0. DARBĪBAS JOMA Šī direktīva attiecas uz drošības jostām un ierobežotājsistēmām, ko paredzēts uzstādīt transportlīdzekļos, kuri atbilst definīcijai Direktīvas 70/156/EEK II pielikumā, un ko paredzēts lietot atsevišķi, t. i. kā individuālus piederumus, kurus lieto personas ar pieauguša cilvēka ķermeņa uzbūvi uz priekšu vai aizmuguri sēdvietās, un bērnu ierobežotājsistēmām, ko paredzēts uzstādīt M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļos.

1. DEFINĪCIJAS Šajā direktīvā:

1.1. “drošības josta (josta)” ir siksnu komplekts ar sprādzi, regulētājierīcēm un fiksētājierīcēm, piestiprināms mehāniskā transportlīdzekļa iekšpusē un paredzēts, lai pasargātu tā lietotāju no traumām, ierobežojot viņa ķermeņa kustībspēju sadursmes gadījumā vai transportlīdzeklim strauji samazinot braukšanas ātrumu. Šādu komplektu parasti sauc par “drošības jostas komplektu”, šis termins aptver arī enerģijas absorbcijas un drošības jostas spriegošanas ierīces;

1.1.1. “klēpja drošības josta” ir drošības josta, kas aizsprādzēta šķērso lietotāja iegurņa priekšpusi;

1.1.2. “diagonālā drošības josta” ir drošības josta, kas aizsprādzēta pa diagonāli šķērso krūškurvja priekšpusi no gurna līdz pretējās puses plecam;

1.1.3. “trīspunktu drošības josta” ir drošības josta, kas būtībā sastāv no klēpja drošības jostas un diagonālās siksnas;

1.1.4. “četrpunktu drošības josta” ir drošības jostu komplekts, kas sastāv no klēpja drošības jostas un plecu siksnām;

1.2. “drošības jostas tips” ir drošības jostas, kas neatšķiras šādos būtiskos aspektos:

1.2.1. cietās daļas (sprādze, fiksētājierīces, spriegotājs u. c.);

1.2.2. siksnu materiāls, auduma faktūra, izmēri un krāsa;

1.2.3. drošības jostas komplekta ģeometrija;

1.3. “siksna” ir elastīga detaļa, kas konstruēta tā, lai noturētu ķermeni un pārnestu spriegumu uz siksnas stiprinājumiem;

1.4. “sprādze” ir ātri atverama ierīce, kas nodrošina, ka drošības josta var noturēt lietotāju. Sprādze, izņemot četrpunktu drošības jostas sprādzi, var ietvert drošības jostas regulētājierīci;

1.5. “drošības jostas regulētājierīce” ir ierīce, ar ko drošības jostu var pielāgot konkrētā lietotāja prasībām un sēdekļa novietojumam. Regulētājierīce var būt sprādzes, spriegotāja daļa vai jebkura cita drošības jostas sastāvdaļa;

1.6. “fiksētājierīces” ir drošības jostas komplekta daļas, tostarp vajadzīgās nostiprināšanas sastāvdaļas, ar kurām drošības jostas komplektu var savienot ar drošības jostas stiprinājumiem;

1.7. “enerģijas absorbcijas ierīce” ir ierīce, kas konstruēta, lai tā viena pati vai kopā ar siksnu izkliedētu enerģiju, un kas ir drošības jostas komplekta sastāvdaļa;

1.8. “spriegotājs” ir ierīce, kurā daļēji vai pilnībā ievietojas drošības jostas siksna;

1.8.1. “nebloķējamais spriegotājs” (pirmais veids) ir spriegotājs, no kura ar nelielu ārēju spēku siksnu izvelk visā garumā un ar kuru nav iespējams regulēt izvilktās siksnas garumu;

1.8.2. “manuāli atbloķējams spriegotājs” (otrais veids) ir spriegotājs, kura atbloķēšana lietotājam jāizdara ar roku, lai siksnu izvilktu vēlamajā garumā, un kurš automātiski bloķējas, kad minēto darbību pārtrauc;

1.8.3. “spriegotājs, kas bloķējas automātiski” (trešais veids) ir spriegotājs, kas drošības jostas siksnu ļauj izvilkt vajadzīgajā garumā un kas tad, kad sprādze aiztaisīta, automātiski pielāgo siksnas garumu tās lietotājam. Siksnas tālāka izvilkšana nav iespējama bez lietotāja apzinātas darbības;

1.8.4. “spriegotājs ar avārijas bloķēšanu” (ceturtais veids) ir spriegotājs, kas parastos braukšanas apstākļos neierobežo drošības jostas lietotāja kustības brīvību. Tam ir garuma regulētājierīce, kas automātiski pielāgo siksnu drošības jostas lietotājam, un bloķēšanas mehānisms, kurš aktivizējas avārijas situācijā šādos gadījumos:

1.8.4.1. transportlīdzekļa braukšanas ātruma samazināšanās (vienkāršā jutība);

1.8.4.2. transportlīdzekļa ātruma samazināšanas, siksnas kustības vai jebkura cits automātiska līdzekļa kombinācija (daudzkāršā jutība);

1.8.5. “spriegotājs ar avārijas bloķēšanu un paaugstinātu reakcijas slieksni” (4N veids) ir 1.8.4. punktā definētais spriegotāja veids, kuram ir īpašas papildu īpašības attiecībā uz izmantošanu M2, M3, N1, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļos; (1)

1.8.6. “drošības jostas augstuma regulētājierīce” ir ierīce, ar ko drošības jostas augšējās cilpas augstumu var pielāgot konkrētā lietotāja prasībām un sēdekļa novietojumam. Šādu ierīci var uzskatīt par drošības jostas daļu vai drošības jostas stiprinājuma daļu;

1.9. “drošības jostas stiprinājumi” ir transportlīdzekļa vai sēdekļa strukturālas daļas vai citas transportlīdzekļa daļas, kurām piestiprina drošības jostas;

1.10. “transportlīdzekļu tips” attiecībā uz drošības jostām un ierobežotājsistēmām ir mehāniskie transportlīdzekļi, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā korpusa gabarīti, kontūras un materiāli, kas izmantoti transportlīdzekļos vai sēdekļos vai citās tā transportlīdzekļa daļās, kurā uzstādītas drošības jostas un ierobežotājsistēmas;

1.11. “ierobežotājsistēma” ir sistēma, kas ietver sēdekli, kurš ar piemērotiem līdzekļiem ir iestiprināts transportlīdzeklī, un drošības jostu, no kuras stiprinājumiem vismaz viens atrodas uz sēdekļa korpusa;

1.12. “sēdeklis” ir struktūra, kas kopā ar pārvalku veido vai neveido vienotu struktūru ar transportlīdzekļa korpusu un nodrošina sēdvietu vienam pieaugušam cilvēkam. Ar šo terminu apzīmē gan atsevišķu sēdekli, gan sola daļu, kas paredzēta vienai personai;

1.12.1. “priekšējais pasažieru sēdeklis” ir jebkurš sēdeklis, kur minētā sēdekļa “priekšējais punkts H” ir vertikālajā šķērsplaknē, kas iet caur vadītāja punktu R, vai tās priekšā;

1.13. “sēdekļu grupa” ir vai nu sēdekļi solu veidā, vai atsevišķi sēdekļi, kas novietoti blakus (t.i., nostiprināti tā, lai viena sēdekļa priekšējie stiprinājumi būtu rindā ar pārējo sēdekļu priekšējiem vai pakaļējiem stiprinājumiem vai atrastos starp tiem) un nodrošina sēdvietu vienam vai vairākiem pieaugušiem cilvēkiem;

1.14. “sols” ir struktūra, kam ir pārvalks un kas nodrošina sēdvietu vismaz diviem pieaugušiem cilvēkiem;

1.15. “regulēšanas sistēma” ir ierīce, ar kuru sēdekļa vai tā daļu stāvokli var pielāgot transportlīdzeklī esošas personas ķermenim. Konkrēti ar šo ierīci var veikt šādas darbības:

1.15.1. garenisku pārvietošanu;

1.15.2. vertikālu pārvietošanu;

1.15.3. leņķisku pārvietošanu;

1.16. “sēdekļa stiprinājums” ir sistēma, ar ko sēdekļa komplektu nostiprina transportlīdzekļa struktūrā, un tā ietver attiecīgās transportlīdzekļa strukturālās daļas;

1.17. “sēdekļa tips” ir sēdekļi, kas neatšķiras šādos būtiskos aspektos:

1.17.1 . sēdekļa struktūra, forma, izmēri un materiāli;

1.17.2. regulēšanas sistēmu un visu bloķēšanas sistēmu veidi un izmēri;

1.17.3. sēdekļa drošības jostas stiprinājumu, sēdekļa stiprinājumu, kā arī ar tiem saistīto transportlīdzekļa strukturālo daļu veids un izmēri;

1.18. “pārvietošanas sistēma” ir ierīce, ar ko sēdekli vai kādu tā daļu var leņķiski vai gareniski pārvietot bez fiksēta starpstāvokļa, lai atvieglotu pasažieru iekāpšanu;

1.19. “bloķēšanas sistēma” ir ierīce, kas nodrošina sēdekļa un tā daļu fiksēšanu kādā no izmantošanas stāvokļiem;

1.20. “iegremdēta sprādzes atvēršanas poga”: nedrīkst pastāvēt iespēja atvērt sprādzi ar lodi, kā diametrs ir 40 mm;

1.21. “neiegremdēta sprādzes atvēršanas poga”: jāpastāv iespējai atvērt sprādzi ar lodi, kā diametrs ir 40 mm;

1.22. “savilcējierīce” ir papildu ierīce vai integrēta ierīce, kas savelk siksnu, lai mazinātu drošības jostas nokari sadursmes laikā;

1.23. “atskaites zona” ir telpa starp divām vertikālām gareniskām plaknēm, kuras ir 400 mm viena no otras un kuras ir simetriskas attiecībā pret punktu H; šo telpu definē Padomes Direktīvas 74/60/EEK (2) II pielikumā aprakstītās iekārtas vertikālā un horizontālā rotācija. Iekārtu novieto tā, kā paredzēts minētajā pielikumā, un noregulē tā, lai maksimālais garums būtu 840 mm;

1.24. “drošības spilvena komplekts” ir ierīce, ko uzstāda, lai papildinātu drošības jostas un ierobežotājsistēmas mehāniskos transportlīdzekļos, t. i., sistēmas, kas, ja transportlīdzekli ietekmē spēcīgs trieciens, automātiski atver elastīgu iekārtu, kura paredzēta, lai ar tajā esošas gāzes kompresiju ierobežotu smaguma spēku, kas rodas, vienai vai vairākām transportlīdzeklī esošas personas ķermeņa daļām saskaroties ar pasažieru salona iekšējo apdari;

1.25. “pasažiera drošības spilvens” ir drošības spilvena komplekts, kas paredzēts, lai frontālā sadursmē aizsargātu sēdvietā, izņemot vadītāja sēdvietu, esošu(–as) personu(–as);

1.26. “bērnu ierobežotājsistēma” ir tādu sastāvdaļu izkārtojums, kas var ietvert siksnu vai elastīgu sastāvdaļu, sprādzes, regulētājierīču, fiksētājierīču un dažos gadījumos papildu sēdekļa un/vai trieciena vairoga kombināciju, kuru iespējams piestiprināt mehāniskam transportlīdzeklim. Tās konstrukcija ir arī tāda, lai pasargātu lietotāju no traumām, ierobežojot viņa ķermeņa kustīgumu transportlīdzekļa sadursmes vai ātruma straujas samazināšanas gadījumā;

1.27. “vērsts uz aizmuguri” ir vērsts virzienā, kas ir pretējs transportlīdzekļa kustības normālajam virzienam.

2. EK DETAĻAS TIPA APSTIPRINĀJUMS

2.1. EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikums.

2.1.1. EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz drošības jostas tipu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu iesniedz ražotājs. EK detaļas tipa apstiprinājuma pieteikumu attiecībā uz ierobežotājsistēmas tipu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu iesniedz ražotājs vai tā transportlīdzekļa ražotājs, kurā tā ir uzstādāma.

2.1.2. Informācijas dokumenta paraugs iekļauts II pielikuma 1. papildinājumā.

2.1.3. Tehniskajam dienestam, kas izdara tipa apstiprināšanas testus, iesniedzami šādi paraugi.

2.1.3.1. Seši paraugi, no tiem viens ir paredzēts salīdzināšanai.

2.1.3.2. Desmit metri no katra veida siksnas, kas izmantota konkrētā tipa drošības jostā.

2.1.3.3. Tehniskais dienests, kas izdara detaļas tipa apstiprinājuma testus, ir tiesīgs pieprasīt papildu paraugus.

2.1.4. Attiecībā uz ierobežotājsistēmām pieteikuma iesniedzējs tehniskajam dienestam, kas izdara ierobežotājsistēmas apstiprinājuma testus, iesniedz divus paraugus. Tie var būt divi no 2.1.2.1. punktā minēto drošības jostu paraugiem un, pēc ražotāja izvēles, vai nu apstiprināmā transportlīdzekļa prototips, vai arī transportlīdzekļa daļa vai daļas, ko dienests uzskata par svarīgu(–ām).

2.1.5. Attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmām iesniedz četrus paraugus:

2.1.5.1. desmit metrus no katras kategorijas siksnas, kas izmantota konkrētā tipa bērnu ierobežotājsistēmā, izņemot kājstarpes siksnu, no kuras iesniedz divus metrus, un

2.1.5.2. instrukcijas un informāciju par iepakojumu atbilstīgi XVII pielikuma 14. punktam.

2.1.5.3. Tehniskais dienests, kas izdara detaļas tipa apstiprinājuma testus, ir pilnvarots pieprasīt papildu paraugus.

2.1.5.4. Attiecībā uz kulbiņām — ja kulbiņas ierobežotājsistēmu var izmantot kopā ar vairāku veidu kulbiņām — ierobežotājsistēmas ražotājs iesniedz šo veidu sarakstu.

2.1.5.5. Ja izmanto apstiprinātu pieauguša cilvēka drošības jostu, lai piestiprinātu bērnu ierobežotājsistēmu, pieteikumā ir paredzēta pieauguša cilvēka drošības jostas kategorija, kura jāizmanto, piem., statiskas klēpja drošības jostas.

2.1.6. Kompetentā iestāde pirms detaļas tipa apstiprinājuma piešķiršanas pārbauda, vai ir paredzēti pasākumi, kas garantē ražojumu atbilstības efektīvu kontroli.

2.2. Marķējumi.

2.2.1. Drošības jostas vai ierobežotājsistēmas tipa paraugi, ko saskaņā ar 2.1.3. vai 2.1.4. punktu iesniedz EEK detaļas tipa apstiprinājuma saņemšanai, ir skaidri un nedzēšami marķēti ar ražotāja nosaukumu, tirdzniecības nosaukumu vai preču zīmi.

2.2.2. Bērnu ierobežotājsistēmas paraugi, kas saskaņā ar 2.1.5. un 2.1.5.1. punktu iesniegti apstiprināšanai, ir skaidri un nedzēšami marķēti ar ražotāja nosaukumu, apzīmējumu vai preču zīmi.

2.2.2.1. Viena no bērnu ierobežotājsistēmas plastmasas daļām (piemēram, korpuss, trieciena vairogs, bērnu sēdeklis utt.), izņemot drošības jostu(–as) vai četrpunktu drošības jostas, ir skaidri (un nedzēšami) marķēta ar ražošanas gadu.

2.2.2.2. Ja ierobežotājsistēma ir izmantojama kopā ar pieauguša cilvēka drošības jostu, ar ierobežotājsistēmai pastāvīgi piestiprinātu zīmējumu skaidri norāda siksnas pareizu izkārtojumu. Ja ierobežotājsistēmu vietā notur pieauguša cilvēka drošības josta, siksnas pareizs izkārtojums uz priekšu un uz aizmuguri vērstiem režīmiem ir skaidri atšķirams un norādīts uz produkta ar krāsu kodiem. Sarkana krāsā norāda drošības jostas izkārtojumu, kad ierīci uzstāda vērstu uz priekšu, un zilā — kad uz aizmuguri. Tās pašas krāsas izmanto marķējumos uz ierīces, ilustrējot izmantošanas paņēmienus. Drošības jostas klēpja un pleca posmu atsevišķie izkārtojumi ir skaidri atšķirami un norādīti uz produkta ar krāsu kodiem un/vai vārdiem. Iepriekš noteiktais marķējums transportlīdzeklī ir redzams kopā ar ierobežotājsistēmu. Attiecībā uz 0. grupas ierobežotājsistēmām, šis marķējums ir redzams, ja bērns ir ierobežotājsistēmā.

2.2.2.3. Bērnu ierobežotājsistēmām, kuras ir vērstas uz aizmuguri, ir pastāvīgi piestiprināts marķējums, kas ir redzams, kad sistēma uzstādīta, ar šādu brīdinājumu: ĀRKĀRTĪGI BĪSTAMI Neizmantot pasažieru sēdvietās, kurās uzstādīts drošības spilvens Šis marķējums ir tās valsts valodā, kurā ierīci pārdod.

2.2.2.4. Attiecībā uz piesprādzēšanās sistēmām, kuras var izmantot vēršoties uz priekšu vai uz aizmuguri, pievieno šādu tekstu: SVARĪGI NEIZMANTOT UZ PRIEKŠU VĒRSTU, JA BĒRNA SVARS PĀRSNIEDZ… (Skatīt instrukcijas)

2.3. Vispārīgas specifikācijas.

2.3.1. Visi paraugi, kas iesniegti saskaņā ar 2.1. punktu, atbilst 2.3. līdz 2.7. punktā izklāstītajām specifikācijām.

2.3.2. Attiecībā uz bērnu ierobežotājsistēmām, visi paraugi, kas iesniegti saskaņā ar 2.1. punktu, atbilst attiecīgajām XVII pielikuma prasībām.

2.3.3. Drošības josta vai ierobežotājsistēma ir projektēta un konstruēta tā, lai pareizi uzstādīta un transportlīdzeklī esošas personas pienācīgi izmantota tā darbotos apmierinoši un mazinātu miesas bojājumu risku avārijas gadījumā.

2.4. Cietās daļas.

2.4.1. Vispārīgi noteikumi.

2.4.1.1. Tādām drošības jostas cietajām daļām kā sprādzēm, regulētājierīcēm, fiksētājierīcēm un tamlīdzīgām nav asu malu, kas var radīt siksnu nodilumu vai bojājumu to nolietojuma dēļ.

2.4.1.2. Visas drošības jostas komplekta daļas, uz kurām var iedarboties korozija, ir pret to pienācīgi aizsargātas. Pēc 2.7.2. punktā paredzētā korozijas testa lietpratīgs vērotājs ar neapbruņotu aci nevar saskatīt pazīmes, kas liecina par nolietojumu, kurš apdraud ierīces pienācīgu darbību, vai par vērā ņemamu koroziju.

2.4.1.3. Cietās daļas, kas paredzētas enerģijas absorbēšanai vai slodzes uztveršanai vai pārvadei, nav plīstošas.

2.4.1.4. Drošības jostas cietās daļas un plastmasas daļas ir izvietotas un uzstādītas tā, lai parastos mehāniskā transportlīdzekļa darbības apstākļos tās nevarētu iesprūst zem bīdāma sēdekļa vai transportlīdzekļa durvīs. Ja kāda no daļām neatbilst iepriekšminētajām prasībām, to testē attiecībā uz izturību pret aukstumu, kā noteikts 2.7.6.4. punktā. Ja pēc testa cieto daļu plastmasas pārklājumā vai aiztures ierīcēs ir redzamas plaisas, tad šīs plastmasas daļas noņem un turpina pārbaudīt pārējā komplekta drošumu. Ja pārējais komplekts joprojām ir drošs vai ja nav redzamas plaisas, tad to pārbauda vēlreiz, lai noskaidrotu, vai tas atbilst 2.4.2., 2.4.3. un 2.6. punkta prasībām.

2.4.1.5. Materiālus ar poliamīda 6 īpašībām attiecībā uz ūdens aizturi ir aizliegts izmantot visās mehāniskajās daļās, kurās šāda parādība var negatīvi ietekmēt to darbību.

2.4.2. Sprādze.

2.4.2.1. Sprādzes konstrukcija ir tāda, lai to nevarētu nepareizi izmantot: tas, inter alia, nozīmē, ka sprādzi nav iespējams atstāt daļēji slēgtā stāvoklī. Sprādzes atvēršanas paņēmiens ir nepārprotami skaidrs. Sprādzes daļām, kas var saskarties ar lietotāja ķermeni, laukums ir vismaz 20 cm2 un platums vismaz 46 mm, tos mēra plaknē, kura nav tālāk par 2,5 mm no saskares virsmas. Attiecībā uz četrpunktu drošības jostu sprādzēm, iepriekšējo prasību uzskata par izpildītu, ja sprādzes un lietotāja ķermeņa saskares virsma ir 20 līdz 40 cm2.

2.4.2.2. Sprādze paliek aiztaisīta jebkurā stāvoklī, arī tad, ja tai nepieliek slodzi. To nav iespējams atvērt ar spēku, kas mazāks par 1 daN. Sprādzes konstrukcija ir tāda, lai to varētu viegli izmantot un satvert. Sprādzi var atvērt, pieliekot tai 2.7.9.2. punktā noteikto slodzi. Sprādzi atver, nospiežot pogu vai tamlīdzīgu ierīci. Virsma, kam pieliek minēto spiedienu, ir ar šādiem izmēriem, ja poga ir atvēršanas pozīcijā un ja to projicē plaknē, kas ir perpendikulāra pogas kustības sākotnējam virzienam: — attiecībā uz iebūvētām ierīcēm — ar vismaz 4,5 cm2 laukumu un vismaz 15 mm platumu, — attiecībā uz neiebūvētām ierīcēm — ar vismaz 2,5 cm2 laukumu un vismaz 10 mm platumu. Šis laukums ir sarkanā krāsā. Sprādzes pārējās daļas nav šajā krāsā.

2.4.2.3. Sprādze spēj izturēt atkārtotu izmantošanu, un pirms 2.7.8. punktā minētā dinamikas testa sprādzei izdarīti 5 000 atvēršanas un aizvēršanas cikli normālas lietošanas apstākļos. Attiecībā uz četrpunktu drošības jostām šo testu var izdarīt, ja visas mēlītes nav ievietotas.

2.4.2.4. Sprādze, ko testē saskaņā ar 2.7.6.3. punktu, darbojas normāli.

2.4.2.5. Spēks, kas vajadzīgs, lai atvērtu sprādzi 2.7.9. punktā paredzētajā testā, nepārsniedz 6 daN.

2.4.2.6. Sprādzes stiprību pēc vajadzības testē saskaņā ar 2.7.6.1. un 2.7.6.5. punkta prasībām. Paredzētās slodzes iedarbības dēļ sprādze nedrīkst salūzt, būtiski deformēties vai sadalīties.

2.4.2.7. Sprādzēm, kuru sastāvā ir divām ierīcēm kopīga sastāvdaļa, ja abu ierīču sprādzes var uzstādīt izmantošanai kopā ar tām atbilstīgo daļu, tad 2.7.8. un 2.7.9. punktā minētos stiprības un atvēršanas testus izdara attiecībā uz abiem iespējamajiem uzstādīšanas veidiem.

2.4.3. Drošības jostas regulētājierīce.

2.4.3.1. Pa diviem katra drošības jostas regulētājierīču veida paraugiem testē saskaņā ar 2.7.4. punkta prasībām. Siksnas izslīdējums vienam regulētājierīces paraugam nepārsniedz 25 mm, un visu regulētājierīču pieļautais kopējais siksnas izslīdējums nepārsniedz 40 mm.

2.4.3.2. Visu regulētājierīču stiprību testē saskaņā ar 2.7.6.1. punktu. Paredzētās slodzes dēļ tās ne salūst, ne sadalās.

2.4.3.3. Izdarot testu saskaņā ar 2.7.6.6. punktu, manuālas ierīces darbināšanai vajadzīgais spēks nepārsniedz 5 daN.

2.4.4. Fiksētājierīces un drošības jostas augstuma regulētājierīces. Fiksētājierīču stiprību testē, kā noteikts 2.7.6.1. un 2.7.6.2. punktā. Faktisko drošības jostas augstuma regulētājierīču stiprību testē, kā noteikts šīs direktīvas 2.7.6.2. punktā, ja tās nav testētas transportlīdzeklī, piemērojot grozīto Padomes Direktīvu 76/115/EEK (3)par drošības jostu stiprinājumiem. Šīs daļas nedrīkst salūst vai sadalīties noteiktās slodzes radītā spiediena dēļ.

2.4.5. Spriegotāji. Spriegotāji atbilst turpmāk norādītajām prasībām, tostarp iztur stiprības testus, kas paredzēti 2.7.6.1. un 2.7.6.2. punktā.

2.4.5.1. Spriegotāji, kas automātiski bloķējas.

2.4.5.1.1. Siksna drošības jostai, kas aprīkota ar spriegotāju, kurš automātiski bloķējas, attiecībā pret spriegotāja bloķēšanas pozīcijām neizkustas vairāk kā par 30 mm. Ja drošības jostas lietotājs pavirzās atpakaļ, josta vai nu paliek sākotnējā stāvoklī, vai automātiski atgriežas tajā, kad drošības jostas lietotājs vēlāk pavirzās uz priekšu.

2.4.5.1.2. Ja spriegotājs ir klēpja drošības jostas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 0,7 daN — to mēra jostas brīvajā posmā starp manekenu un spriegotāju, kā noteikts 2.7.7.4. punktā. Ja spriegotājs ir diagonālās siksnas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 0,2 daN un lielāks par 0,7 daN — to mēra līdzīgi. Ja siksna iet caur vadīklu vai trīsi, tad savilkšanās spēku mēra siksnas brīvajā posmā starp manekenu un vadīklu vai trīsi. Ja komplektā ietilpst tāda ierīce ar manuālu vai automātisku vadību, kas neļauj siksnai pilnīgi savilkties, tad, vērtējot savilkšanās spēku, šo ierīci nedarbina.

2.4.5.1.3. Siksnu atkārtoti izvelk no spriegotāja un ļauj tai atkal savilkties, līdz tai izdarīti 5 000 izvilkšanas un savilkšanās cikli, un to dara saskaņā ar 2.7.7.1. punktā aprakstīto metodi. Pēc tam spriegotājam izdara 2.7.2. punktā aprakstīto korozijas testu, tad testē tā izturību pret putekļiem, kā aprakstīts 2.7.7.3. punktā. Tam ar apmierinošiem rezultātiem izdara vēl 5 000 ciklus, pēc tam spriegotājs vēl aizvien atbilst 2.4.5.1.1. un 2.4.5.1.2. punkta prasībām. Pēc iepriekšminētajiem testiem spriegotājs vēl aizvien darbojas bez kļūdām un efektīvi savelk siksnu.

2.4.5.2. Spriegotāji ar avārijas bloķēšanu.

2.4.5.2.1. Spriegotājs ar avārijas bloķēšanu pēc testēšanas saskaņā ar 2.7.7.2. punktu atbilst šādiem nosacījumiem. Attiecībā uz vienkāršu jutību atbilstīgi 1.8.4.1. punktam spēkā ir tikai specifikācijas par transportlīdzekļa braukšanas ātruma samazināšanu.

2.4.5.2.1.1. Tas ir bloķējies, kad transportlīdzekļa ātruma samazinājums sasniedz 0,45 g vērtību attiecībā uz 4. veida spriegotājiem vai 0,85 g attiecībā uz 4N veida spriegotājiem.

2.4.5.2.1.2. Tas nebloķējas, ja siksnas paātrinājums, ko mēra siksnas attīšanas virzienā, ir mazāks par 0,8 g attiecībā uz 4. veida spriegotājiem vai mazāks par 1,0 g attiecībā uz 4N veida spriegotājiem.

2.4.5.2.1.3. Turklāt tas nebloķējas, kad devēju sasver leņķī, kas nepārsniedz 12o leņķi jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, ko norādījis ražotājs.

2.4.5.2.1.4. Tas bloķējas, kad devēju sasver leņķī, kas ir vismaz 27o attiecībā uz 4. veida spriegotājiem vai vismaz 40o attiecībā uz 4N veida spriegotājiem jebkurā virzienā no uzstādīšanas stāvokļa, ko norādījis ražotājs.

2.4.5.2.1.5. Ja spriegotāja darbība ir atkarīga no ārēja signāla vai enerģijas avota, ierīce nodrošina automātisku spriegotāja bloķēšanos signāla vai enerģijas avota zuduma vai pārtraukuma gadījumā. Tomēr šī prasība nav jāizpilda, ja spriegotājs ir ar daudzkāršo jutību, ar noteikumu, ka tikai viena jutība ir atkarīga no ārēja signāla vai enerģijas avota un signāla vai enerģijas avota zudumu vadītājam norāda ar optisku un/vai akustisku paņēmienu.

2.4.5.2.2. Kad izdara testēšanu saskaņā ar 2.7.7.2. punktu, spriegotājs ar avārijas bloķēšanu un daudzkāršo jutību, tostarp siksnas jutību, atbilst norādītajām prasībām un arī bloķējas, ja siksnas paātrinājums, mērot siksnas attīšanas virzienā, ir vismaz 2,0 g.

2.4.5.2.3. Visos 2.4.5.2.1. un 2.4.5.2.2. punktā minētajos testos siksnas posma garums, ko var izvilkt pirms spriegotāja bloķēšanās, nepārsniedz 50 mm, ko mēra no 2.7.7.2.1. punktā precizētā garuma atzīmes. Uzskata, ka spriegotājs atbilst 2.4.5.2.1.2. punkta prasībām, ja pie minētajā punktā noteiktajām siksnas ātruma palielinājuma vērtībām tas nebloķējas, iekams nav izvilkts vismaz 50 mm garš siksnas posms, kuru mēra no 2.7.7.2.1. punktā noteiktās garuma atzīmes.

2.4.5.2.4. Ja spriegotājs ir klēpja drošības jostas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 0,7 daN — to mēra jostas brīvajā posmā starp manekenu un spriegotāju, kā noteikts 2.7.7.4. punktā. Ja spriegotājs ir diagonālās siksnas daļa, tad siksnas savilkšanās spēks nav mazāks par 0,2 daN un lielāks par 0,7 daN — to mēra līdzīgi. Ja siksna iet caur vadīklu vai trīsi, tad savilkšanās spēku mēra siksnas brīvajā posmā starp manekenu un vadīklu vai trīsi. Ja komplektā ietilpst tāda ierīce ar manuālu vai automātisku vadību, kas novērš siksnas pilnīgu savilkšanos, tad, vērtējot savilkšanās spēku, šo ierīci nedarbina.

2.4.5.2.5. Siksnu atkārtoti izvelk no spriegotāja un ļauj tai atkal savilkties, līdz tai izdarīti 40 000 izvilkšanas un savilkšanās cikli, un to dara saskaņā ar 2.7.7.1. punktā aprakstīto metodi. Pēc tam spriegotājam izdara 2.7.2. punktā aprakstīto korozijas testu, tad testē tā izturību pret putekļiem, kā aprakstīts 2.7.7.3. punktā. Spriegotājam ar apmierinošiem rezultātiem izdara vēl 5 000 izvilkšanas un savilkšanās ciklus, pēc tam tas vēl aizvien atbilst 2.4.5.2.1., 2.4.5.2.2., 2.4.5.2.3. un 2.4.5.2.4. punkta prasībām. Pēc iepriekšminētajiem testiem spriegotājs vēl aizvien darbojas bez kļūdām un efektīvi savelk siksnu.

2.4.6. Savilcējierīce.

2.4.6.1. Pēc tam, kad savilcējierīce iesniegta korozijas testam saskaņā ar 2.7.2. punktu, tā darbojas normāli (ieskaitot trieciena devēju, kas ir pievienots ierīcei ar oriģinālajām kontaktdakšām, cauri neplūstot strāvai).

2.4.6.2. Pārbauda, vai nejauša ierīces darbība nevar lietotājam radīt miesas bojājumus.

2.4.6.3. Pirotehniskas savilcējierīces.

2.4.6.3.1. Pēc tam, kad savilcējierīce iesniegta kondicionēšanai saskaņā ar 2.7.10.2. punktu, tās darbība nedrīkst aktivizēties temperatūras iedarbībā un ierīce darbojas normāli.

2.4.6.3.2. Veic piesardzības pasākumus, lai novērstu karstu gāzu izspiešanu, aizdegoties blakus esošiem viegli uzliesmojošiem materiāliem.

2.5. Siksnas.

2.5.1. Vispārīgi noteikumi.

2.5.1.1. Siksnas ir tādas, lai visā platumā nodrošinātu cik iespējams vienmērīgu spiediena sadali uz drošības jostas lietotāja ķermeni un lai tās nesavērptos pat slodzes ietekmē. Tām piemīt spēja absorbēt un izkliedēt enerģiju. Siksnas ir apstrādātas tā, lai lietojot tās neizārdītos.

2.5.1.2. Siksnas platums, ja pielikta slodze 980 daN, nav mazāks par 46 mm. Šo izmēru nosaka, izdarot 2.7.5. punktā noteikto vilces izturības testu, un tā laikā testēšanas iekārtu neaptur.

2.5.2. Stiprība pēc kondicionēšanas istabas apstākļos. Diviem siksnas paraugiem, kas kondicionēti atbilstīgi 2.7.3.1. punktam, siksnas pārrāvuma slodze, kuru nosaka saskaņā ar 2.7.5. punktu, nav mazāka par 1 470 daN. Pārrāvuma slodzes lieluma atšķirība abiem paraugiem nav lielāka par 10 % no lielākās izmērītās pārrāvuma slodzes.

2.5.3. Stiprība pēc kondicionēšanas īpašos apstākļos. Diviem siksnas paraugiem, kas kondicionēti atbilstīgi kādai no 2.7.3. punkta daļām (izņemot 2.7.3.1.), siksnas pārrāvuma slodze nav mazāka par 75 % no vidējās slodzes, ko nosaka 2.5.2. punktā minētajā testā, un nav mazāka par 1 470 daN. Tehniskais dienests var iztikt bez viena vai vairākiem šiem testiem, ja izmantotā materiāla sastāvs vai par to jau pieejamā informācija minētos testus padara nevajadzīgus.

2.6. Drošības jostas komplekts vai ierobežotājsistēma.

2.6.1. Dinamikas testēšanas prasības.

2.6.1.1. Drošības jostas komplektam vai ierobežotājsistēmai izdara dinamikas testu atbilstīgi 2.7.8. punktam.

2.6.1.2. Dinamikas testu izdara diviem drošības jostas komplektiem, kam iepriekš nav pielikta slodze, izņemot tos drošības jostas komplektus, kas ir ierobežotājsistēmu sastāvdaļa, jo tad dinamikas testu izdara ierobežotājsistēmām, kuras paredzētas noteikta veida sēdekļiem un kurām iepriekš nav pielikta slodze. Testējamo drošības jostu sprādzes atbilst 2.4.2.3. punktā noteiktajām prasībām. Ja testē drošības jostas ar spriegotājiem, tiem pirms tam ir izdarīts 2.7.7.3. punktā noteiktais tests attiecībā uz izturību pret putekļiem; turklāt, ja drošības jostas vai ierobežotājsistēmas ir aprīkotas ar savilcējierīci, kas ietver pirotehniskus līdzekļus, ierīci pirms tam kondicionē, kā noteikts 2.7.10.2. punktā.

2.6.1.2.1. Drošības jostas ir izturējušas 2.7.2. punktā noteikto korozijas testu, pēc tam sprādzēm izdara papildu 500 atvēršanas un aizvēršanas ciklus normālas lietošanas apstākļos.

2.6.1.2.2. Spriegotājiem, kas izmantoti drošības jostās ar spriegotājiem, pirms tam ir izdarīti 2.4.5.1. un 2.4.5.2. punktā paredzētie testi. Tomēr, ja spriegotājam jau ir izdarīts korozijas tests saskaņā ar 2.6.1.2.1. punkta noteikumiem, šis tests nav jāatkārto.

2.6.1.2.3. Ja drošības jostu paredzēts izmantot ar drošības jostas augstuma regulētājierīci, kas iepriekš definēta 1.8.6. punktā, izdarot testu, ierīce ir noregulēta visnelabvēlīgākajā(–ajās) pozīcijā(–ās), ko izvēlējies par testēšanu atbildīgais tehniskais dienests. Tomēr, ja augstuma regulēšanas ierīce ietver pašu stiprinājumu, kā pieļauts ar Padomes Direktīvu 76/115/EEK (4), par testu atbildīgais tehniskais dienests, ja vēlas, var turpmāk piemērot 2.7.8.1. punkta noteikumus.

2.6.1.2.4. Drošības jostai ar savilcējierīci 2.6.1.4.1. punktā norādīto minimālo pārvietojumu var samazināt uz pusi. Šajā testā savilcējierīce darbojas.

2.6.1.3. Testā ievēro šādas prasības:

2.6.1.3.1. neviena daļa drošības jostas komplektā vai ierobežotājsistēmā, kas notur transportlīdzeklī esošu personu, nesalūst un neviena sprādze vai bloķētājs, vai pārvietošanas sistēma neatveras; un

2.6.1.3.2. ja testē klēpja drošības jostas, manekena pārvietojums uz priekšu gurnu augstumā ir no 80 līdz 200 mm. Ja testē četrpunktu drošības jostu, minimālo pārvietojumu, kas norādīts gurnu augstumam, var samazināt uz pusi. Ja testē citu veidu drošības jostas, manekena pārvietojums uz priekšu ir 80 līdz 200 mm gurnu augstumā un 100 līdz 300 mm krūškurvja augstumā. Šo pārvietojumu mēra attiecībā pret punktiem, kas parādīti VIII pielikuma 6. attēlā.

2.6.1.3.3. Drošības jostām, ko paredzēts izmantot priekšējās sānu sēdvietās, kuras aizsargā drošības spilvens to priekšā, krūškurvja atskaites punkta pārvietojums var pārsniegt iepriekš 2.6.1.3.2. punktā minēto pārvietojumu, ja tā ātrums šajā vērtībā nepārsniedz 24 km/h.

2.6.1.4. Ja testē ierobežotājsistēmu, prasības ir šādas:

2.6.1.4.1. krūškurvja atskaites punkta pārvietojums var pārsniegt 2.6.1.3.2. punktā minēto pārvietojumu tad, ja ar aprēķiniem vai papildu testos iespējams pierādīt, ka neviena dinamikas testā izmantotā manekena rumpja vai galvas daļa nesaskartos ar priekšā esošu cietu transportlīdzekļa daļu, izņemot krūškurvja saskari ar stūres iekārtu, ja šī iekārta atbilst Padomes Direktīvas 74/297/EEK (5) prasībām un ja saskare notiek ātrumā, kas nepārsniedz 24 km/h. Šajā pārbaudē pieņem, ka sēdeklis atrodas 2.7.8.1.5. punktā minētajā stāvoklī.

2.6.1.4.2. Transportlīdzekļos, kuros izmanto šādas ierīces, pārvietošanas un bloķēšanas sistēmas, kas ļauj visos sēdekļos esošajām personām izkļūt no transportlīdzekļa, pēc dinamikas testa joprojām ir iespējams darbināt ar roku.

2.6.1.5. Atkāpjoties no iepriekš minētā, attiecībā uz ierobežotājsistēmu, pārvietojumi var pārsniegt 2.6.1.3.2. punktā noteikto, ja uz sēdekļa uzstādīto augšējo stiprinājumu attiecas Direktīvas 76/115/EEK I pielikuma 5.5.4. punktā paredzētā atkāpes. Datus par attiecīgo ierobežotājsistēmu ietver II pielikuma 3. un 4. papildinājumā minētā tipa apstiprinājuma sertifikāta papildpielikumā.

2.6.2. Stiprība pēc abrazīvās apstrādes.

2.6.2.1. Abiem paraugiem, kas kondicionēti atbilstīgi 2.7.3.6. punktam, pārrāvuma slodzi novērtē saskaņā ar 2.5.2. un 2.7.6. punktu. Tā ir vismaz 75 % no vidējās pārrāvuma slodzes, ko nosaka abrazīvi neapstrādātu siksnu testos, un nav mazāka par testējamiem izstrādājumiem paredzēto minimālo slodzi. Pārrāvuma slodzes lieluma atšķirība abiem paraugiem nav lielāka par 20 % no lielākās izmērītās pārrāvuma slodzes. Stiepes izturības testu 1. un 2. veida procedūrās izdara tikai siksnas paraugiem (2.7.5. punkts). Stiepes izturības testu, kurā izmanto trešā veida procedūru, izdara siksnai un attiecīgajām cietajām daļām (2.7.6. punkts).

2.6.2.2. Izstrādājumi, kas abrazīvi jāapstrādā, un procedūras, kuras jāievēro, norādītas tabulā. Katrai procedūrai izmanto jaunu paraugu.



Pirmā veida procedūra Otrā veida procedūra Trešā veida procedūra Fiksētājierīces — — × Vadīkla vai trīsis — × — Sprādzes cilpa — × × Regulētājierīce × — × Siksnai piešūtās daļas — — ×

2.7. Testi.

2.7.1. To paraugu izlietojums, kas iesniegti drošības jostas vai ierobežotājsistēmas EK detaļas tipa apstiprinājumam (sk. XIV pielikumu).

2.7.1.1. Sprādzes pārbaudei, sprādzes testam aukstumā, attiecīgā gadījumā 2.7.6.4. punktā paredzētajam testam aukstumā, sprādzes ilgmūžības testam, sprādzes korozijas testam, spriegotāja darbības testiem un sprādzes atvēršanas testam pēc dinamikas testa vajadzīgas divas drošības jostas vai ierobežotājsistēmas. Vienu no šiem diviem paraugiem izmanto drošības jostas vai ierobežotājsistēmas pārbaudei.

2.7.1.2. Sprādzes pārbaudei un sprādzes, fiksētājierīces stiprinājumu, drošības jostas regulētājierīču un, attiecīgā gadījumā, spriegotāju izturības testiem vajadzīga viena drošības josta vai ierobežotājsistēma.

2.7.1.3. Sprādzes pārbaudei, mikroslīdēšanas testam un abrazīvā nodiluma testam vajadzīgas divas drošības jostas vai ierobežotājsistēmas. Drošības jostas regulēšanas ierīces darbības testu izdara vienam no diviem paraugiem.

2.7.1.4. Siksnas paraugu izmanto vilces izturības testā. Daļu šā parauga glabā tik ilgi, kamēr ir spēkā detaļas tipa apstiprinājums.

2.7.2. Korozijas tests.

2.7.2.1. Pilnu drošības jostas komplektu ievieto testa kamerā, kā paredzēts XIII pielikumā. Ja komplekta sastāvā ir spriegotājs, tad siksnu izvelk visā garumā, izņemot 300 ± 3 mm. Ja neskaita īsus pārtraukumus, kas var būt vajadzīgi, piemēram, lai pārbaudītu un atjaunotu sāls šķīduma daudzumu, šķīduma iedarbība ilgst 50 stundas.

2.7.2.2. Pēc minētās iedarbības beigām komplektu saudzīgi izmazgā vai izskalo tīrā tekošā ūdenī, kura temperatūra nepārsniedz 38 °C, lai tādējādi atbrīvotos no sāls nogulsnēm, kas var būt izveidojušās, un ļauj tam 24 stundas žūt istabas temperatūrā, lai pēc tam pārbaudītu saskaņā ar 2.4.1.2. punktu.

2.7.3. Siksnu kondicionēšana vilces izturības testam. No 2.1.3.2. punktā minētās siksnas ņem paraugus, un tos kondicionē šādi.

2.7.3.1. Kondicionēšana istabas apstākļos. Siksnu vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 20 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %. Ja testu neizdara tūlīt pēc kondicionēšanas, tad paraugu līdz testa sākumam ievieto hermētiski noslēgtā traukā. Pārrāvuma slodzi nosaka piecu minūšu laikā pēc siksnas izņemšanas no kondicionējošās vides vai trauka.

2.7.3.2. Kondicionēšana gaismā.

2.7.3.2.1. Piemēro Ieteikuma ISO/R 105–B 02-1978 noteikumus. Siksnu tur gaismā tik ilgi, cik vajadzīgs, lai standartzilā krāsviela Nr. 7 izbalotu līdz 4. pustonim pelēkās krāsas skalā.

2.7.3.2.2. Pēc tam siksnu vismaz 24 stundas tur vidē, kuras gaisa temperatūra ir 20 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %. Ja testu nav iespējams izdarīt tūlīt pēc kondicionēšanas, paraugu līdz testa sākumam tur hermētiski noslēgtā traukā. Siksnas stiepes izturību nosaka piecu minūšu laikā pēc tās izņemšanas no kondicionējošās vides vai trauka.

2.7.3.3. Kondicionēšana aukstumā.

2.7.3.3.1. Siksnu vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 20 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %.

2.7.3.3.2. Pēc tam siksnu 1,5 stundas tur uz plakanas virsmas aukstuma kamerā, kurā gaisa temperatūra ir –30 ± 5 °C. Tad to satin un tīstoklim uzliek 2 kg smagu slogu, kas iepriekš atdzesēts līdz –30 ± 5 °C. Kad siksna 30 minūtes bijusi zem sloga tajā pašā aukstuma kamerā, slogu noņem, un piecu minūšu laikā pēc siksnas izņemšanas no aukstuma kameras nosaka pārrāvuma slodzi.

2.7.3.4. Kondicionēšana karstumā.

2.7.3.4.1. Siksnu trīs stundas tur uzkarsēšanas kamerā, kurā temperatūra ir 60 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %.

2.7.3.4.2. Pārrāvuma slodzi nosaka piecu minūšu laikā pēc siksnas izņemšanas no karsēšanas kameras.

2.7.3.5. Kondicionēšana ūdenī.

2.7.3.5.1. Siksnu uz trim stundām pilnībā iegremdē destilētā ūdenī, kura temperatūra ir 20 ± 5 °C un kuram pievienots neliels daudzums mitrinātāja. Drīkst izmantot jebkuru mitrinātāju, kas ir derīgs šķiedrai, kuru testē.

2.7.3.5.2. Pārrāvuma slodzi nosaka 10 minūšu laikā pēc siksnas izņemšanas no ūdens.

2.7.3.6. Kondicionēšana ar abrazīvo nodilšanu.

2.7.3.6.1. Abrazīvi apstrādā visas ierīces, kurās siksna saskaras ar kādu no drošības jostas cieto daļu. Tomēr drošības jostas regulētājierīces pirmā veida abrazīvā nodiluma tests (2.7.3.6.4.1. punkts) nav jāizdara, ja mikroslīdēšanas testā (2.7.4. punkts) konstatē, ka siksnas izslīdējums ir mazāks par pusi no paredzētā attāluma. Testa aparāta uzstādījumā siksnas un kontaktlaukuma relatīvo stāvokli saglabā gandrīz nemainīgu.

2.7.3.6.2. Paraugus, kas abrazīvi apstrādājami, vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 20 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %. Telpas temperatūra testēšanas laikā ir 15 līdz 30 °C.

2.7.3.6.3. Tabulā norādītas prasības attiecībā uz katru abrazīvās apstrādes veidu.



Slodze, daN Frekvence, Hz Ciklu skaits Nobīde, mm Pirmā veida procedūra (1) 2,5 0,5 5 000 300 ± 20 Otrā veida procedūra 0,5 0,5 45 000 300 ± 20 Trešā veida procedūra (1) 0 — 5 0,5 45 000 – (1) Sk. 2.7.3.6.4.3. punktu Šīs tabulas piektajā slejā norādītā nobīde raksturo siksnai piemērotās turpatpakaļkustības amplitūdu.

2.7.3.6.4. Konkrēti procedūras apstākļi.

2.7.3.6.4.1. Pirmā veida procedūra: piemēro, ja siksna slīd caur regulētājierīci. Vienam siksnas posmam vertikāli un pastāvīgi pieliek 2,5 daN lielu slodzi. Pārējo siksnas daļu, kas novietota horizontāli, kustina turp un atpakaļ. Regulētājierīci novieto tā, lai siksnas horizontālais posms paliktu noslogots (sk. XII pielikuma 1. attēlu).

2.7.3.6.4.2. Otrā veida procedūra: piemēro, ja siksna, slīdot caur cieto daļu, vienreiz maina virzienu. Leņķi, ko veido abi siksnas gali viens pret otru, ir tādi, kā parādīts XII pielikuma 2. attēlā. Pieliek pastāvīgu 0,5 daN lielu slodzi. Ja siksna, slīdot caur cieto daļu, maina virzienu vairāk nekā vienu reizi, slodzi var palielināt virs 0,5 daN, lai sasniegtu paredzēto 300 mm siksnas kustību caur šo cieto daļu.

2.7.3.6.4.3. Trešā veida procedūra: piemēro, ja siksna ir piešūta vai tamlīdzīgi piestiprināta pie cietās daļas. Kopējā nobīde ir 300 ± 20 mm, un 5 daN lielo slodzi pieliek tikai tik ilgu laiku, kas atbilst 100 ± 20 mm nobīdei pusē no katra laikposma (sk. XII pielikuma 3. attēlu).

2.7.4. Mikroslīdēšanas tests (sk. XII pielikuma 3. attēlu).

2.7.4.1. Sastāvdaļas vai ierīces, kam izdarāms mikroslīdēšanas tests, pirms testēšanas vismaz 24 stundas tur vidē, kuras temperatūra ir 20 ± 5 °C un gaisa relatīvais mitrums 65 ± 5 %. Testu izdara 15 līdz 30 °C temperatūrā.

2.7.4.5. Nodrošina, lai regulētājierīces brīvais posms būtu vērsts uz augšu vai uz leju no izmēģinājumu stenda, kā tas ir transportlīdzeklī.

2.7.4.3. Siksnas posma zemākajai daļai pieliek 5 daN lielu slodzi. Pārējo daļu kustina turp un atpakaļ, un kustības kopējā amplitūda ir 300 ± 20 mm (sk. attēlu).

2.7.4.4. Ja siksnai ir brīvs gals, ko izmanto par rezerves siksnu, tad to nedrīkst nekādā veidā savilkt vai saspraust ar noslogoto siksnas posmu.

2.7.4.5. Nodrošina, lai izmēģinājumu stendā siksna ar izliekumu nokarātos no regulētājierīces, kā tas ir transportlīdzeklī. Izmēģinājumu stendam pielikto 5 daN slodzi virza vertikāli un tā, lai nepieļautu sloga šūpošanos un drošības jostas savilkšanos. Fiksētājierīci nostiprina pie 5 daN sloga tā, kā tas ir transportlīdzeklī.

2.7.4.6. Pirms testa faktiskā sākuma izdara 20 ciklu sēriju, lai pienācīgi iestrādātu automātisko savilkšanās sistēmu.

2.7.4.7. Izdara 1 000 ciklu sēriju ar frekvenci 0,5 cikli sekundē un kopējo amplitūdu 300 ± 20 mm. Slodzi, kuras lielums ir 5 daN, pieliek tikai tajā laikā, kas atbilst 100 ± 20 mm nobīdei pusē no katra laikposma.

2.7.5. Siksnas vilces izturības tests (statiskais tests).

2.7.5.1. Testu ikreiz izdara diviem jauniem siksnas paraugiem, kas ir pietiekami gari un kondicionēti saskaņā ar 2.7.3. punkta noteikumiem.

2.7.5.2. Siksnu satver izstiepšanās testa mehānisma spailēs. Spailes ir tādas, lai siksna nevarētu pārtrūkt punktā, kurā tā pieskaras spailēm, vai šā punkta tuvumā. Pārvietošanas ātrums ir aptuveni 100 mm/min. Parauga brīvā daļa, kas atrodas starp mehānisma spailēm, testa sākumā ir 200 ± 40 mm gara.

2.7.5.3. Kad slodze sasniedz 980 daN, izmēra siksnas platumu, neapturot mehānismu.

2.7.5.4. Pēc tam slodzi palielina, līdz siksna pārtrūkst, un reģistrē pārrāvuma slodzi.

2.7.5.5. Ja siksna izslīd vai pārtrūkst spaiļu pieskares punktā vai tā tuvumā, t. i., tuvāk par 10 mm, tad testa rezultāts nav derīgs, un testu izdara vēlreiz, ņemot jaunu paraugu.

2.7.6. Cietas daļas ietverošu siksnas sastāvdaļas statiskais tests.

2.7.6.1. Sprādzi un regulētājierīci pievieno izstiepšanās testa mehānismam ar to parastajām fiksētājierīcēm un piemēro 980 daN lielu slodzi. Testējot četrpunktu drošības jostas, sprādzi pievieno testa mehānismam ar siksnām, kas piestiprinātas sprādzei un mēlītei vai divām mēlītēm, kuras ir aptuveni simetriskas attiecībā pret sprādzes ģeometrisko centru. Ja sprādze vai regulētājierīce ir ietverta fiksētājierīcē vai trīspunktu siksnas kopīgā sastāvdaļā, tad sprādzi vai regulētājierīci testē kopā ar fiksētājierīci saskaņā ar 2.7.6.2. punktu, izņemot spriegotājus ar vadīklu siksnas augšējā stiprinājumā. Šajā gadījumā testa slodze ir 980 daN un bloķēšanās brīdī uz tītavas esošās siksnas garumam ir cik iespējams tuvs 450 mm.

2.7.6.2. Fiksētājierīces un visas drošības jostas augstuma regulētājierīces testē tā, kā aprakstīts 2.7.6.1. punktā, bet slodze šajā gadījumā ir 1 470 daN, to piemēro atbilstīgi 2.7.8.1. punkta otrajam teikumam un visnelabvēlīgākajos apstākļos, kādi varētu rasties transportlīdzeklī, kurā ir pareizi uzstādīta attiecīgā drošības josta. Testējot spriegotājus, siksnu pilnībā notin no tītavas.

2.7.6.3. Divus pilna drošības jostas komplekta paraugus uz divām stundām ievieto aukstuma kamerā –10 ± 1 °C temperatūrā. Tūlīt pēc izņemšanas no kameras ar rokām saslēdz sprādzes salāgojamās daļas.

2.7.6.4. Divus pilna drošības jostas komplekta paraugus uz divām stundām ievieto aukstuma kamerā –10 ± 1 °C temperatūrā. Pēc tam testējamās cietās daļas un plastmasas daļas pārmaiņus izvieto uz plakanas tērauda virsmas, kas kopā ar paraugiem bijusi ievietota aukstuma kamerā un kas novietota uz vismaz 100 kg smaga, blīva, cieta bloka horizontālās virsmas; trīsdesmit sekunžu laikā pēc testējamo daļu izņemšanas no aukstuma kameras uz tām no 300 mm augstuma ļauj nokrist 18 kg smagam tērauda gabalam. Šīs masas iedarbības plaknes cietība ir vismaz 45 HCR, bet virsma — izliekta ar 10 mm rādiusu šķērsvirzienā un 150 mm rādiusu garenvirzienā. Vienu paraugu testē pa siksnai atbilstīgā izliektā stieņa asi, un otru paraugu testē 90o leņķī pret siksnu.

2.7.6.5. Sprādzes, kam ir divām drošības jostām kopīgas daļas, noslogo tā, lai modelētu lietošanas apstākļus transportlīdzeklī, kurā sēdekļi ir noregulēti vidējā stāvoklī. Slodzes pielikšanas virzienu nosaka atbilstīgi 2.7.8.1. punktam. Siksnām vienlaikus pieliek 1 470 daN slodzi. Šim testam piemērota iekārta ir attēlota XI pielikumā.

2.7.6.6. Kad testē manuālu regulētājierīci, siksnu vienā paņēmienā ar ātrumu aptuveni 100 mm/s izvelk caur minēto ierīci, ievērojot parastos lietošanas apstākļus, un pēc tam, kad izvilkti pirmie 25 mm, ar precizitāti 0,1 daN izmēra maksimālo spēku. Testu izdara abos siksnas kustības virzienos caur regulētājierīci, un līdz mērījumu veikšanai ir izdarīti 10 šādiem cikliem.

2.7.7. Spriegotāju papildu testi.

2.7.7.1. Spriegotājmehānisma ilgmūžība.

2.7.7.1.1. Siksnu izvelk un ļauj tai atkal savilkties tik daudz ciklu, cik vajadzīgs, ar ātrumu, kas nepārsniedz 30 ciklus minūtē. Spriegotājiem ar avārijas bloķēšanu katru piekto ciklu papildina ar grūdienu, lai spriegotājs bloķētos. Grūdienus izdara vienādā daudzumā katrā no piecām dažādām siksnas izvilkuma pakāpēm, proti, tad, kad no spriegotāja izvilkti 90, 80, 75, 70 un 65 % no siksnas kopgaruma. Tomēr, ja paraugā ir vairāk nekā 900 mm siksnas, minētos procentuālos daudzumus nosaka attiecībā pret 900 mm no siksnas beigām, kas paliek uztītas uz spriegotāja.

2.7.7.1.2. Šā pielikuma 2.7.7.1.1. punktā paredzētajiem testiem piemērota iekārta ir attēlota IV pielikumā.

2.7.7.2. Bloķēšanas procedūra spriegotājiem ar avārijas bloķēšanu.

2.7.7.2.1. Spriegotāja bloķēšanos testē stāvoklī, kad uz spriegotāja tītavas uztītās siksnas garums ir 300 ± 3 mm.

2.7.7.2.1.1. No spriegotāja, kura bloķēšanos aktivizē siksnas kustība, siksnu izvelk virzienā, kāds parasti veidojas, ja spriegotājs ir uzstādīts transportlīdzeklī.

2.7.7.2.1.2. Spriegotāju jutību uz transportlīdzekļa ātruma samazināšanu testē iepriekš minētajā siksnas izvilkuma stāvoklī un abos virzienos gar divām savstarpēji perpendikulārām asīm, kas ir horizontālas, ja transportlīdzeklī spriegotāju paredzēts uzstādīt tā, kā norādījis drošības jostas ražotājs. Vienu no šiem testa virzieniem tehniskais dienests, kas izdara apstiprinājuma testu, izraugās tā, lai radītu visnelabvēlīgākos apstākļus attiecībā uz bloķēšanas mehānisma aktivizēšanos.

2.7.7.2.2. Šā pielikuma 2.7.7.2.1. punktā paredzētajiem testiem piemērota iekārta ir aprakstīta V pielikumā. Visu šādu testa iekārtu konstrukcija nodrošina, ka vajadzīgo paātrinājumu sasniedz, pirms siksna izvilkta no spriegotāja vairāk par 5 mm un ka izvilkšanas vidējais paātrinājuma paātrinājums ir vismaz 25 g/s un nav vairāk par 150 g/s.

2.7.7.2.3. Lai pārbaudītu atbilstību 2.4.5.2.1.3. un 2.4.5.2.1.4. punkta prasībām, spriegotāju uzstāda uz horizontālas virsmas, kuru pēc tam sasver ar ātrumu, kas nepārsniedz 2o sekundē, līdz spriegotājs bloķējas. Testu atkārto citos virzienos, lai pārliecinātos, ka prasības ir izpildītas.

2.7.7.3. Izturība pret putekļiem.

2.7.7.3.1. Spriegotāju ievieto testa kamerā, kā parādīts VI pielikumā. Spriegotāja relatīvais stāvoklis ir tāds pats kā tad, ja tas ir uzstādīts transportlīdzeklī. Putekļu daudzums testa kamerā atbilst 2.7.7.3.2. punkta prasībām. No spriegotāja izvelk 500 mm garu siksnas posmu un atstāj izvilktu, izņemot 10 pabeigtus šīs siksnas izvilkšanas un savilkšanās ciklus vienas vai divu minūšu laikā pēc katras putekļu sajaukšanas reizes. Piecas stundas ik pēc 20 minūtēm putekļus sajauc, piecas sekundes pūšot sausu un smērvielu nesaturošu saspiestu gaisu, kura relatīvais spiediens ir 5,5 × 105 ± 0, 5 × 105 Pa, caur atveri ar diametru 1,5 ± 0, 1 mm.

2.7.7.3.2. Šā pielikuma 2.7.7.3.1. punktā aprakstītajā testā izmantotie putekļi sastāv no aptuveni 1 kg sausa kvarca. Daļiņu izmēra sadalījums ir šāds: a) tādas, kas iet caur 150 μm lielu atveri, kuru veidojošās stieples diametrs ir 104 μm: 99 līdz 100 %; b) tādas, kas iet caur 105 μm lielu atveri, kuru veidojošās stieples diametrs ir 64 μm: 76 līdz 86 %; c) tādas, kas iet caur 75 μm lielu atveri, kuru veidojošās stieples diametrs ir 52 μm: 60 līdz 70 %.

2.7.7.4. Savilkšanās spēks.

2.7.7.4.1. Savilkšanās spēku mēra, izmantojot drošības jostas komplektu, kas aplikts manekenam kā 2.7.8. punktā paredzētajā dinamikas testā. Siksnas spriegumu mēra cik iespējams tuvu (tomēr nedaudz pirms) saskares punktiem ar manekenu, kamēr siksnu izvelk vai ļauj tai savilkties ar ātrumu aptuveni 0,6 m minūtē.

2.7.8. Drošības jostas komplekta vai ierobežotājsistēmas dinamikas testi

2.7.8.1. Drošības jostas komplektu uzstāda uz ratiņiem ar VII pielikumā noteikto sēdekli un stiprinājumiem. Ja tomēr drošības jostas komplekts ir paredzēts īpašam transportlīdzeklim vai īpaša veida transportlīdzekļiem, tad attālumus starp manekenu un stiprinājumiem nosaka dienests, kurš izdara testus, un to dara vai nu saskaņā ar uzstādīšanas instrukcijām, kuras piegādātas kopā ar drošības jostu, vai saskaņā ar transportlīdzekļa ražotāja sniegtajiem norādījumiem. Ja dinamikas tests ir veikts transportlīdzekļu tipam, tas nav jāatkārto citiem transportlīdzekļu tipiem, ja katrs stiprinājuma punkts ir tuvāk par 50 mm no testējamās drošības jostas atbilstīgā stiprinājuma punkta. Alternatīva ir tāda, ka ražotāji var noteikt hipotētisku stiprinājumu pozīciju testēšanai, lai ierobežotu reālo stiprinājumu punktu maksimālo skaitu. Ja drošības josta aprīkota ar drošības jostas augstuma regulētājierīci, kas iepriekš definēta 1.8.6. punktā, ierīces un stiprinājuma līdzekļu novietojums ir tāds pats kā transportlīdzekļa projektā.

2.7.8.1.1. Ja drošības josta vai ierobežotājsistēma ar savilcējierīcēm, kurās izmantotas sastāvdaļas, kas nav ietvertas pašā drošības jostas komplektā, drošības jostas komplektu kopā ar vajadzīgajām transportlīdzekļa papildu daļām uzmontē ratiņiem tā, kā noteikts 2.7.8.1.2. līdz 2.7.8.1.6. punktā. Ja šīs ierīces nav iespējams testēt uz testa ratiņiem, tad alternatīva ir tāda, ka ar parasto frontālā trieciena testu, ko izdara ar ātrumu 50 km/h saskaņā ar ISO procedūru 3560 (1975/11/1 — Autotransporta līdzekļi — Testa metode ar frontālo triecienu pret fiksētu barjeru), ražotājs var pierādīt, ka ierīce atbilst direktīvas prasībām. Ja drošības josta ir tāda komplekta daļa, uz kuru kā ierobežotājsistēmu attiecas detaļas tipa apstiprinājuma pieteikums, tad šo drošības jostu uzmontē uz tās transportlīdzekļa strukturālās daļas, kur to parasti ierīko, un minēto daļu piestiprina testa ratiņiem, kā aprakstīts turpmāk.

2.7.8.1.2. Paņēmiens, ko izmanto, lai nostiprinātu transportlīdzekli testa laikā, nav tāds, ar ko nostiprina sēdekļu vai drošības jostu stiprinājumus vai mazina ietaises normālo deformēšanos. Transportlīdzekļa priekšējo daļu neizmanto, jo tā, ierobežojot manekena (izņemot pēdas) kustību uz priekšu, mazinātu slodzi, ko testā pieliek ierobežotājsistēmai. No ietaises izņemtās daļas var aizstāt ar līdzvērtīgas stiprības daļām, ja vien tās netraucē manekena kustību uz priekšu.

2.7.8.1.3. Stiprinājuma ierīci uzskata par apmierinošu, ja tā nekādi neietekmē ietaisi visā platumā un ja transportlīdzekli vai ietaisi priekšpusē bloķē vai apstādina attālumā, kas ir vismaz 500 mm no testējamās ierobežotājsistēmas stiprinājuma. Aizmugurē ietaisi nostiprina tādā attālumā aiz stiprinājumiem, kas ir pietiekams, lai nodrošinātu 2.7.8.1.2. punkta prasību izpildi.

2.7.8.1.4. Sēdekļus noregulē un izvieto tādā vadīšanas vai braukšanas pozīcijā, kuru tehniskais dienests, kas izdara apstiprinājuma testus, uzskata par visnelabvēlīgāko stiprības ziņā un kura ir savienojama ar manekena novietojumu transportlīdzeklī. Sēdekļu pozīciju norāda testa ziņojumā. Ja sēdekļa atzveltne ir regulējama, tad tā bloķējas, kā norādījis ražotājs, vai — ja šādu norādījumu nav — tā, lai izveidojies faktiskais leņķis būtu cik iespējams tuvu 25o leņķim attiecībā uz M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļiem un cik iespējams tuvu 15o leņķim attiecībā uz visu pārējo kategoriju transportlīdzekļiem.

2.7.8.1.5. Lai novērtētu 2.6.1.4.1. punkta prasību izpildi, pieņem, ka sēdeklis atrodas vistālāk uz priekšu izvirzītajā vadīšanas vai braukšanas pozīcijā, kas ir piemērota manekena izmēriem.

2.7.8.1.6. Visus vienas grupas sēdekļus testē vienlaikus.

2.7.8.2. Drošības jostas komplektu VIII pielikumā aprakstītajam manekenam apliek, kā aprakstīts turpmāk. Starp manekena muguru un sēdekļa atzveltni ir novieto 25 mm biezu dēli. Drošības jostu stingri savelk ap manekenu. Pēc tam dēli izņem, un manekenu novieto tā, lai tā mugura visā garumā saskartos ar sēdekļa atzveltni. Izdara pārbaudi, lai nodrošinātu, ka sprādzes abu daļu savienošanas veida dēļ nemazinās bloķēšanas drošums.

2.7.8.3. Siksnu brīvie gali sniedzas pietiekami tālu aiz regulētājierīcēm, lai ņemtu vērā iespējamo izslīdēšanu.

2.7.8.4. Pēc tam ratiņus dzen uz priekšu tā, lai trieciena brīdī to brīvais ātrums būtu 50 ± 1 km/h un lai manekens neizkustētos. Attālums, kas vajadzīgs, lai ratiņi apstātos, ir 400 ± 50 mm. Visā ātruma samazinājuma laikā ratiņi paliek horizontālā stāvoklī. Ratiņu ātruma samazinājumu panāk ar VII pielikumā attēloto iekārtu vai kādu citu ierīci, ar kuru var iegūt līdzvērtīgus rezultātus. Minētā iekārta atbilst IX pielikumā noteiktajām izpildījuma prasībām.

2.7.8.5. Izmēra ratiņu ātrumu tieši pirms trieciena, manekena pārvietojumu uz priekšu un krūškurvja ātrumu, ja krūškurvja pārvietojums ir 300 mm.

2.7.8.6. Lai noteiktu, vai ir radušies defekti vai bojājumi, pēc trieciena drošības jostas komplektu vai ierobežotājsistēmu un tās cietās daļas pārbauda vizuāli, neatverot sprādzi. Ierobežotājsistēmai pēc trieciena pārbauda arī to, vai transportlīdzekļa strukturālajās daļās, kas piestiprinātas ratiņiem, ir radusies paliekoša deformācija. Šādas deformācijas ņem vērā aprēķinos, ko izdara saskaņā ar 2.6.1.4.1. punktu.

2.7.9. Sprādzes atvēršanas tests.

2.7.9.1. Šajā testā izmanto drošības jostas komplektus, kam jau ir izdarīts dinamikas tests atbilstīgi 2.7.8. punktam.

2.7.9.2. Drošības jostas komplektu noņem no testa ratiņiem, neatverot sprādzi. Sprādzei pieliek slodzi ar tiešo vilci, izmantojot siksnas, kas tai ir piesietas tā, lai uz visām siksnām iedarbotos 60/n daN liela slodze, kur n ir aizvērtai sprādzei piesaistīto siksnu skaits, uzskata, ka tas ir vismaz 2. Ja sprādze ir pievienota cietai daļai, tad, pieliekot spēku, ņem vērā leņķi, ko dinamikas testa laikā veido sprādze un cietā daļa. Ar ātrumu 400 ± 20 mm/min sprādzes atvēršanas pogas ģeometriskajam centram pieliek slodzi gar konstantu asi, kas paralēla pogas kustības sākotnējam virzienam. Kad pieliek sprādzes atvēršanai vajadzīgo spēku, sprādzi ar cietu balstu notur nekustīgu. Iepriekšminētā slodze nepārsniedz 2.4.2.5. punktā noteikto ierobežojumu. Testa komplekta pieskares punkts ir sfērisks, un tā rādiuss ir 2,5 ± 0, 1 mm. Tā virsma ir no gluda metāla.

2.7.9.3. Izmēra sprādzes atvēršanas spēku un atzīmē visus sprādzes defektus.

2.7.9.4. Pēc sprādzes atvēršanas testa tās drošības jostas komplekta vai ierobežotājsistēmas sastāvdaļas, kam izdarīti 2.7.8. punktā paredzētie testi, pārbauda un testa ziņojumā atzīmē, kādā pakāpē drošības jostas komplekts vai ierobežotājsistēma bojāta dinamikas testā.

2.7.10. Papildu testi drošības jostām ar savilcējierīcēm — kondicionēšana. Savilcējierīci var atdalīt no drošības jostas, lai testētu un turētu 24 stundas temperatūrā 60 ± 5 °C. Temperatūru pēc tam uz divām stundām paaugstina līdz 100 ± 5 °C. Pēc tam to 24 stundas tur temperatūrā –30 ± 5 °C. Pēc kondicionēšanas ierīci sasilda līdz apkārtējai temperatūrai. Ja tā ir atdalīta, to pievieno drošības jostai.

2.7.11. Testa ziņojums. Testa ziņojumā atzīmē 2.7. punktā paredzēto testu rezultātus, konkrēti ratiņu ātrumu, manekena maksimālo pārvietojumu virzienā uz priekšu, sprādzes novietojumu, sprādzes atvēršanas spēku un visus defektus vai bojājumus. Ja atbilstīgi 2.7.8.1. punktam nav ievērotas VII pielikumā paredzētās prasības attiecībā uz stiprinājumiem, tad testa ziņojumā apraksta, kā uzstādīts drošības jostas komplekts vai ierobežotājsistēma, un norāda svarīgākos leņķus un izmērus. Ziņojumā norāda arī visas sprādzes deformācijas vai bojājumus, kas radušies testā.Par ierobežotājsistēmu testa ziņojumā norāda arī paņēmienu, kas izmantots, lai transportlīdzekļa strukturālo daļu piestiprinātu pie ratiņiem, sēdekļu novietojumu un sēdekļu atzveltnes slīpumu. Ja manekena pārvietojums virzienā uz priekšu ir pārsniedzis 2.6.1.3. punktā noteiktās vērtības, tad ziņojumā norāda, vai ir izpildītas 2.6.1.4.1. punkta prasības.

2.8. Ražojumu atbilstība.

2.8.1. Visas drošības jostas vai ierobežotājsistēmas, kas apstiprinātas saskaņā ar šo direktīvu, ir ražotas atbilstīgi apstiprinātajam tipam, izpildot iepriekš 2.3, 2.4., 2.5., 2.6. un 2.7. punktā noteiktās prasības.

2.8.2. Lai pārbaudītu, vai 2.8.1. punkta prasības ir izpildītas, izdara piemērotas ražojumu pārbaudes.

2.8.3. Lai nodrošinātu ražojuma atbilstību, parasti veic pasākumus saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. panta noteikumiem.

2.8.3.1. Šīs direktīvas XVI pielikumā vai, attiecīgā gadījumā, XVII pielikumā minētā dokumenta 16. pielikumā ir paredzēti īpaši noteikumi, kuros ir sīki aprakstīti izdarāmie testi un testu biežums.

2.9. Instrukcijas.

2.9.1. Ja drošības jostu piegādā atsevišķi no transportlīdzekļa, uz iepakojuma un uzstādīšanas instrukcijās skaidri norāda transportlīdzekļu tipu(–us), kam tā paredzēta.

2.9.2. Visām bērnu ierobežotājsistēmām pievieno X pielikumā noteiktās instrukcijas.

3. PRASĪBAS PAR UZSTĀDĪŠANU TRANSPORTLĪDZEKLĪ

3.1.1. Izņemot salokāmos sēdekļus (definēti Direktīvā 76/115/EEK) un sēdvietas, ko paredzēts lietot tikai stāvošā transportlīdzeklī, sēdekļi transportlīdzekļos, uz kuriem attiecas 9. pants un kuri ietverti M un N kategorijā (izņemot tos M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļus, ko paredzēts izmantot pilsētās un kur ir stāvvietas pasažieriem), ir aprīkoti ar drošības jostām vai piesprādzēšanās sistēmām, kas atbilst šīs direktīvas prasībām.

3.1.2. Drošības jostu vai piesprādzēšanās sistēmu veidi katrai sēdvietai, kurā tās jāuzstāda, ir norādīti XV pielikumā (kopā ar tiem nedrīkst izmantot ne nebloķējamos drošības jostas spriegotājus (1.8.1. punkts), ne manuāli atbloķējamos drošības jostas spriegotājus (1.8.2. punkts)). Visās sēdvietās, kurām XV pielikumā norādītas B veida klēpja drošības jostas, ir atļautas Br3 tipa klēpja drošības jostas, izņemot, ja lietotas tās savelkas tādā mērā, ka ievērojami samazina ērtības pēc normālas piesprādzēšanās.

3.1.3. Ja transportlīdzeklī ir uzstādīta integrēta bērnu ierobežotājsistēma, tad tā atbilst attiecīgajām XVII pielikumā ietvertajām prasībām.

3.1.4. Ja drošības jostas nav obligātas, pēc ražotāja izvēles var uzstādīt jebkura veida drošības jostas vai ierobežotājsistēmas, kas atbilst šai direktīvai. No XV pielikumā atļautajiem veidiem var uzstādīt A veida drošības jostas kā alternatīvu klēpja drošības jostām sēdvietās, kurām XV pielikumā norādītas klēpja drošības jostas.

3.1.5. Trīspunktu drošības jostās ar spriegotājiem vienam spriegotājam jādarbojas vismaz uz diagonālās siksnas.

3.1.6. Izņemot M kategorijas transportlīdzekļus, 4. veida spriegotāja (1.8.4. punkts) vietā var atļaut 4N veida spriegotāju ar avārijas bloķēšanu (1.8.5. punkts), ja par testiem atbildīgajiem dienestiem ir pierādīts, ka uzstādīt 4. veida spriegotāju nebūtu praktiski.

3.1.7. Priekšējās sānu un vidus sēdvietās, kas norādītas XV pielikumā un marķētas ar simbolu *, minētajā pielikumā norādītā veida klēpja drošības jostas uzskata par pietiekamām, ja priekšējais stikls ir ārpus Direktīvas 74/60/EEK II pielikumā definētās atskaites zonas. Attiecībā uz drošības jostām priekšējo stiklu uzskata par atskaites zonas daļu, ja tas var nonākt statiskā saskarē ar testa iekārtu, kad tiek izmantota Direktīvas 74/60/EEK II pielikumā aprakstītā metode.

3.1.8. Visās sēdvietās, kuras XV pielikumā marķētas ar simbolu , uzstāda XV pielikumā norādīto veidu klēpja drošības jostas, ja tās ir “atklātas sēdvietas”, kas definētas 3.1.9. punktā.

3.1.9. “Atklāta sēdvieta” ir tāda, kur nav “aizsargstikla” sēdekļa priekšā šādā definētā telpā: — starp divām horizontālām plaknēm — viena iet caur punktu H, un otra ir 400 mm virs tās, — starp divām vertikālām gareniskām plaknēm, kas ir simetriskas attiecībā pret punktu H un kas ir 400 mm viena no otras, — aiz vertikālas šķērsplaknes, kura ir 1,30 m no punkta H. — Šajā prasībā “aizsargstikls” ir virsma, kas ir pietiekami izturīga un kas nav pārtraukta tā, ka, lodi ar diametru 165 mm ģeometriski projicējot gareniskā horizontālā virzienā caur jebkuru punktu iepriekš definētajā telpā un caur lodes centru, aizsargstiklā nav neviena atvēruma, caur kuru to varētu šķērsot lodes ģeometriskā projekcija. — Sēdekli uzskata par “atklātu sēdvietu”, ja iepriekš definētajā telpā aizsargstiklu kopējā virsmas platība ir mazāka par 800 cm2.

3.1.10. Katrā sēdvietā, kas XV pielikumā marķēta ar simbolu z, uzstāda XV pielikumā norādītā veida trīspunktu drošības jostas, ja vien nav izpildīti šādi nosacījumi: — tieši tās priekšā ir sēdvieta vai citas transportlīdzekļa daļas, kas atbilst Padomes Direktīvas 74/408/EEK (7)III pielikuma 1. papildinājuma 3.5. punktam, vai — neviena transportlīdzekļa daļa nav atskaites zonā, vai — ja transportlīdzeklis kustas — nevar būt atskaites zonā, vai — transportlīdzekļa daļas, kas ir minētajā atskaites zonā, atbilst enerģijas absorbcijas prasībām, kuras noteiktas Direktīvas 74/408/EEK III pielikuma 6. papildinājumā, tādā gadījumā var paredzēt XV pielikumā norādītā veida divpunktu drošības jostas.

3.1.11. Izņemot 3.1.12. punktā paredzēto gadījumu, katrā pasažieru sēdvietā, kurā uzstādīts drošības spilvens, ir brīdinājums sēdvietā neizmantot bērnu ierobežotājsistēmu, kas vērsta uz aizmuguri. Brīdinājuma marķējums piktogrammas formā, kurā var būt ietverts paskaidrojums, ir stingri piestiprināts un atrodas vietā, kur tas ir viegli redzams, tās personas priekšā, kura gatavojas minētājā sēdvietā uzstādīt uz aizmuguri vērstu bērnu ierobežotājsistēmu. Piktogrammas iespējamā dizainparauga piemērs ir norādīts 1. attēlā. Ja brīdinājums nav redzams, kad durvis ir aizvērtas, vienmēr ir redzama pastāvīga norāde.

3.1.12. Pielikuma 3.1.11. punkta prasības nepiemēro, ja transportlīdzeklis ir aprīkots ar mehānismu, kas automātiski sajūt bērnu ierobežotājsistēmu, kura vērsta uz aizmuguri, un nodrošina, ka drošības spilvenu neatver, ja ir uzstādīta šāda bērnu ierobežotājsistēma.

3.1.13. Ja ir iespējams sēdvietas pagriezt vai novietot citā virzienā, gadījumā, kad transportlīdzeklis stāv, 3.1.1. punkta prasības atbilstīgi šai direktīvai piemēro tikai tiem virzieniem, kas paredzēti normālam lietošanas režīmam, kad transportlīdzeklis pārvietojas pa ceļu. Tādēļ informācijas dokumentā ietver piezīmi.

3.2. Vispārīgas prasības.

3.2.1. Drošības jostas un ierobežotājsistēmas fiksē ar stiprinājumiem, kas atbilst specifikācijām Direktīvā 76/115/EEK.

3.2.2. Drošības jostas un ierobežotājsistēmas uzstāda tā, lai pienācīgi lietotas tās darbotos apmierinoši un mazinātu miesas bojājumu iespējamību avārijas gadījumā. Konkrēti tās uzstāda tā, lai nodrošinātu turpmāk minēto:

3.2.2.1. siksnas nevar veidot bīstamu konfigurāciju;

3.2.2.2. līdz minimumam ir samazināta iespējamība, ka pareizi lietota siksna varētu noslīdēt no lietotāja(–as) pleca, viņam/viņai virzoties uz priekšu;

3.2.2.3. iespējamība, ka siksna varētu nodilt, saskaroties ar asām, cietām transportlīdzekļa vai sēdekļa daļām, ir samazināta līdz minimumam.

3.2.2.4. Katrai sēdvietai paredzētās drošības jostas konstrukcija un uzstādīšana ir tāda, lai to varētu viegli aizsniegt un lietot. Turklāt, ja visu sēdekli vai sēdekļa spilvenu un/vai sēdekļa atzveltni var salocīt, lai iekļūtu transportlīdzekļa aizmugurē vai lai pārvadātu preces vai bagāžu, tad pēc salocīšanas un sēdekļu atjaunošanas sēdēšanas pozīcijā šiem sēdekļiem paredzētās drošības jostas ir aizsniedzamas lietošanai vai viena persona var tās viegli izvilkt no sēdekļa apakšas vai aizmugures atbilstīgi instrukcijām transportlīdzekļa lietotāja rokasgrāmatā un tam nav vajadzīga apmācība vai pieredze.

3.2.2.5. Tehniskais dienests pārbauda, vai tad, ja sprādzes mēlīte ir ievietota sprādzē un sēdeklī neviens nesēž: — drošības jostas iespējamā nokarāšanās netraucē pareizi uzstādīt ražotāja ieteikto bērnu ierobežotājsistēmu un — attiecībā uz trīspunktu drošības jostām vismaz drošības jostas klēpja posmā var radīt 50 N spriegojumu, ja tiek pielikts ārējs spriegums drošības jostas diagonālajā posmā.

3.3. Īpašas prasības par drošības jostās vai ierobežotājsistēmās iestrādātajām cietajām daļām

3.3.1. Cietās daļas, piemēram, sprādzes, regulētājierīces un fiksētājierīces, drošības jostas lietotājam vai citām transportlīdzeklī esošām personām nepalielina miesas bojājumu iespējamību avārijā.

3.3.2. Jostas lietotājs sprādzes atvēršanas ierīci var skaidri ieraudzīt un viegli sasniegt, un tā ir konstruēta tā, lai to nevarētu atvērt netīši vai nejauši. Sprādze turklāt ir novietota tā, lai avārijā to bez grūtībām varētu aizsniegt glābējs, kam jāatbrīvo drošības jostas lietotājs. Sprādze ir uzstādīta tā, lai lietotājs to gan nenoslogotu, gan tad, kad tā satur lietotāja svaru, spētu atvērt ar vienu, vienkāršu, vienvirziena kustību, ko var izdarīt ar labo vai kreiso roku. Priekšējo sānu sēdvietu drošības jostās vai ierobežotājsistēmās, izņemot četrpunktu drošības jostas, sprādzi šādā pašā veidā ir iespējams arī aizvērt. Pārbauda, vai tad, ja sprādze saskaras ar drošības jostas lietotāju, saskares virsma atbilst šā pielikuma 2.4.2.1. punkta prasībām.

3.3.3. Kad drošības jostu apliek, tā vai nu automātiski noregulējas, lai pielāgotos lietotājam, vai ir konstruēta tā, ka drošības jostas lietotājam sēžot ir pieejama ērta un viegli izmantojama manuāla regulētājierīce. Turklāt, lai drošības jostu pielāgotu lietotāja ķermeņa uzbūvei un transportlīdzekļa sēdekļa novietojumam, to ir iespējams savilkt ar vienu roku.

3.3.4. Drošības jostas vai ierobežotājsistēmas ar spriegotājiem uzstāda tā, lai spriegotāji varētu pareizi darboties un efektīvi savilkt siksnu.

3.4. Transportlīdzekļa lietotāja(–u) par bērnu pārvadāšanu informē saskaņā ar XVIII pielikuma prasībām.

4. TRANSPORTLĪDZEKĻU EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS PAR TIPU ATTIECĪBĀ UZ DROŠĪBAS JOSTU UN IEROBEŽOTĀJSISTĒMU UZSTĀDĪŠANU

4.1. Apstiprinājuma pieteikumu atbilstīgi Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktam par transportlīdzekļu tipu attiecībā uz tā drošības jostu un ierobežotājsistēmu uzstādīšanu iesniedz transportlīdzekļa ražotājs.

4.2. Informācijas dokumenta paraugs iekļauts II pielikuma 2. papildinājumā.

4.3. Apstiprināmā transportlīdzekļu tipa prototipu iesniedz tehniskajam dienestam, kas izdara tipa apstiprinājuma testus.

5. EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIEŠĶIRŠANA

5.1. Ja attiecīgās prasības ir izpildītas, piešķir EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 3. punktu un, attiecīgā gadījumā, 4. panta 4. punktu.

5.2. EK tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs iekļauts:

5.2.1. Direktīvas II pielikuma 3. papildinājumā — pieteikumiem, kas minēti 2.1. punktā;

5.2.2. Direktīvas II pielikuma 4. papildinājumā — pieteikumiem, kas minēti 4. punktā.

5.3. Apstiprinājuma numuru saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumu piešķir katram apstiprinātajam drošības jostas vai ierobežotājsistēmas tipam un katram apstiprinātajam transportlīdzekļu tipam. Viena un tā pati dalībvalsts nepiešķir vienus un tos pašus numurus cita tipa drošības jostai vai ierobežotājsistēmai vai cita tipa transportlīdzeklim.

6. TIPA PĀRVEIDOJUMS UN APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI

6.1. Ja tiek pārveidots saskaņā ar šo direktīvu apstiprināts transportlīdzekļu tipu vai drošības jostas, vai ierobežotājsistēmas tips, piemēro Direktīvas 70/156/EEK 5. panta noteikumus. 1. attēls Piktogramma(sk. 3.1.11. punktu)