efektīvi piemēro jaunos pasākumus. (6) Valstu iestāžu pienākumi, kas izklāstīti šajā regulā noteiktajās tirgus uzraudzības prasībās, ir konkrētāki par attiecīgajiem noteikumiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 765/2008 (2008. gada 9. jūlijs), ar ko nosaka akreditācijas un tirgus uzraudzības prasības attiecībā uz produktu tirdzniecību ( 4 ). (7) Šajā regulā būtu jāiekļauj materiāltiesiskās prasības par vides aizsardzību un transportlīdzekļu funkcionālo drošumu. Šīs regulas attiecīgo prasību galveno elementu izstrādē izmantots Komisijas 2010. gada 4. oktobrī veiktais ietekmes novērtējums, kurā izvērtēti dažādi risinājumi, minot iespējamās priekšrocības un trūkumus ekonomikas, vides, drošuma un sociālajā jomā. Minētajā analīzē iekļāva gan kvalitatīvus, gan kvantitatīvus aspektus. Salīdzinot dažādus iespējamos risinājumus, noteica vēlamos risinājumus, un tos lika par pamatu šai regulai. (8) Šīs regulas mērķis ir izveidot saskaņotus L kategorijas transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas noteikumus, tādējādi nodrošinot iekšējā tirgus darbību. L kategorijas transportlīdzekļi ir divu riteņu, trīs riteņu vai četru riteņu transportlīdzekļi, piemēram, pašgājēji divu riteņu transportlīdzekļi, tricikli un kvadricikli. Papildus tam, šīs regulas mērķis ir vienkāršot spēkā esošo tiesisko regulējumu, samazināt emisijas no L kategorijas transportlīdzekļiem, panākot, ka L kategoriju transportlīdzekļu emisiju īpatsvars kopējā autotransporta emisijās ir samērīgāks, uzlabot vispārējo drošumu, pielāgoties tehnikas attīstībai un pilnveidot tirgus uzraudzības noteikumus. (9) Lai nodrošinātu augsta līmeņa funkcionālo drošumu, darba drošību un vides aizsardzību, būtu jāsaskaņo tehniskās prasības un vides standarti, kas transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām piemērojami attiecībā uz tipa apstiprinājumu. (10) Konkrētu sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisko vienību uzstādīšanai transportlīdzeklim pēc tā laišanas tirgū, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā nevajadzētu skart šīs regulas mērķus. Tādēļ būtu jāveic attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu to, ka apstiprinātājiestāde pirms laišanas tirgū, reģistrēšanas vai nodošanas ekspluatācijā pārbauda transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, ko varētu uzstādīt transportlīdzekļiem un kas varētu nopietni traucēt tādu sistēmu darbību, kuras ir būtiskas vides aizsardzībai vai funkcionālajam drošumam. (11) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/1/EK (1995. gada 2. februāris) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu maksimālo projektēto ātrumu, maksimālo griezes momentu un motora maksimālo lietderīgo jaudu ( 5 ) deva dalībvalstīm iespēju savā teritorijā atteikt tādu transportlīdzekļu sākotnējo reģistrēšanu un turpmāku reģistrēšanu, kuru maksimālā lietderīgā jauda pārsniedz 74 kW. Vairākos zinātniskos pētījumos neapstiprinājās iedomātā saikne starp drošumu un absolūtās jaudas ierobežojumu. Šā iemesla dēļ un lai Savienības tirgū likvidētu iekšējos šķēršļus, šāda iespēja nebūtu jāsaglabā. Lai Savienībā palīdzētu samazināt lielo pašgājēju divriteņu transportlīdzekļu ceļu satiksmes negadījumos mirušo un cietušo personu skaitu, būtu jāievieš jauni, efektīvāki drošuma pasākumi. (12) Šajā regulā ir noteiktas ►C1 ekoloģisko raksturlielumu prasības ◄ divos posmos, no kuriem otrais posms (Euro 5) ir obligāts jauniem transportlīdzekļu tipiem no 2020. gada 1. janvāra, tādējādi radot ilgtermiņa plānošanas drošumu transportlīdzekļu izgatavotājiem un piegādes nozarei. Pamatojoties uz turpmākajiem pieejamiem datiem, šajā regulā paredzētajam vides ietekmes pētījumam vajadzētu nodrošināt papildu atbalstu, jo būs veikta modelēšana, konstatētas tehniskās īstenošanas iespējas un izmaksu lietderības analīze, pamatojoties uz attiecīgajā brīdī jaunākajiem pieejamiem datiem. Turklāt pētījumā cita starpā vajadzētu novērtēt īstenošanas iespējas un izmaksu lietderību saistībā ar atbilstības ekspluatācijā testēšanas prasībām, ārpuscikla emisiju prasībām un cieto daļiņu skaita emisiju limitu atsevišķām (apakš-)kategorijām. Ņemot vērā pētījuma rezultātus, Komisijai būtu jāapsver iespēja iesniegt priekšlikumu, ar kuru šie jaunie elementi tiktu ieviesti turpmākajos tiesību aktos par tipa apstiprinājumu, ko piemēros pēc šajā regulā paredzētajiem posmiem. (13) ES tipa apstiprinājuma sistēmas uzdevums ir ļaut katrai dalībvalstij apliecināt, ka konkrētam transportlīdzekļa tipam ir veiktas šajā regulā un deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti, pamatojoties uz šo regulu, noteiktās pārbaudes un ka tā izgatavotājs ir ieguvis tipa apstiprinājuma sertifikātu. Turklāt tā izgatavotājiem uzliek par pienākumu izdot atbilstības sertifikātu katram transportlīdzeklim, kas izgatavots saskaņā ar tipa apstiprinājumu. Ja transportlīdzeklim ir šāds sertifikāts, tad to var darīt pieejamu tirgū un reģistrēt lietošanai visā Savienībā. (14) Lai nodrošinātu, ka ražošanas atbilstības pārraudzības procedūra, kas ir viens no ES tipa apstiprināšanas sistēmas stūrakmeņiem, tiek pareizi īstenota un pareizi darbojas, kompetentai iestādei vai attiecīgi kvalificētam tehniskam dienestam, kas norīkots minētajam nolūkam, vajadzētu regulāri pārbaudīt izgatavotājus. (15) Šajā regulā apvienotas īpašas drošuma un ►C1 ekoloģisko raksturlielumu prasības ◄ . Tādēļ ir svarīgi izveidot noteikumus, kas garantē to, ka gadījumā, ja transportlīdzeklis rada nopietnu apdraudējumu lietotājiem vai videi, izgatavotājs vai jebkurš cits ekonomikas dalībnieks piegādes ķēdē veic efektīvus aizsargpasākumus, tostarp atsaukšanu Regulas (EK) Nr. 765/2008 20. panta nozīmē. Tādēļ apstiprinātājiestādēm būtu jāspēj izvērtēt, vai minētie pasākumi ir pietiekami. (16) Dažos atsevišķos gadījumos ir lietderīgi atļaut veikt valsts tipa apstiprināšanu mazām transportlīdzekļu sērijām. Lai izvairītos no stāvokļa ļaunprātīgas izmantošanas, mazu sēriju transportlīdzekļu vienkāršota procedūra būtu jāpiemēro vienīgi nelielā skaitā ražotiem transportlīdzekļiem. Tādēļ būtu precīzi jānosaka saražoto transportlīdzekļu skaits, kas atbilst mazās sērijas jēdzienam. (17) Savienība ir līgumslēdzēja puse ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Nolīgumam par vienotu tehnisko prasību pieņemšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos, un par nosacījumiem to apstiprinājumu savstarpējai atzīšanai, kas piešķirti, pamatojoties uz šīm prasībām (“Pārskatītais 1958. gada nolīgums”) ( 6 ). Lai vienkāršotu tipa apstiprinājuma tiesību aktus saskaņā ar ieteikumiem Komisijas 2006. gadā publicētajā ziņojumā ar nosaukumu “CARS 21: Konkurētspējīgas autobūves nozares tiesiskais regulējums 21. gadsimtam”, ir lietderīgi atcelt visas atsevišķās direktīvas, nesamazinot aizsardzības līmeni. Šajās direktīvās noteiktās prasības būtu jāpārņem šajā regulā vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, un tās attiecīgā gadījumā būtu jāaizstāj, atsaucoties uz attiecīgajiem Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomiskās komisijas (ANO EEK) noteikumiem, par kuriem Savienība ir nobalsojusi un kuriem Savienība ir pievienojusies un kuri ir pievienoti pārskatītajam 1958. gada nolīgumam. Lai samazinātu tipa apstiprināšanas administratīvo slogu, transportlīdzekļu izgatavotājiem jāļauj apstiprināt tipu saskaņā ar šo regulu, attiecīgā gadījumā tieši saņemot apstiprinājumu atbilstoši attiecīgajiem ANO EEK noteikumiem, kuri minēti šīs regulas pielikumos vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu. (18) Tādējādi ANO EEK noteikumi un to grozījumi, kurus Savienība ir atbalstījusi, piemērojot Lēmumu 97/836/EK, būtu jāiestrādā ES tipa apstiprināšanas tiesību aktos. Attiecīgi Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt nepieciešamos pielāgojumus šīs regulas pielikumos vai deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu. (19) Lai uzlabotu iekšējā tirgus darbību, jo īpaši attiecībā uz preču brīvu apriti, brīvību veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus, ir nepieciešama neierobežota piekļuve informācijai par transportlīdzekļu remontu, izmantojot standartformātu, ko lieto tehniskās informācijas iegūšanai, un efektīva konkurence transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācijas pakalpojumu tirgū. Liela šādas informācijas daļa saistīta ar iebūvētām diagnostikas sistēmām un to mijiedarbību ar citām transportlīdzekļa sistēmām. Ir lietderīgi noteikt tehniskās specifikācijas attiecībā uz izgatavotāju tīmekļa vietnēm, kā arī konkrēti pasākumi, lai mazajiem un vidējiem uzņēmumiem nodrošinātu pienācīgu piekļuvi. (20) Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu ( 7 ). (21) Lai šo regulu papildinātu ar papildu tehniskām detaļām, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu attiecībā uz prasībām par ekoloģisko raksturlielumu un spēkiekārtu veiktspēju, funkcionālo drošumu un transportlīdzekļu konstrukciju. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei. (22) Dalībvalstīm būtu jāparedz noteikumi par sankcijām, ko piemēro, ja tiek pārkāpta šī regula un deleģētie vai īstenošanas akti, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, un būtu jānodrošina to īstenošana. Minētajām sankcijām vajadzētu būt iedarbīgām, samērīgām un atturošām. (23) Lai varētu novērtēt un izlemt, vai uzlaboto bremžu sistēmu obligātās uzstādīšanas prasības ir jāattiecina arī uz citām motociklu kategorijām, Komisijai būtu jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei, pamatojoties inter alia uz dalībvalstu sniegtajiem datiem par ceļa satiksmes negadījumiem. (24) Lai gan nekas šajā regulā neliedz dalībvalstīm arī turpmāk piemērot katrai savas attiecīgās individuālās apstiprināšanas sistēmas, Komisijai, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, būtu jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par šādu valsts sistēmu darbību, jo Komisijai būtu vēlreiz jāapsver, vai ir iesniedzams tiesību akta priekšlikums attiecībā uz atsevišķo apstiprināšanas sistēmu saskaņošanu Savienības līmenī. (25) Saistībā ar to, ka tiek pārskatīta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2007/46/EK (2007. gada 5. septembris), ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai ( 8 ), būtu jāapsver iespēja nodalīt šo regulu no Direktīvas 2007/46/EK, ņemot vērā dalībvalstu gūto pieredzi šīs regulas piemērošanā, jo īpaši lai nodrošinātu taisnīgu konkurenci starp transportlīdzekļu kategorijām. (26) Lai nodrošinātu skaidrību, paredzamību, lietderību un vienkāršošanu, kā arī lai samazinātu slogu transportlīdzekļu izgatavotājiem, šajā regulā vajadzētu būt tikai nelielam skaitam īstenošanas posmu attiecībā uz jaunu emisiju līmeņu ieviešanu un drošuma prasībām. Nozarei būtu jādod pietiekami daudz laika, lai pielāgotos šajā regulā paredzētajiem jaunajiem noteikumiem un saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētajos un īstenošanas aktos noteiktajām tehniskajām specifikācijām un administratīvajiem noteikumiem. Ļoti būtiski ir savlaicīgi noteikt prasības, nodrošinot pietiekami daudz laika izgatavotājiem, lai tie izstrādātu, pārbaudītu un ieviestu tehniskus risinājumus sērijveida transportlīdzekļiem, kā arī izgatavotājiem un dalībvalstu apstiprināšanas iestādēm, lai ieviestu nepieciešamās administratīvās sistēmas. (27) Direktīva 2002/24/EK un tajā minētās atsevišķās direktīvas ir būtiski grozītas vairākas reizes. Skaidrības, racionalitātes un vienkāršības labad Direktīva 2002/24/EK un tajā minētās atsevišķās direktīvas būtu jāatceļ un jāaizstāj ar vienu regulu un nedaudziem deleģētiem un īstenošanas aktiem. Regulas pieņemšana nodrošina, ka attiecīgie noteikumi ir tieši piemērojami un tos var ātrāk un efektīvāk atjaunināt, lai labāk ņemtu vērā tehnikas attīstību. (28) Būtu jāatceļ šādas direktīvas: — Direktīva 2002/24/EK, — Padomes Direktīva 93/14/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu bremzēm ( 9 ), — Padomes Direktīva 93/30/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu skaņas signālierīcēm ( 10 ), — Padomes Direktīva 93/33/EEK (1993. gada 14. jūnijs) par pretaizdzīšanas ierīcēm, kas paredzētas tam, lai novērstu divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu neatļautu izmantošanu ( 11 ), — Padomes Direktīva 93/93/EEK (1993. gada 29. oktobris) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu masu un gabarītiem ( 12 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/1/EK, — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/24/EK (1997. gada 17. jūnijs) par dažām divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu detaļām un parametriem ( 13 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/7/EK (2000. gada 20. marts), kas attiecas uz divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem paredzētiem spidometriem ( 14 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/51/EK (2002. gada 19. jūlijs), par divriteņu un trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu radīto piesārņojošo vielu emisiju līmeņa samazināšanu ( 15 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/62/EK (2009. gada 13. jūlijs) par stiprinājuma vietu pakaļējās numura zīmes uzstādīšanai divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem ( 16 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/67/EK (2009. gada 13. jūlijs) par apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu divriteņu vai trīsriteņu mehāniskajiem transportlīdzekļiem ( 17 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/78/EK (2009. gada 13. jūlijs) par divriteņu mehānisko transportlīdzekļu atbalsta kājiņām ( 18 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/79/EK (2009. gada 13. jūlijs) par divriteņu mehānisko transportlīdzekļu līdzbraucēja roku turekļiem ( 19 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/80/EK (2009. gada 13. jūlijs) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu vadības ierīču, signalizatoru un indikatoru identifikāciju ( 20 ), — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/139/EK (2009. gada 25. novembris) par divriteņu vai trīsriteņu mehānisko transportlīdzekļu ar tiesību aktiem noteikto marķējumu ( 21 ). (29) Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus – proti, paredzēt saskaņotus noteikumus attiecībā uz administratīvajām un tehniskajām prasībām L kategorijas transportlīdzekļu tipa apstiprināšanai un tirgus uzraudzībai – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un to, ka to mēroga un ietekmes dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai, tā kā: IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.







I

NODAĻA

PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Priekšmets

1. Ar šo regulu nosaka visu 2. panta 1. punktā minēto jauno transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanas administratīvās un tehniskās prasības.

Šo regulu nepiemēro individuālu transportlīdzekļu apstiprināšanai. Tomēr dalībvalstis, kas piešķir šādus individuālus apstiprinājumus, pieņem jebkādus transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprinājumus, kuri piešķirti saskaņā ar šo regulu, nevis saskaņā ar attiecīgajiem valsts noteikumiem.

2. Ar šo regulu nosaka prasības par to transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzību, kuras ir jāapstiprina saskaņā ar šo regulu. Ar šo regulu arī nosaka prasības par šādu transportlīdzekļu detaļu un aprīkojuma tirgus uzraudzību.

3. Šī regula neskar ceļu satiksmes drošības tiesību aktu piemērošanu.

2. pants

Darbības joma

1. Šī regula attiecas uz visiem divu riteņu vai trīs riteņu transportlīdzekļiem un kvadricikliem saskaņā ar iedalījumu 4. pantā un I pielikumā (“L kategorijas transportlīdzekļi”), kas paredzēti braukšanai pa koplietošanas ceļiem, tostarp tos, kas konstruēti un izgatavoti vienā vai vairākos posmos, un uz šādiem transportlīdzekļiem konstruētām un izgatavotām sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kā arī detaļām un aprīkojumu.

Šī regula arī attiecas uz enduro motocikliem (L3e-AxE (x = 1, 2 vai 3)), triāla motocikliem (L3e-AxT (x = 1, 2 vai 3)) un smagajiem visurgājēju kvadricikliem (L7e-B), saskaņā ar iedalījumu 4. pantā un I pielikumā.

2. Šo regulu nepiemēro šādiem transportlīdzekļiem:

a) transportlīdzekļiem, kuru maksimālais projektētais ātrums nepārsniedz 6 km/h;

b) transportlīdzekļiem, kuri paredzēti vienīgi personām ar fizisko spēju ierobežojumu;

c) transportlīdzekļiem, kurus vada vienīgi gājējs;

d) transportlīdzekļiem, kuri paredzēti vienīgi izmantošanai sacensībās;

e) transportlīdzekļiem, kuri konstruēti un izgatavoti bruņoto spēku, civilās aizsardzības ugunsdzēsības dienestu, sabiedriskās kārtības uzturēšanas dienestu un neatliekamās medicīniskās palīdzības dienestu vajadzībām;

f) lauksaimniecības vai mežsaimniecības transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 167/2013 (2013. gada 5. februāris) par lauksaimniecības un mežsaimniecības transportlīdzekļu aptiprināšanu un tirgus uzraudzību ( 22 ), mašīnām, uz kurām attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/68/EK (1997. gada 16. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem pret gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no iekšdedzes motoriem, ko uzstāda visurgājējai tehnikai ( 23 ), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/42/EK (2006. gada 17. maijs) par mašīnām ( 24 ) un mehāniskajiem transportlīdzekļiem, uz kuriem attiecas Direktīva 2007/46/EK;

g) transportlīdzekļiem, kurus galvenokārt paredzēts izmantot apvidū, kur nav ceļa, un kuri projektēti braukšanai pa virsmām bez ceļa seguma;

h) velosipēdiem ar pedāļiem un palīgelektromotoru, kura nominālā maksimālā nepārtrauktā jauda ir mazāka par vai vienāda ar 250 W un kurš atslēdzas, ja velosipēdists pārtrauc griezt pedāļus, un citā gadījumā progresīvi samazinās un visbeidzot atslēdzas, pirms transportlīdzekļa ātrums sasniedz 25 km/h;

i) pašbalansa transportlīdzekļiem;

j) transportlīdzekļiem, kas nav aprīkoti ar vismaz vienu sēdvietu;

k) transportlīdzekļiem, kas aprīkoti ar tādu vadītāja vai braucēja sēdvietu, kuras R punkta augstums ir ≤ 540 mm L1e, L3e un L4e kategorijai vai ≤ 400 mm L2e, L5e, L6e un L7e kategorijai.

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā un II pielikumā uzskaitītajos aktos piemēro šādas definīcijas, ja vien tajos nav paredzēts citādi:

1) “tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

2) “tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir dokuments, ar ko apstiprinātājestāde oficiāli apliecina, ka ir apstiprināts transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips;

3) “gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka nepabeigta, pabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

4) “ES tipa apstiprinājums” ir procedūra, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips atbilst attiecīgiem šīs regulas administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

5) “ES tipa apstiprinājuma sertifikāts” ir sertifikāts, kura pamatā ir saskaņā ar šo regulu pieņemtā īstenošanas aktā iekļautais paraugs vai paziņojuma veidlapa, kas noteikta attiecīgajos ANO/EEK noteikumos, kuri minēti šajā regulā vai deleģētos aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu;

6) “sistēmas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka transportlīdzeklī iekļauta konkrēta tipa sistēma atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

7) “atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka atsevišķa tehniska vienība atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām saistībā ar vienu vai vairākiem konkrētiem transportlīdzekļu tipiem;

8) “sastāvdaļas tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprinājums, ar ko apstiprinātājiestāde apliecina, ka no transportlīdzekļa neatkarīga sastāvdaļa atbilst attiecīgiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām;

9) “valsts tipa apstiprinājums” ir tipa apstiprināšanas procedūra, kas noteikta ar attiecīgas dalībvalsts tiesību aktiem un kas ir spēkā vienīgi attiecīgās dalībvalsts teritorijā;

10) “atbilstības sertifikāts” ir transportlīdzekļa izgatavotāja izsniegts dokuments, ar kuru apliecināts, ka izgatavotais transportlīdzeklis atbilst apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam;

11) “bāzes transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, ko izmanto vairākposmu tipa apstiprināšanas procesa pirmajā posmā;

12) “nepabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas ir jāpabeidz vēl vismaz vienā posmā, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

13) “vairākos posmos pabeigts transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas iegūts vairākposmu tipa apstiprināšanas procesā un kas atbilst šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

14) “pabeigts transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kas nav jāpabeidz, lai tas atbilstu šīs regulas attiecīgajām tehniskajām prasībām;

15) “sistēma” ir apvienotu ierīču bloks, kas transportlīdzeklī veic vienu vai vairākas īpašas funkcijas un uz ko attiecas šīs regulas vai kāda deleģētā vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības;

16) “sastāvdaļa” ir ierīce, uz ko attiecas šīs regulas vai deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam saskaņā ar šo regulu un deleģēto vai īstenošanas aktu, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, ja minētajos aktos tas ir skaidri noteikts;

17) “atsevišķa tehniska vienība” ir ierīce, uz ko attiecas šīs regulas vai deleģēta vai īstenošanas akta, kas pieņemts saskaņā ar šo regulu, prasības, ko paredzēts izmantot kā transportlīdzekļa daļu un kam tipa apstiprinājumu var piešķirt atsevišķi no transportlīdzekļa, bet tikai attiecībā uz vienu vai vairākiem noteiktiem transportlīdzekļu tipiem, ja minētajos aktos tas ir skaidri noteikts;

18) “detaļas” ir produkti, ko izmanto transportlīdzekļa montāžai, kā arī rezerves daļas;

19) “aprīkojums” ir jebkurš produkts, kas nav detaļa un ar ko var papildināt transportlīdzekli vai ko var uzstādīt uz tā;

20) “oriģinālās detaļas vai aprīkojums”, ir detaļas vai aprīkojums, ko attiecīgā transportlīdzekļa montāžai izgatavo saskaņā ar transportlīdzekļa izgatavotāja noteiktiem detaļu vai aprīkojuma ražošanas specifikācijām un standartiem; tas aptver tādas detaļas un aprīkojumu, ko izgatavo vienā un tajā pašā ražošanas līnijā, kur izgatavo šīs detaļas vai aprīkojumu; ja nav pierādīts pretējais, uzskata, ka detaļas vai aprīkojums ir oriģinālas detaļas vai aprīkojums, ja izgatavotājs apliecina, ka detaļas vai aprīkojums atbilst to sastāvdaļu kvalitātei, kuras izmanto attiecīgā transportlīdzekļa montāžā un ir izgatavotas saskaņā ar transportlīdzekļa izgatavotāja specifikācijām un ražošanas standartiem;

21) “rezerves detaļas” ir produkti, ko uzstāda transportlīdzeklī vai uz tā, lai aizvietotu šā transportlīdzekļa oriģinālās detaļas, un kas ietver tādus produktus kā smēreļļas, kuras nepieciešamas transportlīdzekļa izmantošanai, izņemot degvielu;

22) “funkcionālais drošums” ir tādu nepieņemamu risku novēršana, kas saistīti ar fiziskiem savainojumiem vai personu veselības vai īpašuma apdraudējumiem, kuri izriet no mehānisku, hidraulisku, pneimatisku, elektrisku vai elektronisku sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nepareizas darbības radītā riska;

23) “uzlabota bremžu sistēma” ir bremžu pretbloķēšanas sistēma, kombinētā bremžu sistēma vai abas;

24) “bremžu pretbloķēšanas sistēma” ir sistēma, kas sajūt riteņa slīdi un automātiski modulē spiedienu, kas rada riteņa(-u) bremzētājspēku, lai samazinātu riteņa slīdes pakāpi;

25) “kombinētā bremžu sistēma” ir a) L1e un L3e kategorijas transportlīdzekļiem: darba bremžu sistēma, kur, iedarbinot vienu vadības ierīci, uz dažādiem riteņiem darbojas vismaz divas bremzes; b) L4e kategorijas transportlīdzekļiem: darba bremžu sistēma, kurā bremzes vismaz un priekšējiem un pakaļējiem riteņiem darbina ar vienu vadības ierīci (ja pakaļējo riteni un blakusvāģi bremzē ar vienu bremžu sistēmu, to uzskata par aizmugurējo bremzi); c) L2e, L5e, L6e un L7e kategorijas transportlīdzekļiem: darba bremžu sistēma, kur ar vienu vadības ierīci darbina bremzes uz visiem riteņiem;

26) “automātiska apgaismes ieslēgšana” ir apgaismes sistēmas ieslēgšana, kad aizdedzes slēdzis vai motora ieslēgšanas un izslēgšanas slēdzis ir ieslēgtā pozīcijā;

27) “piesārņojuma kontroles iekārta” ir transportlīdzekļa sastāvdaļas, kas kontrolē vai samazina izpūtēja vai iztvaikošanas emisijas;

28) “piesārņojuma kontroles rezerves iekārta” ir piesārņojuma kontroles iekārta vai šādu iekārtu apvienojums, ar ko plānots aizstāt oriģinālo piesārņojuma kontroles iekārtu un ko var apstiprināt kā atsevišķu tehnisko vienību;

29) “sēdvieta” ir: a) seglu veida sēdeklis, kurā sēž vadītājs vai pasažieris un kuru izmanto sēdēšanai jāteniski, vai b) jebkāds sēdeklis, kur vadītāja gadījumā var sēdēt cilvēks, kura lielums atbilst vismaz piecdesmitās procentīles pieauguša vīrieša antropomorfiska manekena lielumam;

30) “kompresijaizdedzes motors” jeb “CI motors” ir iekšdedzes motors, kas darbojas saskaņā ar dīzeļa ciklu;

31) “dzirksteļaizdedzes motors” jeb “PI motors” ir iekšdedzes motors, kas darbojas saskaņā ar “Otto” ciklu;

32) “hibrīda transportlīdzeklis” ir pašgājējs transportlīdzeklis ar vismaz diviem dažādiem enerģijas pārveidotājiem un divām dažādām enerģijas glabāšanas sistēmām (transportlīdzeklī), kas nodrošina transportlīdzekļa virzes kustību;

33) “hibrīda elektrisks transportlīdzeklis” ir tāds transportlīdzeklis, kas virzes kustības nodrošināšanai saņem enerģiju no diviem šādiem transportlīdzeklī esošiem enerģijas/jaudas avotiem: a) patērējamas degvielas; b) akumulatora, kondensatora, spararata/ģeneratora vai citas elektriskās enerģijas vai jaudas uzkrāšanas ierīces. Šajā definīcijā ietver arī transportlīdzekļus, kuri izmanto enerģiju no patērējamās degvielas tikai tam, lai uzlādētu elektrisko enerģijas/jaudas uzkrāšanas ierīci;

34) “spēkiekārta” ir iekšdedzes motors, elektrisks motors, jebkāda vairāku dažādu motora veidu kombinācija vai minēto motoru veidu apvienojums, vai jebkāds cita veida motors;

35) “maksimālā nominālā nepārtrauktā jauda” ir maksimums 30 minūtes jaudas pie elektromotora izejošās vārpstas, kā izklāstīts ANO EEK noteikumā Nr. 85;

36) “maksimālā neto jauda” ir iekšdedzes motora maksimālā jauda, ko iegūst izmēģinājumu stendā kloķvārpstas vai līdzvērtīgas sastāvdaļas galā;

37) “manipulācijas ierīce” ir jebkurš konstrukcijas elements, kas sajūt temperatūru, transportlīdzekļa ātrumu, motora apgriezienus un/vai noslogojums, pārnesumus, vakuumu kolektorā vai citus parametrus, lai izraisītu, modulētu, aizkavētu vai pārtrauktu jebkuras emisiju kontroles un izplūdes pēcapstrādes sistēmas daļas darbību, un kas samazina emisiju kontroles sistēmas efektivitāti paredzamos normālas transportlīdzekļa darbības un izmantošanas apstākļos;

38) “noturība” ir sastāvdaļu un sistēmu spēja saglabāties tā, lai pēc VII pielikumā noteiktā nobraukuma joprojām tiktu nodrošināta atbilstība 23. pantā un V pielikumā ►C1 noteiktajām ekoloģisko raksturlielumu prasībām ◄ un lai visā transportlīdzekļa ekspluatācijas laikā tiktu nodrošināts funkcionālais drošums, transportlīdzekli izmantojot parastos vai paredzamas darbības apstākļos un veicot tehnisko apkopi saskaņā ar izgatavotāja ieteikumiem;

39) “motora darba tilpums” ir: a) virzuļa motoriem – nominālais motora izgrūstais tilpums; b) rotormotoriem (Vankeļa motoriem) – dubults nominālais motora izgrūstais tilpums;

40) “iztvaikošanas emisijas” ir ogļūdeņražu iztvaikojumi, kas izdalās no mehāniskā transportlīdzekļa degvielas glabāšanas un padeves sistēmas un nevis no izpūtēja emisijām;

41) “SHED tests” ir transportlīdzekļa testēšana noslēgtā iztvaikojumu noteikšanas telpā, kurā veic īpašu iztvaikojumu emisiju testu;

42) “gāzveida degvielas sistēma” ir sistēma, ko veido gāzveida degvielas glabātuve, degvielas padeve, motoram uzstādītie degvielas uzskaites un kontroles bloki, lai darbinātu motoru ar sašķidrinātu naftas gāzi (LPG), ar saspiestu dabasgāzi (CNG) vai ūdeņradi, un kura paredzēta vienai, divām vai vairākām dažādām degvielām;

43) “gāzveida piesārņotājs” ir oglekļa monoksīda (CO), slāpekļa oksīdu (NOx), kas izteikti kā slāpekļa dioksīda (NO2) ekvivalents, un ogļūdeņražu (HC) atgāzes emisijas;

44) “izpūtēja emisijas” ir gāzveida piesārņotāju un cieto daļiņu emisijas no transportlīdzekļa izpūtēja;

45) “cietās daļiņas” ir atgāzes sastāvdaļas, ko izņem no atšķaidītās atgāzes maksimālajā temperatūrā 325 K (52 °C), izmantojot filtrus, kas aprakstīti testa procedūrā par vidējo izpūtēja emisiju noteikšanu;

46) “motociklu vispasaules saskaņotais testēšanas cikls” (WMTC) ir vispasaules saskaņots emisiju testēšanas laboratorijas cikls (WMTC), kā definēts ANO EEK globālajos tehniskajos noteikumā Nr. 2;

47) “izgatavotājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas apstiprinātājiestādei atbild par visiem tipa apstiprināšanas vai atļaujas piešķiršanas procesa aspektiem, par ražojumu atbilstības nodrošināšanu un kas ir arī atbildīga par izgatavoto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību tirgus uzraudzības jautājumiem neatkarīgi no tā, vai fiziskā vai juridiskā persona ir vai nav tieši iesaistīta visos transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstruēšanas un izgatavošanas posmos;

48) “izgatavotāja pārstāvis” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un ko izgatavotājs ir pienācīgi pilnvarojis, lai tā izgatavotāju pārstāvētu apstiprinātājiestādē vai tirgus uzraudzības iestādē un izgatavotāja vārdā darbotos, risinot jautājumus, uz ko attiecas šī regula;

49) “importētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un kas no trešās valsts laiž tirgū transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

50) “izplatītājs” ir fiziska vai juridiska persona piegādes ķēdē, kas nav izgatavotājs vai importētājs un kas tirgū dara pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

51) “ekonomikas dalībnieks” ir izgatavotājs, izgatavotāja pārstāvis, importētājs un izplatītājs;

52) “reģistrēšana” ir administratīva atļauja pastāvīgi, pagaidu kārtā vai uz īsu laiku nodot transportlīdzekli ekspluatācijā ceļu satiksmē, ieskaitot tā identificēšanu un kārtas numura piešķiršanu, ko sauc par reģistrācijas numuru;

53) “nodošana ekspluatācijā” ir transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma pirmā lietošana Savienībā tam paredzētajā nolūkā;

54) “laist tirgū” nozīmē Savienībā pirmo reizi darīt pieejamu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

55) “darīt pieejamu tirgū” nozīmē piegādāt transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu izplatīšanai vai izmantošanai tirgū, veicot komerciālu darbību, neatkarīgi no tā, vai to dara par atlīdzību vai bez maksas;

56) “apstiprinātājiestāde” ir dalībvalsts iestāde, kuru ir izveidojusi vai nozīmējusi dalībvalsts un par kuru dalībvalsts ir paziņojusi Komisijai, kuras kompetencē ir visi transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprināšanas aspekti, atļauju piešķiršanas process, apstiprinājuma sertifikātu izsniegšana un – vajadzības gadījumā – to atsaukšana vai noraidīšana, kontaktpunkta funkcijas attiecībās ar citu dalībvalstu apstiprinātājiestādēm, tehnisku dienestu norīkošana, un kurai ir arī jānodrošina, lai izgatavotājs pildītu savus pienākumus attiecībā uz ražošanas atbilstību;

57) “tirgus uzraudzības iestāde” ir dalībvalsts iestāde, kas atbildīga par tirgus uzraudzības īstenošanu attiecīgās valsts teritorijā;

58) “tirgus uzraudzība” ir darbības un pasākumi, ko īsteno valsts iestādes, lai nodrošinātu, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kuras dara pieejamas tirgū, atbilst attiecīgajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos noteiktajām prasībām un neapdraud veselību, drošumu vai jebkuru citu sabiedrisko interešu aizsardzības aspektu;

59) “valsts iestāde” ir apstiprinātājiestāde, vai jebkura cita iestāde, kura dalībvalstī ir iesaistīta tirgus uzraudzības, robežu kontroles vai reģistrēšanas darbībās attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu un ir par šīm darbībām atbildīga;

60) “tehniskais dienests” ir organizācija vai struktūra, ko dalībvalsts apstiprinātājiestāde ir norīkojusi kā testēšanas laboratoriju testu veikšanai vai kā atbilstības izvērtētāju struktūru, kas apstiprinātājiestādes uzdevumā veic pirmo izvērtēšanu un citus testus vai pārbaudes, lai gan apstiprinātājiestāde arī pati var veikt šīs funkcijas;

61) “paštestēšana” ir testu veikšana savās telpās, testu rezultātu reģistrēšana un ziņojuma, tostarp secinājumu, iesniegšana apstiprinātājiestādei, ko veic izgatavotājs, kas norīkots par tehnisko dienestu, lai izvērtētu atbilstību konkrētām prasībām;

62) “virtuāla testēšanas metode” ir datorsimulācijas, arī aprēķini, kas rāda, vai transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība atbilst saskaņā ar 32. panta 6. punktu pieņemtajā deleģētajā aktā ietvertajām tehniskajām prasībām, neprasot izmantot pašu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķo tehnisko vienību;

63) “iebūvēta diagnostikas sistēma” jeb “OBD sistēma” ir sistēma, kura spēj noteikt iespējamo nepareizas darbības zonu, izmantojot kļūdu kodus, kas glabājas datora atmiņā;

64) “transportlīdzekļa remonta un tehniskās apkopes informācija” ir visa informācija, kas vajadzīga transportlīdzekļa diagnosticēšanai, apkopei, tehniskajai apskatei, regulārai uzraudzībai, remontam, pārprogrammēšanai vai atiestatīšanai un kuru izgatavotāji nodrošina saviem sertificētajiem tirgotājiem/remontētājiem, ietverot visus turpmākos grozījumus un pielikumus pie šādas informācijas. Minētajā informācijā ir iekļauta visa informācija, kas nepieciešama detaļu un aprīkojuma uzstādīšanai transportlīdzekļos;

65) “neatkarīgs uzņēmums” ir uzņēmums, kas nav sertificēts tirgotājs vai remontētājs, kurš tieši vai netieši ir iesaistīts transportlīdzekļu remontā un tehniskajā apkopē, īpaši remonta iekārtu, instrumentu vai rezerves daļu remontētāji, izgatavotāji vai izplatītāji, tehniskās informācijas publicētāji, automobiļu klubi, uzņēmumi, kas nodrošina palīdzību uz ceļiem, piedāvā pārbaudes un testēšanas pakalpojumus un mācības alternatīvās degvielas transportlīdzekļu iekārtu uzstādītājiem, izgatavotājiem un remontētājiem;

66) “sertificēts remontētājs” ir transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes pakalpojumu veicējs, kas darbojas transportlīdzekļu piegādātāja izveidotā izplatīšanas sistēmā;

67) “sērijas beigu transportlīdzeklis” ir jebkurš transportlīdzeklis, kurš ir daļa no tāda inventāra, ko nevar laist tirgū vai vairs nevar darīt pieejamu tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā, jo spēkā ir stājušās jaunas tehniskas prasības, attiecībā uz kurām šis transportlīdzeklis nav apstiprināts;

68) “dicikls” (PTW) ir pašgājējs divu riteņu transportlīdzeklis, pie tiem pieder arī pašgājēji divriteņi, divu riteņu mopēdi un divu riteņu motocikli;

69) “tricikls” ir pašgājējs trīs riteņu transportlīdzeklis atbilstoši transportlīdzekļu L5e kategorijas kritērijiem;

70) “kvadricikls” ir četru riteņu transportlīdzeklis atbilstoši transportlīdzekļu L6e vai L7e kategorijai;

71) “pašbalansa transportlīdzeklis” ir transportlīdzekļa koncepcija, kam raksturīgs nestabils līdzsvars un kam nepieciešama papildu vadības sistēma līdzsvara noturēšanai; pie tiem pieder pašgājēji vienriteņa transportlīdzekļi vai pašgājēji divriteņu, divgrambu transportlīdzekļi;

72) “sapāroti riteņi” ir divi riteņi, kas uzstādīti uz vienas ass un ko uzskata par vienu riteni, ja attālums starp to zonu centriem, kurās tie saskaras ar zemi, nepārsniedz 460 mm;

73) “transportlīdzekļa tips” ir transportlīdzekļu grupa, ieskaitot konkrētas kategorijas variantus un versijas, kam neatšķiras vismaz šādi būtiski aspekti: a) kategorija un apakškategorija; b) izgatavotājs; c) šasija, rāmis, balstrāmis, grīdas panelis vai konstrukcija, kurai piestiprinātas galvenās sastāvdaļas; d) izgatavotāja noteiktais tipa apzīmējums;

74) “variants” ir viena tipa transportlīdzeklis: a) kam ir vienādas virsbūves formas pamatiezīmes; b) kam ir vienāda spēkiekārta un spēkiekārtas konfigurācija; c) kam, ja iekšdedzes motors ir spēkiekārtas daļa, ir vienāds motora darbības cikls; d) kam ir vienāds cilindru skaits un izvietojums; e) kam ir vienāda tipa pārnesumkārba; f) kam starpība starp darba kārtībā esošu transportlīdzekļu masas mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 20 % no mazākās vērtības; g) kam starpība starp maksimālās pieļaujamās transportlīdzekļa masas mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 20 % no mazākās vērtības; h) kam starpība starp spēka iekārtas cilindru tilpuma (iekšdedzes iekārtai) mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 30 % no zemākās vērtības, un i) kam starpība starp spēka iekārtas izejas jaudas mazāko vērtību un lielāko vērtību nepārsniedz 30 % no mazākās vērtības;

75) “varianta versija” ir transportlīdzeklis, ko veido 29. panta 10. punktā minētajā informācijas paketē redzamo pozīciju apvienojums;

76) “ārdedzes motors” ir siltuma motors, kurā sadegšanas un izplešanās kameras ir fiziski atdalītas un iekšējais darba šķidrums tiek uzkarsēts ar sadegšanu ārējā avotā; ārējās sadegšanas radītais siltums izpleš iekšējo darba šķidrumu, kas, izplešoties un iedarbojoties uz dzinēja mehānismu, rada kustību un izmantojamu darbu;

77) “spēka piedziņa” ir transportlīdzekļa sastāvdaļas un sistēmas, kas rada spēku un pārvada to līdz ceļa virsmai, tostarp motors(-i), motoru vadības sistēmas vai jebkurš cits kontroles bloks, piesārņojuma vides aizsardzības kontroles ierīces, tostarp piesārņotāju emisiju un trokšņa mazināšanas sistēmas, transmisija un tās kontroles ierīces, kas ir vai nu piedziņas vārpsta, vai siksnas piedziņa, vai ķēdes piedziņa, diferenciāļi, galvenā piedziņa un dzītā riteņa riepa (rādiuss);

78) “vienas degvielas transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, kas konstruēts darbināšanai ar galvenokārt viena veida degvielu;

79) “vienas degvielas ar gāzi darbināms transportlīdzeklis” ir vienas degvielas transportlīdzeklis, ko galvenokārt darbina ar LPG, NG/biometānu vai ūdeņradi, bet kam var būt arī benzīna sistēma neparedzētiem gadījumiem vai tikai motora iedarbināšanai, ja benzīna tvertnes ietilpība nav lielāka par 5 litriem;

80) “E5” ir degvielas maisījums, kurā ir 5 % bezūdens etanola un 95 % benzīna;

81) “LPG” ir sašķidrinātā naftas gāze, kura sastāv no propāna un butāna, kas ir sašķidrināti, glabājot tos zem spiediena;

82) “NG” ir dabasgāze, kurai ir ļoti liels metāna saturs;

83) “biometāns” ir atjaunojama dabasgāze, ko iegūst no organiskiem avotiem un kas sākumā ir biogāze, bet tad tiek attīrīta procesā, kurā biogāze tiek pārveidota par biometānu, atdalot biogāzes piemaisījumus, piemēram, oglekļa dioksīdu, siloksānus un ogļūdeņraža sulfīdus (H2S);

84) “divu degvielu transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis ar divām atsevišķām degvielas tvertņu sistēmām, ko var darbināt nepilnu laiku ar divām dažādām degvielām un kas konstruēts tā, lai to pa kārtai darbinātu tikai ar vienu degvielu;

85) “divu degvielu ar gāzi darbināms transportlīdzeklis” ir divu degvielu transportlīdzeklis, ko var darbināt ar benzīnu un LPG, NG/biometānu vai ūdeņradi;

86) “pielāgojamas degvielas transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis ar vienu degvielas padeves sistēmu, ko var darbināt ar dažādiem divu vai vairāku degvielu maisījumiem;

87) “E85” ir degvielas maisījums, kurā ir 85 % bezūdens etanola un 15 % benzīna;

88) “ar etanolu darbināms pielāgojamas degvielas transportlīdzeklis” ir ar pielāgojamu degvielu darbināms transportlīdzeklis, ko var darbināt ar benzīnu vai benzīna un etanola maisījumu, kurā etanola piejaukums nepārsniedz 85 %;

89) “H2NG” ir degvielas maisījums, kas sastāv no ūdeņraža un dabasgāzes;

90) “pielāgojamas degvielas H2NG transportlīdzeklis” ir ar pielāgojamu degvielu darbināms transportlīdzeklis, ko var darbināt ar dažādiem ūdeņraža un NG/biometāna maisījumiem;

91) “ar biodegvielu darbināms pielāgojamas degvielas transportlīdzeklis” ir ar pielāgojamu degvielu darbināms transportlīdzeklis, ko var darbināt ar minerāldīzeļdegvielu vai minerāldīzeļdegvielas un biodīzeļdegvielas maisījumu;

92) “B5” ir degvielas maisījums, kurā ir līdz 5 % biodīzeļa un 95 % naftas dīzeļa;

93) “biodīzelis” no augu eļļas vai dzīvnieku taukiem iegūta dīzeļdegviela, ko veido ilgtspējīgā veidā iegūti garas ķēdes alkilesteri;

94) “pilnībā elektrisks transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, ko darbina: a) sistēma, ko veido viena vai vairākas elektroenerģijas glabāšanas iekārtas, viena vai vairākas elektriskās jaudas pārveidošanas iekārtas un viena vai vairākas elektriskās mašīnas, kas glabāto elektroenerģiju pārvērš mehāniskā enerģijā, kuru padod riteņiem transportlīdzekļa virzes kustības nodrošināšanai; b) papildu elektrospēkiekārta, kas uzstādīta transportlīdzeklim, kuru paredzēts darbināt ar pedāļiem;

95) “ūdeņraža kurināmā elementa transportlīdzeklis” ir transportlīdzeklis, ko darbina ar kurināmā elementu, kurā ūdeņraža ķīmisko enerģiju pārvērš elektroenerģijā transportlīdzekļa virzes kustībai;

96) “R punkts” jeb “sēdekļa atskaites punkts” ir projektētais punkts, ko katrai sēdvietai definē transportlīdzekļa izgatavotājs un ko nosaka attiecībā pret trīsdimensiju koordinātu sistēmu.

Atsauces šajā regulā uz prasībām, procedūrām vai nosacījumiem, kas noteikti šajā regulā, ir uzskatāmas par atsaucēm uz tādām prasībām, procedūrām vai nosacījumiem, kas noteikti šajā regulā, kā arī ar deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.

4. pants

Transportlīdzekļu kategorijas

1. Pie L kategorijas transportlīdzekļiem pieder pašgājēji divu, trīs un četru riteņu transportlīdzekļi saskaņā ar iedalījumu šajā pantā un I pielikumā, tai skaitā pašgājēji divriteņi, divu un trīs riteņu mopēdi, divu un trīs riteņu motocikli, motocikli ar blakusvāģi, vieglie un smagie ceļu kvadricikli, kā arī vieglie un smagie slēgtas virsbūves kvadricikli.

2. Šajā regulā piemēro šādas transportlīdzekļu kategorijas un apakškategorijas, kuru apraksts atrodams I pielikumā:

a) L1e kategorija (vieglais pašgājējs divu riteņu transportlīdzeklis), ko sīkāk iedala: i) L1e-A apakškategorija (pašgājējs divritenis); ii) L1e-B apakškategorija (divu riteņu mopēds);

b) L2e kategorija (trīs riteņu mopēds), ko sīkāk iedala: i) L2e-P apakškategorija (trīs riteņu mopēds, kas paredzēts pasažieru pārvadāšanai); ii) L2e-U apakškategorija (trīs riteņu mopēds, kas paredzēts kravas pārvadāšanai);

c) L3e kategorija (divu riteņu motocikls), ko sīkāk iedala: i) pēc motocikla jaudas ( 25 ): — L3e-A1 apakškategorija (mazjaudas motocikls), — L3e-A2 apakškategorija (vidējas jaudas motocikls), — L3e-A3 apakškategorija (lieljaudas motocikls); ii) pēc īpašā lietojuma: — L3e-A1E, L3e-A2E vai L3e-A3E enduro motocikli, — L3e-A1T, L3e-A2T vai L3e-A3T triāla motocikli;

d) L4e kategorija (divu riteņu motocikls ar blakusvāģi);

e) L5e kategorija (tricikls), ko sīkāk iedala: i) L5e-A apakškategorija (tricikls), transportlīdzeklis, kas galvenokārt paredzēts pasažieru pārvadāšanai; ii) L5e-B apakškategorija (komercijas tricikls), kravas tricikls, kas projektēts vienīgi kravas pārvadāšanai;

f) L6e kategorija (vieglais kvadricikls), ko sīkāk iedala: i) L6e-A apakškategorija (vieglais ceļu kvadricikls); ii) L6e-B apakškategorija (vieglais slēgtas virsbūves kvadricikls), ko sīkāk iedala: — L6e-BU grupa (vieglais slēgtas virsbūves kvadricikls kravas pārvadāšanai): kravas transportlīdzeklis, kas projektēts vienīgi kravas pārvadāšanai, — L6e-BP grupa (vieglais slēgtas virsbūves kvadricikls pasažieru pārvadāšanai): transportlīdzeklis, kas projektēts galvenokārt pasažieru pārvadāšanai;

g) L7e kategorija (smagais kvadricikls), ko sīkāk iedala: i) L7e-A apakškategorija (smagais ceļu kvadricikls), ko sīkāk iedala: — L7e-A1: A1 ceļu kvadricikls, — L7e-A2: A2 ceļu kvadricikls; ii) L7e-B apakškategorija (smagais visurgājēju kvadricikls), ko sīkāk iedala: — L7e-B1: visurgājēju kvadricikls, — L7e-B2: blakusvietu bagijs; iii) L7e-Ce apakškategorija (smagais slēgtas virsbūves kvadricikls), ko sīkāk iedala: — L7e-CU grupa: (smagais slēgtas virsbūves kvadricikls kravas vajdazībām) kravas transportlīdzeklis, kas projektēts vienīgi kravu pārvadāšanai, — L7e-CP grupa: (smagais slēgtas virsbūves kvadricikls pasažieru pārvadāšanai) transportlīdzeklis, kas projektēts galvenokārt pasažieru pārvadāšanai.

3. Šā panta 2. punktā minētos L kategorijas transportlīdzekļus sīkāk iedala pēc transportlīdzekļa spēkiekārtas:

a) iekšdedzes motors; — kompresijaizdedzes (CI), — dzirksteļaizdedzes (PI);

b) ārdedzes motors, turbīna vai rotormotors, turklāt ►C1 ekoloģisko raksturlielumu un funkcionālā drošuma prasību ◄ atbilsmes nolūkos ar šādu spēkiekārtu aprīkotu transportlīdzekli neatšķir no transportlīdzekļa ar PI iekšdedzes motoru;

c) motors, kas darbojas ar saspiestu gaisu un kura izdalīto piesārņotāju un/vai inerto gāzu daudzums nepārsniedz apkārtējā gaisā esošo piesārņotāju un/vai inerto gāzu daudzumu, turklāt attiecībā uz funkcionālā drošuma prasībām un degvielas glabāšanu un padevi šādu transportlīdzekli uzskata par darbināmu ar gāzveida degvielu;

d) elektromotors;

e) hibrīda transportlīdzeklis, kurā apvienotas šā punkta a), b), c) vai d) apakšpunktā minētās spēkiekārtas konfigurācijas vai jebkāds vairāku minēto spēkiekārtas konfigurāciju apvienojums, tai skaitā dažādi iekšdedzes un/vai elektriskie motori.

4. Attiecībā uz 2. punktā minēto L kategorijas transportlīdzekļu klasifikāciju transportlīdzeklis, kas neatbilst konkrētai kategorijai, jo pārsniedz vismaz vienu minētajai kategorijai noteikto parametru, pieder pie nākamās kategorijas ar atbilstošiem kritērijiem. Šis noteikums attiecas uz šādām kategoriju grupām un apakškategorijām:

a) kategorija L1e ar apakškategorijām L1e-A un L1e-B un kategorija L3e ar apakškategorijām L3e-A1, L3e-A2 un L3e-A3;

b) kategorija L2e un kategorija L5e ar apakškategorijām L5e-A un L5e-B;

c) kategorija L6e ar apakškategorijām L6e-A un L6e-B un kategorija L7e ar apakškategorijām L7e-A, L7e-B un L7e-C;

d) cita loģiska kategoriju un/vai apakškategoriju secība, ko noteicis izgatavotājs un apstiprinājusi apstiprinātājiestāde.

5. Neskatoties šā panta 1. līdz 4. punktā un I pielikumā izklāstītajiem klasifikācijas kritērijiem, lai saskaņotu ►C1 ekoloģisko raksturlielumu testa procedūras ◄ starptautiskā līmenī, par atsauci ņemot ANO EEK noteikumus un ANO EEK globālos tehniskos noteikumus, piemēro papildu apakškategorijas, kas dotas V pielikumā.

5. pants

Masas braukšanas kārtībā noteikšana

1. Darba kārtībā esoša L kategorijas transportlīdzekļa masu nosaka, izmērot normālai izmantošanai gatava transportlīdzekļa masu bez kravas un tajā iekļauj:

a) šķidrumu masu;

b) standarta aprīkojuma masu saskaņā ar izgatavotāja specifikāciju;

c) degvielas masu degvielas tvertnēs, kas uzpildītas vismaz līdz 90 % no to tilpuma: Šā apakšpunkta nolūkos: i) ja transportlīdzekli darbina ar “šķidru degvielu”, to uzskata par “degvielu”; ii) ja transportlīdzekli darbina ar šķidru “degvielas/eļļas maisījumu”: — ja degviela transportlīdzekļa darbināšanai un smēreļļa ir iepriekš samaisīta, tad šo “premiksu” uzskata par “degvielu”, — ja degvielu transportlīdzekļa darbināšanai un smēreļļu uzglabā atsevišķi, tad tikai degvielu transportlīdzekļa darbināšanai uzskata par “degvielu”; vai iii) ja transportlīdzekli darbina ar gāzveida degvielu, sašķidrinātu gāzveida degvielu vai ar saspiestu gaisu, “degvielas” masu gāzveida degvielas tvertnē(-ēs) c) apakšpunktā var uzskatīt par 0 kg;

d) virsbūves, kabīnes un durvju masu; un

e) stiklojuma, sakabes, rezerves riteņa(-u) masu, kā arī instrumentu masu.

2. Darba kārtībā esoša L kategorijas transportlīdzekļa masā neiekļauj:

a) vadītāja (75 kg) un pasažiera (65 kg) masu;

b) pie kravas platformas uzstādītu mašīnu vai aprīkojuma masu;

c) ja tas ir hibrīda transportlīdzeklis vai to virza vienīgi elektroenerģija, – virzes kustību nodrošinošo akumulatoru masu;

d) ja transportlīdzeklis paredzēts vienai, divām vai vairākām dažādām degvielām, -gāzveida degvielas sistēmas masu, kā arī gāzveida degvielas glabāšanas tvertņu masu; un

e) ja transportlīdzekļa virzes kustību nodrošina ar saspiestu gaisu, – saspiestā gaisa glabāšanas tvertņu masu.







II

NODAĻA

VISPĀRĪGI PIENĀKUMI

6. pants

Dalībvalstu pienākumi

1. Dalībvalstis izveido vai norīko apstiprināšanas jautājumos kompetentas apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kas ir kompetentas jautājumos par tirgus uzraudzību saskaņā ar šo regulu. Dalībvalstis informē Komisiju par šādu iestāžu izveidi un norīkošanu.

Paziņojumā par apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm norāda to nosaukumu, adresi, tostarp elektronisko adresi, kā arī to kompetences jomu. Komisija savā tīmekļa vietnē publicē apstiprinātājiestāžu sarakstu un informāciju par tām.

2. Dalībvalstis ļauj laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā vienīgi tādus transportlīdzekļus, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām.

3. Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo un netraucē laist tirgū, reģistrēt vai nodot ekspluatācijā transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ar pamatojumu, kas saistīts ar uzbūves un darbības aspektiem, uz kuriem attiecas šī regula, ja tie atbilst tajā ietvertajām prasībām.

4. Dalībvalstis organizē un veic transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, kas nonāk Savienības tirgū, tirgus uzraudzību un kontroli saskaņā ar III nodaļu Regulā (EK) Nr. 765/2008.

7. pants

Apstiprinātājiestāžu pienākumi

1. Apstiprinātājiestādes nodrošina, lai izgatavotāji, kas iesniedz pieteikumus tipa apstiprināšanai, pildītu tiem šajā regulā paredzētās saistības.

2. Apstiprinātājiestādes apstiprina vienīgi tādus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības, kas atbilst šīs regulas prasībām.

8. pants

Tirgus uzraudzības pasākumi

1. Attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, par kurām saņemts tipa apstiprinājums, tirgus uzraudzības iestādes veic atbilstīgas un pietiekamas dokumentu pārbaudes, ņemot vērā noteiktos riska novērtēšanas principus, sūdzības un citu informāciju.

Tirgus uzraudzības iestādes var pieprasīt ekonomikas dalībniekiem nodrošināt tādu dokumentu un informācijas pieejamību, kā tās to uzskata par vajadzīgu, lai īstenotu savas darbības.

Ja ekonomikas dalībnieki iesniedz atbilstības sertifikātus, tirgus uzraudzības iestādes šādus sertifikātus pienācīgi ņem vērā.

2. Attiecībā uz detaļām un aprīkojumu, uz kuru neattiecas šā panta 1. punkts, pilnībā piemēro Regulas (EK) Nr. 765/2008 19. panta 1. punktu.

9. pants

Izgatavotāju pienākumi

1. Izgatavotāji nodrošina, lai tad, ja to transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tiek laistas tirgū vai nodotas ekspluatācijā, tās būtu izgatavotas un apstiprinātas atbilstoši prasībām, kas noteiktas šajā regulā un saskaņā ar šo regulu pieņemtajos deleģētos un īstenošanas aktos.

2. Vairākposmu tipa apstiprināšanā katrs izgatavotājs ir atbildīgs par to sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķo tehnisko vienību apstiprināšanu un ražošanas atbilstību, kuras pievieno tajā transportlīdzekļa pabeigtības posmā, par ko atbild attiecīgais izgatavotājs. Izgatavotājs, kas pārveido iepriekšējos posmos jau apstiprinātas sastāvdaļas vai sistēmas, ir atbildīgs par pārveidoto sastāvdaļu un sistēmu apstiprināšanu un ražošanas atbilstību.

3. Izgatavotāji, kas pārveido nepabeigtu transportlīdzekli tādā veidā, ka tas ir klasificējams citā transportlīdzekļu kategorijā un tādējādi mainās juridiskās prasības, kuras jau novērtētas iepriekšējā apstiprināšanas posmā, arī ir atbildīgi par to prasību ievērošanu, kas piemērojamas transportlīdzekļu kategorijai, kurā klasificējams pārveidotais transportlīdzeklis.

4. Šajā regulā ietverto transportlīdzekļu, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanas nolūkiem izgatavotāji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, ieceļ vienu pārstāvi, kurš veic uzņēmējdarbību Savienībā un tos pārstāv apstiprinātājiestādē.

5. Turklāt izgatavotāji, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Savienības, tirgus uzraudzības vajadzībām ieceļ vienu pārstāvi, kurš veic uzņēmējdarbību Savienībā un kurš var būt 4. punktā minētais pārstāvis vai papildu pārstāvis.

6. Izgatavotāji atbild apstiprinātājiestādei par visiem apstiprināšanas aspektiem un ražojumu atbilstības nodrošināšanu neatkarīgi no tā, vai viņi ir tieši iesaistīti visos transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības izgatavošanas posmos.

7. Atbilstīgi šai regulai un ar deleģētiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, izgatavotāji nodrošina, lai būtu izveidotas procedūras, kas nodrošina pastāvīgu atbilstību apstiprinātajam tipam sērijveida ražošanā. Saskaņā ar VI nodaļu tiek ņemtas vērā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības konstrukcijas vai raksturlielumu izmaiņas, kā arī izmaiņas prasībās, uz kurām atsaucoties deklarēta transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstība.

8. Papildus tiesību aktos noteiktajai marķēšanai un tipa apstiprinājuma marķējumiem, ko izgatavotāji piestiprina uz transportlīdzekļiem, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām saskaņā ar 39. pantu, izgatavotāji uz transportlīdzekļiem, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuras darītas pieejamas tirgū, norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi Savienībā, kur ar tiem var sazināties, vai tad, ja šādi attiecīgo informāciju norādīt nav iespējams, norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai.

9. Kamēr izgatavotāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.

10. pants

Izgatavotāju pienākumi saistībā ar produktiem, kas neatbilst prasībām vai kas rada nopietnu apdraudējumu

1. Ja izgatavotāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka to tirgū laistais vai ekspluatācijā nodotais transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šai regulai vai saskaņā ar šo regulu pieņemtiem deleģētiem un īstenošanas aktiem, tie nekavējoties veic korektīvus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu konkrētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai attiecīgā gadījumā to izņemtu no tirgus un ekspluatācijas vai atsauktu.

Izgatavotājs to nekavējoties dara zināmu apstiprinātājiestādei, kura piešķīrusi apstiprinājumu, sniedzot šai iestādei izsmeļošu informāciju jo īpaši par neatbilstību un par veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.

2. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, izgatavotāji nekavējoties informē to dalībvalstu apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums darīts pieejams tirgū vai nodots ekspluatācijā, sniedzot attiecīgajām iestādēm izsmeļošu informāciju jo īpaši par neatbilstību prasībām un par katru veikto korektīvo pasākumu.

3. Izgatavotāji glabā 29. panta 10. punktā minēto informācijas paketi un transportlīdzekļa izgatavotājs turklāt glabā arī 38. pantā minēto atbilstības sertifikātu kopijas, nodrošinot, ka attiecīgie dokumenti apstiprinātājiestādēm ir pieejami 10 gadus pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un piecus gadus pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū.

4. Pēc valsts kompetentās iestādes pamatota pieprasījuma izgatavotāji ar apstiprinājuma iestādes starpniecību kompetentajai iestādei tai viegli saprotamā valodā iesniedz ES tipa apstiprinājuma sertifikāta vai 51. panta 1. punktā minētās atļaujas kopiju, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību. Izgatavotāji sadarbojas ar attiecīgo valsts iestādi, saskaņā ar 20. pantu Regulā (EK) Nr. 765/2008 veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada tirgū laisti, reģistrēti vai ekspluatācijā nodoti izgatavotāju transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības.

11. pants

Izgatavotāja pārstāvju pienākumi saistībā ar tirgus uzraudzību

Saistībā ar tirgus uzraudzību izgatavotāja pārstāvis veic uzdevumus, kas noteikti no izgatavotāja saņemtajā pilnvarojumā. Ar minēto pilnvarojumu pārstāvim ir ļauts veikt vismaz šādas darbības:

a) saņemt piekļuvi 27. pantā minētajai informācijas mapei un 38. pantā minētajiem atbilstības sertifikātiem, lai pārstāvis varētu nodrošināt, ka apstiprinātājiestādēm attiecīgie dokumenti ir pieejami 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū;

b) pēc pamatota apstiprinātājiestādes pieprasījuma sniegt šai iestādei visu vajadzīgo informāciju un dokumentus, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības ražošanas atbilstību;

c) pēc apstiprinātājiestāžu vai tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma ar tām sadarboties, veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu nopietnu apdraudējumu, kuru rada attiecīgajā pilnvarojumā iekļautie transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojums.

12. pants

Importētāju pienākumi

1. Importētāji laiž tirgū tikai atbilstošus transportlīdzekļus, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības, attiecībā uz kurām ir saņemts ES tipa apstiprinājums vai kuras atbilst valsts apstiprinājuma piešķiršanas prasībām, vai detaļas un aprīkojumu, kam pilnībā piemērojamas Regulas (EK) Nr. 765/2008 prasības.

2. Pirms tirgū tiek laists transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, kurai piešķirts tipa apstiprinājums, importētāji nodrošina, lai būtu pieejama 29. panta 10. punktam atbilstoša informācijas pakete un lai sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai būtu vajadzīgais tipa apstiprinājuma marķējums un tā atbilstu 9. panta 8. punkta prasībām. Transportlīdzekļa gadījumā importētājs pārliecinās, ka transportlīdzeklim ir vajadzīgais atbilstības sertifikāts.

3. Ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums neatbilst šīs regulas prasībām, un jo īpaši tad, ja tas neatbilst apstiprinātajam tipam, importētāji attiecīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nelaiž tirgū, nepieļauj tās nodošanu ekspluatācijā un to nereģistrē, kamēr nav panākta atbilstība. Turklāt, ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, importētāji par to informē izgatavotāju un tirgus uzraudzības iestādes. Attiecībā uz transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kuru tips ir apstiprināts, importētāji informē arī apstiprinātājiestādi, kas piešķīrusi attiecīgo apstiprinājumu.

4. Importētāji uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma norāda savu nosaukumu, reģistrēto tirdzniecības nosaukumu vai reģistrēto preču zīmi un adresi, kur ar tiem var sazināties, vai tad, ja šādi attiecīgo informāciju norādīt nav iespējams, norāda to uz iesaiņojuma vai dokumentā, kas pievienots sistēmai, sastāvdaļai, atsevišķai tehniskai vienībai, detaļai vai aprīkojumam.

5. Importētāji nodrošina, lai saskaņā ar 55. panta prasībām transportlīdzeklim, sistēmai, sastāvdaļai vai atsevišķai tehniskai vienībai būtu pievienotas instrukcijas un informācija attiecīgās dalībvalsts vienā vai vairākās oficiālajās valodās.

6. Kamēr importētāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.

7. Ja saistībā ar nopietnu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas, atsevišķas tehniskas vienības, detaļas vai aprīkojuma radītu apdraudējumu tiek uzskatīts par lietderīgu, importētāji patērētāju veselības un drošuma aizsardzības nolūkā veic izmeklēšanu un vajadzības gadījumā uztur ar transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām, atsevišķām tehniskām vienībām, detaļām vai aprīkojumu saistītu sūdzību un atsaukumu reģistru, par šādu uzraudzību informējot arī izplatītājus.

13. pants

Importētāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu

1. Ja importētāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība, ko tie laiduši tirgū, neatbilst šai regulai, tie nekavējoties veic korektīvus pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu konkrētā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai attiecīgā gadījumā to izņemtu no tirgus vai atsauktu.

2. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, importētāji nekavējoties informē to dalībvalstu izgatavotāju, apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās tie to laiduši tirgū. Importētājs arī informē tās par visām veiktajām darbībām un sniedz sīkāku informāciju, jo īpaši par nopietnu apdraudējumu un par visiem izgatavotāja veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.

3. Importētāji 10 gadu laikposmā pēc transportlīdzekļa laišanas tirgū un piecu gadu laikposmā pēc sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības laišanas tirgū glabā atbilstības sertifikātu kopijas, nodrošinot, ka attiecīgie dokumenti ir pieejami apstiprinātājiestādēm un tirgus uzraudzības iestādēm, un nodrošina, lai minētajām iestādēm pēc pieprasījuma būtu pieejama 29. panta 10. punktā minētā informācijas pakete.

4. Pēc valsts iestādes pamatota pieprasījuma importētāji attiecīgajai iestādei tai viegli saprotamā valodā sniedz visu vajadzīgo informāciju un dokumentus, kas apliecina transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību. Pēc attiecīgās iestādes pieprasījuma importētāji ar to sadarbojas, veicot darbības, kas nepieciešamas, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums, ko tie laiduši tirgū.

14. pants

Izplatītāju pienākumi

1. Darot transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu pieejamu tirgū, izplatītāji ar pienācīgu rūpību ievēro šīs regulas prasības.

2. Pirms transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība tiek darīta pieejama tirgū, reģistrēta vai nodota ekspluatācijā, izplatītāji pārliecinās, lai uz transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības būtu tiesību aktos noteiktais marķējums vai tipa apstiprinājuma marķējums, lai būtu pievienoti vajadzīgie dokumenti un instrukcijas, kā arī drošuma informācija tās dalībvalsts vienā vai vairākās oficiālajās valodās, kurā transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība tiks darīta pieejama tirgū, un lai importētājs un izgatavotājs būtu ievērojuši 12. panta 2. un 4. punktā, kā arī 39. panta 1. un 2. punktā noteiktās prasības.

3. Kamēr izplatītāji ir atbildīgi par transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību, tie nodrošina, lai glabāšanas vai transportēšanas apstākļi neapdraudētu transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību šajā regulā noteiktajām prasībām.

15. pants

Izplatītāju pienākumi attiecībā uz neatbilstošiem produktiem vai produktiem, kas rada nopietnu apdraudējumu

1. Ja izplatītāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa vai atsevišķa tehniska vienība neatbilst šīs regulas prasībām, izplatītāji attiecīgo transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību nedara pieejamu tirgū, nereģistrē to un nepieļauj tās nodošanu ekspluatācijā, kamēr nav panākta atbilstība.

2. Ja izplatītāji uzskata vai tiem ir iemesls uzskatīt, ka šai regulai neatbilst kāds no transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, ko tie darījuši pieejamu tirgū vai reģistrējuši, vai par kuru nodošanu ekspluatācijā tie ir atbildīgi, izplatītāji informē izgatavotāju vai izgatavotāja pārstāvi, lai pārliecinātos, ka saskaņā ar 10. panta 1. punktu vai 13. panta 1. punktu tiek veikti korektīvi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu attiecīgā transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības atbilstību vai to attiecīgā gadījumā atsauktu.

3. Ja transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļas, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums rada nopietnu apdraudējumu, izplatītāji nekavējoties informē to dalībvalstu izgatavotāju, importētāju, apstiprinātājiestādes un tirgus uzraudzības iestādes, kurās izplatītāji to darījuši pieejamu tirgū. Importētājs arī informē tās par jebkuru veikto rīcību un sīkāku informāciju, jo īpaši par nopietnu apdraudējumu un par izgatavotāja veiktajiem korektīvajiem pasākumiem.

4. Pēc valsts iestādes pamatota pieprasījuma izplatītāji nodrošina, lai izgatavotājs šai valsts iestādei sniegtu 10. panta 4. punktā norādīto informāciju vai importētājs tai sniegtu 13. panta 3. punktā minēto informāciju. Pēc attiecīgās iestādes pieprasījuma izplatītāji ar to sadarbojas, saskaņā ar 20. pantu Regulā (EK) Nr. 765/2008 attiecībā uz jebkuru rīcību, kas nepieciešama, lai novērstu apdraudējumu, kuru rada transportlīdzeklis, sistēma, sastāvdaļa, atsevišķa tehniska vienība, detaļa vai aprīkojums, ko izplatītāji darījuši pieejamu tirgū.

16. pants

Gadījumi, kad izgatavotāju pienākumus piemēro importētājiem un izplatītājiem

Saskaņā ar šo regulu importētāju vai izplatītāju uzskata par izgatavotāju un atbilstoši 9.–11. pantam importētājam vai izplatītājam piemēro izgatavotāja pienākumus, ja importētājs vai izplatītājs transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību dara pieejamu tirgū, reģistrē vai ir atbildīgs par tās nodošanu ekspluatācijā ar savu nosaukumu vai preču zīmi vai ja tas tirgū pieejamu, reģistrētu vai ekspluatācijā nodotu transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību pārveido tā, ka tas var ietekmēt atbilstību piemērojamām prasībām.

17. pants

Ekonomikas dalībnieku identifikācija

Attiecībā uz transportlīdzekli 10 gadu laikposmā un attiecībā uz sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu piecu gadu laikposmā ekonomikas dalībnieki pēc apstiprinātājiestāžu un tirgus uzraudzības iestāžu pieprasījuma sniedz identificējošu informāciju par:

a) ekonomikas dalībnieku, kas tiem piegādājis transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu;

b) ekonomikas dalībnieku, kuram tie piegādājuši transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu, atsevišķu tehnisku vienību, detaļu vai aprīkojumu.







III

NODAĻA

MATERIĀLTIESISKĀS PRASĪBAS

18. pants

Vispārīgas materiāltiesiskās prasības

1. L kategorijas transportlīdzekļi un šādiem transportlīdzekļiem paredzētas sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst II līdz VIII pielikumā minētajām prasībām, kas piemērojamas attiecīgajām transportlīdzekļu (apakš-)kategorijām.

2. L kategorijas transportlīdzekļiem vai to sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām, kuru elektromagnētisko savietojamību pilnībā aptver deleģētajos aktos, kas minēti šā panta 3. punktā, par transportlīdzekļa konstrukciju un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, nepiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/108/EK (2004. gada 15. decembris) par to, kā tuvināt dalībvalstu tiesību aktus, kas attiecas uz elektromagnētisko savietojamību ( 26 ).

3. Lai izpildītu šajā regulā noteiktās prasības L kategorijas transportlīdzekļu tipa apstiprināšanai, Komisija saskaņā ar 75. pantu pieņem deleģētus aktus attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskajām prasībām un testa procedūrām, kas apkopotas II pielikuma A, B un C daļā, tādējādi nodrošinot augstu drošuma un vides aizsardzības līmeni, kā definēts šīs regulas attiecīgajos noteikumos. Pirmo šādu deleģēto aktu kopumu pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

19. pants

Manipulācijas ierīču aizliegums

Tādu manipulācijas ierīču, kas mazina drošuma, elektromagnētiskās savietojamības, iebūvētās diagnostikas sistēmu, trokšņa vai piesārņotāju emisiju mazināšanas sistēmas efektivitāti, izmantošana ir aizliegta. Konstrukcijas elementu neuzskata par manipulācijas ierīci, ja izpildās kāds no minētajiem nosacījumiem:

a) šādas ierīces nepieciešamību attaisno prasības par motora aizsardzību pret bojājumiem vai negadījumiem un prasības par drošu transportlīdzekļa darbību;

b) ierīce darbojas vienīgi motora iedarbināšanas laikā;

c) testa procedūrās aptverti būtiskākie ierīces darbības nosacījumi, lai pārliecinātos par to, vai transportlīdzeklis atbilst šai regulai un deleģētajiem un īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu.

20. pants

Izgatavotāju pasākumi saistībā ar transportlīdzekļu spēka piedziņas pārveidošanu

1. Transportlīdzekļu izgatavotāji L kategorijas transportlīdzekļus, izņemot L3e-A3 un L4e-A3 apakškategoriju, aprīko ar konstrukcijas elementiem, kuru uzdevums ir novērst manipulācijas ar transportlīdzekļa spēka piedziņu, nosakot virkni tehnisku prasību un specifikāciju, kuru nolūks ir:

a) nepieļaut pārveidojumus, kas var kaitēt drošumam, jo īpaši palielinot transportlīdzekļa veiktspēju, ko panāk, neatbilstoši mainot spēka piedziņu, lai palielinātu maksimālo griezes momentu un/vai spēku un/vai maksimālo projektēto transportlīdzekļa ātrumu, ko pienācīgi konstatēts tipa apstiprināšanā, kurai transportlīdzekļa izgatavotājs sekojis, un/vai

b) novērst kaitējumu videi.

2. Komisija saskaņā ar 75. pantu pieņem deleģētus aktus attiecībā uz konkrētajām prasībām par 1. punktā minētajiem pasākumiem un nolūkā veicināt atbilstību 4. punktam. Pirmo šādu deleģēto aktu kopumu pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

3. Pēc spēka piedziņas pārveidošanas transportlīdzeklis atbilst sākotnējās transportlīdzekļa kategorijas un apakškategorijas vai attiecīgā gadījumā jaunās transportlīdzekļa kategorijas un apakškategorijas tehniskajām prasībām, kas bija spēkā, kad sākotnējais transportlīdzeklis tika laists tirgū, reģistrēts vai nodots ekspluatācijā, un jaunākajiem prasību grozījumiem.

Ja transportlīdzekļa izgatavotājs izprojektē tipa transportlīdzekļa spēka piedziņu tā, lai to varētu pārveidot tādējādi, ka transportlīdzeklis vairs neatbilst apstiprinātajam tipam, bet atbilstu papildu variantam vai versijai, transportlīdzekļa izgatavotājs attiecīgo informāciju par katru šādi izveidotu variantu vai versiju iekļauj pieteikumā un par katru variantu vai versiju saņem nepārprotamu tipa apstiprinājumu. Ja pārveidotais transportlīdzeklis ietilpst jaunā kategorijā vai apakškategorijā, iesniedz pieteikumu jaunam tipa apstiprinājumam.

4. Neskarot 1. punktu, lai novērstu pārveidojumus vai pielāgojumus, kas nelabvēlīgi ietekmē transportlīdzekļa funkcionālo drošumu vai ekoloģiskos raksturlielumus, izgatavotājs, piemērojot labāko inženiertehnisko praksi, cenšas novērst, ka šādi pārveidojumi vai pielāgojumi ir tehniski iespējami, izņemot ja šādi pārveidojumi vai pielāgojumi ir skaidri norādīti un ietverti informācijas mapē un tādējādi uz tiem attiecas tipa apstiprinājums.

21. pants

Vispārīgas prasības par iebūvētas diagnostikas sistēmām

1. L kategorijas transportlīdzekļi ir aprīkoti ar OBD sistēmu, kas atbilst funkcionālajām prasībām un testa procedūrām, kā noteikts deleģētajos aktos, kas pieņemti saskaņā ar 5. punktu un saskaņā ar IV pielikumā noteiktajiem piemērošanas datumiem.

2. No IV pielikuma 1.8.1. punktā minētajiem datumiem transportlīdzekļu L3e, L4e, L5e-A L6e-A un L7e-A (apakš-)kategorijas ir aprīkotas ar OBD I posma sistēmu, kas uzrauga kļūmes emisiju kontroles sistēmas elektriskajā ķēdē un elektronikā un ziņo par šīm kļūmēm, kuras izraisa to, ka ir pārsniegtas VI pielikuma B1 daļā noteiktās emisiju robežvērtības.

3. No IV pielikuma 1.8.2. punktā minētajiem datumiem transportlīdzekļu L3e līdz L7e (apakš-)kategorijas ir aprīkotas ar OBD I posma sistēmu, kas uzrauga kļūmes emisiju kontroles sistēmas elektriskajā ķēdē un elektronikā un kas tiek iedarbināta, ja tiek pārsniegtas VI pielikuma B2 daļā noteiktās emisiju robežvērtības. OBD I posma sistēmas šīm transportlīdzekļu (apakš-)kategorijām arī ziņo par tāda darbības režīma iedarbināšanu, kas ievērojami samazina motora griezes momentu.

4. No IV pielikuma 1.8.3. punktā minētajiem datumiem un ņemot vērā 23. panta 5. punktu, transportlīdzekļu L3e, L5e-A, L6e-A un L7e-A (apakš-)kategorijas turklāt ir aprīkotas ar OBD II posma sistēmu, kas uzrauga emisiju kontroles sistēmas kļūmes un nolietošanos, kā rezultātā tiek pārsniegtas VI pielikuma B2 daļā noteiktās emisiju robežvērtības, un ziņo par to.

5. Lai saskaņotu OBD sistēmu ziņošanu par funkcionālā drošuma vai emisiju kontroles sistēmas kļūmēm un sekmētu efektīvu transportlīdzekļa remontu, Komisijai ir pilnvarota saskaņā ar 75. pantu pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz sīki izklāstītām tehniskajām prasībām par iebūvētu diagnostiku, tostarp funkcionālajām prasībām par OBD un testa procedūrām par 1. līdz 4. punktā minētajiem jautājumiem un ►C1 kā minēts II pielikuma C1 daļas 11. punktā, ◄ kā arī V pielikumā minēto VIII testa veidu.

22. pants

Prasības par transportlīdzekļu funkcionālo drošumu

1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļus konstruē, izgatavo un montē tā, lai mazinātu ievainojumu risku transportlīdzeklī esošām personām un citiem ceļu satiksmes dalībniekiem.

2. Izgatavotājs nodrošina, ka transportlīdzekļa funkcionālais drošums saglabājas transportlīdzekļa parastajā kalpošanas laikā, to izmantojot parastos apstākļos un veicot tehnisko apkopi saskaņā ar izgatavotāja ieteikumiem. Izgatavotājs informācijas mapē ievieto paziņojumu, kurā apstiprina, ka to sistēmu, detaļu un aprīkojuma izturība, kuri ir būtiski svarīgi funkcionālajam drošumam, ir nodrošināta, izmantojot atbilstošu testēšanu un piemērojot labu inženiertehnisko praksi.

3. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst attiecīgajām prasībām II un VIII pielikumā un testa procedūru prasībām un darbības raksturlielumiem, kas noteikti deleģētajā aktā, kas pieņemts saskaņā ar 5. punktu.

4. Transportlīdzekļu sastāvdaļām, kuru risks saistībā ar elektrību ir pilnībā aptverts deleģētajos vai īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, nepiemēro prasības, kuras noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/95/EK (2006. gada 12. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz elektroiekārtām, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās ( 27 ).

5. Lai garantētu teicama funkcionālā drošuma sasniegšanu, Komisija saskaņā ar 75. pantu pieņem deleģētus aktus par II pielikuma B daļā minētajām konkrētajām prasībām attiecībā uz transportlīdzekļu funkcionālo drošumu un attiecīgā gadījumā par pamatu ņem VIII pielikumā noteiktās stingrākās funkcionālā drošuma prasības. Pirmo šādu deleģēto aktu kopumu pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

6. Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim kā otro soli saskaņā ar 75. pantu pieņem deleģētu aktu, lai saskaņotu prasības parastajam kalpošanas laikam un testus nolūkā panākt ►C1 II pielikuma B daļas 18. punktā ◄ uzskaitīto transportlīdzekļa konstrukcijas stiprību.

7. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, lai noteiktu izgatavotāja paziņojuma paraugu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 73. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

23. pants

Prasības par ekoloģiskajiem raksturlielumiem

1. Izgatavotāji nodrošina, ka transportlīdzekļi ir konstruēti, izgatavoti un montēti tā, lai pēc iespējas mazinātu ietekmi uz vidi. Izgatavotāji nodrošina transportlīdzekļu, kam piešķirts tipa apstiprinājums, atbilstību prasībām par ekoloģiskajiem raksturlielumiem, kā norādīts II, V un VI pielikumā, kā arī ņemot vērā VII pielikumā noteikto noturības nobraukumu.

2. Izgatavotāji līdz šīs regulas IV pielikumā norādītajiem piemērošanas datumiem nodrošina, ka transportlīdzekļi, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķas tehniskas vienības atbilst testa procedūru un testu prasībām, kā izklāstīts V pielikumā, kuras tiks noteiktas deleģētājā aktā, ko pieņems saskaņā ar šā panta 12. punktu.

3. Izgatavotāji nodrošina, ka ir izpildītas tipa apstiprinājuma prasības par noturības prasību pārbaudi. Lai apstiprinātājiestādei pierādītu, ka apstiprinātā transportlīdzekļa ekoloģiskie raksturlielumi ir noturīgi, pēc izgatavotāja izvēles izmanto šādas noturības testa procedūras:

a) faktiska transportlīdzekļa noturības testēšana ar pilnīgu nobraukuma uzkrāšanu Testētie transportlīdzekļi fiziski uzkrāj pilnu VII pielikuma A daļā noteikto attālumu, un tos testē saskaņā ar V testa veidā noteikto procedūru, kā izklāstīts deleģētajā aktā, kas pieņemts saskaņā ar šā panta 12. punktu. Emisiju testa rezultāti, kas ir līdz pilnam VII pielikuma A daļā norādītajam attālumam, to ietverot, ir mazāki nekā VI pielikuma A daļā norādītās ►C1 ekoloģisko raksturlielumu testa robežvērtības ◄ ;

b) faktiska transportlīdzekļa noturības testēšana ar daļēju nobraukuma uzkrāšanu Testētie transportlīdzekļi fiziski uzkrāj vismaz 50 % no VII pielikuma A daļā norādītā pilnā attāluma, un tos testē saskaņā ar V testa veidā norādīto procedūru, kā izklāstīts deleģētajā aktā, kas pieņemts saskaņā ar šā panta 12. punktu. Kā sīkāk izklāstīts minētajā aktā, testa rezultātus ekstrapolē līdz VII pielikuma A daļā norādītajam pilnajam attālumam. Gan testa rezultāti, gan ekstrapolētie rezultāti ir mazāki nekā VI pielikuma A daļā norādītās ►C1 ekoloģisko raksturlielumu testa robežvērtības ◄ ;

▼C1

c) matemātiska noturības procedūra Katram emisijas komponentam rezultāts, ko iegūst, reizinot VII pielikuma B daļā noteikto nolietošanās koeficientu un tāda transportlīdzekļa ekoloģisko raksturlielumu testa rezultātus, kura uzkrātais nobraukums kopš pirmās iedarbināšanas, kad tas iznācis no ražošanas līnijas, ir vairāk nekā 100 km, ir mazāks nekā VI pielikuma A daļā norādītā ekoloģisko raksturlielumu testa robežvērtība.

▼B

4. Līdz 2016. gada 1. janvārim Komisija veic visaptverošu pētījumu par ietekmi uz vidi. Pētījumā izvērtē gaisa kvalitāti un L kategorijas transportlīdzekļu piesārņojuma īpatsvaru un aptver V pielikumā minētā I, IV, V, VII un VIII testa prasības.

Pētījumā apkopo un izvērtē jaunākos zinātniskos datus, zinātnisko pētījumu atzinumus, modelēšanas rezultātus un rentabilitātes aspektus, lai galīgi noteiktu politikas pasākumus, apstiprinot un galīgi nosakot IV pielikumā noteiktos Euro 5 posma īstenošanas datumus un Euro 5 posma ►C1 ekoloģisko raksturlielumu prasības ◄ , kas ietvertas V pielikumā, VI pielikuma A3, B2, C2 daļā un VII pielikumā, par Euro 5 posma noturības nobraukumu un nolietošanās koeficientiem.

5. Pamatojoties uz šā panta 4. punktā minētajiem secinājumiem, Komisija līdz 2016. gada 31. decembrim iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par:

a) IV pielikumā minētajiem Euro 5 posma izpildes datumiem;

b) VI pielikuma A2 daļā minētajām Euro 5 posma emisiju robežvērtībām un VI pielikuma B2 daļā minētajiem OBD sliekšņiem;

c) to, ka visus jaunos L3e, L5e, L6e-A un L7e-A (apakš-)kategorijas transportlīdzekļu tipus Euro 5 posmā papildus I posma OBD aprīko arī ar II posma OBD;

d) VII pielikuma A daļā minēto noturības nobraukumu atbilstoši Euro 5 posmam un VII pielikuma B daļā minētajiem nolietošanās koeficientiem atbilstoši Euro 5 posmam.

Komisija, ņemot vērā minēto ziņojumu, iesniedz atbilstošus likumdošanas priekšlikumus.

6. Pamatojoties uz vides ietekmes pētījuma rezultātiem, Komisija saskaņā ar 75. pantu pieņem deleģētus aktus, paredzot (apakš-)kategorijas (no L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B un L7e-C), uz kurām Euro 5 posmā attiecina vienīgi SHED testēšanu vai alternatīvi vienīgi degvielas tvertnes un cauruļvadu caurlaidības testēšanu, ievērojot VI pielikuma C2 daļā noteiktās testēšanas robežvērtības.

7. Izgatavotāji nodrošina, ka L kategorijas transportlīdzekļi atbilst attiecīgajām testa prasībām attiecībā uz apstiprināšanai un pagarināšanai nepieciešamajiem ekoloģiskajiem raksturlielumiem, kā noteikts V pielikuma A daļā.

8. Attiecībā uz I testa veidu attiecīgā emisiju robežvērtība L3e-AxE (enduro, x = 1, 2 vai 3) un L3e-AxT (triāla, x = 1, 2 vai 3) motocikliem ir VI pielikuma A daļā minēto L2 (THC) un L3 (NOx) summa. Emisiju testa rezultāti (NOx + THC) ir mazāki par vai vienādi ar šo robežvērtību (L2 + L3).

9. L4e kategorijas transportlīdzekļi atbilst V pielikumā minētajām L3e kategorijas transportlīdzekļu ►C1 ekoloģisko raksturlielumu prasībām ◄ , turklāt V pielikuma I, IV, VII un VIII testam var izmantot vai nu pilnu transportlīdzekļa komplektējumu ar bāzes pašgājēju transportlīdzekli un uzstādītu blakusvāģi vai attiecīgā gadījumā tikai bāzes pašgājēju transportlīdzekli bez uzstādīta blakusvāģa.

10. Izgatavotāji nodrošina, ka visu jauno piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu, ko laiž tirgū vai nodod ekspluatācijā Savienībā, tips ir apstiprināts saskaņā ar šo regulu.

11. Šā panta 1. līdz 10. punktā minētās prasības piemēro transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām saskaņā ar II pielikumu.

12. Lai nodrošinātu teicamu vides aizsardzību, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 75. pantu pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz sīki izstrādātām tehniskajām specifikācijām par ►C1 ekoloģisko raksturlielumu prasībām ◄ saistībā ar šā panta 1., 2., 3., 6. un 7. punktā minētajiem jautājumiem, tostarp testa procedūrām.

24. pants

Papildu ►C1 ekoloģisko raksturlielumu prasības ◄ attiecībā uz siltumnīcefekta gāzu emisiju, degvielas un elektroenerģijas patēriņu, kā arī elektrisko diapazonu

1. CO2 (oglekļa dioksīda) emisiju izgatavotājs nosaka piemērojamajā emisiju testēšanas laboratorijas ciklā, un viņš par to informē apstiprinātājiestādi. Degvielas patēriņu un/vai elektroenerģijas patēriņu, kā arī elektrisko diapazonu aprēķina, pamatojoties uz tipa apstiprinājuma laboratorijas testa rezultātiem par emisiju, vai mēra, piedaloties tehniskajam dienestam, un ziņo apstiprinātājiestādei.

2. CO2 mērījumu rezultātus, aprēķināto vai izmērīto degvielas patēriņu, elektroenerģijas patēriņu un arī elektrisko diapazonu ieraksta informācijas mapē, kā norādīts 27. panta 4. punktā minētajā īstenošanas aktā, un attiecīgo informāciju norāda arī atbilstības sertifikātā.

Papildus norādei atbilstības sertifikātā izgatavotāji nodrošina, ka dati par CO2 emisiju, degvielas patēriņu, elektroenerģijas patēriņu un arī elektrisko diapazonu pēc izgatavotāja uzskatiem piemērotā formātā ir pieejami transportlīdzekļa pircējam, iegādājoties jaunu transportlīdzekli.

3. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 75. pantu pieņemt deleģētus aktus attiecībā uz VII testa veida testa procedūras prasībām saistībā ar CO2 emisiju mērījumu, degvielas patēriņa, elektroenerģijas patēriņa un elektriskā diapazona aprēķina vai mērījumu metodēm.







IV

NODAĻA

ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRAS

25. pants

ES tipa apstiprināšanas procedūras

1. Iesniedzot pieteikumu par pabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu, izgatavotājs var izvēlēties vienu no šādām procedūrām:

a) pakāpenisku tipa apstiprināšanu;

b) tipa apstiprināšanu vienā posmā;

c) jauktu tipa apstiprināšanu.

Turklāt 5. punktā noteikto transportlīdzekļu kategoriju izgatavotājs var izvēlēties vairākposmu tipa apstiprināšanu.

Sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību tipa apstiprināšanai piemēro vienīgi tipa apstiprināšanu vienā posmā.

2. Pakāpeniskā tipa apstiprināšanas procedūrā sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām, kas ir daļa no transportlīdzekļa, pakāpeniski savāc visu ES tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, un procedūras beigu posmā tā noslēdzas ar gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.

3. Tipa apstiprinājums vienā posmā ir procedūra, kurā gatavu transportlīdzekli apstiprina vienā darbībā.

4. Jaukta tipa apstiprinājums ir pakāpeniska tipa apstiprināšanas procedūra, kurā vienas vai vairāku sistēmu apstiprinājumus piešķir gatava transportlīdzekļa apstiprināšanas pēdējā posmā, un šīm sistēmām nav jāizdod ES tipa apstiprinājuma sertifikāti.

5. Vairākposmu tipa apstiprināšanas procedūrā viena vai vairākas apstiprinātājiestādes apliecina, ka, atkarībā no pabeigtības pakāpes, nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgiem šajā regulā ietvertiem administratīviem noteikumiem un tehniskām prasībām.

Vairākposmu tipa apstiprinājumu piešķir attiecībā uz nepabeigta vai vairākos posmos pabeigta transportlīdzekļa tipu, kas atbilst sīki izklāstītiem datiem 27. pantā paredzētajā informācijas mapē un attiecīgos II pielikumā paredzētajos aktos noteiktām tehniskām prasībām, ņemot vērā transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi.

6. Tipa apstiprinājumu attiecībā uz pabeigtības pēdējo posmu piešķir vienīgi pēc tam, kad apstiprinātājiestāde ir pārliecinājusies, ka apstiprinātais transportlīdzekļa tips atbilst visām tehniskajām prasībām, kas bija piemērojamas apstiprināšanas laikā. Tas ietver dokumentu pārbaudi attiecībā uz visām prasībām, kas paredzētas nepabeigta transportlīdzekļa tipa apstiprinājumā, kurš piešķirts vairākposmu tipa apstiprināšanas gaitā, pat ja tas ir piešķirts citai transportlīdzekļu (apakš-)kategorijai.

Šā panta 1. punkta otrajā daļā minētais vairākposmu tipa apstiprinājums attiecas vienīgi uz L2e -U, L4e, L5e-B, L6e-BU un L7e-CU apakškategorijas transportlīdzekļiem.

7. Apstiprināšanas procedūras izvēle neietekmē piemērojamās pamatprasības, kurām apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam jāatbilst laikā, kad izsniedz gatava transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu.

8. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar 75. pantu attiecībā uz sīki izstrādātiem tipa apstiprināšanas procedūru pasākumiem. Pirmo šādu deleģēto aktu kopumu pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

26. pants

Tipa apstiprinājuma pieteikums

1. Izgatavotājs iesniedz apstiprinātājiestādei tipa apstiprinājuma pieteikumu.

2. Par konkrēta tipa transportlīdzekli, sistēmu, sastāvdaļu vai atsevišķu tehnisku vienību var iesniegt tikai vienu pieteikumu, un to var iesniegt tikai vienā dalībvalstī.

3. Par katru apstiprināmo tipu iesniedz atsevišķu pieteikumu.

27. pants

Informācijas mape

1. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz apstiprinātājiestādei informācijas mapi.

2. Informācijas mapē iekļauj:

a) informācijas dokumentu;

b) visus datus, rasējumus, fotoattēlus un citu informāciju;

c) norādi par transportlīdzekļiem piemērojamo procedūru saskaņā ar 25. panta 1. punktu;

d) jebkādu papildinformāciju, ko apstiprinātājiestāde pieprasa saistībā ar pieteikuma procedūru.

3. Informācijas mapi var iesniegt papīra vai elektroniskā formātā atkarībā no tā, kā to pieņem tehniskais dienests un apstiprinātājiestāde.

4. Komisija, pieņemot īstenošanas aktus, nosaka informācijas dokumenta un informācijas mapes paraugus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 73. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmo šādu īstenošanas aktu pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

28. pants

Īpašas prasības par informāciju, kas jāiesniedz dažādu tipa apstiprināšanas procedūru pieteikumā

1. Pakāpeniska tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno informācijas mapi saskaņā ar 27. pantu un pilnīgu to tipa apstiprinājuma sertifikātu komplektu, kas prasīti saskaņā ar II pielikumā uzskaitītajiem piemērojamajiem aktiem.

Sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tipa apstiprinājuma gadījumā saskaņā ar II pielikumā uzskaitītajiem piemērojamajiem aktiem apstiprinātājiestādei ir piekļuve attiecīgai informācijas mapei par ir pieejama līdz brīdim, kad apstiprinājumu piešķir vai atsaka.

2. Viena posma tipa apstiprinājuma pieteikumam pievieno 27. pantā paredzēto informācijas mapi, kurā iekļauta attiecīgā informācija atbilstīgi īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, saistībā ar minētajiem piemērojamajiem aktiem.

3. Jaukta tipa apstiprināšanas procedūrā informācijas mapei pievieno vienu vai vairākus tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas prasīti saskaņā ar II pielikumā uzskaitītajiem piemērojamajiem aktiem un, ja tipa sertifikātu neiesniedz, tad pievieno attiecīgo informāciju, kas prasīta saskaņā ar īstenošanas aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo regulu, saistībā ar šiem piemērojamajiem aktiem.

4. Neskarot 1., 2. un 3. punktu, vairākposmu tipa apstiprināšanas vajadzībām iesniedz šādu informāciju:

a) pirmajā posmā – informācijas mapes tās daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas attiecas uz bāzes transportlīdzekļa pabeigtības pakāpi;

b) otrajā posmā un turpmākajos posmos – tās informācijas mapes daļas un ES tipa apstiprinājuma sertifikātus, kas attiecas uz konkrēto izgatavošanas posmu, līdz ar iepriekšējā izgatavošanas posmā izsniegto transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju un pilnīgas ziņas par jebkādām izgatavotāja veiktām transportlīdzekļa izmaiņām vai papildinājumiem.

Šā punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā precizēto informāciju var iesniegt saskaņā ar 3. punktu.

5. Apstiprinātājiestāde, prasību pienācīgi pamatojot, var prasīt izgatavotāju iesniegt jebkādu papildu informāciju, kas vajadzīga, lai varētu pieņemt lēmumu par to, kādi testi ir jāveic, vai arī – lai vienkāršotu minēto testu veikšanu.







V

NODAĻA

ES TIPA APSTIPRINĀŠANAS PROCEDŪRU NORISE

29. pants

Vispārīgi noteikumi

1. Apstiprinātājiestādes ES tipa apstiprinājumu piešķir tikai pēc tam, kad tās ir pārliecinājušās par atbilstību 33. pantā minētajiem ražošanas atbilstības pasākumiem un par transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas un atsevišķās tehniskās vienības tipa atbilstību piemērojamām prasībām.

2. ES tipa apstiprinājumus piešķir saskaņā ar šo nodaļu.

3. Ja apstiprinātājiestāde konstatē, ka transportlīdzekļa, sistēmas, sastāvdaļas vai atsevišķas tehniskas vienības tips, lai gan atbilst paredzētajiem noteikumiem, tomēr rada nopietnu apdraudējumu drošumam vai var nopietni kaitēt videi vai sabiedrības veselībai, tā var atteikties piešķirt ES tipa apstiprinājumu. Minētajā gadījumā tā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm un Komisijai tūlīt nosūta sīku informāciju, izskaidrojot sava lēmuma iemeslus un darot zināmus konstatēto faktu pierādījumus.

4. ES tipa apstiprinājuma sertifikātus numurē saskaņā ar harmonizēto sistēmu, ko Komisija noteikusi īstenošanas aktos. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 73. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

5. Par katru ES tipa apstiprinājuma sertifikātu, ko tā izdevusi, apstiprinātājiestāde viena mēneša laikā pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta transportlīdzekļa ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju kopā ar pielikumiem, izmantojot kopēju drošu elektronisku apmaiņas sistēmu. Tā var būt arī drošas elektroniskas datnes veidā.

6. Apstiprinātājiestāde nekavējoties informē pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādes par transportlīdzekļa apstiprinājuma atteikumu vai atsaukumu, izklāstot lēmuma pamatojumu.

7. Reizi trijos mēnešos apstiprinātājiestāde pārējo dalībvalstu apstiprinātājiestādēm nosūta sarakstu ar ES tipa apstiprinājumiem, ko tā iepriekšējā posmā piešķīrusi, grozījusi, atteikusi vai atsaukusi attiecībā uz sistēmām, sastāvdaļām vai atsevišķām tehniskām vienībām.

8. Ja citas dalībvalsts apstiprinātājiestāde to pieprasa, apstiprinātājiestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, viena mēneša laikā pēc minētās prasības saņemšanas nosūta tai pieprasītā ES tipa apstiprinājuma sertifikāta kopiju kopā ar pielikumiem, izmantojot kopēju drošu elektronisku apmaiņas sistēmu. Tā var būt arī drošas elektroniskas datnes veidā.

9. Pēc Komisijas pieprasījuma apstiprinātājiestāde 5. līdz 8. punktā minēto informāciju iesniedz arī Komisijai.

10. Apstiprinātājiestāde sagatavo informācijas paketi, kurā ietilpst informācijas mape ar testu ziņojumiem un visa pārējā dokumentācija, ko tehniskais dienests vai apstiprinātājiestāde pievieno informācijas mapei savu pienākumu veikšanas gaitā. Informācijas paketē ir satura rādītājs, kurā redzams tā saturs, kas atbilstīgi numurēts vai citādi apzīmēts, lai skaidri identificētu visas lapas un katra dokumenta formātu, nodrošinot pārskatu par ES tipa apstiprinājuma pārvaldības secīgām darbībām, it īpaši par pārskatīšanas un atjaunināšanas datumiem. Apstiprinātājiestāde informācijas paketē iekļauto informāciju tur pieejamu 10 gadus pēc attiecīgā apstiprinājuma derīguma termiņa beigām.

30. pants

Īpašas prasības attiecībā uz ES tipa apstiprinājuma sertifikātu

1. ES tipa apstiprinājuma sertifikātam pievieno šādus pielikumus:

a) 29. panta 10. punktā minēto informācijas paketi;

b) testu rezultātus;

c) personas(-u), kas ir pilnvarota(-as) parakstīt atbilstības sertifikātus, vārdu(-us), uzvārdu(-us) un paraksta(-u) paraugu(-us), kā arī norādi par personas(-u) amatu uzņēmumā;

d) pabeigta transportlīdzekļa ES tipa apstiprināšanas gadījumā – atbilstības sertifikāta aizpildītu paraugu.

2. ES tipa apstiprinājuma sertifikātu izsniedz, pamatojoties uz paraugu, ko Komisija noteikusi, pieņemot īstenošanas aktus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 73. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

3. Attiecībā uz katru transportlīdzekļa tipu apstiprinātājiestāde:

a) aizpilda visas attiecīgās ES tipa apstiprinājuma sertifikāta iedaļas, arī pievienoto testu rezultātu lapu;

b) sagatavo informācijas paketes satura rādītāju;

c) aizpildīto sertifikātu kopā ar pielikumiem bez kavēšanās izsniedz pieteikuma iesniedzējam.

Komisija, pieņemot īstenošanas aktus, nosaka a) punktā minēto testu rezultātu lapas paraugu. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 73. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. Pirmos šādus īstenošanas aktus pieņem līdz 2014. gada 31. decembrim.

4. Ja ES tipa apstiprinājumam saskaņā ar 40. pantu ir piemēroti kādi derīguma termiņa ierobežojumi vai ir piešķirti atbrīvojumi no dažiem šīs regulas vai saskaņā ar šo regulu pieņemto deleģēto un īstenošanas aktu noteikumiem, minētos ierobežojumus vai atbrīvojumus norāda ES tipa apstiprinājuma sertifikātā.

5. Ja izgatavotājs ir izvēlējies jauktu tipa apstiprināšanas procedūru, apstiprinātājiestāde informācijas paketē aizpilda atsauces uz 32. panta 1. punktā minētajos īstenošanas aktos paredzētajiem testu protokoliem, par kuriem nav pieejami ES tipa apstiprinājuma sertifikāti.

6. Ja izgatavotājs izvēlas tipa apstiprināšanu vienā posmā, apstiprinātājiestāde izveido piemērojam