3.1.

1. variants — no griezes momenta neatkarīgo zudumu mērīšana, no griezes momenta atkarīgo zudumu aprēķināšana Pārnesumu kārbas ieejas vārpstas griezes momenta zudumu Tl ,in aprēķina šādi: Tl,in (nin , Tin , gear) = T l,in,min_loss + fT * Tin + floss_corr * Tin + T l,in,min_el + fel_corr * Tin Korekcijas koeficientu no griezes momenta atkarīgiem hidrauliskā griezes momenta zudumiem aprēķina šādi: Korekcijas koeficientu no griezes momenta atkarīgiem elektriskā griezes momenta zudumiem aprēķina šādi: Pārnesumu kārbas ieejas vārpstas griezes momenta zudumu, ko izraisa pārnesumu kārbas elektropalīgierīces jaudas patēriņš, aprēķina šādi: kur: Tl,in = ar ieejas vārpstu saistītais griezes momenta zudums [Nm] Tl,in,min_loss = no griezes momenta neatkarīgs zudums minimālā hidrauliskā zuduma līmenī (minimāls pamatspiediens, dzesēšanas/eļļošanas plūsmas utt.), kuru mēra, testos bez slodzes izmantojot brīvi rotējošu izejas vārpstu [Nm] Tl,in,max_loss = no griezes momenta neatkarīgs zudums maksimālā hidrauliskā zuduma līmenī (maksimāls pamatspiediens, dzesēšanas/eļļošanas plūsmas utt.), kuru mēra, testos bez slodzes izmantojot brīvi rotējošu izejas vārpstu [Nm] floss_corr = zudumu korekcija hidraulisko zudumu līmenim atkarībā no ieejas griezes momenta [-] nin = pārnesumu kārbas ieejas vārpstas ātrums (attiecīgā gadījumā — lejupējā virzienā no griezes momenta pārveidotāja) [apgr./min] fT = griezes momenta zuduma koeficients = 1-ηT Tin = ieejas vārpstas griezes moments [Nm] ηT = no griezes momenta atkarīgā efektivitāte (aprēķināma); tiešajam pārnesumam fT = 0,007 (ηT=0,993) [-] fel_corr = zudumu korekcija elektriskās jaudas zudumu līmenim atkarībā no ieejas griezes momenta [-] Tl,in, el = elektropatērētāju radīts ieejas vārpstas papildu griezes momenta zudums [Nm] Tl,in,min_el = elektropatērētāju radīts ieejas vārpstas papildu griezes momenta zudums, kas atbilst minimālajai elektriskajai jaudai [Nm] Tl,in,max_el = elektropatērētāju radīts ieejas vārpstas papildu griezes momenta zudums, kas atbilst maksimālajai elektriskajai jaudai [Nm] Pel = pārnesumu kārbas elektropatērētāju patērētā elektriskā jauda, ko mēra pārnesumu kārbas zudumu testēšanas laikā [W] Tmax,in = maksimāli pieļaujamais ieejas griezes moments jebkuram pārnesumu kārbas pārnesumam kustībai uz priekšu [Nm] 3.1.1. No griezes momenta atkarīgos zudumus pārnesumu kārbas sistēmā nosaka, kā norādīts turpmāk. Ja ir vairākas paralēlas un nomināli līdzvērtīgas jaudas plūsmas, piemēram, divas starppiedziņas vai vairāki planetārajā pārvadā ietilpstoši satelītzobrati, šajā iedaļā tās var uzskatīt par vienu jaudas plūsmu. 3.1.1.1. Attiecībā uz katru netiešo pārnesumu g, kas ir parastās pārnesumu kārbās ar nesadalītu jaudas plūsmu, un parastu, t. i., neplanetāru, pārvadu, veic turpmāk minētos pasākumus. 3.1.1.2. No griezes momenta atkarīgajai efektivitātei attiecībā uz katru aktīvo zobratu sazobi iestata konstantas vērtības ηm: zobratiem ar ārējo sazobi : ηm = 0,986 zobratiem ar ārējo un iekšējo sazobi : ηm = 0,993 zobratiem ar leņķa pārvada sazobi : ηm = 0,97 (Leņķa pārvada zudumus var noteikt arī atsevišķā testā, kas izklāstīts šā pielikuma 6. punktā.) 3.1.1.3. Šo no griezes momenta atkarīgo aktīvās sazobes efektivitāšu rezultātu reizina ar gultņu efektivitāti, kas atkarīga no griezes momenta ηb = 99,5 %. 3.1.1.4. Kopējo no griezes momenta atkarīgo efektivitāti ηTg pārnesumam g aprēķina šādi: η Tg = η b * η m,1 * η m,2 * […] * η m,n 3.1.1.5. No griezes momenta atkarīgo zudumu koeficientu fTg pārnesumam g aprēķina šādi: fTg = 1 – η Tg 3.1.1.6. No griezes momenta atkarīgo ieejas vārpstas griezes momenta zudumu Tl,inTg pārnesumam g aprēķina šādi: Tl,inTg = fTg * Tin 3.1.1.7. No griezes momenta atkarīgo planetārās virknes sekcijas efektivitāti zema diapazona režīmā attiecībā uz tādu pārnesumu kārbu īpašo gadījumu, ko veido starppiedziņas tipa galvenā sekcija, kura saslēgta virknē ar planetāru virknes sekciju (ar nerotējošu vainagratu un vadratu, kas savienots ar izejas vārpstu), var — atšķirībā no 3.1.1.8. punktā izklāstītās procedūras — aprēķināt arī šādi: kur: ηm,ring = no griezes momenta atkarīgā vainagrata un satelītzobrata sazobes efektivitāte = 99,3 % [-] ηm,sun = no griezes momenta atkarīgā satelītzobrata un saulesrata sazobes efektivitāte = 98,6 % [-] zsun = virknes sekcijas saulesrata zobu skaits [-] zring = virknes sekcijas vainagrata zobu skaits [-] Planetārā virknes sekcija uzskatāma par papildu sazobi ar starppiedziņas galveno sekciju, un tās no griezes momenta atkarīgo efektivitāti ηlowrange izmanto, lai 3.1.1.4. punktā minētajā aprēķinā noteiktu kopējo no griezes momenta atkarīgo efektivitāti hTg zema diapazona pārnesumiem. 3.1.1.8. Lai noteiktu no griezes momenta atkarīgo efektivitāti, attiecībā uz visiem pārējiem pārnesumu kārbas tipiem ar sarežģītākām sadalītām jaudas plūsmām un/vai planetārajiem pārvadiem (piem., parasto automātisko planetāro pārnesumu kārbu) izmanto turpmāk minēto vienkāršoto metodi. Šī metode attiecas uz pārnesumu kārbas sistēmām, ko veido parasti neplanetārie pārvadi un/vai vainagrata, satelīta, saulesrata tipa planetārie pārvadi. No griezes momenta atkarīgo efektivitāti var arī aprēķināt, pamatojoties uz Vācijas inženieru asociācijas (VDI) Noteikumiem Nr. 2157. Abos aprēķinos izmanto vienas un tās pašas konstantās zobratu sazobes efektivitātes vērtības, kas noteiktas 3.1.1.2. punktā. Šajā gadījumā attiecībā uz katru netiešo pārnesumu g veic turpmāk minētās darbības. 3.1.1.9. Pieņemot, ka ieejas vārpstas ātrums ir 1 rad/s un ieejas griezes moments ir 1 Nm, izveido ātruma (Ni ) un griezes momenta (Ti ) vērtību tabulu visiem zobratiem ar fiksētu rotācijas asi (saulesratiem, vainagratiem un parastiem zobratiem) un vadratiem. Attiecībā uz ātruma un griezes momenta vērtībām ievēro labās rokas likumu, pieņemot motora rotācijas virzienu par pozitīvo virzienu. 3.1.1.10. Attiecībā uz katru planetāro pārvadu relatīvo ātrumu starp saulesratu un vadratu, kā arī starp vainagratu un vadratu aprēķina šādi: N sun–carrier = N sun – N carrier N ring–carrier = N ring – N carrier kur: Nsun = saulesrata rotācijas ātrums [rad/s] Nring = vainagrata rotācijas ātrums [rad/s] Ncarrier = vadrata rotācijas ātrums [rad/s] 3.1.1.11. Jaudu, kas zobratu sazobē rada zudumus, aprēķina šādi: Katram parastam neplanetāram pārvadam jaudu P aprēķina šādi: P 1 = N 1 · T 1 P 2 = N 2 · T 2 kur: P = zobratu sazobes jauda [W] N = zobrata rotācijas ātrums [rad/s] T = zobrata griezes moments [Nm] Katram planetāram pārvadam saulesrata virtuālo jaudu P v,sun un vainagrata virtuālo jaudu P v,ring aprēķina šādi: P v,sun = T sun · ( N sun – N carrie r ) = T sun · N sun/carrier P v,ring = T ring · ( N ring – N carrier ) = T ring · N ring/carrier kur: Pv,sun = saulesrata virtuālā jauda [W] Pv,ring = vainagrata virtuālā jauda [W] Tsun = saulesrata griezes moments [Nm] Tcarrier = vadrata griezes moments [Nm] Tring = vainagrata griezes moments [Nm] Negatīvi virtuālās jaudas rezultāti norāda uz jaudu, kas iziet no pārvada, pozitīvi virtuālās jaudas rezultāti norāda uz jaudu, kas ieiet pārvadā. Zobratu sazobes jaudu, kurā ņemta vērā zudumu korekcija, P adj aprēķina tālāk minētajā veidā. Attiecībā uz katru parastu neplanetāru pārvadu negatīvo jaudu reizina ar atbilstošo no griezes momenta atkarīgo efektivitāti h m : P i > 0⇒ P i,adj = P i P i < 0⇒ P i,adj = P i · η mi kur: Padj = zobratu sazobes jauda ar zudumu korekciju [W] ηm = no griezes momenta atkarīgā efektivitāte (piemērota zobratu sazobei, sk. 3.1.1.2. punktu) [-] Attiecībā uz katru planetāro pārvadu negatīvo virtuālo jaudu reizina ar atbilstošo no griezes momenta atkarīgo efektivitāti, kas pastāv starp saulesratu un satelītzobratu h msun un starp vainagratu un satelītzobratu h mring : P v,i ≥ 0⇒ P i,adj = P v,i P v,i < 0⇒ P i,adj = P i · η msun · η mring kur: ηmsun = no griezes momenta atkarīgā efektivitāte starp saulesratu un satelītzobratu [-] ηmring = no griezes momenta atkarīgā efektivitāte starp vainagratu un satelītzobratu [-] 3.1.1.12. Visas jaudas vērtības, kurās ņemta vērā zudumu korekcija, saskaita, lai iegūtu no griezes momenta atkarīgus zobratu sazobes jaudas zudumus Pm,loss tādā pārnesumu kārbas sistēmā, kas izmanto ieejas jaudu: Pm,loss = ΣPi,adj kur: i = visi zobrati ar fiksētu rotācijas asi [-] Pm,loss = no griezes momenta atkarīgi zobratu sazobes jaudas zudumi pārnesumu kārbas sistēmā [W] 3.1.1.13. No griezes momenta atkarīgo zudumu koeficientu gultņiem fT,bear = 1 – hbear = 1 – 0,995 = 0,005 un no griezes momenta atkarīgo zudumu koeficientu zobratu sazobei saskaita, lai iegūtu kopējo no griezes momenta atkarīgo zudumu koeficientu fT pārnesumu kārbas sistēmai: fT = fT,gearmesh + fT,bear kur: fT = kopējais no griezes momenta atkarīgo zudumu koeficients pārnesumu kārbas sistēmai [-] fT,bear = no griezes momenta atkarīgo zudumu koeficients gultņiem [-] fT,gearmesh = no griezes momenta atkarīgo zudumu koeficients zobratu sazobēm [-] Pin = pārnesumu kārbas fiksētā ieejas jauda; Pin = (1 Nm * 1 rad/s) [W] 3.1.1.14. No griezes momenta atkarīgos zudumus uz ieejas vārpstas konkrētam pārnesumam aprēķina šādi: Tl,inT = fT * Tin kur: Tl,inT = ar ieejas vārpstu saistītais no griezes momenta atkarīgais zudums [Nm] Tin = ieejas vārpstas griezes moments [Nm] 3.1.2. No griezes momenta neatkarīgus zudumus mēra saskaņā ar tālāk izklāstīto procedūru. 3.1.2.1. Vispārīgas prasības Mērījumos izmantotā pārnesumu kārba atbilst sērijveidā ražoto pārnesumu kārbu rasējuma specifikācijām un ir jauna. Ir atļautas pārnesumu kārbas modifikācijas, lai tā atbilstu šajā pielikumā noteiktajām testēšanas prasībām, piemēram, par mērīšanas sensoru iekļaušanu vai ārējās eļļas kondicionēšanas sistēmas pielāgošanu. Šajā punktā pielaides ierobežojumi attiecas uz mērījumu vērtībām, neņemot vērā sensora nenoteiktību. ▼M1 Kopējais testēšanas laiks vienai atsevišķai pārnesumu kārbai un pārnesumam nedrīkst pārsniegt vairāk kā 5 reizes viena pārnesuma faktisko testēšanas laiku (vajadzības gadījumā pieļaujot atkārtotu pārnesumu kārbas testēšanu mērījumu vai iekārtas kļūdas dēļ). ▼B To pašu atsevišķo pārnesumu kārbu var izmantot ne vairāk kā 10 dažādos testos, piemēram, testos, kur pārbauda pārnesumu kārbas griezes momenta zudumus variantiem ar palēninātāju un bez tā (ar dažādām temperatūras prasībām) vai ar dažādām eļļām. Ja to pašu atsevišķo pārnesumu kārbu izmanto dažādu eļļu testos, vispirms testē ieteicamo rūpnīcā iepildīto eļļu. Ir aizliegts veikt konkrētu testu vairākkārt, lai izraudzītos testa sēriju ar zemākajiem rezultātiem. Pēc apstiprinātājas iestādes pieprasījuma sertifikāta pieteikuma iesniedzējs precizē un pierāda atbilstību šajā pielikumā noteiktajām prasībām. 3.1.2.2. Diferenciālie mērījumi Lai atņemtu ietekmi, ko testa iekārtas aprīkojums (piem., gultņi, sajūgi) atstāj uz izmērītajiem griezes momenta zudumiem, šo parazītisko griezes momentu noteikšanai ir atļauti diferenciālie mērījumi. Šos mērījumus veic vienādos ātruma posmos un vienādā(-ās) testa iekārtas gultņu temperatūrā(-ās) ± 3 K, ko izmanto testēšanā. Griezes momenta sensora mērījumu nenoteiktībai ir jābūt mazākai nekā 0,3 Nm. 3.1.2.3. Piestrāde Pēc pieteikuma iesniedzēja pieprasījuma pārnesumu kārbai var piemērot piestrādes procedūru. Piestrādes procedūrai piemēro tālāk izklāstītos noteikumus. 3.1.2.3.1. Procedūra nedrīkst pārsniegt 30 stundas katram pārnesumam un 100 stundas kopumā. 3.1.2.3.2. Ieejas griezes momenta piemērošana nepārsniedz 100 % no maksimālā ieejas griezes momenta. 3.1.2.3.3. Maksimālais ieejas vārpstas ātrums nepārsniedz attiecīgajai pārnesumu kārbai noteikto maksimālo ātrumu. 3.1.2.3.4. Ātruma un griezes momenta profilu piestrādes procedūrai nosaka ražotājs. 3.1.2.3.5. Ražotājs dokumentē piestrādes procedūru attiecībā uz cikla laiku, ātrumu, griezes momentu un eļļas temperatūru un paziņo to apstiprinātājai iestādei. 3.1.2.3.6. Piestrādes procedūrai nepiemēro prasības attiecībā uz apkārtējo temperatūru (3.1.2.5.1. punkts), mērījumu precizitāti (3.1.4. punkts), testa iekārtu (3.1.8. punkts) un uzstādīšanas leņķi (3.1.3.2. punkts). 3.1.2.4. Iepriekšēja sagatavošana 3.1.2.4.1. Lai nodrošinātu pareizas un stabilas temperatūras, pirms piestrādes un testēšanas procedūras ir atļauts veikt iepriekšēju sagatavošanu pārnesumu kārbai un testa iekārtas aprīkojumam. 3.1.2.4.2. Iepriekšēju sagatavošanu veic attiecībā uz tiešās piedziņas mehānismu, neņemot vērā izejas vārpstai piemēroto griezes momentu. Ja pārnesumu kārba nav aprīkota ar tiešās piedziņas mehānismu, izmanto pārnesumu, kura attiecība ir vistuvāk attiecībai 1:1. 3.1.2.4.3. Maksimālais ieejas vārpstas ātrums nepārsniedz attiecīgajai pārnesumu kārbai noteikto maksimālo ātrumu. 3.1.2.4.4. Maksimālais kopējais laiks iepriekšējai sagatavošanai kopumā nedrīkst pārsniegt 50 stundas vienai pārnesumu kārbai. Tā kā visu pārnesumu kārbas testu var sadalīt vairākos testa posmos (piem., katru pārnesumu testējot atsevišķā posmā), arī iepriekšēju sagatavošanu var sadalīt vairākos posmos. Katra atsevišķā iepriekšējas sagatavošanas posma ilgums nedrīkst pārsniegt 60 minūtes. 3.1.2.4.5. Iepriekšējas sagatavošanas laiku neieskaita tajā laika posmā, kas atvēlēts piestrādes vai testa procedūrai. 3.1.2.5. Testa apstākļi 3.1.2.5.1. Apkārtējā temperatūra Testa laikā apkārtējā temperatūra ir diapazonā no 25 °C ± 10 K. Apkārtējo temperatūru mēra 1 m attālumā no pārnesumu kārbas sāna. Apkārtējās temperatūras ierobežojums neattiecas uz piestrādes procedūru. 3.1.2.5.2. Eļļas temperatūra Izņemot attiecībā uz eļļu, ārējā apsilde nav atļauta. Mērījumu (izņemot stabilizācijas) veikšanas laikā piemēro tālāk minētās maksimāli pieļaujamās temperatūras. Attiecībā uz SMT / AMT / DCT pārnesumu kārbām eļļas temperatūra pie notecināšanas aizbāžņa nedrīkst pārsniegt 83 °C, mērot bez palēninātāja, un 87 °C — ar palēninātāju, kas uzmontēts uz pārnesumu kārbas. Ja mērījumi attiecībā uz pārnesumu kārbu bez palēninātāja ir jāapvieno ar atsevišķiem palēninātāja mērījumiem, apakšējo temperatūras robežu piemēro palēninātāja piedziņas mehānisma un paātrinošā pārnesuma, kā arī — izslēdzama palēninātāja gadījumā — sajūga kompensēšanai. Attiecībā uz griezes momenta pārveidotāja planetārajām pārnesumu kārbām un pārnesumu kārbām, kam ir vairāk nekā divi berzes sajūgi, eļļas temperatūra pie notecināšanas aizbāžņa nedrīkst pārsniegt 93 °C bez palēninātāja un 97 °C ar palēninātāju. Lai piemērotu testēšanai ar palēninātāju iepriekš definētās paaugstinātās temperatūras robežas, palēninātāju integrē pārnesumu kārbā vai tam ir ar pārnesumu kārbu integrēta dzesēšanas vai eļļošanas sistēma. Piestrādes laikā piemēro tādas pašas eļļas temperatūras specifikācijas kā regulārajos testos. Izņēmuma kārtā eļļas temperatūru drīkst paaugstināt līdz 110 °C šādos apstākļos: (1) piestrādes procedūras laikā, nepārsniedzot 10 % no piemērotā piestrādes laika; (2) stabilizācijas laikā. Eļļas temperatūru mēra pie notecināšanas aizbāžņa vai kartera vākā. 3.1.2.5.3. Eļļas kvalitāte Testā izmanto jaunu pirmās iepildes eļļu, kas paredzēta Eiropas tirgum. Tādas pašas iepildes eļļu var izmantot piestrādei un griezes momenta mērījumiem. 3.1.2.5.4. Eļļas viskozitāte Ja pirmajai iepildei ir ieteiktas vairākas eļļas, tās tiek uzskatītas par līdzvērtīgām, ja šo eļļu kinemātiskā viskozitāte vienādā temperatūrā neatšķiras vairāk kā par 10 % (noteiktā KV100 pielaides diapazonā). Jebkuru eļļu ar zemāku viskozitāti nekā testā izmantotajai eļļai uzskata par tādu, kas šā varianta ietvaros veiktajos testos rada mazākus zudumus. Lai uz jebkuru papildu pirmās iepildes eļļu attiektos tas pats sertifikāts, tai jāietilpst vai nu 10 % pielaides diapazonā, vai jābūt ar zemāku viskozitāti nekā testā izmantotajai eļļai. 3.1.2.5.5. Eļļas līmenis un kondicionēšana Eļļas līmenis atbilst pārnesumu kārbas nominālajām specifikācijām. Ja izmanto ārēju eļļas kondicionēšanas sistēmu, pārnesumu kārbā ielieto eļļu uztur noteiktā apjomā, kas atbilst noteiktajam eļļas līmenim. Lai garantētu, ka ārējā eļļas kondicionēšanas sistēma neietekmē testu, vienu testpunktu mēra gan tad, kad kondicionēšanas sistēma ir ieslēgta, gan tad, kad tā ir izslēgta. Novirze starp abiem griezes momenta zuduma (= ieejas griezes momenta) mērījumiem nedrīkst pārsniegt 5 %. Testpunktu nosaka šādi: (1) pārnesums = augstākais netiešais pārnesums; (2) ieejas vārpstas ātrums = 1 600 apgr./min; (3) temperatūras, kas norādītas 3.1.2.5. punktā. Pārnesumu kārbām ar hidrauliskā spiediena kontroli vai viedu eļļošanas sistēmu no griezes momenta neatkarīgu zudumu mērījumus veic, izmantojot divus atšķirīgus iestatījumus: vispirms pārnesumu kārbas sistēmas spiedienu iestata vismaz uz minimālo vērtību tad, kad ir ieslēgts pārnesums, bet otrreiz — iestata maksimāli iespējamo hidraulisko spiedienu (sk. 3.1.6.3.1. punktu). 3.1.3. Uzstādīšana 3.1.3.1. Elektromašīnu un griezes momenta sensoru uzstāda pārnesumu kārbas ieejas pusē. Izejas vārpsta brīvi rotē. 3.1.3.2. Pārnesumu kārbu uzstāda, ievērojot tādu slīpuma leņķi kā uzstādīšanai transportlīdzeklī un atbilstīgi homologācijas rasējumam ± 1° vai 0° ± 1°. 3.1.3.3. Pārnesumu kārbā iekļauj iekšējo eļļas sūkni. 3.1.3.4. Ja eļļas dzesētājs ir vai nu izvēles, vai obligāta iespēja pārnesumu kārbā, testā to var neiekļaut vai arī testā var izmantot jebkuru eļļas dzesētāju. 3.1.3.5. Pārnesumu kārbas testēšanu var veikt ar jūgvārpstas piedziņas mehānismu un/vai jūgvārpstu vai bez tiem. Lai noteiktu jūgvārpstu un/vai jūgvārpstas piedziņas mehānisma jaudas zudumus, piemēro šīs regulas VII pielikumā norādītās vērtības. Šīs vērtības noteiktas, pieņemot, ka pārnesumu kārbu pārbauda bez jūgvārpstas piedziņas mehānisma un/vai jūgvārpstas. 3.1.3.6. Pārnesumu kārbas mērījumus var veikt gan tad, ja ir uzstādīts viens sausais sajūgs (ar vienu vai diviem diskiem), gan tad, ja tas nav uzstādīts. Jebkurus cita veida sajūgus uzstāda testa laikā. 3.1.3.7. Atsevišķo parazītisko slodžu ietekmi aprēķina katram konkrētajam testa iekārtas aprīkojumam un griezes momenta sensoram, kā aprakstīts 3.1.8. punktā. 3.1.4. Mēraparatūra Kalibrēšanas laboratorijas aprīkojums atbilst vai nu ISO/TS 16949, vai ISO 9000 sēriju, vai ISO/IEC 17025 prasībām. Visa laboratorijas references mēraparatūra, ko izmanto kalibrēšanai un/vai verifikācijai, ir izsekojama atbilstīgi valsts (starptautiskajiem) standartiem. 3.1.4.1. Griezes moments Griezes momenta sensora mērījumu nenoteiktībai ir jābūt mazākai nekā 0,3 Nm. Izmantot griezes momenta sensorus ar augstāku mērījumu nenoteiktību ir atļauts, ja to nenoteiktības daļu, kas pārsniedz 0,3 Nm, var aprēķināt un pieskaitīt izmērītajam griezes momenta zudumam, kā aprakstīts 3.1.8. punktā “Mērījumu nenoteiktība”. 3.1.4.2. Ātrums Ātruma sensoru nenoteiktība nedrīkst pārsniegt ± 1 apgr./min. 3.1.4.3. Temperatūra To temperatūras sensoru nenoteiktība, kas paredzēti apkārtējās temperatūras mērīšanai, nedrīkst pārsniegt ± 1,5 K. To temperatūras sensoru nenoteiktība, kas paredzēti eļļas temperatūras mērīšanai, nedrīkst pārsniegt ± 1,5 K. 3.1.4.4. Spiediens Spiediena sensora nenoteiktība nedrīkst pārsniegt 1 % no maksimālā izmērītā spiediena vērtības. 3.1.4.5. Spriegums Voltmetra nenoteiktība nedrīkst pārsniegt 1 % no maksimālā izmērītā sprieguma vērtības. 3.1.4.6. Elektriskā strāva Ampērmetra nenoteiktība nedrīkst pārsniegt 1 % no maksimālās izmērītās strāvas vērtības. 3.1.5. Mērīšanas signāli un datu reģistrēšana Mērīšanas laikā reģistrē vismaz šādus signālus: (1) ieejas griezes momentu [Nm]; (2) dzenošās vārpstas rotācijas ātrumus [apgr./min]; (3) apkārtējā temperatūru [°C]; (4) eļļas temperatūru [°C]; Ja pārnesumu kārba ir aprīkota ar pārslēgšanas un/vai sajūga sistēmu, kuru regulē ar hidraulisko spiedienu, vai mehāniski vadāmo viedo eļļošanas sistēmu, tad papildus reģistrē: (5) eļļas spiedienu [kPa]; Ja pārnesumu kārba ir aprīkota ar pārnesumu kārbas elektropalīgierīci, papildus reģistrē: (6) pārnesumu kārbas elektropalīgierīces spriegumu [V]; (7) pārnesumu kārbas elektropalīgierīces strāvu [A]; Saistībā ar diferenciāliem mērījumiem, kas paredzēti testa iekārtas aprīkojuma radītās ietekmes kompensēšanai, papildus reģistrē: (8) testa iekārtas gultņa temperatūru [°C]. Paraugu ņemšanas un reģistrēšanas frekvence ir 100 Hz vai augstāka. Lai samazinātu mērījumu kļūdas, izmanto zemfrekvences filtru. 3.1.6. Testa procedūra 3.1.6.1. Nulles griezes momenta signāla kompensācija Mēra griezes momenta sensora(-u) nulles signālu. Mērījumu veikšanai sensoru(-us) uzstāda testa iekārtā. Testa iekārtas (ieejas un izejas) piedziņas ķēdei jābūt bez slodzes. Izmērītā signāla novirzi no nulles kompensē. 3.1.6.2. Ātruma diapazons Griezes momenta zudumu mēra šādos ātruma (ieejas vārpstas ātruma) posmos: 600, 900, 1 200 , 1 600 , 2 000 , 2 500 , 3 000 , […] apgr./min līdz katra pārnesuma maksimālajam ātrumam atbilstīgi pārnesumu kārbas specifikācijām vai pēdējam ātruma posmam pirms noteiktā maksimālā ātruma. Ātruma palielināšana (laiks pārejai starp diviem ātruma posmiem) nedrīkst pārsniegt 20 sekundes. 3.1.6.3. Mērījuma secība 3.1.6.3.1. Ja pārnesumu kārba ir aprīkota ar viedām eļļošanas sistēmām un/vai pārnesumu kārbas elektropalīgierīcēm, mērījumu veic ar diviem šo sistēmu mērījumu iestatījumiem. Pirmo mērījumu ciklu (3.1.6.3.2., 3.1.6.3.3. un 3.1.6.3.4. punkts) veic ar hidrauliskās un elektriskās sistēmas zemāko jaudas patēriņu, kad šīs sistēmas tiek darbinātas transportlīdzeklī (zems zuduma līmenis). Otro mērījumu ciklu veic ar sistēmām, kas uzstādītas, lai darbotos ar augstāko iespējamo jaudas patēriņu, kad šīs sistēmas tiek darbinātas transportlīdzeklī (augsts zuduma līmenis). 3.1.6.3.2. Mērījumus veic no mazākā ātruma līdz lielākajam ātrumam. 3.1.6.3.3. Katram ātruma posmam paredz vismaz 5 sekunžu stabilizācijas laiku 3.1.2.5. punktā noteiktajās temperatūras robežās. Vajadzības gadījumā ražotājs var pagarināt stabilizācijas laiku maksimāli līdz 60 sekundēm. Stabilizācijas laikā reģistrē eļļas un apkārtējo temperatūru. 3.1.6.3.4. Pēc stabilizācijas laika 3.1.5. punktā uzskaitītos mērījuma signālus reģistrē attiecīgajam testpunktam 05–15 sekundes. 3.1.6.3.5. Katru mērījumu katram mērījuma iestatījumam veic divas reizes. 3.1.7. Mērījuma validēšana 3.1.7.1. Katram no šiem mērījumiem aprēķina griezes momenta, ātruma, (attiecīgā gadījumā) sprieguma un strāvas — kas mērīti 05–15 sekundes — vidējās aritmētiskās vērtības. 3.1.7.2. Katram izmērītajam punktam visā griezes momenta zuduma sērijā, salīdzinot vidējo ātrumu ar ātruma iestatījumu, novirzei ir jābūt mazākai par ± 5 apgr./min. 3.1.7.3. Mehāniskos griezes momenta zudumus un (attiecīgā gadījumā) elektriskās jaudas patēriņu aprēķina katram mērījumam šādi: T loss = T in P el = I * U Ir atļauts atņemt ietekmi, ko testa iekārtas aprīkojums atstāj uz griezes momenta zudumiem (3.1.2.2. punkts). 3.1.7.4. Mehāniskos griezes momenta zudumus un (attiecīgā gadījumā) elektriskās jaudas patēriņu no divām iekārtām nosaka, aprēķinot vidējās vērtības (vidējās aritmētiskās vērtības). 3.1.7.5. Katram iestatījumam novirzei starp divu mērījumu punktu vidējiem griezes momenta zudumiem ir jābūt mazākai par ± 5 %, salīdzinot ar vidējo vērtību, vai mazākai par ± 1 Nm — atkarībā no tā, kura vērtība ir lielāka. Pēc tam aprēķina abu vidējo jaudu vērtību vidējo aritmētisko. 3.1.7.6. Ja novirze ir lielāka, nosaka lielāko vidējo griezes momenta zuduma vērtību vai atkārto testu attiecībā uz konkrēto pārnesumu. 3.1.7.7. Katram mērījumu iestatījumam novirzei starp divu mērījumu vidējām elektriskās jaudas patēriņa (spriegums*strāva) vērtībām ir jābūt mazākai par ± 10 %, salīdzinot ar vidējo vērtību, vai mazākai par ± 5 W — atkarībā no tā, kura vērtība ir lielāka. Pēc tam aprēķina abu vidējo jaudu vērtību vidējo aritmētisko. 3.1.7.8. Ja novirze ir lielāka, nosaka to vidējo sprieguma un strāvas vērtību kopumu, kas norāda uz lielāko vidējo jaudas patēriņu, vai atkārto testu attiecībā uz konkrēto pārnesumu. 3.1.8. Mērījuma nenoteiktība Lai iegūtu reģistrēto griezes momenta zudumu Tloss,rep , tā aprēķinātās kopējās nenoteiktības UT,loss daļu, kas pārsniedz 0,3 Nm, piekaita Tloss . Ja UT,loss nepārsniedz 0,3 Nm, tad Tloss,rep = Tloss . Tloss,rep = Tloss + MAX (0, (UT,loss – 0,3 Nm)) Griezes momenta zuduma kopējo nenoteiktību UT,loss aprēķina, pamatojoties uz šādiem parametriem: (1) temperatūras ietekmi; (2) parazītiskām slodzēm; (3) kalibrēšanas kļūdu (tostarp jutības pielaidi, linearitāti, histerēzi un atkārtojamību). Griezes momenta zuduma kopējās nenoteiktības (UT,loss ) pamatā ir sensoru nenoteiktības 95 % ticamības līmenī. To aprēķina, velkot kvadrātsakni no kvadrātu summas (“Gausa kļūdas izplatīšanās likums”). w para = sens para * i para kur: Tloss = izmērītais griezes momenta zudums (nekoriģēts) [Nm] Tloss,rep = reģistrētais griezes momenta zudums (pēc nenoteiktības koriģēšanas) [Nm] UT,loss = griezes momenta zuduma mērījuma kopējā izvērstā nenoteiktība 95 % ticamības līmenī [Nm] UT,in = ieejas griezes momenta zuduma mērījuma nenoteiktība [Nm] uTKC = nenoteiktība par temperatūras ietekmi uz pašreizējo griezes momenta signālu [Nm] wtkc = sensora ražotāja norādītā temperatūras ietekme uz pašreizējo griezes momenta signālu par Kref [%] uTK0 = nenoteiktība par temperatūras ietekmi uz nulles griezes momenta signālu (saistīts ar nominālo griezes momentu) [Nm] wtk0 = sensora ražotāja norādītā temperatūras ietekme uz nulles griezes momenta signālu saistībā ar Kref (saistīts ar nominālo griezes momentu) [%] Kref = sensora ražotāja norādītais standarta temperatūras diapazons attiecībā uz uTKC un uTK0, wtk0 un wtkc [K] ΔK = sensora temperatūras atšķirība laikposmā starp kalibrēšanu un mērīšanu [K]; ja sensora temperatūru nevar izmērīt, izmanto noklusējuma vērtību ΔK = 15 K Tc = griezes momenta sensora pašreizējā/izmērītā griezes momenta vērtība [Nm] Tn = griezes momenta sensora nominālā griezes momenta vērtība [Nm] ucal = griezes momenta sensora kalibrēšanas nenoteiktība [Nm] Wcal = relatīvā kalibrēšanas nenoteiktība (saistīta ar nominālo griezes momentu) [%] kcal = kalibrēšanas koeficients (ja to norādījis sensora ražotājs, citādi = 1) upara = parazītisko slodžu nenoteiktība [Nm] wpara = senspara * ipara nobīdes izraisīto spēku un lieces griezes momentu relatīvā ietekme senspara = konkrētam griezes momenta sensoram ražotāja norādītā parazītisko slodžu maksimālā ietekme [%]; ja ražotājs nav norādījis attiecībā uz parazītiskām slodzēm konkrētu vērtību, to iestata uz 1,0 % ipara = konkrēta griezes momenta sensora parazītisko slodžu maksimālā ietekme atkarībā no uzstādītās testa iekārtas (A/B/C, kā noteikts turpmāk): = A) 10 %, ja ir gultņi, kas izolē parazītiskos spēkus pirms un aiz sensora, un elastīgs sajūgs (vai kardānvārpsta), kas funkcionāli uzstādīts blakus sensoram (lejupējā vai augšupējā virzienā); turklāt šos gultņus var integrēt piedziņas/bremzēšanas iekārtā (piem., elektromašīnā) un/vai pārnesumu kārbā, ja vien šīs mašīnas un/vai pārnesumu kārbas spēki ir izolēti no sensora; sk. 1. attēlu;

1. attēls.

1. varianta A testa iekārta = B) 50 %, ja ir gultņi kas izolē parazītiskos spēkus pirms un aiz sensora, un neelastīgs sajūgs, kas funkcionāli uzstādīts blakus sensoram; turklāt šos gultņus var integrēt piedziņas/bremzēšanas iekārtā (piem., elektromašīnā) un/vai pārnesumu kārbā, ja vien šīs mašīnas un/vai pārnesumu kārbas spēki ir izolēti no sensora; sk. 2. attēlu;

2. attēls.

1. varianta B testa iekārta = C) 100 % attiecībā uz citām iekārtām.