2005L0094 — LV — 03.09.2008 — 001.003

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

PADOMES DIREKTĪVA 2005/94/EK

(2005. gada 20. decembris),

ar ko paredz Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei un atceļ Direktīvu 92/40/EEK







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 1 ), ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 2 ), apspriedusies ar Reģionu komiteju, tā kā: (1) Putnu gripa ir nopietna, ļoti lipīga mājputnu un citu nebrīvē turētu putnu slimība, ko izraisa dažāda tipa gripas vīrusi. Šie vīrusi var izplatīties arī uz zīdītājiem, jo īpaši cūkām un cilvēkiem. (2) Tā kā mājputni ir iekļauti dzīvu dzīvnieku sarakstā, kas ir Līguma I pielikumā, viens no Kopienas uzdevumiem veterinārijas jomā ir uzlabot mājputnu veselības stāvokli, tādējādi sekmējot mājputnu un mājputnu produktu tirdzniecību un nodrošinot šīs nozares attīstību. Turklāt jānodrošina cilvēku veselības augsta līmeņa aizsardzība, nosakot un īstenojot Kopienas politiku un darbības. (3) Gripas vīrusi ietver lielu skaitu dažādu vīrusu celmu. Dažādu gripas vīrusu celmu radītais riska līmenis attiecībā uz dzīvnieku un cilvēku veselību ir ļoti atšķirīgs un zināmā mērā neparedzams, ņemot vērā vīrusa straujo mutāciju un iespējamo ģenētiskā materiāla pārvietošanos starp dažādiem vīrusa celmiem. (4) Inficēšanās ar dažiem putnu izcelsmes gripas vīrusa celmiem var izraisīt mājputnu saslimšanu epizootiskā apjomā, izraisot mājputnu mirstību un veselības traucējumus tādā mērogā, kas jo īpaši var apdraudēt putnkopības ienesīgumu kopumā. (5) Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei ieviesa ar Padomes Direktīvu 92/40/EEK (1992. gada 19. maijs), ar ko ievieš Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei ( 3 ), lai nodrošinātu dzīvnieku veselības aizsardzību un veicinātu mājputnu nozares attīstību. (6) Direktīvā 92/40/EEK noteiktos pasākumus vajadzētu būtiski pārskatīt, ņemot vērā jaunāko zinātnisko informāciju par putnu gripas izraisīto risku dzīvniekiem un sabiedrības veselībai, jaunu laboratorijas analīžu un vakcīnu izstrādi un pieredzi, kas iegūta neseno šīs slimības uzliesmojumu laikā Kopienā un trešās valstīs. (7) Jaunajiem Kopienas pasākumiem būtu jāņem vērā arī visjaunākie atzinumi, ko sniegušas Dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības zinātniskā komiteja un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA), un izmaiņas Sauszemes dzīvnieku veselības kodeksā un Sauszemes dzīvnieku diagnosticējošo pārbaužu un vakcīnu rokasgrāmatā, ko Starptautiskais epizootiju birojs (OIE) izstrādājis attiecībā uz putnu gripu. (8) Daži putnu izcelsmes gripas vīrusa celmi dažos gadījumos var skart cilvēkus, radot nopietnu risku sabiedrības veselībai. Šīs direktīvas noteikumi, kuru mērķis ir cīnīties ar slimību attiecībā uz saimniecībās audzētiem dzīvniekiem, varētu netieši dot ieguldījumu sabiedrības veselības problēmu novēršanā. Tomēr pašreiz šādu problēmu risināšana ir galvenokārt dalībvalstu ziņā. (9) Kopienas līmenī gripas vīrusu radīto risku sabiedrības veselībai galvenokārt risina ar citām darbībām un tiesību aktiem. Tie jo īpaši ietver Eiropas Slimību novēršanas un kontroles centru (turpmāk – “ECDC”), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 851/2004 ( 4 ), Komisijas ieteikumus attiecībā uz Kopienas gatavību gripas pandēmijai un atbildes pasākumu plānošanu, Eiropas Savienības Agrās brīdināšanas un reaģēšanas sistēmu, kā arī Eiropas Gripas uzraudzības sistēmas izveidi. (10) Lai pievērstos riskam, ko daži putnu izcelsmes gripas vīrusi rada cilvēkiem un jo īpaši darba ņēmējiem, kuri ir saskarē ar inficētiem dzīvniekiem, tomēr būtu lietderīgi Komisijai kopā ar ECDC izvērtēt to, vai Kopienas mērogā ir vajadzīgi turpmāki pasākumi saistībā ar sabiedrības veselību vai darba ņēmēju veselību un drošību, kas papildinātu šajā direktīvā paredzētos dzīvnieku veselības noteikumus, un iesniegt priekšlikumus jebkādiem vajadzīgiem tiesību aktiem. (11) Pašreizējās zināšanas liecina, ka draudi veselībai, ko rada tā dēvētie zemas patogenitātes putnu gripas vīrusi, ir mazāki nekā draudi, ko rada augstas patogenitātes putnu gripas vīrusi, kuri rodas dažu zemas patogenitātes vīrusu mutāciju rezultātā. (12) Kopienas tiesību aktos par putnu gripas kontroli būtu jādod dalībvalstīm iespēja veikt proporcionālus un elastīgus slimības kontroles pasākumus, ņemot vērā atšķirīgos riska līmeņus, kas saistīti ar dažādiem vīrusa celmiem, attiecīgo pasākumu iespējamo sociālo un ekonomisko ietekmi uz lauksaimniecības sektoru un citiem saistītajiem sektoriem, vienlaikus nodrošinot, ka katra konkrēta slimības attīstības scenārija gadījumā tiek veikti visefektīvākie pasākumi. (13) Ņemot vērā iespēju, ka zemas patogenitātes putnu gripas vīrusi mutāciju rezultātā var kļūt par augstas patogenitātes putnu gripas vīrusiem, būtu jāpieņem noteikumi par infekcijas savlaicīgu noteikšanu mājputniem ar mērķi panākt ātru reaģēšanu un pieņemt atbilstīgus un samērīgus kontroles un apkarošanas pasākumus, ietverot aktīvas uzraudzības sistēmas izveidi dalībvalstīs. Šāda uzraudzība būtu jāīsteno saskaņā ar vispārējām pamatnostādnēm, ko pielāgo, balstoties uz turpmāku informāciju un attīstību šajā jomā. (14) Saistībā ar jebkurām aizdomām par putnu gripas infekciju, kuras var rasties klīniskā vai laboratorijas izmeklēšanā, vai jebkāda cita iemesla dēļ, kas rada aizdomas par infekcijas esamību, nekavējoties būtu jāuzsāk oficiāla izmeklēšana, lai varētu atbilstīgi ātri un efektīvi rīkoties. Tiklīdz ir apstiprinājusies infekcijas esamība, šāda rīcība būtu jāpastiprina, ietverot putnu iznīcināšanu inficētajās un apdraudētajās saimniecībās. (15) Konstatējot inficēšanos ar zemas patogenitātes putnu gripas vīrusu, kontroles pasākumi var atšķirties no pasākumiem, kurus būtu jāpiemēro, konstatējot augstas patogenitātes putnu gripas vīrusu, ņemot vērā ar abiem šiem gadījumiem saistīto atšķirīgo riska līmeni. (16) Tāpat slimības kontroles pasākumus un jo īpaši ierobežojumu zonu noteikšanu vajadzētu mainīt, ņemot vērā mājputnu populācijas blīvumu, kā arī citus riska faktorus attiecīgajā apvidū, kur ir atklāta infekcija. (17) Ja noticis slimības uzliesmojums, ir arī nepieciešams novērst jebkādu tālāku infekcijas izplatīšanos, uzmanīgi novērojot un ierobežojot mājputnu pārvietošanu un varbūtēji inficēto produktu izmantošanu, padarot stingrākus bioloģiskās drošības pasākumus visos mājputnu ražošanas līmeņos, iztīrot un dezinficējot inficēto saimniecību, nosakot aizsardzības un uzraudzības zonas ap slimības uzliesmojuma apvidu un, vajadzības gadījumā, veicot vakcināciju. (18) Kopienas pasākumiem augstas patogenitātes putnu gripas kontrolei, pirmkārt, vajadzētu balstīties uz inficēto ganāmpulku iznīcināšanu saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par dzīvnieku labturību. (19) Padomes Direktīvā 93/119/EK (1993. gada 22. decembris) par dzīvnieku aizsardzību nokaušanas vai nogalināšanas laikā ( 5 ) ir izklāstīti dzīvnieku aizsardzības minimuma standarti nokaušanas vai nonāvēšanas laikā, tostarp slimību kontroles nolūkā. Šos noteikumus pilnībā piemēro attiecībā uz nokaušanu vai nonāvēšanu saskaņā ar šo direktīvu. (20) Vakcinācija pret putnu gripu var būt efektīvs līdzeklis, lai papildinātu slimības kontroles pasākumus un izvairītos no mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu masveida nonāvēšanas un iznīcināšanas. Pašreizējā informācija liecina, ka vakcinācija var būt lietderīga ne tikai kā īslaicīgs pasākums ārkārtas situācijā, bet arī kā ilglaicīgs pasākums slimības profilaksei, ja pastāv augstāks risks nonākt kontaktā ar putnu gripas vīrusu dabā vai citā ceļā. Tāpēc vajadzētu pieņemt noteikumus gan ārkārtas, gan profilaktiskajai vakcinācijai. (21) Lai gan vakcinēti mājputni ir pasargāti no slimības klīniskajām pazīmēm, tie var inficēties un tādējādi veicināt infekcijas tālāku izplatīšanos. Tāpēc vakcinācija jāveic vienlaikus ar piemērotiem uzraudzības un ierobežošanas pasākumiem, kas noteikti Kopienas līmenī. Tādēļ vakcinācijas stratēģijai vajadzētu paredzēt iespēju nošķirt inficētus dzīvniekus no vakcinētiem dzīvniekiem. Vakcinētu mājputnu produkti – piemēram, gaļa un pārtikas olas – būtu jālaiž tirgū saskaņā ar attiecīgiem Kopienas tiesību aktiem, tostarp šo direktīvu. (22) Tāpat būtu jānodrošina iespēja Kopienai un dalībvalstīm izveidot putnu gripas vakcīnas rezerves, lai tās izmantotu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu vakcinēšanai ārkārtas situācijā. (23) Būtu jāpieņem noteikumi, lai nodrošinātu saskaņotu procedūru un metožu izmantošanu putnu gripas diagnosticēšanai, tostarp Kopienas etalonlaboratorijas dalībvalstu etalonlaboratoriju darbību. (24) Būtu jāpieņem noteikumi, lai nodrošinātu, ka dalībvalstīs ir gatavības līmenis, kas vajadzīgs efektīvai rīcībai ārkārtas situācijās, kuras izraisa viens vai vairāki putnu gripas uzliesmojumi, jo īpaši izstrādājot ārkārtas pasākumu plānus un veidojot kontroles centrus. (25) Ja importēšanas laikā putnu gripa tiek konstatēta karantīnas iestādē vai centrā, kā paredzēts Komisijas Lēmumā 2000/666/EK (2000. gada 16. oktobris), ar ko nosaka dzīvnieku veselības nosacījumus un veterināro sertifikāciju attiecībā uz putnu ievedumiem, izņemot mājputnus, kā arī karantīnas nosacījumus ( 6 ), par to būtu jāziņo Komisijai. Tomēr attiecībā uz slimības uzliesmojumu gadījumiem dalībvalstīs nebūtu piemērota ziņošana, kā paredzēts Padomes Direktīvā 82/894/EEK (1982. gada 21. decembris) par dzīvnieku slimību paziņošanu Kopienā ( 7 ). (26) Tīrīšanai un dezinfekcijai vajadzētu būt neatņemamai daļai Kopienas kontroles politikā attiecībā uz putnu gripu. Dezinfekcijas līdzekļus vajadzētu izmantot, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/8/EK (1998. gada 16. februāris) par biocīdo produktu laišanu tirgū ( 8 ). (27) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1774/2002 (2002. gada 3. oktobris), ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam, ( 9 ) paredzēti noteikumi par dzīvnieku – tostarp dzīvnieku, kuri nonāvēti, lai iznīcinātu epizootiskas saslimšanas – blakusproduktu savākšanu, transportēšanu, uzglabāšanu, pārkraušanu, apstrādi un izmantošanu vai likvidēšanu, lai tie neradītu risku dzīvnieku un sabiedrības veselībai. Minētajā regulā un tās īstenošanas pasākumos paredzēta vispārēja sistēma beigtu dzīvnieku iznīcināšanai. Būtu vajadzīgi noteikumi, lai vajadzības gadījumā saskaņā ar komitejas procedūru pieņemtu īpašus, papildu vai atšķirīgus pasākumus putnu gripas kontroles turpmākai pastiprināšanai. (28) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 853/2004 (2004. gada 29. aprīlis), ar ko nosaka īpašas higiēnas prasības dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktiem, ( 10 ) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 852/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par pārtikas produktu higiēnu ( 11 ) noteiktos apstākļos var piemērot olām, kuru izcelsmes ir saimniecībās, kur tiek turēti varbūtēji inficēti mājputni. (29) Dalībvalstīm būtu jāpieņem noteikumi par sankcijām, kas piemērojamas par šīs direktīvas noteikumu pārkāpumiem, un jānodrošina to īstenošana. Šīm sankcijām vajadzētu būt efektīvām, proporcionālām un preventīvām. (30) Vajadzētu paredzēt iespēju vajadzības gadījumā bez kavēšanās grozīt šīs direktīvas pielikumus, lai ņemtu vērā zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstību. (31) Ņemot vērā gripas vīrusu neparedzamo raksturu, ir lietderīgi nodrošināt arī operatīvu procedūru, ar mērķi Kopienas līmenī ātri pieņemt papildu vai sīkāk izstrādātus pasākumus, lai kontrolētu mājputnu un citu dzīvnieku sugu jebkādu inficēšanos, kad vien šādi pasākumi ir vajadzīgi. (32) Šajā direktīvā būtu jānosaka minimālie kontroles pasākumi, kas jāīsteno putnu gripas uzliesmojuma gadījumā starp mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem. Tomēr dalībvalstis var īstenot stingrākus administratīvos un sanitāros pasākumus šīs direktīvas darbības jomā. Papildus šajā direktīvā būtu jāparedz, ka dalībvalstu iestādes piemēro pasākumus, kas ir proporcionāli veselības apdraudējumam, ko rada atšķirīgas saslimšanas situācijas. (33) Lai sasniegtu pamatmērķus – nodrošināt putnkopības nozares attīstību un veicināt dzīvnieku veselības aizsardzību – saskaņā ar proporcionalitātes principu ir nepieciešams un ir lietderīgi paredzēt noteikumus par īpašiem pasākumiem un minimālajiem pasākumiem, kuru mērķis ir putnu gripas novēršana un kontrole. Saskaņā ar Līguma 5. panta 3. punktu šajā direktīvā ir paredzēti tikai tie pasākumi, kas nepieciešami izvirzīto mērķu sasniegšanai. (34) Šīs direktīvas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību ( 12 ). (35) Kopienas tiesību aktu skaidrības un racionalitātes dēļ Direktīva 92/40/EEK būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo direktīvu. (36) Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu ( 13 ) Padome mudina dalībvalstis gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kas pēc iespējas precīzāk atspoguļotu atbilstību starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







I

NODAĻA

PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Priekšmets un darbības joma

1. Šī direktīva paredz:

a) noteiktus profilaktiskus pasākumus, kas saistīti ar putnu gripas uzraudzību un savlaicīgu noteikšanu, un ar kompetento iestāžu un lauksaimnieku kopienas informētības un gatavības paaugstināšanu attiecībā uz šīs slimības risku;

b) minimālos kontroles pasākumus, kas piemērojami putnu gripas uzliesmojuma gadījumā starp mājputniem un citiem nebrīvē turētiem putniem un iespējamas putnu gripas vīrusu izplatīšanās gadījumā starp zīdītājiem;

c) citus papildu pasākumus, lai novērstu putnu izcelsmes putnu gripas vīrusu izplatīšanos uz citām sugām.

2. Dalībvalstis var pieņemt stingrākus pasākumus jomā, uz ko attiecas šī direktīva.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā piemēro šādas definīcijas:

1) “putnu gripa” ir jebkura gripas infekcija, kas kā tāda aprakstīta I pielikuma 1. punktā;

2) “augstas patogenitātes putnu gripa (APPG)” ir jebkura putnu gripas infekcija, kas kā tāda aprakstīta I pielikuma 2. punktā;

3) “zemas patogenitātes putnu gripa (ZPPG)” ir jebkura putnu gripas infekcija, kas kā tāda aprakstīta I pielikuma 3. punktā;

4) “mājputni” ir visi putni, kurus audzē vai tur nebrīvē nolūkā ražot gaļu vai olas cilvēka patēriņam, ražot citus produktus, atjaunot medījamu putnu skaitu vai jebkādas selekcionēšanas programmas nolūkā, lai ražotu šīs putnu kategorijas;

5) “savvaļas putns” ir brīvībā dzīvojošs putns, ko netur saimniecībā, kā tā definēta 8. punktā;

6) “citi nebrīvē turēti putni” ir jebkuri putni, kuri nav mājputni un kurus tur nebrīvē jebkādā nolūkā, kas nav 4. punktā minētie nolūki, tostarp putni, kurus tur priekšnesumiem, sacīkstēm, izstādēm un konkursiem, audzēšanai vai pārdošanai;

7) “oficiāli reģistrētas retas mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugas” ir jebkuri mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, kurus kompetentā iestāde oficiāli atzinusi par retu sugu savā ārkārtas pasākumu plānā, kas paredzēts 62. pantā;

8) “saimniecība” ir jebkuras lauksaimnieciskas vai citas telpas, tostarp inkubatori, cirki, zooloģiskie dārzi, dekoratīvo putnu veikali, putnu tirgi un putnu mājas, kur audzē vai tur mājputnus vai citus nebrīvē turētus putnus. Tomēr šī definīcija neietver kautuves, transportlīdzekļus, karantīnas telpas un centrus, robežkontroles punktus un laboratorijas, ko kompetentā iestādes sertificējusi, lai uzglabātu putnu gripas vīrusu;

9) “komerciāla putnkopības saimniecība” ir saimniecība, kur mājputnus tur komerciālos nolūkos;

10) “nekomerciāla putnkopības saimniecība” ir saimniecība, kur mājputnus vai citus nebrīvē turētus putnus to īpašnieki tur: a) pašu patēriņam vai izmantošanai; vai b) kā lolojumdzīvniekus;

11) “mājputnu nodalījums” vai “citu nebrīvē turētu putnu nodalījums” ir saimniecība vai saimniecības, kur piemēro vienotu bioloģiskās drošības pārvaldības sistēmu un kur tur mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu apakšpopulāciju ar noteiktu veselības stāvokli attiecībā uz putnu gripu, un kur piemēro atbilstīgus uzraudzības, kontroles un bioloģiskās drošības pasākumus;

12) “ganāmpulks” ir visi mājputni vai citi nebrīvē turēti putni vienā ražošanas vienībā;

13) “ražošanas vienība” ir tāda vienība saimniecībā, kuru oficiāls veterinārārsts ir atzinis par pilnīgi neatkarīgu no jebkuras citas vienības tajā pašā saimniecībā attiecībā uz tās atrašanās vietu un tajā turēto mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu ikdienas aprūpi,

14) “dienu veci cāļi” ir visi mājputni, kas ir jaunāki par 72 stundām, vēl nebaroti, un muskatpīles (Cairina moschata) vai to krustojumi, kas ir jaunāki par 72 stundām, baroti vai nebaroti;

15) “diagnostikas rokasgrāmata” ir 50. panta 1. punktā paredzētā diagnostikas rokasgrāmata;

16) “varbūtēji inficēti mājputni vai citi nebrīvē turēti putni” ir jebkuri mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, kam ir klīniskās pazīmes vai pēcnāves audu bojājumi, vai reakcijas uz laboratorijas analīzēm, kuru dēļ nevar izslēgt putnu gripas klātbūtni;

17) “īpašnieks” ir jebkura persona vai personas – vai nu fiziskas vai juridiskas – kam pieder mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, vai kam ir uzticēta to turēšana vai nu komerciālos nolūkos, vai nē;

18) “kompetentā iestāde” ir dalībvalsts iestāde, kuras kompetencē ir veikt fiziskas pārbaudes vai administratīvas formalitātes atbilstīgi šai direktīvai, vai jebkura iestāde, kurai šādu kompetenci deleģē;

19) “oficiāls veterinārārsts” ir kompetentās iestādes norīkots veterinārārsts;

20) “oficiālā uzraudzība” ir saimniecības mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu vai zīdītāju veselības stāvokļa rūpīgas uzraudzības pasākumi, ko veic kompetentā iestāde saistībā ar putnu gripu;

21) “oficiālā kontrole” ir kompetentās iestādes darbības, lai pārbaudītu, vai tiek vai ir tikušas ievērotas šīs direktīvas prasības, kā arī jebkādi šīs iestādes norādījumi attiecībā uz to, kā šīs prasības būtu jāievēro;

22) “nonāvēšana” ir jebkāds process, kas nav nokaušana un kas izraisa zīdītāju, mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu nāvi;

23) “nokaušana” ir jebkāds process, kas izraisa zīdītāju vai mājputnu nāvi noasiņojot un ko veic cilvēku patēriņa vajadzībām;

24) “iznīcināšana” ir darbība, kuras laikā dzīvnieku blakusproduktus savāc, transportē, uzglabā, apstrādā un izmanto vai likvidē, ievērojot: a) Regulu (EK) Nr. 1774/2002; vai b) noteikumus, ko pieņem saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru;

25) “Kopienas vakcīnu banka” ir piemērotas telpas, kas saskaņā ar 58. panta 1. punktu noteiktas Kopienas putnu gripas vakcīnu rezervju uzglabāšanai;

26) “kontaktsaimniecība” ir saimniecība, kurā varētu būt putnu gripas izcelsme vai no kuras tā varētu būt pārnesta saimniecības atrašanās vietas dēļ, personu, mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu, transportlīdzekļu pārvietošanās dēļ vai jebkādā citā veidā;

27) “varbūtējais slimības uzliesmojums” ir saimniecība, attiecībā uz kuru kompetentajai iestādei ir aizdomas par putnu gripas klātbūtni;

28) “slimības uzliesmojums” ir saimniecība, kurā kompetentā iestāde apstiprinājusi putnu gripas klātbūtni;

29) “primārais slimības uzliesmojums” ir slimības uzliesmojums, kas nav epidemioloģiski saistīts ar kādu iepriekšēju uzliesmojumu tajā pašā dalībvalsts reģionā, kā tas definēts 2. panta 2. punkta f) apakšpunktā Padomes Direktīvā 64/432/EEK (1964. gada 26. jūnijs) par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā, ( 14 ) vai pirmais slimības uzliesmojums citā tās pašas dalībvalsts reģionā;

30) “inficēto dzīvnieku nošķiršana no vakcinētajiem dzīvniekiem (DIVA stratēģija)” ir vakcinācijas stratēģija, kas ļauj noteikt atšķirību starp vakcinētiem/inficētiem un vakcinētiem/neinficētiem dzīvniekiem, izmantojot diagnostisku testu, kas ļauj noteikt antivielas pret pamata vīrusu, un izmantojot nevakcinētus kontrolputnus;

31) “zīdītājs” ir dzīvnieks, kas pieder Mammalia (zīdītāju) klasei, izņemot cilvēkus;

32) “liemenis” ir mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, kas ir nomiruši vai nonāvēti un kas nav piemēroti cilvēku patēriņam, vai to daļas.







II

NODAĻA

PROFILAKTISKA BIOLOĢISKĀ DROŠĪBA, UZRAUDZĪBA, PAZIŅOJUMI UN EPIDEMIOLOĢISKIE IZMEKLĒJUMI

3. pants

Profilaktiskas bioloģiskās drošības pasākumi

Īpašus noteikumus par profilaktiskas bioloģiskās drošības pasākumiem var pieņemt saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru.

4. pants

Uzraudzības programmas

1. Dalībvalstis īsteno uzraudzības programmas, lai:

a) noteiktu dažādu mājputnu sugu inficēšanās pārsvaru ar putnu gripas vīrusa apakštipiem H5 un H7;

b) pamatojoties uz regulāri atjauninātu riska novērtējumu, papildinātu zināšanas par savvaļas putniem radītajiem draudiem saistībā ar putnu saslimšanu ar jebkādiem putnu izcelsmes putnu gripas vīrusiem.

2. Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās uzraudzības programmas atbilst pamatnostādnēm, ko Komisija izstrādā saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru.

5. pants

Paziņojumi

1. Dalībvalstis nodrošina to, ka kompetentajai iestādei obligāti un nekavējoties paziņo par putnu gripas varbūtēju klātbūtni un klātbūtni.

2. Papildus Kopienas tiesību aktos noteiktajām prasībām par dzīvnieku slimību uzliesmojumu paziņošanu dalībvalstis saskaņā ar II pielikumu paziņo Komisijai par visiem gadījumiem, kad kompetentā iestāde apstiprinājusi putnu gripu kautuvēs, transportlīdzekļos, robežkontroles punktos un citās vietās pie Kopienas robežām, un karantīnas iestādēs vai centros, kas darbojas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem par mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu importu.

3. Dalībvalstis paziņo jebkuras putnu gripas uzraudzības rezultātus, kas veikta attiecībā uz putnu gripu zīdītājiem.

6. pants

Epidemioloģiskā izmeklēšana

1. Dalībvalstis nodrošina epidemioloģisku izmeklēšanu sākšanu, pamatojoties uz anketām, kas izveidotas atbilstīgi 62. pantā paredzētajiem ārkārtas pasākumu plāniem.

2. Epidemioloģiskā izmeklēšana attiecas vismaz uz šādiem aspektiem:

a) laiku, cik ilga varētu būt bijusi putnu gripas klātbūtne saimniecībā vai citās telpās, vai transportlīdzekļos;

b) putnu gripas iespējamo izcelsmi;

c) visu kontaktsaimniecību identifikāciju;

d) mājputnu, citu nebrīvē turētu putnu, personu, zīdītāju, transportlīdzekļu vai jebkādu materiālu kustību vai citu veidu, kas varēja izraisīt putnu gripas vīrusa izplatīšanos.

3. Kompetentā iestāde ņem vērā epidemioloģiskās izmeklēšanas rezultātus,

a) lemjot par to, vai jāpiemēro šajā direktīvā noteiktie papildu slimības kontroles pasākumi; un

b) piešķirot atkāpes, kā paredzēts šajā direktīvā.

4. Ja epidemioloģiskā izmeklēšana norāda uz to, ka putnu gripa varētu būt izplatījusies no citām dalībvalstīm vai uz tām, par visiem izmeklēšanas rezultātiem nekavējoties informē Komisiju un pārējās attiecīgās dalībvalstis.







III

NODAĻA

VARBŪTĒJI SLIMĪBAS UZLIESMOJUMI

7. pants

Varbūtēja slimības uzliesmojuma saimniecībās piemērojamie pasākumi

1. Varbūtēja slimības uzliesmojuma gadījumā kompetentā iestāde nekavējoties sāk izmeklēšanu, lai saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu apstiprinātu vai izslēgtu putnu gripas klātbūtni, un piemēro saimniecībai oficiālu uzraudzību. Kompetentā iestāde arī nodrošina 2. un 3. punktā noteikto pasākumu ievērošanu.

2. Kompetentā iestāde nodrošina, ka saimniecībā piemēro šādus pasākumus:

a) mājputnus, citus nebrīvē turētos putnus un visus mājdzīvnieku sugām piederošus zīdītājus saskaita vai, attiecīgos gadījumos, to skaitu aplēš pēc mājputnu veida vai citu nebrīvē turēto putnu sugas;

b) sastāda sarakstu ar aptuvenu to mājputnu, citu nebrīvē turēto putnu un mājdzīvnieku sugu zīdītāju skaitu, kas saimniecībā katrā no šīm kategorijām jau ir slimi, miruši vai varbūtēji inficējušies; šo sarakstu atjaunina katru dienu, lai ņemtu vērā izšķīlušos putnu skaitu, dzimšanas un nāves gadījumu skaitu visā varbūtējā slimības uzliesmojuma laikā, un to uzrāda pēc kompetentās iestādes lūguma;

c) visus mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus novieto ēkā to saimniecībā un tur patur. Ja tas nav iespējams vai ja to labturība tiek apdraudēta, šos mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus novieto kādā citā vietā tajā pašā saimniecībā, kur tiem nav kontakta ar citiem mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem citās saimniecībās. Veic visus lietderīgos pasākumus, lai samazinātu to kontaktu ar savvaļas putniem;

d) nekādus mājputnus vai citus nebrīvē turētus putnus nedrīkst ievest saimniecībā vai izvest no tās;

e) bez kompetentās iestādes atļaujas, ievērojot atbilstīgus bioloģiskās drošības pasākumus, lai samazinātu putnu gripas izplatīšanos, no saimniecības nedrīkst izvest mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu liemeņus, mājputnu gaļu, tostarp subproduktus (“mājputnu gaļu”), mājputnu barību (“barību”), piederumus, materiālus, atkritumus, izkārnījumus, mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu mēslus (“mēslus”), vircu, izmantotus pakaišus vai jebko citu, kas varētu izplatīt putnu gripu;

f) no saimniecības nedrīkst izvest olas;

g) uz personu, mājdzīvnieku sugu zīdītāju, transportlīdzekļu un iekārtu ievešanu saimniecībā vai izvešanu no tās attiecas kompetentās iestādes paredzēti nosacījumi un atļauja;

h) pie pašas saimniecības un to ēku ieejas un izejas, kur tiek turēti mājputni vai citi nebrīvē turētie putni, izmanto atbilstīgus dezinfekcijas līdzekļus saskaņā ar kompetentās iestādes norādījumiem.

3. Kompetentā iestāde nodrošina, ka saskaņā ar 6. pantu veic epidemioloģisko izmeklēšanu (“epidemioloģiskā izmeklēšana”).

4. Neskarot 1. punktu, kompetentā iestāde citos gadījumos var noteikt paraugu iesniegšanu. Šādos apstākļos kompetentā iestāde var rīkoties, neveicot dažus vai nekādus 2. punktā minētos pasākumus.

8. pants

Atkāpes no dažiem varbūtēja slimības uzliesmojuma saimniecībās piemērojamiem pasākumiem

1. Kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no pasākumiem, kas noteikti 7. panta 2. punkta c) līdz e) apakšpunktā, pamatojoties uz riska novērtējumu un ņemot vērā veiktos piesardzības pasākumus un pārvietojamo putnu un produktu galamērķi.

2. Kompetentā iestāde var arī piešķirt atkāpes no pasākumiem, kas noteikti 7. panta 2. punkta h) apakšpunktā, attiecībā uz citiem nebrīvē turētiem putniem, ko tur nekomerciālās saimniecībās.

3. Attiecībā uz 7. panta 2. punkta f) apakšpunktu kompetentā iestāde var atļaut sūtīt olas:

a) tieši uz olu produktu ražošanas uzņēmumu, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma X nodaļas II iedaļā, lai tās apstrādātu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 853/2004 II pielikuma XI iedaļu; ja kompetentā iestāde izdod šādu atļauju, uz atļauju attiecas šīs direktīvas III pielikumā izklāstītie nosacījumi; vai

b) iznīcināšanai.

9. pants

Varbūtēja slimības uzliesmojuma saimniecībās piemērojamo pasākumu ilgums

Varbūtēju slimības uzliesmojumu gadījumos saimniecībās piemērojamos pasākumus, kā noteikts 7. pantā, turpina piemērot līdz brīdim, kad kompetentā iestāde ir pārliecinājusies, ka ir izslēgta putnu gripas klātbūtne saimniecībā.

10. pants

Papildu pasākumi, kas pamatojas uz epidemioloģisko izmeklēšanu

1. Pamatojoties uz epidemioloģiskās izmeklēšanas provizoriskajiem rezultātiem, kompetentā iestāde var piemērot 2., 3. un 4. punktā noteiktos pasākumus, jo īpaši tad, ja saimniecība atrodas apvidū ar augstu mājputnu blīvumu.

2. Noteiktā apvidū vai visā dalībvalstī var ieviest pagaidu ierobežojumus mājputnu, citu nebrīvē turēto putnu un olu apritei un putnkopības nozares transportlīdzekļu kustībai.

Šos ierobežojumus var attiecināt arī uz mājdzīvnieku sugu zīdītāju apriti, bet tādā gadījumā tie nepārsniedz 72 stundas, izņemot pamatotus gadījumus.

3. Attiecībā uz saimniecību var piemērot 11. pantā paredzētos pasākumus.

Tomēr, ja apstākļi ļauj, šos pasākumus var piemērot tikai attiecībā uz varbūtēji inficētiem mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem un uz to ražošanas vienībām.

No mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem, tos nonāvējot, ņem paraugus, lai saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu varētu apstiprināt vai izslēgt varbūtējā slimības uzliesmojuma risku.

4. Ap saimniecību var izveidot pagaidu pārbaudes zonu un attiecībā uz saimniecībām šajā zonā pēc vajadzības var piemērot dažus vai visus 7. panta 2. punktā minētos pasākumus.







IV

NODAĻA

AUGSTAS PATOGENITĀTES PUTNU GRIPA (APPG)







1.

IEDAĻA

Saimniecības, ražošanas vienības un kontaktsaimniecības

11. pants

Apstiprināta slimības uzliesmojuma saimniecībās piemērojamie pasākumi

1. APPG uzliesmojuma gadījumā kompetentā iestāde nodrošina to, ka piemēro 7. panta 2. un 3. punktā un šā panta 2. līdz 10. punktā paredzētos pasākumus.

2. Visus mājputnus un citus nebrīvē turētus putnus saimniecībā nekavējoties nonāvē oficiālā uzraudzībā. Nonāvēšana notiek tā, lai izvairītos no putnu gripas izplatīšanās riska, jo īpaši transportējot.

Tomēr dalībvalstis var piešķirt atkāpes attiecībā uz noteiktām mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugām, kas nav jānonāvē, pamatojoties uz riska novērtējumu par putnu gripas tālāku izplatīšanos.

Kompetentā iestāde var veikt piemērotus pasākumus, lai samazinātu jebkādu iespējamu putnu gripas izplatīšanos uz savvaļas putniem saimniecībā.

3. Visus liemeņus un olas, kas atrodas saimniecībā, iznīcina oficiālā uzraudzībā.

4. Mājputniem, kas jau izšķīlušies no olām, kas savāktas saimniecībā laikposmā no dienas, kad APPG varbūtēji pārnesta saimniecībā, līdz 7. panta 2. punktā minēto pasākumu piemērošanai, piemēro oficiālu uzraudzību un veic izmeklējumus saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

5. Ciktāl tas iespējams, nosaka un oficiāla veterinārārsta uzraudzībā iznīcina to mājputnu gaļu, kas nokauti laikposmā no dienas, kad APPG varbūtēji pārnesta saimniecībā, līdz 7. panta 2. punktā minēto pasākumu piemērošanai, un olas, kas šajā laikposmā savāktas saimniecībā.

6. Visas varbūtēji inficētās vielas un atkritumus – piemēram, barību – saskaņā ar oficiāla veterinārārsta norādījumiem iznīcina vai pakļauj apstrādei, kas nodrošina putnu gripas vīrusa iznīcināšanu.

7. Tomēr varbūtēji inficētus mēslus, vircu un pakaišus apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras.

8. Pēc liemeņu iznīcināšanas to turēšanai izmantotās ēkas, ganības vai zemi, varbūtēji inficētas iekārtas un transportlīdzekļus, kas izmantoti varbūtēji inficēto mājputnu vai citu nebrīvē turēto putnu, liemeņu, gaļas, barības, mēslu, vircas, pakaišu un jebkādu citu materiālu vai vielu transportēšanai, apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras.

9. Citus nebrīvē turētus putnus vai mājdzīvnieku sugu zīdītājus nevar ievest saimniecībā vai izvest no tās bez kompetentās iestādes atļaujas. Šis ierobežojums neattiecas uz mājdzīvnieku sugu zīdītājiem, kuriem ir pieejamas tikai cilvēku dzīvojamās telpas.

10. Primārā slimības uzliesmojuma gadījumā izdalītajam vīrusa materiālam veic laboratorijas pārbaudes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, lai noteiktu tā ģenētisko apakštipu.

Izdalīto vīrusa materiālu cik ātri vien iespējams iesniedz Kopienas etalonlaboratorijai, kā noteikts 51. panta 1. punktā.

12. pants

Atkāpes

1. Dalībvalstis paredz sīki izstrādātus noteikumus atkāpju piemērošanai, kā noteikts 11. panta 2. punktā, 13. un 14. pantā, tostarp piemērotus alternatīvus pasākumus un nosacījumus. Šādas atkāpes pamato ar kompetentās iestādes veikto riska novērtējumu.

2. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par visām atkāpēm, kas piešķirtas saskaņā ar 13. panta 1. punktu un 14. pantu.

3. Ja ir piešķirta atkāpe, kā noteikts 13. panta 1. punktā un 14. pantā, Komisija nekavējoties apspriež situāciju ar attiecīgo dalībvalsti un, cik ātri vien iespējams, Pastāvīgajā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejā (“Komitejā”).

4. Ņemot vērā jebkādas piešķirtās atkāpes, kā noteikts 13. panta 1. punktā un 14. pantā, saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.

13. pants

Atkāpes attiecībā uz konkrētām saimniecībām

1. Kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no 11. panta 2. punktā noteiktajiem pasākumiem gadījumos, kad APPG uzliesmo nekomerciālā saimniecībā, cirkā, zooloģiskajā dārzā, dekoratīvo putnu veikalā, savvaļas dabas parkā, nožogotā teritorijā, kur mājputni vai citi nebrīvē turētie putni tiek turēti zinātniskos nolūkos vai nolūkos, kas saistīti ar apdraudētu sugu saglabāšanu vai oficiāli reģistrētu retu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugu saglabāšanu, ar nosacījumu, ka šīs atkāpes neapdraud slimības kontroli.

2. Kompetentā iestāde nodrošina, ka gadījumā, kad ir piešķirta atkāpe, kā noteikts 1. punktā, mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus, uz kuriem šis izņēmums attiecas:

a) novieto ēkā to saimniecībā un tur patur. Ja tas nav iespējams vai ja to labturība tiek apdraudēta, šos mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus novieto kādā citā vietā tajā pašā saimniecībā, kur tiem nav kontakta ar citiem mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem citās saimniecībās. Veic visus lietderīgos pasākumus, lai samazinātu to kontaktu ar savvaļas putniem;

b) pakļauj turpmākai uzraudzībai un pārbaudēm saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu un nepārvieto, līdz laboratorijas analīzes parāda, ka tie vairs nerada nopietnu APPG tālākas izplatīšanās risku; un

c) nepārvieto no izcelsmes saimniecības, izņemot nokaušanai vai uz citu saimniecību, kas atrodas: i) tai pašā dalībvalstī, un saskaņā ar kompetentās iestādes norādījumiem; vai ii) citā dalībvalstī, ja tam piekrīt galamērķa dalībvalsts.

3. Kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no 11. panta 5. punktā noteiktajiem pasākumiem attiecībā uz olām, ko nosūta tieši uz olu produktu ražošanas uzņēmumu, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma X nodaļas II iedaļā, lai tās apstrādātu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 853/2004 II pielikuma XI iedaļu.

Uz visām šādām atļaujām attiecas šīs direktīvas III pielikumā izklāstītie nosacījumi.

14. pants

Pasākumi, kas piemērojami APPG uzliesmojuma gadījumos atsevišķās ražošanas vienībās

APPG uzliesmojuma gadījumos saimniecībā, kas sastāv no divām vai vairāk atsevišķām ražošanas vienībām, kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no 11. panta 2. punkta pirmajā daļā noteiktajiem pasākumiem attiecībā uz ražošanas vienībām, kurās atrodas mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, par ko nepastāv aizdomas par APPG, ar nosacījumu, ka šīs atkāpes neapdraud slimības kontroli.

Šādas atkāpes piešķir tikai attiecībā uz divām vai vairāk atsevišķām ražošanas vienībām, kur oficiāls veterinārārsts – ņemot vērā to struktūru, izmēru, darbību, novietņu veidu, barošanu, ūdens ieguves avotu, iekārtas, personālu un saimniecības apmeklētājus – ir pārliecinājies, ka tās ir pilnīgi neatkarīgas no citām ražošanas vienībām novietojuma un tajās turēto mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu ikdienas apsaimniekošanas ziņā.

15. pants

Kontaktsaimniecībās piemērojamie pasākumi

1. Pamatojoties uz epidemioloģiskās izmeklēšanas rezultātiem, kompetentā iestāde pieņem lēmumu, vai saimniecība uzskatāma par kontaktsaimniecību.

Kompetentā iestāde nodrošina, ka attiecībā uz kontaktsaimniecībām piemēro 7. panta 2. punktā noteiktos pasākumus, līdz APPG klātbūtne ir izslēgta saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

2. Pamatojoties uz epidemioloģiskās izmeklēšanas rezultātiem, kompetentā iestāde attiecībā uz kontaktsaimniecībām var piemērot 11. pantā noteiktos pasākumus un jo īpaši tad, ja kontaktsaimniecība atrodas teritorijā ar augstu mājputnu blīvumu.

Galvenie kritēriji, kas jāņem vērā 11. pantā paredzēto pasākumu piemērošanai kontaktsaimniecībās, ir izklāstīti IV pielikumā.

3. Kompetentā iestāde nodrošina, ka no mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem, tos nonāvējot, ņem paraugus, lai saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu apstiprinātu vai izslēgtu APPG vīrusa klātbūtni šajās kontaktsaimniecībās.

4. Kompetentā iestāde nodrošina, ka ikvienā saimniecībā, kur mājputni vai citi nebrīvē turēti putni tiek nonāvēti un iznīcināti un kur pēc tam tiek apstiprināta putnu gripa, varbūtēji inficētas ēkas un iekārtas, kā arī transportlīdzekļus, kas izmantoti varbūtēji inficētu mājputnu, citu nebrīvē turētu putnu, liemeņu, gaļas, barības, mēslu, vircas, pakaišu un jebkādu citu materiālu vai vielu transportēšanai, apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras.







2.

IEDAĻA

Aizsardzības zonas, uzraudzības zonas un citas ierobežojumu zonas

16. pants

Aizsardzības zonu, uzraudzības zonu un citu ierobežojumu zonu izveide APPG uzliesmojuma gadījumos

1. APPG uzliesmojuma gadījumā kompetentā iestāde nekavējoties izveido:

a) aizsardzības zonu vismaz trīs kilometru rādiusā ap saimniecību;

b) uzraudzības zonu vismaz 10 kilometru rādiusā ap saimniecību, ieskaitot aizsardzības zonu.

2. Ja APPG uzliesmojums ir apstiprināts citiem nebrīvē turētiem putniem nekomerciālā saimniecībā, cirkā, zooloģiskajā dārzā, dekoratīvo putnu veikalā, savvaļas dabas parkā, nožogotā teritorijā, kur mājputni vai citi nebrīvē turētie putni tiek turēti zinātniskos nolūkos vai nolūkos, kas saistīti ar apdraudētu sugu saglabāšanu vai oficiāli reģistrētu retu mājputnu vai tādu citu nebrīvē turētu putnu sugu saglabāšanu, kas nav mājputni, kompetentā iestāde pēc riska novērtēšanas var tiktāl, ciktāl tas nepieciešams, atkāpties no 2. un 5. iedaļas noteikumiem par aizsardzības zonu un uzraudzības zonu izveidi un tajās piemērojamiem noteikumiem ar nosacījumu, ka šīs atkāpes neapdraud slimības kontroli.

3. Nosakot aizsardzības zonas un uzraudzības zonas, kā noteikts 1. punktā, kompetentā iestāde ņem vērā vismaz šādus kritērijus:

a) epidemioloģiskās izmeklēšanas rezultātus;

b) ģeogrāfisko stāvokli, jo īpašie dabiskos norobežojumus;

c) saimniecību izvietojumu un tuvumu, kā arī aptuveno mājputnu skaitu;

d) mājputnu un citu nebrīvē turētu putnu pārvietošanas un tirdzniecības tendences;

e) pieejamo aprīkojumu un personālu, lai aizsardzības zonā un uzraudzības zonā kontrolētu jebkādu mājputnu, citu nebrīvē turētu putnu, to liemeņu, mēslu, pakaišu vai izmantoto pakaišu pārvietošanu, jo īpaši ja mājputni vai citi nebrīvē turētie putni, kas paredzēti nonāvēšanai un likvidācijai, jāpārvieto no to izcelsmes saimniecības.

4. Kompetentā iestāde var izveidot citas ierobežojumu zonas ap aizsardzības zonu un uzraudzības zonu vai blakus tām, ņemot vērā 3. punktā noteiktos kritērijus.

5. Ja aizsardzības zona, uzraudzības zona vai cita ierobežojumu zona atrodas dažādu dalībvalstu teritorijās, attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes sadarbojas šīs zonas izveidē.

17. pants

Gan aizsardzības zonās, gan uzraudzības zonās piemērojamie pasākumi

1. Kompetentā iestāde nodrošina, ka aizsardzības zonās un uzraudzības zonās piemēro šādus pasākumus:

a) veic pasākumus, kas ļauj izsekot jebkam, kas varētu izplatīt putnu gripas vīrusu, tostarp mājputniem, citiem nebrīvē turētiem putniem, gaļai, olām, liemeņiem, barībai, atkritumiem, cilvēkiem, kuri bijuši saskarē ar inficētajiem mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem, vai transportlīdzekļiem, kam ir saistība ar putnkopības nozari;

b) īpašnieki pēc kompetentās iestādes lūguma sniedz jebkādu attiecīgu informāciju par mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem un olām, kas tiek ievestas saimniecībā vai izvestas no tās.

2. Kompetentā iestāde veic visus piemērotos pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizsardzības zonās un uzraudzības zonās visas personas, uz kurām attiecas ierobežojumi, ir pilnībā informētas par piemērotajiem ierobežojumiem.

Šo informāciju var izplatīt, izmantojot brīdinājuma paziņojumus, plašsaziņas līdzekļus, piemēram, presi un televīziju, vai jebkādus citus piemērotus līdzekļus.

3. Ja uz to norāda epidemioloģiskā informācija vai citi pierādījumi, kompetentā iestāde var īstenot profilaktisko slimības apkarošanas programmu, tostarp mājputnu un citu nebrīvē turēto putnu profilaktisko nokaušanu vai nonāvēšanu riska saimniecībās un apvidos.

4. Dalībvalstis, kas piemēro 3. punktā noteiktos pasākumus, nekavējoties par to paziņo Komisijai, un Komisija apspriež situāciju ar attiecīgajām dalībvalstīm un, cik ātri vien iespējams, Komitejā.







3.

IEDAĻA

Aizsardzības zonās piemērojamie pasākumi

18. pants

Skaitīšana un oficiālā veterinārārsta apmeklējumi un uzraudzība

Kompetentā iestāde nodrošina, ka aizsardzības zonās piemēro šādus pasākumus:

a) cik ātri vien iespējams veic skaitīšanu visās saimniecībās;

b) cik ātri vien iespējams visas komerciālās saimniecības apmeklē oficiāls veterinārārsts, lai veiktu mājputnu un citu nebrīvē turētu putnu klīnisko pārbaudi un, vajadzības gadījumā, paraugu savākšanu laboratorijas analīzēm saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu; šādus apmeklējumus un to secinājumus dokumentē; nekomerciālās saimniecības oficiāls veterinārārsts apmeklē pirms aizsardzības zonas likvidēšanas;

c) nekavējoties īsteno papildu uzraudzību saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, lai noteiktu jebkādu tālāku putnu gripas izplatīšanos saimniecībās, kas atrodas aizsardzības zonā.

19. pants

Saimniecībās piemērojamie pasākumi aizsardzības zonās

Kompetentā iestāde nodrošina, ka saimniecībās aizsardzības zonās piemēro šādus pasākumus:

a) visus mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus novieto ēkā to saimniecībā un tur patur. Ja tas nav iespējams vai ja to labturība tiek apdraudēta, šos mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus novieto kādā citā vietā tajā pašā saimniecībā, kur tiem nav kontakta ar citiem mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem citās saimniecībās. Veic visus lietderīgos pasākumus, lai samazinātu to kontaktu ar savvaļas putniem;

b) cik ātri vien iespējams iznīcina liemeņus;

c) transportlīdzekļus un iekārtas, kas izmantotas varbūtēji inficētu dzīvumājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu, gaļas, barības, mēslu, vircas, pakaišu un jebkādu citu materiālu vai vielu transportēšanai, nekavējoties apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras;

d) visas transportlīdzekļu daļas, kuras izmanto personāls vai citas personas, kas ierodas vai atstāj saimniecības, un kuras varētu būt inficētas, nekavējoties apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras;

e) nekādus mājputnus, citus nebrīvē turētus putnus vai mājdzīvnieku sugu zīdītājus nevar ievest saimniecībā vai izvest no tās bez kompetentās iestādes atļaujas. Šis ierobežojums neattiecas uz mājdzīvnieku sugu zīdītājiem, kuriem ir pieejamas tikai cilvēku dzīvojamās telpas, kurās tiem: i) nav nekāda kontakta ar saimniecības mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem; un ii) nav nekādas piekļuves jebkādiem būriem vai vietām, kur tiek turēti šādi saimniecības mājputni vai citi nebrīvē turēti putni;

f) par jebkādu saslimstības vai mirstības pieaugumu vai nozīmīgu ražošanas rādītāju samazināšanos saimniecībās nekavējoties ziņo kompetentajai iestādei, kas veic atbilstīgu izmeklēšanu saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu;

g) ikviena persona, kas ierodas saimniecībā vai to atstāj, ievēro atbilstīgus bioloģiskās drošības pasākumus, kuru mērķis ir novērst putnu gripas izplatīšanos;

h) īpašnieks veic uzskaiti par visām personām, kas apmeklē saimniecību, izņemot dzīvojamās telpas, lai atvieglinātu slimības uzraudzību un kontroli, un šī uzskaite jādara pieejama pēc kompetentās iestādes lūguma. Šāda uzskaite nav jāveic attiecībā uz apmeklētājiem tādās saimniecībās kā zooloģiskie dārzi un savvaļas parki, kur apmeklētāji nevar piekļūt vietām, kurās tiek turēti putni.

20. pants

Aizliegums no saimniecībām aizvākt vai izplatīt izmantotos pakaišus, mēslus un vircu

Kompetentā iestāde nodrošina, ka ir aizliegts bez tās atļaujas no saimniecībām aizsardzības zonā aizvākt vai izplatīt izmantotos pakaišus, mēslus un vircu. Tomēr var atļaut mēslu un vircas pārvietošanu no saimniecībām, ievērojot bioloģiskās drošības pasākumus, uz norādītu rūpnīcu apstrādei vai pagaidu uzglabāšanai pirms turpmākas apstrādes, lai iznīcinātu iespējamo putnu gripas vīrusu klātbūtni saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1774/2002 vai saskaņā ar īpašiem noteikumiem, kurus var pieņemt saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru.

21. pants

Gadatirgi, tirgi vai citas pulcēšanās un medījumu resursu atjaunošana

Kompetentā iestāde nodrošina, ka aizsardzības zonās ir aizliegti mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu gadatirgi, tirgi, izstādes un citas pulcēšanās.

Kompetentā iestāde nodrošina, ka aizsardzības zonās netiek izlaisti brīvībā mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, kas paredzēti medījumu resursu atjaunošanai.

22. pants

Aizliegums pārvietot un transportēt mājputnus, olas, mājputnu gaļu un liemeņus

1. Kompetentā iestāde nodrošina, ka aizsardzības zonās ir aizliegta mājputnu, citu nebrīvē turētu putnu, pirmdējēju mājputnu, dienu vecu cāļu, olu un liemeņu pārvietošana vai transportēšana no saimniecības pa ceļiem vai dzelzceļu, izņemot saimniecību privātos ceļus.

2. Kompetentā iestāde nodrošina, ka ir aizliegta mājputnu gaļas transportēšana no kautuvēm, gaļas sadalīšanas uzņēmumiem un saldētavām, izņemot gadījumus, ja tā ir ražota:

a) no mājputniem, kuru izcelsme ir ārpus aizsardzības zonām, un tā ir uzglabāta un transportēta atsevišķi no mājputnu gaļas, kura ir no aizsardzības zonām; vai

b) vismaz 21 dienu pirms pirmā infekcijas gadījuma dienas saimniecībā, kas atrodas aizsardzības zonā, un tā kopš ražošanas ir uzglabāta un transportēta atsevišķi no gaļas, kas ražota pēc minētās dienas.

3. Tomēr 1. un 2. punktā paredzētie aizliegumi neattiecas uz tranzītu caur aizsardzības zonu pa ceļiem vai dzelzceļu bez izkraušanas vai apstāšanās.

23. pants

Atkāpes attiecībā uz tūlītējai nokaušanai paredzētu mājputnu tiešu transportēšanu un mājputnu gaļas pārvietošanu vai apstrādi

1. Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut tādu mājputnu tiešu transportēšanu, kuru izcelsme ir aizsardzības zonas saimniecībā, tūlītējai nokaušanai uz norādīto kautuvi, ievērojot šādus nosacījumus:

a) oficiāls veterinārārsts veic mājputnu klīnisko izmeklēšanu izcelsmes saimniecībā 24 stundās pirms nosūtīšanas nokaušanai;

b) atbilstīgos gadījumos izcelsmes saimniecībā mājputniem ir veiktas laboratorijas analīzes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, un to rezultāti ir labvēlīgi;

c) mājputnus pārvadā transportlīdzekļos, ko aizzīmogo kompetentā iestāde vai tās uzraudzībā;

d) kompetentā iestāde, kas ir atbildīga par norādīto kautuvi, ir informēta, un tā piekrīt saņemt mājputnus un pēc tam kompetentajai nosūtīšanas iestādei apstiprina nokaušanu;

e) mājputnus no aizsardzības zonas tur atsevišķi no pārējiem mājputniem un nokauj atsevišķi vai citā laikā, vislabāk darbadienas beigās; pēc tam pirms citu putnu kaušanas veic tīrīšanu un dezinfekciju;

f) oficiālais veterinārārsts nodrošina, ka norādītajā kautuvē tiek veikta mājputnu sīka pārbaude, kad mājputnus atved un pēc nokaušanas;

g) gaļa nenokļūst Kopienas iekšējā tirdzniecībā vai starptautiskajā tirdzniecībā, un tā ir marķēta ar svaigai gaļai paredzēto veselības atzīmi, kā noteikts II pielikumā Padomes Direktīvai 2002/99/EK (2002. gada 16. decembris), ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā, ( 15 ) ja vien saskaņā ar šīs direktīvas 64. panta 3. punktā minēto procedūru nav pieņemts citāds lēmums;

h) gaļu iegūst, sadala, transportē un uzglabā atsevišķi no gaļas, kas paredzēta Kopienas iekšējai tirdzniecībai un starptautiskajai tirdzniecībai, un izmantota tā, lai tā nenokļūtu gaļas produktos, kas paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai un starptautiskajai tirdzniecībai, izņemot gadījumus, ja: i) gaļai ir veikta apstrāde, kas izklāstīta Direktīvas 2002/99/EK III pielikumā, vai ii) saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru ir pieņemts citāds lēmums.

2. Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut tādu mājputnu tiešu transportēšanu, kuru izcelsme ir saimniecībās ārpus aizsardzības zonas, tūlītējai nokaušanai uz norādīto kautuvi aizsardzības zonā un no šiem mājputniem iegūtas gaļas turpmāku transportēšanu, ievērojot šādus nosacījumus:

a) kompetentā iestāde, kas ir atbildīga par norādīto kautuvi, ir informēta, un tā piekrīt saņemt mājputnus un pēc tam kompetentajai nosūtīšanas iestādei apstiprina nokaušanu;

b) mājputnus tur atsevišķi no citiem mājputniem, kuru izcelsme ir aizsardzības zonā, un nokauj atsevišķi vai citā laikā;

c) saražoto mājputnu gaļu sagriež, transportē un uzglabā atsevišķi no mājputnu gaļas, kas iegūta no citiem mājputniem, kuru izcelsme ir aizsardzības zonā;

d) blakusproduktus iznīcina.

24. pants

Atkāpes attiecībā uz dienu vecu cāļu tiešu transportēšanu

1. Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut tādu dienu vecu cāļu tiešu transportēšanu, kuru izcelsme ir saimniecībās aizsardzības zonā, uz tādu saimniecību vai novietni šajā saimniecībā tajā pašā dalībvalstī, kura vislabākajā gadījumā atrodas ārpus aizsardzības zonām un uzraudzības zonām, ievērojot šādus nosacījumus:

a) tos pārvadā transportlīdzekļos, ko aizzīmogo kompetentā iestāde vai tās uzraudzībā;

b) transportēšanas laikā un galamērķa saimniecībā piemēroti atbilstīgus bioloģiskās drošības pasākumus;

c) pēc dienu veco cāļu nogādāšanas galamērķa saimniecībā tai piemēro oficiālu uzraudzību;

d) ja mājputnus transportē ārpus aizsardzības zonas vai uzraudzības zonas, tos patur galamērķa saimniecībā vismaz 21 dienu.

2. Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut tādu dienu vecu cāļu tiešu transportēšanu, kas izšķīlušies no olām, kuru izcelsme ir saimniecībās ārpus aizsardzības zonas un uzraudzības zonas, uz jebkuru citu tādu saimniecību tajā pašā dalībvalstī, kas vislabākajā gadījumā atrodas ārpus aizsardzības zonas un uzraudzības zonas, ar nosacījumu, ka nosūtītājinkubators ar savu loģistiku un darba apstākļu higiēnu var garantēt, ka šīs olas nav bijušas kontaktā ar jebkurām citām inkubējamām olām vai dienu veciem cāļiem, kuru izcelsme ir mājputnu ganāmpulki šādās zonās un kuriem tāpēc ir cits veselības statuss.

25. pants

Atkāpes attiecībā uz pirmdējēju mājputnu tiešu transportēšanu

Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut pirmdējēju mājputnu tiešu transportēšanu uz tādu saimniecību vai novietni šajā saimniecībā, vislabākais aizsardzības zonā vai uzraudzības zonā, kur nav citu mājputnu, ievērojot šādus nosacījumus:

a) oficiāls veterinārārsts veic mājputnu un citu nebrīvē turētu putnu, jo īpaši pārvietošanai paredzēto putnu, klīnisko izmeklēšanu izcelsmes saimniecībā;

b) atbilstīgos gadījumos izcelsmes saimniecībā mājputniem ir veiktas laboratorijas analīzes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, un to rezultāti ir labvēlīgi;

c) pirmdējējus mājputnus pārvadā transportlīdzekļos, ko aizzīmogo kompetentā iestāde vai tās uzraudzībā;

d) pēc pirmdējēju mājputnu nogādāšanas galamērķa saimniecībā vai novietnē šajā saimniecībā tai piemēro oficiālu uzraudzību;

e) ja mājputnus pārvieto ārpus aizsardzības zonas vai uzraudzības zonas, tos patur galamērķa saimniecībā vismaz 21 dienu.

26. pants

Atkāpes attiecībā uz inkubējamo olu un pārtikas olu tiešu transportēšanu

1. Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut inkubējamo olu tiešu transportēšanu vai nu no jebkuras saimniecības uz inkubatoru, kas atrodas aizsardzības zonā un ko norādījusi kompetentā iestāde (“norādītais inkubators”), vai – ievērojot turpmāk izklāstītos nosacījumus – no saimniecības aizsardzības zonā uz jebkuru norādītu inkubatoru:

a) ganāmpulki, no kuriem iegūtas inkubējamās olas, ir pārbaudīti saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, un nepastāv aizdomas par putnu gripu šajās saimniecībās;

b) inkubējamās olas un to iepakojums pirms nosūtīšanas ir dezinficēts, un ir iespējams izsekot šo olu izcelsmi;

c) inkubējamās olas pārvadā transportlīdzekļos, ko aizzīmogo kompetentā iestāde vai tās uzraudzībā;

d) norādītajā inkubatorā piemēro bioloģiskās drošības pasākumus saskaņā ar kompetentās iestādes norādījumiem.

2. Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut olu tiešu transportēšanu:

a) uz iepakošanas centru, ko norādījusi kompetentā iestāde (“norādītais iepakošanas centrs”), ar nosacījumu, ka tās tiek iepakotas vienreizējās lietošanas iepakojumā un ka tiek piemēroti visi kompetentās iestādes pieprasītie bioloģiskās drošības pasākumi;

b) uz olu produktu ražošanas uzņēmumu, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma X nodaļas II iedaļā, lai tās apstrādātu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 853/2004 II pielikuma XI iedaļu; vai

c) iznīcināšanai.

27. pants

Atkāpe attiecībā uz liemeņu tiešu transportēšanu

Atkāpjoties no 22. panta, kompetentā iestāde var atļaut liemeņu tiešu transportēšanu, ar nosacījumu, ka tos transportē iznīcināšanai.

28. pants

Transportlīdzekļu tīrīšana un dezinfekcija

Kompetentā iestāde nodrošina, ka transportlīdzekļus un iekārtas, kas izmantotas 23. līdz 27. pantā paredzētajai transportēšanai, nekavējoties pēc transportēšanas iztīra un dezinficē, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras.

29. pants

Pasākumu ilgums

1. Šajā iedaļā noteiktos pasākumus turpina piemērot vismaz 21 dienu pēc datuma, kad pabeigta inficētās saimniecības sākotnējā tīrīšana un dezinfekcija, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras, un tikmēr, kamēr aizsardzības zonā esošas saimniecības nav pārbaudītas saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

2. Kad šajā iedaļā minētos pasākumus vairs nepiemēro, kā noteikts šā panta 1. punktā, bijušajā aizsardzības zonā piemēro 30. pantā noteiktos pasākumus, līdz tie vairs nav jāpiemēro, kā noteikts 31. pantā.







4.

IEDAĻA

Uzraudzības zonās piemērojamie pasākumi

30. pants

Uzraudzības zonās piemērojamie pasākumi

Kompetentā iestāde nodrošina, ka uzraudzības zonās piemēro šādus pasākumus:

a) cik ātri vien iespējams veic skaitīšanu visās putnkopības saimniecībās;

b) uzraudzības zonā ir aizliegta mājputnu, pirmdējēju mājputnu, dienu vecu cāļu, olu pārvietošana, ja vien kompetentā iestāde nav devusi atļauju, kas nodrošina, ka tiek veikti atbilstīgi bioloģiskās drošības pasākumi, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos; šis aizliegums neattiecas uz tranzītu caur uzraudzības zonu pa ceļiem vai dzelzceļu bez izkraušanas vai apstāšanās;

c) ir aizliegta mājputnu, pirmdējēju mājputnu, dienu vecu cāļu un olu pārvietošana uz saimniecībām, kautuvēm, iepakošanas centriem vai olu produktu ražošanas uzņēmumiem, kas atrodas ārpus uzraudzības zonas; tomēr kompetentā iestāde var atļaut tieši transportēt: i) nokaušanai paredzētus mājputnus uz norādītu kautuvi tūlītējai nokaušanai, ievērojot 23. panta 1. punkta a), b) un d) apakšpunktu. Kompetentā iestāde var atļaut mājputnus tieši transportēt tūlītējai nokaušanai no vietas ārpus aizsardzības zonas un uzraudzības zonas uz norādītu kautuvi uzraudzības zonā, kā arī no šiem mājputniem iegūtās gaļas turpmāku transportēšanu; ii) pirmdējējus mājputnus uz saimniecību tajā pašā dalībvalstī; pēc pirmdējēju mājputnu nogādāšanas saimniecībā tai piemēro oficiālu uzraudzību, un pirmdējēji mājputnus patur galamērķa saimniecībā vismaz 21 dienu; iii) dienu vecus cāļus: uz saimniecību vai novietni šajā saimniecībā tajā pašā dalībvalstī, ar nosacījumu, ka veic atbilstīgus bioloģiskās drošības pasākumus un ka pēc to nogādāšanas saimniecībā tai piemēro oficiālu uzraudzību, un ka dienu veci cāļus patur galamērķa saimniecībā vismaz 21 dienu; vai ja tie izšķīlušies no inkubējamām olām, kuru izcelsme ir saimniecībā ārpus aizsardzības zonas un uzraudzības zonas, uz jebkuru citu saimniecību, ar nosacījumu, ka nosūtītājinkubators ar savu loģistiku un bioloģiskās drošības darba pasākumiem var nodrošināt, ka šīs olas nav bijušas kontaktā ar jebkurām citām inkubējamām olām vai dienu veciem cāļiem, kuru izcelsme ir mājputnu ganāmpulki šādās zonās un kuriem tāpēc ir cits veselības statuss; iv) inkubējamas olas uz norādītu inkubatoru uzraudzības zonā vai ārpus tās; olas un to iepakojumu pirms nosūtīšanas dezinficē, un ir jānodrošina iespēja izsekot šo olu izcelsmi; v) pārtikas olas uz norādītu iepakošanas centru, ar nosacījumu, ka tās tiek iepakotas vienreizējās lietošanas iepakojumā un ka tiek piemēroti visi kompetentās iestādes pieprasītie bioloģiskās drošības pasākumi; vi) olas uz olu produktu ražošanas uzņēmumu, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma X nodaļas II iedaļā, lai tās apstrādātu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma XI iedaļu; vii) olas iznīcināšanai;

d) ikviena persona, kas ierodas saimniecībā uzraudzības zonā vai to atstāj, ievēro atbilstīgus bioloģiskās drošības pasākumus, kuru mērķis ir novērst putnu gripas izplatīšanos;

e) transportlīdzekļus un iekārtas, kas izmantotas varbūtēji inficētu mājputnu, citus nebrīvē turētu putnu, liemeņu, barības, mēslu, vircas, pakaišu un jebkādu citu materiālu vai vielu transportēšanai, pēc inficēšanās nekavējoties iztīra un dezinficē, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras;

f) nekādus mājputnus, citi nebrīvē turētus putnus vai mājdzīvnieku sugu zīdītājus nevar ievest saimniecībā vai izvest no tās, kur mājputni tiek turēti, bez kompetentās iestādes atļaujas. Šis ierobežojums neattiecas uz mājdzīvnieku sugu zīdītājiem, kuriem ir pieejamas tikai cilvēku dzīvojamās telpas, kurās tiem: i) nav nekāda kontakta ar saimniecības mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem; un ii) nav nekādas piekļuves jebkādiem būriem vai vietām, kur tiek turēti šādi saimniecības mājputni vai citi nebrīvē turēti putni;

g) par jebkādu saslimstības vai mirstības pieaugumu vai nozīmīgu ražošanas rādītāju samazināšanos saimniecībās nekavējoties ziņo kompetentajai iestādei, kas veic atbilstīgu izmeklēšanu saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu;

h) ir aizliegts bez kompetentās iestādes atļaujas aizvākt vai izplatīt izmantotos pakaišus, mēslus un vircu; var atļaut mēslu pārvietošanu no saimniecības uzraudzības zonā, ievērojot bioloģiskās drošības pasākumus, uz norādītu rūpnīcu apstrādei vai pagaidu uzglabāšanai pirms turpmākas apstrādes, lai iznīcinātu iespējamos putnu gripas vīrusus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1774/2002 vai saskaņā ar īpašiem noteikumiem, kurus var pieņemt saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru;

i) ir aizliegti mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu gadatirgi, tirgi, izstādes vai citas pulcēšanās;

j) netiek izlaisti brīvībā mājputni, kas paredzēti medījumu resursu atjaunošanai.

31. pants

Pasākumu ilgums

Šajā iedaļā noteiktos pasākumus turpina piemērot vismaz 30 dienas pēc datuma, kad pabeigta inficētās saimniecības sākotnējā tīrīšana un dezinfekcija saskaņā ar 48. pantu.







5.

IEDAĻA

Citās ierobežojumu zonās piemērojamie pasākumi

32. pants

Citās ierobežojumu zonās piemērojamie pasākumi

1. Kompetentā iestāde var noteikt, ka dažus vai visus 4. un 5. iedaļā noteiktos pasākumus piemēro citās ierobežojumu zonās, kas paredzētas 16. panta 4. punktā (“citas ierobežojumu zonas”).

2. Ja uz to norāda epidemioloģiskā izmeklēšana vai citi pierādījumi, kompetentā iestāde var īstenot profilaktisku slimības izskaušanas programmu, tostarp mājputnu vai citu nebrīvē turēto putnu profilaktisku nokaušanu vai nonāvēšanu saimniecībās un apvidos, kas saskaņā ar IV pielikuma kritērijiem pakļauti riskam un atrodas citās ierobežojumu zonās.

Šo saimniecību resursu atjaunošanu veic saskaņā ar kompetentās iestādes norādījumiem.

3. Dalībvalstis, kas piemēro 1. un 2. punktā paredzētos pasākumus, nekavējoties par to informē Komisiju.

4. Komisija apspriež situāciju ar attiecīgajām dalībvalstīm un, cik ātri vien iespējams, Komitejā.

5. Neskarot lēmumus, ko pieņem atbilstīgi Padomes Lēmumam 90/424/EEK (1990. gada 26. jūnijs) par izdevumiem veterinārijas jomā ( 16 ), saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt papildu uzraudzības, bioloģiskās drošības un kontroles pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.







6.

IEDAĻA

Atkāpes un papildu bioloģiskās drošības pasākumi

33. pants

Atkāpes

1. Dalībvalstis paredz sīki izstrādātus noteikumus atkāpju piemērošanai, kā noteikts 16. pantā un 23. līdz 27. pantā, tostarp piemērotus alternatīvus pasākumus un nosacījumus. Šādas atkāpes pamato ar kompetentās iestādes veikto riska novērtējumu.

2. Kompetentā iestāde, balstoties uz riska novērtējumu, var piešķirt atkāpes no 3. un 4. iedaļā noteiktajiem pasākumiem gadījumos, kad putnu audzētavās apstiprināta APPG klātbūtne.

3. Kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no 18. panta b) un c) apakšpunktā, 22. pantā un 30. panta b), c) un f) apakšpunktā noteiktajiem pasākumiemgadījumos, kad APPG uzliesmo nekomerciālā saimniecībā, cirkā, zooloģiskajā dārzā, savvaļas dabas parkā, nožogotā teritorijā, kur mājputni un citi nebrīvē turētie putni tiek turēti zinātniskos nolūkos vai nolūkos, kas saistīti ar apdraudētu sugu saglabāšanu vai oficiāli reģistrētu retu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugu saglabāšanu.

4. Atkāpjoties no 3. un 4. iedaļas, APPG uzliesmojuma gadījumos dalībvalstis, balstoties uz riska novērtējumu, var ieviest īpašus pasākumus attiecībā uz sacīkšu baložu pārvietošanu uz aizsardzības un uzraudzības zonām, no tām un šo zonu iekšienē.

5. Šā panta 1. līdz 4. punktā paredzētās atkāpes piešķir vienīgi ar nosacījumu, ka tās neapdraud slimības kontroli.

6. Dalībvalstis, kas piešķir 1. līdz 4. punktā paredzētās atkāpes, par to nekavējoties informē Komisiju.

7. Komisija visos gadījumos apspriež situāciju ar attiecīgo dalībvalsti un, cik ātri vien iespējams, Komitejā.

Ņemot vērā jebkādas piešķirtās atkāpes, kā paredzēts 1. līdz 4. punktā, saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.

8. Jebkādus mājputnus (tostarp dienu vecus cāļus), citus nebrīvē turētus putnus, inkubējamas olas, izmantotus pakaišus, mēslus vai vircu no saimniecības, kurai piešķirta atkāpe saskaņā ar šo pantu, nevar tirgot ārpus attiecīgās dalībvalsts, ja vien saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru nav noteikts citādi.

34. pants

Papildu bioloģiskās drošības pasākumi

1. Lai novērstu putnu gripas izplatīšanos, kompetentā iestāde var papildus 3., 4. un 5. iedaļā paredzētajiem pasākumiem prasīt, lai attiecīgajā dalībvalstī tiek īstenoti papildu bioloģiskās drošības pasākumi saimniecībās aizsardzības zonās un uzraudzības zonās, un citās ierobežojumu zonās, kā arī mājputnu nodalījumos un citu nebrīvē turētu putnu nodalījumos.

Šie pasākumi var ietvert ierobežojumus attiecībā uz transportlīdzekļu vai personu pārvietošanos saistībā ar barības piegādi, olu savākšanu, mājputnu transportēšanu uz kautuvēm, liemeņu savākšanu likvidācijai un citu personāla, veterinārārstu pārvietošanos vai lauksaimniecības iekārtu piegādātāju pārvietošanos.

2. Dalībvalstis, kas pieņem 1. punktā paredzētos pasākumus, nekavējoties par to informē Komisiju.

3. Komisija apspriež situāciju ar attiecīgo dalībvalsti un, cik ātri vien iespējams, Komitejā.

4. Neskarot lēmumus, ko pieņem atbilstīgi Lēmumam 90/424/EEK, saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt papildu uzraudzības, bioloģiskās drošības un kontroles pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.







7.

IEDAĻA

Pasākumi, kas piemērojami gadījumos, kad ir aizdomas par augstas patogenitātes putnu gripas (APPG) klātbūtni vai kad šāda klātbūtne ir apstiprināta noteiktās telpās, kas nav saimniecības, un transportlīdzekļos

35. pants

APPG varbūtējās klātbūtnes izmeklēšana kautuvēs un transportlīdzekļos

Ja ir aizdomas vai apstiprinājums par APPG klātbūtni kautuvēs vai transportlīdzekļos, kompetentā iestāde nekavējoties sāk izmeklēšanu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu izcelsmes saimniecībā, lai apstiprinātu vai izslēgtu APPG klātbūtni saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

36. pants

Kautuvēs piemērojamie pasākumi

1. Ja ir aizdomas vai apstiprinājums par APPG klātbūtni kautuvē, kompetentā iestāde nodrošina, ka, balstoties uz riska novērtējumu, visus mājputnus, kas atrodas kautuvē, vai nu nonāvē vai nokauj oficiālā uzraudzībā, cik ātri vien iespējams.

Ja šādus mājputnus nokauj, gaļu un jebkādus blakusproduktus, kas iegūti no šādiem mājputniem, kā arī jebkādu citu mājputnu gaļu un blakusproduktus, kas varētu būt inficēti nokaušanas vai ražošanas procesā, glabā atsevišķi un oficiālā uzraudzībā, līdz tiek pabeigta izmeklēšana saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

2. Ja APPG klātbūtne apstiprinās, gaļu un jebkādus blakusproduktus, kas iegūti no šādiem mājputniem, kā arī jebkādu citu mājputnu gaļu un blakusproduktus, kas varētu būt inficēti nokaušanas vai ražošanas procesā, iznīcina oficiālā uzraudzībā, cik ātri vien iespējams.

37. pants

Robežkontroles punktos vai transportlīdzekļos piemērojamie pasākumi

1. Ja ir aizdomas vai apstiprinājums par APPG klātbūtni robežkontroles punktos vai transportlīdzekļos, kompetentā iestāde nodrošina, ka, balstoties uz riska novērtējumu, visus mājputnus vai citus nebrīvē turētos putnus, kas atrodas robežkontroles punktā vai transportlīdzeklī, nonāvē, nokauj vai novieto izolētā telpā atsevišķi no mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem un tur oficiālā uzraudzībā, līdz tiek pabeigta izmeklēšana saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu. Attiecīgos gadījumos kompetentā iestāde piemēro 7. pantā noteiktos pasākumus.

Kompetentā iestāde var atļaut pārvietot mājputnus vai citus nebrīvē turētus putnus uz citu vietu, kur tos nonāvē, nokauj vai izolē.

Kompetentā iestāde var pieņemt lēmumu nenonāvēt vai nenokaut tos mājputnus vai citus nebrīvē turētos putnus, kas atrodas robežkontroles punktā vai transportlīdzeklī, kas nav bijuši kontaktā ar varbūtēji inficētiem mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem.

2. Ja 1. punktā minētos mājputnus nokauj, to gaļu un jebkādus blakusproduktus, kas iegūti no šādiem mājputniem, kā arī jebkādu citu mājputnu gaļu un blakusproduktus, kas varētu būt inficēti nokaušanas vai ražošanas procesā, uzglabā atsevišķi oficiālā uzraudzībā, līdz tiek pabeigta izmeklēšana saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

3. Ja APPG klātbūtne apstiprinās, gaļu un jebkādus blakusproduktus, kas iegūti no šādiem mājputniem, kā arī jebkādu citu mājputnu gaļu un blakusproduktus, kas varētu būt inficēti nokaušanas vai ražošanas procesā, iznīcina oficiālā uzraudzībā, cik ātri vien iespējams.

38. pants

Papildu pasākumi, kas piemērojami kautuvēs, robežkontroles punktos vai transportlīdzekļos

Kompetentā iestāde nodrošina, ka tiek veikti turpmāk norādītie papildu pasākumi, ja ir aizdomas vai apstiprinājums par APPG klātbūtni kautuvē, robežkontroles punktā vai transportlīdzeklī:

a) attiecīgajā kautuvē, robežkontroles punktā vai transportlīdzeklī netiek ievesti nekādi mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, kamēr nav pagājušas vismaz 24 stundas pēc tīrīšanas un dezinfekcijas, kā paredzēts b) apakšpunktā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras; robežkontroles punktu gadījumā ievešanas aizliegumu var attiecināt arī uz citiem dzīvniekiem;

b) inficētu ēku, iekārtu un transportlīdzekļu tīrīšanu un dezinfekciju veic, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras un oficiālā veterinārārsta uzraudzībā;

c) veic epidemioloģisku izmeklēšanu;

d) inficēto mājputnu vai liemeņu izcelsmes saimniecībā un kontaktsaimniecībās veic 7. panta 2. punktā paredzētos pasākumus;

e) ja vien 35. pantā paredzētā epidemioloģiskā izmeklēšana un turpmāka izmeklēšana nenorāda ko citu, izcelsmes saimniecībā piemēro 11. pantā paredzētos pasākumus;

f) izdalītajam putnu gripas vīrusa materiālam veic laboratorijas pārbaudes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, lai noteiktu tā ģenētisko apakštipu.







V

NODAĻA

PASĀKUMI, KAS PIEMĒROJAMI ZEMAS PATOGENITĀTES PUTNU GRIPAS (ZPPG) UZLIESMOJUMA GADĪJUMĀ







1.

IEDAĻA

Apsiprināta uzliesmojuma saimniecībās piemērojamie pasākumi

39. pants

Piemērojamie pasākumi

1. ZPPG uzliesmojuma gadījumā kompetentā iestāde nodrošina, ka 7. panta 2. punkta a), b), c), e), g) un h) apakšpunktā, 7. panta 3. punktā un šā panta 2. līdz 5. punktā noteiktos pasākumus piemēro, balstoties uz riska novērtējumu un ņemot vērā vismaz V pielikumā minētos kritērijus.

2. Kompetentā iestāde nodrošina, ka visi mājputni saimniecībā un visi citi to sugu nebrīvē turētie putni, kurām apstiprināta ZPPG klātbūtne, ir pakļauti depopulācijai oficiālā uzraudzībā tādā veidā, lai novērstu putnu gripas izplatīšanās.

Depopulāciju var attiecināt arī uz citiem nebrīvē turētiem putniem saimniecībā, ņemot vērā novērtējumu par risku, ko tie rada attiecībā uz putnu gripas tālāku izplatīšanos, un uz citām saimniecībām, kuras, balstoties uz epidemioloģisko izmeklēšanu, var uzskatīt par kontaktsaimniecībām.

Pirms depopulācijas bez kompetentās iestādes atļaujas saimniecībā nevar ievest vai no tās izvest nekādus mājputnus vai citus nebrīvē turētus putnus.

3. Šā panta 2. punkta nolūkā depopulāciju veic saskaņā ar Direktīvu 93/119/EK, un kompetentā iestāde pieņem lēmumu par to, vai mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus:

a) nonāvē, cik ātri vien iespējams; vai

b) nokauj norādītā kautuvē saskaņā ar 4. punkta noteikumiem.

Ja depopulāciju veic, nokaujot norādītā kautuvē, mājputniem piemēro turpmāku uzraudzību un pārbaudes.

Mājputnus nepārvieto no saimniecības uz norādīto kautuvi, līdz kompetentā iestāde – ņemot vērā jo īpaši izmeklēšanu un laboratorijas analīzes, kuras veiktas, lai noteiktu vīrusa ekskrēcijas pakāpi mājputnos saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, un ņemot vērā riska novērtējumu – ir pārliecinātas, ka ZPPG vīrusa tālākas izplatīšanās draudi ir minimāli.

4. Nokaušanu norādītā kautuvē saskaņā ar 3. punktu var veikt vienīgi ar nosacījumu, ka:

a) mājputnus nosūta tieši no saimniecības uz norādīto kautuvi;

b) katru sūtījumu pirms nosūtīšanas aizzīmogo oficiālais veterinārārsts, kas ir atbildīgs par saimniecību, vai viņa uzraudzībā;

c) katrs sūtījums paliek aizzīmogots visā transportēšanas laikā uz norādīto kautuvi;

d) tiek ievēroti citi bioloģiskās drošības pasākumi, ko noteikusi kompetentā iestāde;

e) kompetentā iestāde, kas ir atbildīga par norādīto kautuvi, ir informēta un piekrīt saņemt mājputnus;

f) transportlīdzekļus un iekārtas, kas izmantotas varbūtēji inficētu dzīvu mājputnu vai citu materiālu, vai vielu transportēšanai, pēc inficēšanās nekavējoties iztīra un dezinficē, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras; un

g) šādu mājputnu blakusproduktus kautuvē iznīcina.

5. Kompetentā iestāde nodrošina, ka oficiālā uzraudzībā likvidē:

a) liemeņus; un

b) inkubējamās olas saimniecībā.

6. Kompetentā iestāde nodrošina šādu pasākumu veikšanu:

a) inkubējamās olas, kas savāktas saimniecībā periodā starp ZPPG iespējamo pārnešanu saimniecībā un šajā direktīvā paredzēto pasākumu veikšanu, tiek atrastas – tiktāl, ciktāl tas iespējams – un to izšķilšanās notiek oficiālā uzraudzībā;

b) mājputniem, kas jau izšķīlušies no olām, kuras savāktas saimniecībā periodā starp ZPPG iespējamo pārnešanu saimniecībā un šajā direktīvā paredzēto pasākumu veikšanu, piemēro oficiālu uzraudzību, tiktāl, ciktāl tas iespējams, un veic izmeklēšanu saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu;

c) olas, kas atrodas saimniecībā un kas vēlāk saražotas saimniecībā līdz depopulācijai, kā noteikts 2. punktā, – ar nosacījumu, ka ZPPG izplatīšanās risks ir samazināts līdz minimumam, transportē: i) uz iepakošanas centru, ko norādījusi kompetentā iestāde (“norādītais iepakošanas centrs”), ar nosacījumu, ka tās tiek iepakotas vienreizējās lietošanas iepakojumā un ka tiek piemēroti visi kompetentās iestādes pieprasītie bioloģiskās drošības pasākumi; ii) uz olu produktu ražošanas uzņēmumu, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma X nodaļas II iedaļā, lai tās apstrādātu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma XI iedaļu; iii) iznīcināšanai;

d) jebkurus varbūtēji inficētus materiālus vai vielas vai nu apstrādā saskaņā ar oficiālā veterināra norādījumiem, vai likvidē;

e) varbūtēji inficētus mēslus, vircu un pakaišus apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras;

f) ēkas, kas izmantotas varbūtēji inficētu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu turēšanai, iekārtas un transportlīdzekļus, kas izmantoti liemeņu, barības, mēslu, vircas un pakaišu vai jebkādu citu materiālu un vielu pārvadāšanai, pēc depopulācijas nekavējoties apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras;

g) mājdzīvnieku sugu zīdītājus nevar ievest saimniecībā vai izvest no tās bez kompetentās iestādes atļaujas. Šis ierobežojums neattiecas uz mājdzīvnieku sugu zīdītājiem, kuriem ir pieejamas tikai cilvēku dzīvojamās telpas, kurās tiem: i) nav nekāda kontakta ar saimniecības mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem; un ii) nav nekādas piekļuves jebkādiem būriem vai vietām, kur tiek turēti šādi saimniecības mājputni vai citi nebrīvē turēti putni;

h) primāra ZPPG uzliesmojuma gadījumā izdalītajam vīrusa materiālam veic laboratorijas pārbaudes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, lai noteiktu tā ģenētisko apakštipu; izdalīto vīrusa materiālu cik ātri vien iespējams iesniedz Kopienas etalonlaboratorijai, kā noteikts 51. panta 1. punktā.

7. Dalībvalstis, kas piemēro 2., 4. un 5. punktā paredzētos pasākumus, par to informē Komisiju.

40. pants

Atkāpes attiecībā uz noteiktām saimniecībām

1. Kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no 39. panta 2. punktā un 39. panta 4. punkta b) apakšpunkta noteikumiem gadījumos, kad ZPPG uzliesmo nekomerciālā saimniecībā, cirkā, zooloģiskajā dārzā, dekoratīvo putnu veikalā, dabas parkā, nožogotā teritorijā, kur mājputni vai citi nebrīvē turētie putni tiek turēti zinātniskos nolūkos vai nolūkos, kas saistīti ar apdraudētu sugu saglabāšanu vai oficiāli reģistrētu retu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugu saglabāšanu, ar nosacījumu, ka šādas atkāpes neapdraud slimības kontroli.

2. Kompetentā iestāde nodrošina, ka gadījumā, ja tiek piešķirta atkāpe, kā paredzēts 1. punktā, mājputnus vai citus nebrīvē turētos putnus, uz kuriem attiecas šāda atkāpe:

a) novieto ēkā to saimniecībā un tur patur. Ja tas nav iespējams vai ja to labturība tiek apdraudēta, šos mājputnus un citus nebrīvē turētos putnus novieto kādā citā vietā tajā pašā saimniecībā, kur tiem nav kontakta ar citiem mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem citās saimniecībās. Veic visus lietderīgos pasākumus, lai samazinātu to kontaktu ar savvaļas putniem;

b) pakļauj turpmākai uzraudzībai un pārbaudēm saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu un nepārvieto, līdz laboratorijas analīzes parāda, ka tie vairs nerada nopietnu ZPPG tālākas izplatīšanās risku; un

c) nepārvieto no izcelsmes saimniecības, izņemot nokaušanai vai uz citu saimniecību, kas atrodas: i) tajā pašā dalībvalstī, un saskaņā ar kompetentās iestādes norādījumiem; vai ii) citā dalībvalstī, ja tam piekrīt galamērķa dalībvalsts.

3. ZPPG uzliesmojumu gadījumos inkubatoros kompetentā iestāde var, balstoties uz riska novērtējumu, piešķirt atkāpes no dažiem vai visiem pasākumiem, kas paredzēti 39. pantā.

4. Dalībvalstis paredz sīki izstrādātus noteikumus 1. un 3. punktā paredzēto atkāpju piemērošanai.

5. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par jebkādu atkāpi, kas piešķirta saskaņā ar 1. līdz 3. punktu.

6. Komisija apspriež situāciju ar attiecīgo dalībvalsti un, cik ātri vien iespējams, Komitejā.

7. Ņemot vērā jebkādas piešķirtās atkāpes, kā noteikts 1. punktā, saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.







2.

IEDAĻA

Atsevišķas ražošanas vienības un kontaktsaimniecības

41. pants

Pasākumi, kas veicami ZPPG uzliesmojuma gadījumā atsevišķās ražošanas vienībās

1. ZPPG uzliesmojuma gadījumos saimniecībā, kas sastāv no divām vai vairāk atsevišķām ražošanas vienībām, kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no 39. panta 2. punktā noteiktajiem pasākumiem attiecībā uz ražošanas vienībām, kurās ir veseli mājputni, ar nosacījumu, ka šādas atkāpes neapdraud slimības kontroli.

2. Dalībvalstis paredz sīki izstrādātus noteikumus 1. punktā minēto atkāpju piemērošanai, ņemot vērā iespējamās garantijas dzīvnieku veselībai, un paredz piemērotus alternatīvus pasākumus.

3. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par jebkādām atkāpēm, kas piešķirtas saskaņā ar 1. punktu.

4. Komisija apspriež situāciju ar attiecīgo dalībvalsti un, cik ātri vien iespējams, Komitejā.

5. Ņemot vērā jebkādas piešķirtās atkāpes, kā noteikts 1. punktā, saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.

42. pants

Kontaktsaimniecībās piemērojamie pasākumi

1. Pamatojoties uz epidemioloģisko izmeklēšanu, kompetentā iestāde pieņem lēmumu, vai saimniecība uzskatāma par kontaktsaimniecību.

Kompetentā iestāde nodrošina, ka attiecībā uz kontaktsaimniecībām piemēro 7. panta 2. punktā minētos pasākumus, līdz ZPPG klātbūtne ir izslēgta saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

2. Pamatojoties uz epidemioloģisko izmeklēšanu, kompetentā iestāde kontaktsaimniecībām var piemērot 39. pantā minētos pasākumus un jo īpaši tad, ja kontaktsaimniecība atrodas apvidū ar augstu mājputnu blīvumu.

Galvenie kritēriji, kas jāņem vērā, kontaktsaimniecībām piemērojot 39. pantā minētos pasākumus, ir noteikti IV pielikumā.

3. Kompetentā iestāde nodrošina, ka no mājputniem, tos nonāvējot, ņem paraugus, lai saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu apstiprinātu vai izslēgtu ZPPG vīrusa klātbūtni šajās kontaktsaimniecībās.

4. Kompetentā iestāde nodrošina, ka visās saimniecībās, kur mājputnus vai citus nebrīvē turētos putni ir nokauj, nonāvē vai likvidē un kur pēc tam ir apstiprināta ZPPG klātbūtne, ēkas un jebkuras ganības, kas izmantotas šo putnu turēšanai, pagalmus un jebkuras varbūtēji inficētas iekārtas, un transportlīdzekļus, kas izmantoti varbūtēji inficēto mājputnu, citu nebrīvē turēto putnu, liemeņu, gaļas, barības, mēslu, vircas, pakaišu un jebkādu citu materiālu vai vielu transportēšanai, apstrādā, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras.







3.

IEDAĻA

Ierobežojumu zonu izveidošana

43. pants

Ierobežojumu zonu izveidošana ZPPG uzliesmojumu gadījumos

Nekavējoties pēc ZPPG uzliesmojuma kompetentā iestāde izveido ierobežojumu zonu vismaz viena kilometra rādiusā ap saimniecību.

44. pants

Ierobežojumu zonā piemērojamie pasākumi

1. Kompetentā iestāde nodrošina, ka ierobežojumu zonā piemēro šādus pasākumus:

a) cik ātri vien iespējams veic skaitīšanu visās komerciālajās putnkopības saimniecībās;

b) komerciālās putnkopības saimniecībās vismaz viena kilometra rādiusā ap saimniecību veic laboratorijas analīzes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu;

c) uz jebkādu mājputnu, citu nebrīvē turētu putnu, pirmdējēju mājputnu, dienu vecu cāļu un olu pārvietošanu ierobežojumu zonā vai uz šo zonu attiecas atļauja un citi kontroles pasākumi, kurus kompetentā iestāde uzskata par piemērotiem; šis ierobežojums neattiecas uz tranzītu caur ierobežojumu zonu pa ceļiem vai dzelzceļu bez izkraušanas vai apstāšanās;

d) mājputnu, citu nebrīvē turētu putnu, pirmdējēju mājputnu, dienu vecu cāļu un olu pārvietošana no ierobežojumu zonas ir aizliegta, ja vien kompetentā iestāde neatļauj tieši transportēt: i) nokaušanai paredzētos putnus uz kautuvi tajā pašā dalībvalstī; ii) dzīvus mājputnus uz tādu saimniecību vai novietni šajā saimniecībā tajā pašā dalībvalstī, kur nav citu mājputnu. Dzīvos mājputnus tur patur 21 dienu, un pēc to nogādāšanas saimniecībā tai piemēro oficiālu uzraudzību; iii) dienu vecus cāļus: uz saimniecību vai novietni šajā saimniecībā tajā pašā dalībvalstī; dienu vecus cāļus tur patur 21 dienu, un pēc to nogādāšanas saimniecībā tai piemēro oficiālu uzraudzību; vai ja tie izšķīlušies no olām, kuru izcelsme ir saimniecībās ārpus ierobežojumu zonas, uz jebkuru citu saimniecību, ar nosacījumu, ka inkubators ar savu loģistiku un bioloģiskās drošības darba pasākumiem var nodrošināt, ka ir izslēgts jebkāds kontakts ar inkubējamām olām vai dienu veciem cāļiem, kuru izcelsme ir mājputnu ganāmpulki ierobežojumu zonā un kuriem tāpēc ir cits veselības statuss; iv) inkubējamas olas uz norādītu inkubatoru; olas un to iepakojumu pirms nosūtīšanas dezinficē, un nodrošina iespēju izsekot šo olu izcelsmi; v) pārtikas olas uz iepakošanas centru, ar nosacījumu, ka tās tiek iepakotas vienreizējās lietošanas iepakojumā un ka tiek piemēroti visi kompetentās iestādes pieprasītie bioloģiskās drošības pasākumi; vi) olas uz olu produktu ražošanas uzņēmumu ierobežojumu zonā vai ārpus tās, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 853/2004 III pielikuma X nodaļas II iedaļā, lai tās apstrādātu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma XI iedaļu; vii) olas iznīcināšanai;

e) liemeņus iznīcina;

f) ikviena persona, kas ierodas saimniecībā ierobežojumu zonā vai to atstāj, ievēro atbilstīgus bioloģiskās drošības pasākumus, kuru mērķis ir novērst putnu gripas izplatīšanos;

g) transportlīdzekļus un iekārtas, kas izmantotas varbūtēji inficētu mājputnus vai citu nebrīvē turētu putnu, liemeņu, barības, mēslu, vircas un pakaišu un jebkādu citu materiālu vai vielu transportēšanai, nekavējoties iztīra un dezinficē, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras;

h) nekādus mājputnus, citus nebrīvē turētus putnus vai mājdzīvnieku sugu zīdītājus nevar ievest saimniecībā vai izvest no tās bez kompetentās iestādes atļaujas. Šis ierobežojums neattiecas uz mājdzīvnieku sugu zīdītājiem, kuriem ir pieejamas tikai cilvēku dzīvojamās telpas, kurās tiem: i) nav nekāda kontakta ar saimniecības mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem; un ii) nav nekādas piekļuves jebkādiem būriem vai vietām, kur tiek turēti šādi saimniecības mājputni vai citi nebrīvē turēti putni;

i) ir aizliegts bez kompetentās iestādes atļaujas aizvākt vai izplatīt izmantotos pakaišus, mēslus vai vircu; var atļaut mēslu vai vircas pārvietošanu no saimniecības ierobežojumu zonā, ievērojot bioloģiskās drošības pasākumus, uz norādītu rūpnīcu apstrādei vai pagaidu uzglabāšanai pirms turpmākas apstrādes, lai iznīcinātu iespējamos putnu gripas vīrusus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1774/2002 vai īpašiem noteikumiem, kurus var pieņemt saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru;

j) bez kompetentās iestādes atļaujas ir aizliegti mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu gadatirgi, tirgi, izstādes vai citas pulcēšanās;

k) netiek izlaisti brīvībā mājputni vai citi nebrīvē turēti putni, kas paredzēti medījumu resursu atjaunošanai.

2. Kompetentā iestāde, balstoties uz riska novērtējumu, var papildus šajā iedaļā paredzētajiem pasākumiem ieviest citus pasākumus un informē par to Komisiju.

3. Saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt citus pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.

45. pants

Pasākumu ilgums

Šajā iedaļā noteiktos pasākumus turpina piemērot:

a) vismaz 21 dienu pēc datuma, kad pabeigta inficētās saimniecības sākotnējā tīrīšana, izmantojot vienu vai vairākas 48. pantā noteiktās procedūras, un līdz dienai, kad kompetentās iestādes, balstoties uz izmeklēšanu un laboratorijas analīzēm, kas veiktas ierobežojumu zonā saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu un riska novērtējumu, uzskata, ka ZPPG izplatīšanās risks ir niecīgs;

b) vismaz 42 dienas pēc slimības uzliesmojuma apstiprināšanas dienas un līdz dienai, kad kompetentās iestādes, balstoties uz izmeklēšanu un laboratorijas analīzēm, kas veiktas ierobežojumu zonā saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu un riska novērtējumu, uzskata, ka ZPPG izplatīšanās risks ir niecīgs;

c) jebkuru citu periodu un atbilstīgi nosacījumiem, ko paredz saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru.

46. pants

Atkāpes

1. Gadījumā, ja inkubatorā ir apstiprināta ZPPG klātbūtne, kompetentā iestāde var, balstoties uz riska novērtējumu, atkāpties no dažiem vai visiem pasākumiem, kas paredzēti 43. un 44. pantā.

2. Kompetentā iestāde var piešķirt atkāpes no šajā iedaļā noteiktajiem pasākumiem gadījumos, kad ZPPG uzliesmo nekomerciālā saimniecībā, cirkā, zooloģiskajā dārzā, dekoratīvo putnu veikalā, savvaļas dabas parkā, nožogotā teritorijā, kur mājputni vai citi nebrīvē turētie putni tiek turēti zinātniskos nolūkos vai nolūkos, kas saistīti ar apdraudētu sugu saglabāšanu vai oficiāli reģistrētu retu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugu saglabāšanu, ar nosacījumu, ka šīs atkāpes neapdraud slimības kontroli.

3. Dalībvalstis, kas piešķir 1. un 2. punktā minētās atkāpes, nekavējoties par to informē Komisiju.

4. Komisija apspriež situāciju ar attiecīgo dalībvalsti un, cik ātri vien iespējams, Komitejā.

5. Ņemot vērā jebkādas piešķirtās atkāpes, kā paredzēts 1. un 2. punktā, saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt pasākumus, lai novērstu putnu gripas izplatīšanos.







VI

NODAĻA

PASĀKUMI, LAI NOVĒRSTU PUTNU IZCELSMES GRIPAS VĪRUSU IZPLATĪŠANOS UZ CITĀM SUGĀM

47. pants

Laboratorijas analīzes un citi pasākumi attiecībā uz cūkām un citām sugām

1. Kompetentā iestāde nodrošina, ka pēc putnu gripas apstiprinājuma ikvienā saimniecībā cūkām, kas atrodas tajā, veic laboratorijas analīzes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, lai apstiprinātu vai izslēgtu to, ka šīs cūkas ir inficētas vai ir bijušas inficētas ar putnu gripas vīrusu.

Cūkas nedrīkst pārvietot no saimniecības, kamēr nav zināmi šo analīžu rezultāti.

2. Ja 1. punktā minētās laboratorijas analīzes apstiprina pozitīvu rezultātu putnu gripas vīrusiem cūkās, kompetentā iestāde var atļaut šo cūku transportēšanu uz citām cūkkopības saimniecībām vai norādītām kautuvēm, ar nosacījumu, ka piemērotas turpmākās pārbaudes ir parādījušas, ka putnu gripas izplatīšanas risks ir niecīgs.

3. Kompetentā iestāde nodrošina, ka gadījumā, ja 1. punktā paredzētās laboratorijas analīzes apstiprina nopietnus draudus veselībai, cūkas tiek oficiālā uzraudzībā nonāvētas, cik ātri vien iespējams, un tādā veidā, lai novērstu putnu gripas vīrusa izplatīšanos, jo īpaši transportējot, un saskaņā ar Direktīvu 93/119/EK.

4. Ja kādā saimniecībā ir apstiprināts putnu gripas vīruss, un balstoties uz riska novērtējumu, kompetentā iestāde var 1., 2. un 3. punktā paredzētos pasākumus piemērot attiecībā uz citiem zīdītājiem, kas atrodas saimniecībā, un paplašināt šo pasākumu piemērošanu uz kontaktsaimniecībām.

5. Dalībvalstis Komitejā informē Komisiju par analīžu rezultātiem un pasākumiem, kas piemēroti saskaņā ar 1. līdz 4. punktu.

6. Pēc putnu gripas vīrusa apstiprinājuma cūkās vai jebkuros citos zīdītājos ikvienā saimniecībā kompetentā iestāde var veikt uzraudzību saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, lai identificētu jebkādu turpmāku putnu gripas vīrusa izplatīšanos.

7. Saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru var pieņemt papildu pasākumus, lai novērstu putnu izcelsmes gripas vīrusu izplatīšanos uz citām sugām.







VII

NODAĻA

TĪRĪŠANA, DEZINFEKCIJA UN ATKALAPDZĪVINĀŠANA

48. pants

Tīrīšana, dezinfekcija un procedūras putnu gripas vīrusa iznīcināšanai

Dalībvalstis nodrošina, ka:

a) to saimniecību un jebkādu materiālu vai vielu tajās, kas ir inficētas vai varbūtēji inficētas ar putnu gripas vīrusiem, tīrīšanu, dezinfekciju un apstrādi veic oficiālā uzraudzībā saskaņā ar: i) oficiālā veterinārārsta norādījumiem; un ii) tīrīšanas, dezinfekcijas un apstrādes principiem un procedūrām, kas izklāstītas VI pielikumā.

b) to zemi vai ganības, kas izmantotas mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem saimniecībā, kurā apstiprināta putnu gripa, neizmanto mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem, kamēr kompetentā iestāde nav pārliecinājusies, ka jebkurš putnu gripas vīruss, kura klātbūtne bija konstatēta, nav iznīcināts vai inaktivēts;

c) ar putnu gripas vīrusiem inficētu vai varbūtēji inficētu kautuvju, transportlīdzekļu, piekabju un jebkuru citu transportlīdzekļu, robežkontroles punktu un jebkādu materiālu vai vielu tajos tīrīšanu, dezinfekciju un apstrādi veic oficiālā uzraudzībā atbilstīgi oficiāla veterinārārsta norādījumiem;

d) ar putnu gripas vīrusiem inficētas vai varbūtēji inficētas iekārtas, jebkurus tajos esošus materiālus un vielas, ko nevar efektīvi notīrīt un dezinficēt vai apstrādāt, iznīcina;

e) izmantojamos dezinfekcijas līdzekļus un to koncentrāciju nosaka kompetentā iestāde.

49. pants

Saimniecību atkalapdzīvināšana

1. Dalībvalstis nodrošina šā panta 2. līdz 6. punkta ievērošanu pēc to pasākumu piemērošanas, kas paredzēti 11. un 39. pantā.

2. Atkalapdzīvināšana komerciālā putnkopības saimniecībā nedrīkst notikt 21 dienu ilga perioda laikā pēc datuma, kad pabeigta pēdējā tīrīšana un dezinfekcija, kā paredzēts 48. pantā.

3. Šādi pasākumi veicami 21 dienas perioda laikā pēc dienas, kad notikusi komerciālas putnkopības saimniecības atkalapdzīvināšana:

a) oficiālais veterinārārsts mājputniem veic vismaz vienu klīnisko pārbaudi. Šo klīnisko pārbaudi vai, ja veic vairāk par vienu klīnisko pārbaudi – pēdējo klīnisko pārbaudi – veic pēc iespējas tuvāk iepriekš minētā 21 dienas perioda beigām;

b) veic laboratorijas analīzes saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu;

c) mājputnus, kas nobeidzas atkalapdzīvināšanas periodā, pārbauda saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu;

d) ikviena persona, kas ierodas komerciālā putnkopības saimniecībā vai to atstāj, ievēro atbilstīgus bioloģiskās drošības pasākumus, kuru mērķis ir novērst putnu gripas izplatīšanos;

e) atkalapdzīvināšanas perioda laikā neviens mājputns neatstāj komerciālo putnkopības saimniecību bez kompetentās iestādes atļaujas;

f) īpašnieks veic ražošanas datu uzskaiti, tostarp saslimstības un mirstības datu uzskaiti, kura regulāri jāatjauno;

g) par jebkurām ievērojamām izmaiņām ražošanas rādītājos, kā paredzēts f) apakšpunktā, un citām novirzēm no normas nekavējoties ziņo kompetentajai iestādei.

4. Balstoties uz riska novērtējumu, kompetentā iestāde var noteikt, ka 3. punktā paredzētās procedūras piemēro saimniecībām, kas nav komerciālas putnkopības saimniecības vai citām sugām komerciālajā saimniecībā.

5. Mājputnu atkalapdzīvināšana kontaktsaimniecībās notiek saskaņā ar kompetentās iestādes norādēm, pamatojoties uz riska novērtējumu.







VIII

NODAĻA

DIAGNOSTISKĀS PROCEDŪRAS, DIAGNOSTIKAS ROKASGRĀMATA UN ETALONLABORATORIJAS

50. pants

Diagnostiskās procedūras un diagnostikas rokasgrāmata

1. Dalībvalstis nodrošina, ka diagnostiskās procedūras, paraugu ņemšana un laboratorijas analīzes, lai noteiktu putnu gripas klātbūtni mājputnos vai citos nebrīvē turētos putnos vai putnu gripas vīrusa klātbūtni zīdītājos, veic saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, lai nodrošinātu vienādas procedūras tās diagnostikai.

Šo rokasgrāmatu pieņem saskaņā ar 64. panta 2. punktā paredzēto procedūru 2006. gada 3. augusts. Jebkāds vēlākus rokasgrāmatas grozījumus pieņem saskaņā ar to pašu procedūru.

2. Diagnostikas rokasgrāmatā, kas paredzēta 1. punktā, noteiktas šādas obligātās prasības:

a) obligātās bioloģiskās drošības prasības un kvalitātes standarti, kas jāievēro apstiprinātām laboratorijām, kas veic analīzes putnu gripas diagnosticēšanai;

b) kritēriji un procedūras, kas jāievēro, veicot klīnisko un pēcnāves izmeklēšanu, lai apstiprinātu vai izslēgtu putnu gripas klātbūtni;

c) kritēriji un procedūras, kas jāievēro, ņemot paraugus no mājputniem un citiem nebrīvē turētiem putniem laboratorijas analīzēm, lai apstiprinātu vai izslēgtu putnu gripas klātbūtni; tostarp paraugu ņemšanas metodes seroloģiskai vai viroloģiskai skrīningošanai, kas veikta saskaņā ar šo direktīvu;

d) laboratorijas analīzes, ko izmanto putnu gripas diagnosticēšanai, tostarp: i) diferencētas diagnozes testus; ii) pārbaudes, lai atšķirtu APPG un ZPPG vīrusus; iii) piemērotas pārbaudes, lai noteiktu atšķirības starp vakcinētiem putniem un tiem, kas inficēti ar putnu gripas vīrusa pamatcelmu; iv) kritērijus laboratorijas analīžu rezultātu novērtēšanai;

e) laboratorijas metodes izdalīto putnu gripas vīrusa materiālu tipu noteikšanai.

3. Dalībvalstis nodrošina, ka putnu gripas vīrusi, to genomi un antigēni un vakcīnas pētniecības, diagnostikas vai vakcīnu ražošanas nolūkos tiek izmantoti tikai vietās, iestādēs vai laboratorijās, kuras apstiprinājusi kompetentā iestāde un kur tiek garantēta atbilstība bioloģiskās drošības prasībām.

Apstiprināto vietu, iestāžu vai laboratoriju saraksts jānosūta Komisijai līdz 2007. gada 30 septembrim un regulāri jāatjauno.

51. pants

Etalonlaboratorijas

1. Laboratorija, kas minēta VII pielikuma 1. punktā, ir Kopienas etalonlaboratorija attiecībā uz putnu gripu (“Kopienas etalonlaboratorija”).

Neskarot Lēmumu 90/424/EEK, Kopienas etalonlaboratorija īsteno VII pielikuma 2. punktā uzskaitītās funkcijas un pienākumus.

▼M1

2. Dalībvalstis izraugās valsts references laboratoriju un pārējām dalībvalstīm un sabiedrībai informāciju par to un visām turpmākām izmaiņām dara pieejamu veidā, ko nosaka saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru.

▼B

3. Dalībvalstis nodrošina, ka valsts etalonlaboratorijas:

a) veic funkcijas un pienākumus, kas minēti VIII pielikumā;

b) atbild par diagnostikas standartu un metožu koordinēšanu katrā dalībvalstī saskaņā ar VIII pielikumu un sadarbojoties ar Kopienas etalonlaboratoriju.

4. Kopienas etalonlaboratorija uztur ciešu sadarbību un kontaktus ar SEB un FAO putnu gripas etalonlaboratoriju un, ja nepieciešams, ar citām starptautiski atzītām laboratorijām Kopienā, lai nodrošinātu mācības, izcilību un atbalstu etalonlaboratorijām dalībvalstīs un trešajās valstīs.







IX

NODAĻA

VAKCINĀCIJA







1.

IEDAĻA

Vispārējs vakcinācijas aizliegums

52. pants

Putnu gripas vakcīnu ražošana, pārdošana un izmantošana

1. Dalībvalstis nodrošina, ka:

a) vakcinācija pret putnu gripu to teritorijās ir aizliegta, izņemot 2. un 3. iedaļā paredzēto;

b) darbs ar putnu gripas vakcīnām, to ražošana, uzglabāšana, piegāde, izplatīšana un pārdošana to teritorijās notiek oficiālā uzraudzībā;

c) tiek lietotas tikai tādas vakcīnas, kas atļautas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm, ( 17 ) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (2004. gada 31. marts), ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru ( 18 ).

2. Noteikumus attiecībā uz putnu gripas vakcīnu krājumu piegādi un uzglabāšanu Kopienā var pieņemt saskaņā ar 64. panta 2. punktā minēto procedūru.







2.

IEDAĻA

Ārkārtas vakcinācija

53. pants

Mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu ārkārtas vakcinācija

1. Dalībvalsts saskaņā ar šo iedaļu var ieviest mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu ārkārtas vakcināciju kā īslaicīgu pasākumu, lai apturētu slimības uzliesmojumu, ja riska izvērtējumā norādīts, ka pastāv nozīmīgs un tūlītējs risks, ka putnu gripa var izplatīties attiecīgās dalībvalsts iekšienē vai no citas valsts uz attiecīgo dalībvalsti, vienā vai vairākos šādos gadījumos:

a) ja noticis slimības uzliesmojums šajā dalībvalstī;

b) ja noticis slimības uzliesmojums netālā dalībvalstī; vai

c) ja putnu gripas klātbūtne ir apstiprināta mājputniem vai citiem nebrīvē turētiem putniem netālā trešā valstī.

2. Gadījumā, ja dalībvalsts plāno ārkārtas vakcināciju, kā tas paredzēts 1. punktā, tā iesniedz ārkārtas vakcinācijas plānu Komisijas apstiprināšanai.

Plānam jāatbilst DIVA stratēģijai un jāietver vismaz šāda informācija:

a) saslimstības situācija, kas pamudinājusi iesniegt pieteikumu ārkārtas vakcinācijai;

b) ģeogrāfiskā teritorija, kurā tiks veikta ārkārtas vakcinācija, un saimniecību skaits šajā teritorijā un vakcinējamo saimniecību skaits, ja tas ir atšķirīgs;

c) mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugas un kategorijas vai, ja nepieciešams, mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu nodalījums, kas tiks vakcinēts;

d) aptuvenais vakcinējamo mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu skaits;

e) vakcīnas raksturlielumu kopsavilkums;

f) paredzamais ārkārtas vakcinācijas kampaņas ilgums;

g) īpaši noteikumi vakcinēto mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu pārvietošanai, neietekmējot pasākumus, kas paredzēti IV nodaļas 3., 4. un 5. iedaļā un V nodaļas 3. iedaļā;

h) kritēriji lēmumu pieņemšanai, vai kontaktsaimniecībās jāveic ārkārtas vakcinācija;

i) vakcinēto mājputnu ai citu nebrīvē turētu putnu uzskaite un reģistrācija;

j) klīniskās pārbaudes un laboratorijas analīzes, kas tiks veiktas saimniecībās, kur notiks ārkārtas vakcinācija, un citās saimniecībās, kas atrodas ārkārtas vakcinācijas rajonā, lai novērotu epidemioloģisko situāciju, ārkārtas vakcinācijas kampaņas efektivitāti un vakcinētu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu kustības kontroli.

3. Saskaņā ar procedūru, kas minēta 64. panta 2. punktā, var pieņemt detalizētus noteikumus ārkārtas vakcinācijai.

54. pants

Ārkārtas vakcinācijas plānu apstiprināšana

1. Komisija nekavējoties kopā ar attiecīgo dalībvalsti pārbauda ārkārtas vakcinācijas plānu, kā paredzēts 53. panta 2. punktā, un apspriež šo situāciju Komitejā, cik ātri vien iespējams.

2. Ārkārtas vakcinācijas plānu apstiprina saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru.

Ārkārtas vakcinācijas plāna apstiprināšana var ietvert pasākumus, kas ierobežo mājputnu un citu nebrīvē turētu putnu un to produktu kustību. Šie pasākumi var ietvert ierobežojumus attiecībā uz konkrētiem mājputnu nodalījumiem un citu nebrīvē turētu putnu nodalījumiem un ierobežojumu zonu izveidošanu.

55. pants

Atkāpes

1. Atkāpjoties no 54. panta prasībām, dalībvalstis var veikt ārkārtas vakcināciju pirms ārkārtas vakcinācijas plāna pieņemšanas, ņemot vērā šādus nosacījumus:

a) par ārkārtas vakcinācijas plānu un lēmumu veikt ārkārtas vakcināciju tiek ziņots Komisijai pirms ārkārtas vakcinācijas uzsākšanas;

b) attiecīgā dalībvalsts aizliedz mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu un to produktu pārvietošanu, izņemot saskaņā ar IX pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem;

c) lēmums veikt ārkārtas vakcināciju neapdraud slimības kontroli.

2. Gadījumā, ja dalībvalsts iesniedz pieteikumu 1. punktā minētās atkāpes īstenošanai, saslimstības situāciju un ārkārtas vakcinācijas plānu izskata Komitejā, cik ātri vien iespējams.

3. Piemērotos pasākumus var apstiprināt vai grozīt saskaņā ar 64. panta 3. punktā minēto procedūru.







3.

IEDAĻA

Profilaktiska vakcinācija

56. pants

Mājputnu un citu nebrīvē turētu putnu profilaktiska vakcinācija

1. Dalībvalstis var ieviest mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu profilaktisku vakcināciju kā ilglaicīgu pasākumu saskaņā ar šo iedaļu, ja tās, pamatojoties uz riska novērtējumu, uzskata, ka noteikti to teritorijas rajoni, putnkopības nozares veidi vai noteiktas mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu kategorijas, vai noteikti mājputnu un citu nebrīvē turētu putnu nodalījumi ir pakļauti riskam inficēties ar putnu gripu.

2. Gadījumā, ja dalībvalsts vēlas veikt profilaktisku vakcināciju, kā paredzēts 1. punktā, tā Komisijā apstiprināšanai iesniedz profilaktiskas vakcinācijas plānu.

Plānam jāatbilst DIVA stratēģijai un jāietver vismaz šāda informācija:

a) skaidrs profilaktiskas vakcinācijas iemeslu apraksts, tostarp slimības vēsture;

b) teritorija, kurā tiks veikta profilaktiska vakcinācija, putnkopības nozares veidi vai noteiktas mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu kategorijas, vai noteikti citu nebrīvē turētu putnu nodalījumi, kas tiks vakcinēti, un saimniecību skaits šajā teritorijā, kā arī vakcinējamo saimniecību skaits un veids, ja tas ir atšķirīgs;

c) mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu sugas un kategorijas vai, ja nepieciešams, mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu nodalījums, kas tiks vakcinēts;

d) aptuvenais vakcinējamo mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu skaits;

e) vakcīnas raksturlielumu kopsavilkums;

f) profilaktiskas vakcinācijas kampaņas paredzamais ilgums;

g) īpašie noteikumi vakcinētu mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu pārvietošanai, neietekmējot pasākumus, kas paredzēti IV nodaļas 3., 4. un 5. iedaļā un V nodaļas 3. iedaļā;

h) vakcinēto mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu uzskaite un reģistrācija;

i) laboratorijas analīzes, ko saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu veiks saimniecībās, kur notiks profilaktiska vakcinācija, vienlaikus ar uzraudzību un pārbaudēm, ko veiks piemērotā skaitā citu saimniecību vakcinācijas rajonā vai mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu nodalījumos, lai uzraudzītu epidemioloģisko situāciju, profilaktiskas vakcinācijas kampaņas efektivitāti un vakcinēto mājputnu vai c