02016R2031 — LV — 14.12.2019 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2016/2031

(2016. gada 26. oktobris)

par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 228/2013, (ES) Nr. 652/2014 un (ES) Nr. 1143/2014 un atceļ Padomes Direktīvas 69/464/EEK, 74/647/EEK, 93/85/EEK, 98/57/EK, 2000/29/EK, 2006/91/EK un 2007/33/EK







I NODAĻA

Priekšmets, darbības joma un definīcijas

1. pants

Priekšmets un darbības joma

1. Šajā regulā ir paredzēti noteikumi tam, kā noteikt fitosanitāros riskus, kurus rada jebkuras sugas, celma vai biotipa patogēni, dzīvnieki vai parazītaugi, kas ir kaitīgi augiem vai augu produktiem (“kaitīgie organismi”), un pasākumi minēto risku samazināšanai līdz pieņemamam līmenim.

2. Kad pierādījumi liecina, ka tādi augi, kas nav parazītaugi, izņemot tos, kas reglamentēti Regulas (ES) Nr. 1143/2014 4. panta 1. punktā, rada fitosanitāros riskus, kam var būt nopietna ekonomiska, sociāla vai ar vidi saistīta ietekme Savienības teritorijā, minētos augus, kas nav parazītaugi, var uzskatīt par kaitīgiem organismiem šīs regulas nozīmē.

3. Šajā regulā atsauces uz trešām valstīm ir uzskatāmas par atsaucēm uz trešām valstīm, Seūtu, Melilju un LESD 355. panta 1. punktā minētajām teritorijām, izņemot Madeiru un Azoru salas.

Šajā regulā atsauces uz Savienības teritoriju ir uzskatāmas par atsaucēm uz Savienības teritoriju bez Seūtas, Meliljas un LESD 355. panta 1. punktā minētajām teritorijām, izņemot Madeiru un Azoru salas.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

1) “augi” ir dzīvi augi un šādas dzīvas augu daļas:

a) sēklas botāniskajā nozīmē, izņemot sēklas, kas nav paredzētas stādīšanai;

b) augļi botāniskajā nozīmē;

c) dārzeņi;

d) bumbuļi, bumbuļsīpoli, sīpoli, sakneņi, saknes, potcelmi, stoloni;

e) dzinumi, stumbri un stublāji, stīgas;

f) griezti ziedi;

g) zari ar vai bez lapām;

h) nozāģēti koki ar lapotni;

i) lapas, lapotne;

j) augu audu kultūras, tostarp šūnu kultūras, ģenētiskais materiāls, meristēmas, himēriski kloni, ar mikropavairošanas metodi pavairots materiāls;

k) dzīvi ziedputekšņi un sporas;

l) pumpuri, potzaru pumpuri, spraudeņi, potzari, potējumi;

2) “augu produkti” ir neapstrādāts augu izcelsmes materiāls un tie apstrādātie produkti, kuri savu īpašību vai to apstrādes īpašību dēļ var radīt karantīnas organismu izplatīšanās risku.

Izņemot gadījumus, kad īstenošanas aktos, kas pieņemti, ievērojot 28., 30. un 41. pantu, noteikts citādi, koksni par “augu produktu” uzskata tikai tad, ja tā atbilst vienam vai vairākiem no šādiem kritērijiem:

a) tā ir pilnīgi vai daļēji saglabājusi savu dabisko apaļo virsmu, ar mizu vai bez tās;

b) tā nav saglabājusi savu dabisko apaļo virsmu, jo ir zāģēta, skaldīta vai šķelta;

c) tā ir šķeldas, skaidu, zāģskaidu, koksnes atlikumu, ēveļskaidu vai atgriezumu veidā, un tai nav veikta apstrāde ar līmi, karstumu vai spiedienu vai to kombināciju, lai izgatavotu koksnes granulas, briketes, saplāksni vai kokskaidu plātnes;

d) to izmanto vai to ir paredzēts izmantot par iepakojuma materiālu neatkarīgi no tā, vai to faktiski izmanto preču pārvadāšanā vai ne;

3) “stādīšana” ir jebkura darbība, ko veic, lai augus ievietotu augšanas substrātā, vai veicot potēšanu vai līdzīgas darbības, lai nodrošinātu to turpmāku augšanu, reproducēšanu vai pavairošanu;

4) “stādāmi augi” ir augi, kurus ir paredzēts atstāt iestādītus, stādīt vai pārstādīt;

5) “cits objekts” ir jebkurš tāds pie augiem vai augu produktiem nepiederošs materiāls vai priekšmets, tostarp augsne vai augsnes substrāts, kurā var būt vai no kura var izplatīties kaitīgie organismi;

▼M1

6) “kompetentā iestāde” ir kompetentās iestādes, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas ►C1 (ES) 2017/625 ◄ ( 1 ) 3. panta 3) punktā;

▼B

7) “partija” ir sūtījumā ietilpstošas vairākas vienas un tās pašas preces vienības, ko iespējams identificēt pēc sastāva, izcelsmes un citu attiecīgo elementu viendabīguma;

8) “tirdzniecības vienība” ir konkrētajā tirdzniecības posmā piemērojamā vismazākā komerciālā vai cita izmantojamā vienība, kura var būt partijas daļa vai visa partija;

9) “profesionāls operators” ir jebkura persona, uz kuru attiecas publiskās vai privātās tiesības un kura ir profesionāli iesaistīta un ir juridiski atbildīga par vienu vai vairākām no šādām darbībām, kas attiecas uz augiem, augu produktiem un citiem objektiem:

a) stādīšanu;

b) selekcijas veikšanu;

c) ražošanu, tostarp audzēšanu, pavairošanu un uzturēšanu;

d) ievešanu Savienības teritorijā, pārvietošanu tajā un izvešanu no tās;

e) darīšanu pieejamu tirgū;

f) glabāšanu, vākšanu, nosūtīšanu un apstrādāšanu;

10) “reģistrēts operators” ir profesionāls operators, kas reģistrēts saskaņā ar 65. pantu;

11) “atļauju saņēmušais operators” ir reģistrēts operators, kam kompetentā iestāde ir piešķīrusi atļauju izsniegt augu pases saskaņā ar 89. pantu, uzlikt marķējumu saskaņā ar 98. pantu vai izsniegt apliecinājumus saskaņā ar 99. pantu;

12) “galalietotājs” ir jebkura persona, kas, darbojoties nesaistīti ar minētās personas tirdzniecisko darbību, darījumdarbību vai profesiju, savai lietošanai iegūst augus vai augu produktus;

13) “tests” ir oficiāla pārbaude, izņemot vizuālu, ko veic, lai noteiktu kaitīgo organismu klātbūtni vai tos identificētu;

14) “apstrāde” ir oficiāla vai neoficiāla procedūra, kurā kaitīgos organismus nonāvē, inaktivē vai no tiem atbrīvojas vai tos padara neauglīgus, vai novājina augus vai augu produktus;

15) “sastopamība” ir tādu vienību attiecība vai skaits, kādā kaitīgais organisms ir sastopams paraugā, sūtījumā, laukā vai citā noteiktā populācijā;

16) “ieviešanās” ir kaitīgā organisma saglabāšanās paredzamā nākotnē kādā teritorijā pēc iekļūšanas;

17) “izskaušana” ir fitosanitāro pasākumu piemērošana, lai kaitīgo organismu iznīcinātu no attiecīgās teritorijas;

18) “izplatības ierobežošana” ir fitosanitāro pasākumu piemērošana invadētajā teritorijā un ap to, lai novērstu kaitīgā organisma izplatīšanos;

19) “karantīnas stacija” ir jebkura oficiāla stacija, kas paredzēta kaitīgo organismu, augu, augu produktu vai citu objektu turēšanai karantīnā;

20) “norobežošanas komplekss” ir jebkurš komplekss, kas nav karantīnas stacijas un kurā kaitīgie organismi, augi, augu produkti vai citi objekti tiek turēti norobežotos apstākļos;

21) “izsekojamības kods” ir burtu, ciparu vai burtciparu kods, ar kuru identificē sūtījumu, partiju vai tirdzniecības vienību un kuru lieto izsekojamības nolūkā, ieskaitot kodus, kas attiecas uz partiju, izlaidumu, sēriju, ražošanas datumu, profesionāla operatora dokumentiem;

22) “fitosanitārais pasākums” ir jebkurš oficiāls pasākums, kura mērķis ir novērst karantīnas organismu ievešanu vai izplatīšanos vai ierobežot reglamentētu nekarantīnas organismu ekonomisko ietekmi.







II NODAĻA

Karantīnas organismi







1. iedaļa

Karantīnas organismi

3. pants

Karantīnas organismu definīcija

Kaitīgais organisms ir “karantīnas organisms” attiecībā uz noteiktu teritoriju, ja tas atbilst visiem šiem nosacījumiem:

a) ir noteikta tā identitāte I pielikuma 1. iedaļas 1. punkta nozīmē;

b) tā klātbūtne teritorijā nav konstatēta, kā noteikts I pielikuma 1. iedaļas 2. punkta a) apakšpunktā, vai, ja tā klātbūtne minētajā teritorijā ir konstatēta, tad tas nav plaši izplatīts, kā noteikts I pielikuma 1. iedaļas 2. punkta b) un c) apakšpunktā;

c) tas var iekļūt teritorijā, tajā ieviesties un izplatīties vai – ja tas jau ir sastopams teritorijā, bet nav plaši izplatīts, var iekļūt, ieviesties un izplatīties tajās minētās teritorijas daļās, kurās tas nav sastopams I pielikuma 1. iedaļas 3. punkta nozīmē;

d) tā iekļūšana, ieviešanās un izplatīšanās I pielikuma 1. iedaļas 4. punkta nozīmē radītu nepieņemamu ekonomisku, ar vidi saistītu vai sociālu ietekmi uz minēto teritoriju vai – ja tas tur jau ir sastopams, bet nav plaši izplatīts – uz tām teritorijas daļām, kurās tas nav sastopams; un

e) ir pieejami izpildāmi un iedarbīgi pasākumi, lai novērstu minētā kaitīgā organisma iekļūšanu, ieviešanos vai izplatīšanos minētajā teritorijā un mazinātu tā riskus un ietekmi.







2. iedaļa

Savienības karantīnas organismi

4. pants

Savienības karantīnas organismu definīcija

Karantīnas organisms ir “Savienības karantīnas organisms”, ja 3. panta ievaddaļā minētā noteiktā teritorija ir Savienības teritorija un ja tas ir iekļauts 5. panta 2. punktā minētajā sarakstā.

5. pants

Savienības karantīnas organismu ievešanas, pārvietošanas, turēšanas, pavairošanas vai izlaišanas aizliegums

1. Savienības karantīnas organismu Savienības teritorijā neieved, nepārvieto, vai to netur, nepavairo vai neizlaiž Savienības teritorijā.

2. Komisija ar īstenošanas aktu izveido to kaitīgo organismu sarakstu, kas atbilst 3. pantā uzskaitītajiem nosacījumiem attiecībā uz Savienības teritoriju (“Savienības karantīnas organismu saraksts”).

Savienības karantīnas organismu sarakstā iekļauj kaitīgos organismus, kas uzskaitīti Direktīvas 2000/29/EK I pielikuma A daļā un minētās direktīvas II pielikuma A daļas I iedaļā.

Kaitīgos organismus, kas ir vietējie vai ieviesušies kādā Savienības teritorijas daļā neatkarīgi no tā, vai tie Savienības teritorijā iekļuvuši dabiskā ceļā vai ievesti, Savienības karantīnas organismu sarakstā atzīmē kā Savienības teritorijā sastopamus kaitīgos organismus.

Kaitīgos organismus, kas nav vietējie vai ieviesušies nevienā Savienības teritorijas daļā, Savienības karantīnas organismu sarakstā atzīmē kā kaitīgos organismus, kas nav sastopami Savienības teritorijā.

3. Ja novērtējums liecina, ka kaitīgais organisms, kas nav ietverts Savienības karantīnas organismu sarakstā, atbilst 3. pantā minētajiem nosacījumiem attiecībā uz Savienības teritoriju vai ka kaitīgais organisms, kas minētajā aktā ir ietverts, vairs neatbilst vienam vai vairākiem no minētajiem nosacījumiem, Komisija, pieņemot īstenošanas aktus, groza šā panta 2. punktā minēto sarakstu, attiecīgi pievienojot sarakstam kaitīgo organismu vai to no minētā saraksta svītrojot.

Komisija minēto novērtējumu dara pieejamu dalībvalstīm.

Komisija var ar īstenošanas aktiem aizstāt šā panta 2. punktā minēto īstenošanas aktu grozījumu konsolidēšanai.

4. Šā panta 2. un 3. punktā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

6. pants

Prioritārie kaitīgie organismi

1. Savienības karantīnas organismi ir “prioritārie kaitīgie organismi”, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi:

a) tie attiecībā uz Savienības teritoriju atbilst vienam vai vairākiem no I pielikuma 1. iedaļas 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem;

b) to iespējamā ekonomiskā, ar vidi saistītā vai sociālā ietekme visnopietnāk izpaužas attiecībā uz Savienības teritoriju, kā noteikts I pielikuma 2. iedaļā;

c) tie ir iekļauti sarakstā saskaņā ar šā panta 2. punktu.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina šo regulu, izveidojot sarakstu, kurā norādīti prioritārie kaitīgie organismi (“prioritāro kaitīgo organismu saraksts”).

Ja novērtējuma rezultāti liecina, ka kāds Savienības karantīnas organisms atbilst šā panta 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem vai ka kāds kaitīgais organisms vairs neatbilst vienam vai vairākiem no minētajiem nosacījumiem, Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem groza pirmajā daļā minēto sarakstu, attiecīgo kaitīgo organismu pievienojot sarakstam vai to no minētā saraksta svītrojot.

Komisija nodrošina, lai minētais novērtējums nekavējoties būtu pieejams dalībvalstīm.

Ja tas nepieciešams nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ, nopietna kaitīgo organismu riska gadījumā 106. pantā paredzēto procedūru piemēro deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu.

7. pants

I pielikuma 1. iedaļas grozīšana

Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem groza I pielikuma 1. iedaļu, lai to pielāgotu zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstībai un attiecīgo starptautisko standartu izmaiņām.

8. pants

Savienības karantīnas organismi, ko izmanto oficiālai testēšanai, zinātniskiem vai izglītības mērķiem, izmēģinājumos, šķirņu veidošanā vai selekcijā

1. Atkāpjoties no 5. panta 1. punkta, dalībvalstis, pamatojoties uz pieteikumu, var uz laiku atļaut savā teritorijā ievest, pārvietot, turēt un pavairot Savienības karantīnas organismus vai kaitīgos organismus, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu, un kas paredzēti izmantošanai oficiālai testēšanai, zinātniskiem vai izglītības mērķiem, izmēģinājumos, šķirņu veidošanā vai selekcijā.

Atļauju piešķir attiecīgajai darbībai tikai tad, ja tiek noteikti pienācīgi ierobežojumi, lai nodrošinātu, ka attiecīgā kaitīgā organisma ievešana, pārvietošana, turēšana, pavairošana vai izmantošana neizraisa tā ieviešanos vai izplatīšanos Savienības teritorijā, ņemot vērā kaitīgā organisma identitāti, bioloģiskās īpašības un izplatīšanās veidus, paredzēto darbību, mijiedarbību ar vidi un citus svarīgus faktorus, kas saistīti ar minētā kaitīgā organisma radīto risku.

2. Atļaujās, kas piešķirtas saskaņā ar 1. punktu, tiek iekļauti visi šie nosacījumi:

a) kaitīgais organisms ir jāglabā tādā vietā un apstākļos:

i) ko kompetentās iestādes atzinušas par piemērotiem; un

ii) kas minēti atļaujā;

b) ar kaitīgo organismu saistītā darbība jāveic karantīnas stacijā vai norobežošanas kompleksā, ko kompetentā iestāde nozīmējusi saskaņā ar 60. pantu un kas minēta atļaujā;

c) ar kaitīgo organismu saistītā darbība jāveic darbiniekiem:

i) kuru zinātnisko un tehnisko kompetenci kompetentā iestāde atzinusi par piemērotu; un

ii) kuri ir minēti atļaujā;

d) kaitīgajam organismam, kad to ieved, pārvieto vai tur, vai pavairo Savienības teritorijā, jāpievieno atļauja.

3. Atļaujas, kas izsniegtas saskaņā ar 1. punktu, ir ierobežotas attiecībā uz kaitīgā organisma, ko var ievest, pārvietot, turēt, pavairot vai izmantot, daudzumu, un ilgumu, kas piemērots attiecīgajai darbībai. Atļaujas nepārsniedz nozīmētās karantīnas stacijas vai norobežošanas kompleksa veiktspēju.

Atļaujās iekļauj ierobežojumus, kas nepieciešami, lai pienācīgi novērstu attiecīgā Savienības karantīnas organisma vai kaitīgā organisma, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu, ieviešanās un izplatīšanās risku.

4. Kompetentā iestāde pārrauga atbilstību 2. punktā minētajiem nosacījumiem un 3. punktā minētajiem ierobežojumiem un neievērošanas gadījumā veic nepieciešamās darbības. Minētā darbība attiecīgā gadījumā ir 1. punktā minētās atļaujas atsaukšana.

5. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina šo regulu, nosakot sīki izstrādātus noteikumus par:

a) tādas informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju, kas saistīta ar attiecīgo kaitīgo organismu ievešanu, pārvietošanu un turēšanu, pavairošanu un izmantošanu Savienības teritorijā;

b) procedūru un nosacījumiem 1. punktā minētās atļaujas piešķiršanai; un

c) šā panta 4. punktā minēto atbilstības pārraudzību un darbībām, kas jāveic neatbilstības gadījumā.

9. pants

Paziņošana par tūlītējiem draudiem

1. Ja dalībvalsts rīcībā ir pierādījumi par tūlītējiem draudiem, ka kāds Savienības karantīnas organisms varētu iekļūt Savienības teritorijā vai tās daļā, kur minētais kaitīgais organisms vēl nav sastopams, minētā dalībvalsts par minētajiem pierādījumiem nekavējoties rakstiski paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

2. Šā panta 1. punktu piemēro arī kaitīgajam organismam, kas nav iekļauts Savienības karantīnas organismu sarakstā, ja:

a) kaitīgajam organismam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu; vai

b) attiecīgā dalībvalsts uzskata, ka kaitīgais organisms var atbilst nosacījumiem to iekļaušanai Savienības karantīnas organismu sarakstā.

3. Profesionāli operatori nekavējoties paziņo kompetentajām iestādēm par jebkuriem to rīcībā esošiem pierādījumiem attiecībā uz 1. punktā minētajiem tūlītējiem draudiem saistībā ar Savienības karantīnas organismiem vai 2. punktā minētajiem kaitīgajiem organismiem.

▼M1

10. pants

Kompetento iestāžu oficiāls apstiprinājums par Savienības karantīnas organisma klātbūtni

Ja kompetentajai iestādei ir aizdomas vai tā ir saņēmusi pierādījumus par Savienības karantīnas organisma vai tāda kaitīgā organisma klātbūtni, kuram piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu, tajā attiecīgās dalībvalsts teritorijas daļā, kurā minētais kaitīgais organisms iepriekš netika konstatēts, vai tādu augu, augu produktu vai citu objektu sūtījumā, kurš ir ievests, kuru paredzēts ievest vai kurš ir pārvietots Savienības teritorijā, tā nekavējoties veic jebkurus pasākumus, kas ir nepieciešami, lai, pamatojoties uz Regulas ►C1 (ES) 2017/625 ◄ 37. pantā minētās oficiālās laboratorijas diagnostiku, apstiprinātu (“oficiāli apstiprināt”), vai minētā kaitīgā organisma klātbūtne ir vai nav konstatēta.

Kamēr nav saņemts oficiāls apstiprinājums par minētā kaitīgā organisma klātbūtni, attiecīgās dalībvalstis attiecīgā gadījumā veic fitosanitāros pasākumus, lai novērstu minētā kaitīgā organisma izplatīšanās risku.

Šā panta pirmajā daļā minētās aizdomas vai pierādījumi var tikt balstīti uz jebkuru informāciju, kas saņemta, ievērojot 14. un 15. pantu, vai no jebkura cita avota.

▼B

11. pants

Dalībvalstu veikta Savienības karantīnas organismu klātbūtnes paziņošana Komisijai un pārējām dalībvalstīm

Dalībvalsts paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm, ja tās kompetentā iestāde ir oficiāli apstiprinājusi vienu no šādām situācijām:

a) tās teritorijā ir konstatēts tajā iepriekš nekonstatēts Savienības karantīnas organisms;

b) Savienības karantīnas organisma klātbūtne ir konstatēta tādā tās teritorijas daļā, kurā tas agrāk nebija konstatēts;

c) tās teritorijā tādu augu, augu produktu vai citu objektu sūtījumā, kas ievests, ko paredzēts ievest vai kas pārvietots Savienības teritorijā, ir konstatēts Savienības karantīnas organisms.

▼M1

Paziņojumus saskaņā ar pirmo daļu nosūta attiecīgās dalībvalsts viena atbildīgā iestāde, kā minēts Regulas ►C1 (ES) 2017/625 ◄ 4. panta 2. punktā, izmantojot 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu.

▼B

12. pants

Informācija par Savienības karantīnas organismiem, kuru kompetentās iestādes sniedz profesionāliem operatoriem

1. Ja tiek oficiāli apstiprināta viena no 11. pantā minētajām situācijām, kompetentā iestāde nodrošina, lai profesionāli operatori, kuru augi, augu produkti vai citi objekti var būt skarti, nekavējoties tiktu informēti par Savienības karantīnas organisma klātbūtni.

2. Komisija izveido un atjaunina publiski pieejamu sarakstu, kurā iekļauti visi paziņojumi, ko tā saņēmusi saistībā ar kaitīgajiem organismiem, kas ir nesen parādījušies trešās valstīs un kas var radīt risku augu veselībai Savienības teritorijā.

Minētais saraksts var būt daļa no 103. pantā minētās elektroniskās sistēmas.

13. pants

Informācija par prioritārajiem kaitīgajiem organismiem, kuru kompetentās iestādes sniedz sabiedrībai

Ja viena no 11. panta pirmās daļas a) vai b) punktā minētajām situācijām tiek oficiāli apstiprināta attiecībā uz prioritāro kaitīgo organismu, kompetentā iestāde informē sabiedrību par pasākumiem, ko tā ir veikusi vai gatavojas veikt, un par pasākumiem, kas jāveic attiecīgām profesionālu operatoru vai citu personu kategorijām.

14. pants

Pasākumi, kas nekavējoties jāveic profesionāliem operatoriem

1. Ja profesionālam operatoram ir aizdomas vai tas uzzina par Savienības karantīnas organisma vai kaitīgā organisma, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu, klātbūtni augos, augu produktos vai citos objektos, kas ir minētā operatora kontrolē, tas nekavējoties par to paziņo kompetentajai iestādei, lai minētā kompetentā iestāde varētu veikt darbības saskaņā ar 10. pantu. Vajadzības gadījumā profesionālais operators nekavējoties veic arī piesardzības pasākumus, lai novērstu minētā kaitīgā organisma ieviešanos un izplatīšanos.

2. Kompetentā iestāde var nolemt, ka 1. punktā minētais paziņojums nav nepieciešams, ja konkrēta kaitīgā organisma klātbūtne attiecīgajā teritorijā jau tikusi konstatēta. Šādā gadījumā tā par minēto lēmumu informē attiecīgos profesionālos operatorus.

3. Ja profesionāls operators saņem oficiālu apstiprinājumu par Savienības karantīnas organisma klātbūtni augos, augu produktos vai citos objektos, kas ir minētā operatora kontrolē, tas apspriežas ar kompetento iestādi par veicamajām darbībām un vajadzības gadījumā pāriet pie 4. līdz 7. punktā minēto darbību veikšanas.

4. Profesionālais operators nekavējoties veic nepieciešamos pasākumus, lai novērstu minētā kaitīgā organisma izplatīšanos. Ja kompetentā iestāde ir sniegusi norādījumus attiecībā uz minētajiem pasākumiem, profesionālais operators rīkojas saskaņā ar minētajiem norādījumiem.

5. Ja kompetentā iestāde ir norādījusi, profesionālais operators veic nepieciešamos pasākumus, lai izskaustu kaitīgo organismu no attiecīgajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem un no minētā operatora īpašuma, zemes, augsnes, ūdens vai citiem invadētiem elementiem tā kontrolē.

6. Ja vien kompetentā iestāde nav devusi citādus norādījumus, profesionālais operators nekavējoties izņem no tirgus augus, augu produktus un citus objektus, kuri ir minētā operatora kontrolē un kuros varētu būt iespējama kaitīgā organisma klātbūtne.

Ja minētie augi, augu produkti vai citi objekti vairs nav profesionālā operatora kontrolē, profesionālais operators nekavējoties, ja vien kompetentā iestāde nav devusi citādus norādījumus:

a) informē par kaitīgā organisma klātbūtni tirdzniecības ķēdē iesaistītās personas, kurām minētie augi, augu produkti un citi objekti ir piegādāti;

b) sniedz minētajām personām norādes par nepieciešamajiem pasākumiem, kas jāveic attiecīgo augu, augu produktu un citu objektu sūtīšanas laikā, lai mazinātu attiecīgo kaitīgo organismu izplatīšanās vai izkļūšanas risku; un

c) atsauc minētos augus, augu produktus vai citus objektus.

7. Ja ir piemērojams šā panta 1., 3., 4., 5. vai 6. punkts, profesionālais operators pēc pieprasījuma sniedz kompetentajai iestādei visu informāciju, kas ir būtiska sabiedrības locekļiem. Neskarot 13. pantu, ja ir jāveic kādas darbības attiecībā uz augiem, augu produktiem vai citiem objektiem, kuros ir iespējama attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtne, kompetentā iestāde par šo faktu pēc iespējas drīz informē sabiedrības locekļus.

15. pants

Pasākumi, kas jāveic personām, kuras nav profesionāli operatori

1. Ja kāda persona, kas nav profesionāls operators, uzzina par Savienības karantīnas organisma klātbūtni vai tai ir pamatotas aizdomas par šādu klātbūtni, minētā persona nekavējoties par to paziņo kompetentajai iestādei. Ja minētais paziņojums netiek sniegts rakstiski, kompetentā iestāde to oficiāli dokumentē. Ja to prasa kompetentā iestāde, minētā persona sniedz minētajai iestādei tās rīcībā esošo informāciju par minēto klātbūtni.

2. Kompetentā iestāde var nolemt, ka 1. punktā minētais paziņojums nav nepieciešams, ja konkrēta kaitīgā organisma klātbūtne attiecīgajā teritorijā jau tikusi konstatēta.

3. Persona, kas veikusi 1. punktā minēto paziņošanu, apspriežas ar kompetento iestādi par veicamajām darbībām un saskaņā ar kompetentās iestādes norādījumiem veic nepieciešamos pasākumus, lai novērstu minētā kaitīgā organisma izplatīšanos un izskaustu to no attiecīgajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem un attiecīgā gadījumā no minētās personas īpašuma.

16. pants

Atkāpes no paziņošanas pienākumiem

Paziņošanas pienākumus, kas minēti 14. un 15. pantā, nepiemēro, ja:

a) Savienības karantīnas organisms ir konstatēts minētā kaitīgā organisma izplatības ierobežošanai izveidotās norobežotās teritorijas invadētajā zonā, kā noteikts 18. panta 2. punktā;

b) Savienības karantīnas organisms ir konstatēts norobežotās teritorijas invadētajā zonā un tam piemēro izskaušanas pasākumus, kuru īstenošanai nepieciešami astoņi vai vairāk gadu, minēto pirmo astoņu gadu laikā.

17. pants

Savienības karantīnas organismu izskaušana

1. Ja ir oficiāli apstiprināta viena no 11. panta pirmās daļas a) un b) punktā minētajām situācijām, kompetentā iestāde nekavējoties veic visus nepieciešamos fitosanitāros pasākumus, lai attiecīgo Savienības karantīnas organismu izskaustu no attiecīgās teritorijas. Minētos pasākumus veic saskaņā ar II pielikumu.

Minēto izskaušanas pienākumu nepiemēro, ja īstenošanas aktā par Savienības karantīnas organismu, kas pieņemts, ievērojot 28. panta 2. punktu, ir noteikts citādi.

2. Kompetentā iestāde nekavējoties izmeklē Savienības karantīnas organisma klātbūtnes avotu, jo īpaši, ja minētā klātbūtne var būt saistīta ar augu, augu produktu vai citu objektu pārvietošanu, un iespējamību, ka attiecīgais kaitīgais organisms minētās pārvietošanas rezultātā ir izplatījies uz citiem augiem, augu produktiem vai objektiem.

3. Ja 1. punktā minētie pasākumi attiecas uz augu, augu produktu un citu objektu ievešanu vai pārvietošanu Savienības teritorijā, attiecīgā dalībvalsts par minētajiem pasākumiem nekavējoties paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

4. Šā panta 1. punktā minētos pasākumus un 2. punktā minēto izmeklēšanu veic neatkarīgi no tā, vai kaitīgais organisms ir konstatēts publiskā vai privātā īpašumā.

18. pants

Norobežotu teritoriju izveide

1. Ja ir oficiāli apstiprināta viena no 11. panta pirmās daļas a) un b) punktā minētajām situācijām, kompetentā iestāde nekavējoties izveido vienu vai vairākas teritorijas, kurās tiek īstenoti 17. panta 1. punktā minētie izskaušanas pasākumi (“norobežota teritorija”).

Norobežotā teritorija sastāv no invadētās zonas un buferzonas.

2. Invadētajā zonā attiecīgā gadījumā ietilpst:

a) visi augi, par kuriem ir zināms, ka tos invadējis attiecīgais kaitīgais organisms;

b) visi augi ar pazīmēm vai simptomiem, kas liecina par iespējamu invadēšanos ar minēto kaitīgo organismu;

c) visi citi augi, kurus minētais kaitīgais organisms varētu būt piesārņojis vai varētu piesārņot, vai varētu būt invadējis vai varētu invadēt, tostarp augi, kurus varētu invadēt, jo tie ir uzņēmīgi pret minēto kaitīgo organismu un atrodas invadēto augu tiešā tuvumā vai tiem ir kopīgs ražošanas avots (ja tas ir zināms) ar invadētajiem augiem vai augiem, kas no šādiem invadētiem augiem audzēti;

d) zeme, augsne, ūdensteces vai citi elementi, kurus invadējis vai varētu invadēt attiecīgais kaitīgais organisms.

3. Buferzona atrodas blakus invadētajai zonai un ap to.

Tās lielums ir atbilstošs, ņemot vērā risku, ka attiecīgais kaitīgais organisms varētu izplatīties ārpus invadētās zonas dabiskā ceļā vai tādu darbību rezultātā, ko invadētajā zonā un tās apkaimē veicis cilvēks, un lēmumu par tās lielumu pieņem saskaņā ar II pielikuma 2. iedaļā noteiktajiem principiem.

Tomēr, ja jebkāds risks, ka kaitīgais organisms varētu izplatīties ārpus invadētās zonas, ir novērsts vai samazināts līdz pieņemamam līmenim, izmantojot dabiskas vai mākslīgas barjeras, buferzonu veidot neprasa.

4. Atkāpjoties no 1. punkta, ja kompetentā iestāde pēc sākotnējā novērtējuma secina, ka, ņemot vērā attiecīgā kaitīgā organisma, auga, augu produkta vai cita objekta un vietas, kur tas konstatēts, īpašības, attiecīgo kaitīgo organismu var nekavējoties izskaust, kompetentā iestāde var nolemt neveidot norobežotu teritoriju.

Minētajā gadījumā tā veic apsekojumu, lai noteiktu, vai ir notikusi citu augu vai augu produktu invadēšanās. Pamatojoties uz minēto apsekojumu, kompetentā iestāde nosaka, vai ir nepieciešams izveidot norobežotu teritoriju.

5. Ja saskaņā ar 2. un 3. punktu norobežotā teritorija ir jāpaplašina citas dalībvalsts teritorijā, dalībvalsts, kurā konstatēta attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtne, nekavējoties sazinās ar dalībvalsti, kuras teritorijā norobežotā teritorija iestiepsies, lai minētā dalībvalstis varētu veikt visas atbilstošās darbības, kas minētas 1.–4. punktā.

6. Dalībvalstis katru gadu līdz 30. aprīlim Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo par izveidoto norobežoto teritoriju skaitu un atrašanās vietu, attiecīgajiem kaitīgajiem organismiem un iepriekšējā kalendārā gada laikā veiktajiem attiecīgajiem pasākumiem.

Šo punktu piemēro, neskarot nevienu 104. pantā minētajos īstenošanas aktos paredzēto pienākumu paziņot par norobežotām teritorijām.

19. pants

Norobežotu teritoriju apsekošana un pārveidošana un ierobežojumu atcelšana

1. Kompetentās iestādes vismaz reizi gadā piemērotā laikā apseko katru norobežoto teritoriju, lai novērtētu, kā mainījusies attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtne.

Minētos apsekojumus veic saskaņā ar 22. panta 2. punktu.

2. Ja kompetentā iestāde 1. punktā minētā apsekojuma rezultātā vai kā citādi konstatē attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtni buferzonā, attiecīgā dalībvalsts par to nekavējoties paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

3. Kompetentās iestādes vajadzības gadījumā maina invadēto zonu, buferzonu un norobežoto teritoriju robežas, ņemot vērā 1. punktā minēto apsekojumu rezultātus.

4. Kompetentās iestādes var atcelt norobežotas teritorijas statusu un izbeigt attiecīgos izskaušanas pasākumus, ja ir pārbaudīts, ka minētajā teritorijā nav attiecīgā kaitīgā organisma. Tāda ir situācija tad, ja ir izpildīti šie divi nosacījumi:

a) šā panta 1. punktā minētais apsekojums liecina, ka ir atzīts, ka teritorija ir brīva no attiecīgā kaitīgā organisma; un

b) minētajā norobežotajā teritorijā pietiekami ilgā laikposmā attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtne nav konstatēta.

5. Pieņemot lēmumu par 3. punktā minēto izmaiņu veikšanu vai 4. punktā minēto norobežotas teritorijas statusa atcelšanu, attiecīgā kompetentā iestāde ņem vērā vismaz šādus aspektus:

a) attiecīgā kaitīgā organisma un vektora bioloģiskās īpašības;

b) saimniekaugu klātbūtni;

c) ekoloģiski klimatiskos apstākļus; un

d) iespējamību, ka izskaušanas pasākumi bijuši veiksmīgi.

6. Atkāpjoties no šā panta 1. punkta, ikgadējos apsekojumus neprasa veikt tādu norobežotu teritoriju invadētajā zonā, kuras izveidotas attiecībā uz:

a) kaitīgajiem organismiem, kam piemēro izskaušanas pasākumus, kuru īstenošanai nepieciešami astoņi vai vairāk gadu;

b) kaitīgajiem organismiem, kam piemēro 28. panta 2. punktā minētos izplatības ierobežošanas pasākumus.

7. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina šo regulu, sīkāk precizējot šā panta 6. punkta a) apakšpunktā un 16. panta b) punktā minētos kaitīgos organismus un minēto atkāpju piemērošanas nosacījumus.

20. pants

Ziņojumi par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 17., 18. un 19. pantu

1. Ja dalībvalsts pasākumus ir veikusi teritorijā, kas atrodas pie robežas ar citu dalībvalsti, ziņojumu par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 17., 18. un 19. pantu, iesniedz šai citai dalībvalstij.

2. Ja to prasa Komisija vai jebkura cita dalībvalsts, attiecīgā dalībvalsts iesniedz ziņojumu par konkrētiem pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 17., 18. un 19. pantu.

21. pants

II pielikuma grozīšana

Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem groza II pielikumu, lai to pielāgotu zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstībai un attiecīgo starptautisko standartu izmaiņām.

22. pants

Apsekojumi par Savienības karantīnas organismiem un kaitīgajiem organismiem, kas provizoriski kvalificējami par Savienības karantīnas organismiem

1. Dalībvalstis noteiktos laikposmos veic uz risku balstītus apsekojumus, kuru laikā pārbauda vismaz:

a) jebkura Savienības karantīnas organisma klātbūtni; un

b) tāda kaitīgā organisma pazīmes vai simptomus, kam piemēro 29. pantā minētos pasākumus vai pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu.

Minētos apsekojumus veic visās teritorijās, kur attiecīgais kaitīgais organisms iepriekš nav konstatēts.

Minētie apsekojumi nav jāveic saistībā ar kaitīgajiem organismiem, par kuriem ir nepārprotami secināts, ka tie ekoloģiski klimatisko apstākļu dēļ vai saimniekaugu sugu neesamības dēļ nevar ieviesties vai izplatīties attiecīgajā dalībvalstī.

2. Šā panta 1. punktā minēto apsekojumu plāns balstās uz risku, ka kaitīgais organisms ir konstatēts teritorijā, uz kuru apsekojums attiecas. Tajos tiek ietvertas vismaz vizuālās pārbaudes, ko veic kompetentā iestāde, un attiecīgā gadījumā paraugu ņemšana un testu veikšana. Minētos apsekojumus veic visās attiecīgajās vietās, un tajos ietver attiecīgi īpašumu, transportlīdzekļus, mašīnas un iepakojumu, ko izmanto profesionāli operatori un citas personas. To pamatā ir atzīti zinātniskie un tehniskie principi, un tos veic atbilstošā laikā, ievērojot iespējamību konstatēt attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtni.

Minētajos apsekojumos ņem vērā ar attiecīgo kaitīgo organismu klātbūtni saistītos zinātniskos un tehniskos pierādījumus un citu attiecīgu informāciju.

3. Dalībvalstis katru gadu līdz 30. aprīlim ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par to 1. punktā minēto apsekojumu rezultātiem, kas veikti iepriekšējā kalendārajā gadā. Minētie ziņojumi ietver informāciju par to, kur veikti apsekojumi, apsekojumu veikšanas laiku, attiecīgajiem kaitīgajiem organismiem un augiem, augu produktiem vai citiem objektiem, pārbaužu un ņemto paraugu skaitu un katra attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtnes konstatējumu.

Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt minēto ziņojumu formātu, kā arī norādījumus par to, kā to aizpildīt. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

23. pants

Daudzgadu apsekojumu programmas un informācijas vākšana

1. Dalībvalstis izstrādā daudzgadu apsekojumu programmas, kurās izklāstīts apsekojumu saturs, kas veicami, ievērojot 22. pantu. Minētajās programmās paredz 22. panta 2. punkta otrajā daļā minēto zinātnisko un tehnisko pierādījumu un citas informācijas vākšanu un dokumentēšanu.

Daudzgadu apsekojumu programmās saskaņā ar 22. panta 2. punktu ietver šādus elementus:

a) konkrēto katra apsekojuma mērķi;

b) katra apsekojuma tvērumu saistībā ar attiecīgo teritoriju un laika grafiku, kaitīgos organismus, augus un preces, uz kurām tas attiecas;

c) apsekojuma metodoloģiju un kvalitātes pārvaldību, tostarp vizuālo pārbaužu, paraugu ņemšanas un testēšanas procedūru aprakstu un to tehnisko pamatojumu;

d) plānoto vizuālo pārbaužu, paraugu ņemšanas un testu veikšanas laiku, biežumu un skaitu; un

e) savāktās informācijas dokumentēšanas un ziņošanas metodes.

Daudzgadu apsekojumu programmas izstrādā laikposmam no pieciem līdz septiņiem gadiem.

2. Pēc savu daudzgadu apsekojumu programmu izstrādes dalībvalstis tās pēc pieprasījuma dara zināmas Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

3. Komisija var pieņemt īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka gan daudzgadu apsekojumu programmu formātu, gan praktisko kārtību, kā 1. punktā izklāstītos elementus piemēro konkrētajiem kaitīgo organismu riskiem.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

24. pants

Prioritāro kaitīgo organismu apsekojumi

1. Attiecībā uz katru prioritāro kaitīgo organismu dalībvalstis ik gadu veic apsekojumu, kā noteikts 22. panta 1. un 2. punktā. Minētajos apsekojumos iekļauj pietiekami lielu vizuālo pārbaužu, paraugu ņemšanas un testēšanas skaitu katram prioritārajam kaitīgajam organismam, lai, ciktāl iespējams saistībā ar attiecīgā kaitīgā organisma bioloģiskajām īpašībām vai ekoloģiski klimatiskajiem apstākļiem, ar augstu pārliecības pakāpi nodrošinātu savlaicīgu minēto kaitīgo organismu konstatēšanu.

Apsekojumus neprasa veikt saistībā ar kaitīgajiem organismiem, attiecībā uz kuriem ir nepārprotami secināts, ka tie ekoloģiski klimatisko apstākļu dēļ vai saimniekaugu sugu neesamības dēļ nevar ieviesties vai izplatīties attiecīgajā dalībvalstī.

2. Dalībvalstis katru gadu līdz 30. aprīlim ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par to 1. punktā minēto apsekojumu rezultātiem, kas veikti iepriekšējā kalendārajā gadā.

25. pants

Ārkārtas situāciju plāni attiecībā uz prioritārajiem kaitīgajiem organismiem

1. Katra dalībvalsts par katru prioritāro kaitīgo organismu, kas var iekļūt un ieviesties tās teritorijā vai teritorijas daļā, izstrādā un atjaunina atsevišķu plānu ar informāciju par lēmumu pieņemšanas procesiem, procedūrām un protokoliem, kas jāievēro, un minimālajiem resursiem, kas jādara pieejami, un procedūrām, lai darītu pieejamus papildu resursus, gadījumam, ja minētā kaitīgā organisma klātbūtne ir oficiāli apstiprināta vai par to ir radušās aizdomas (“ārkārtas situāciju plāns”).

Ārkārtas situāciju plānu izstrādes un atjaunināšanas gaitā dalībvalstis attiecīgā posmā apspriežas ar visām ieinteresētajām personām.

Ārkārtas situāciju plāns nav jāizstrādā tiem kaitīgajiem organismiem, attiecībā uz kuriem ir nepārprotami secināts, ka tie ekoloģiski klimatisko apstākļu dēļ vai saimniekaugu sugu neesamības dēļ nevar ieviesties vai izplatīties attiecīgajā dalībvalstī.

2. Katrā ārkārtas situāciju plānā iekļauj šādus elementus:

▼M1

a) Plāna īstenošanā iesaistīto struktūru pienākumi un atbildība gadījumā, kad ir apstiprināta attiecīgā prioritārā kaitīgā organisma klātbūtne vai radušās aizdomas par to, kā arī iestāžu hierarhiju un to darbību koordinācijas procedūras, ko jāveic kompetentajām iestādēm, citām valsts iestādēm, kuras minētas Regulas ►C1 (ES) 2017/625 ◄ 4. panta 2. punktā, iesaistītajām deleģētajām institūcijām vai fiziskām personām, kuras noteiktas minētās regulas 28. panta 1. punktā, laboratorijas un profesionālajiem operatoriem, tostarp koordināciju ar kaimiņos esošām dalībvalstīm un vajadzības gadījumā ar kaimiņos esošām trešām valstīm;

▼B

b) kompetento iestāžu piekļuvi profesionālo operatoru, citu attiecīgo operatoru un fizisko personu īpašumam;

c) kompetento iestāžu piekļuvi, ja nepieciešams, laboratorijām, iekārtām, darbiniekiem, ārējo ekspertu atzinumiem un resursiem, kas nepieciešami, lai ātri un efektīvi izskaustu attiecīgo prioritāro kaitīgo organismu vai attiecīgā gadījumā ierobežotu tā izplatību;

d) pasākumus, kas jāveic saistībā ar Komisijas, pārējo dalībvalstu, attiecīgo profesionālo operatoru un sabiedrības informēšanu par attiecīgā prioritārā kaitīgā organisma klātbūtni un izskaušanas pasākumiem, kas pret to veikti gadījumā, ja ir oficiāli apstiprināta attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtne vai radušās aizdomas par to;

e) kārtību, kādā dokumentē konstatējumus saistībā ar attiecīgā prioritārā kaitīgā organisma klātbūtni;

f) pieejamos novērtējumus, kas minēti 6. panta 2. punktā, un jebkādus dalībvalsts novērtējumus par risku, ko attiecīgais prioritārais kaitīgais organisms rada tās teritorijai;

g) saistībā ar attiecīgo prioritāro kaitīgo organismu veiktos riska pārvaldības pasākumus saskaņā ar II pielikuma 1. iedaļu un piemērojamās procedūras;

h) norobežoto teritoriju ģeogrāfiskās norobežošanas principus;

i) protokolus, kuros aprakstītas vizuālo pārbaužu, paraugu ņemšanas un testēšanas metodes; un

j) kompetento iestāžu un attiecīgā gadījumā a) apakšpunktā minēto struktūru, valsts iestāžu, laboratoriju, profesionālo operatoru un citu personu darbinieku apmācību principus.

Vajadzības gadījumā no pirmās daļas d) līdz j) apakšpunktā minētos elementus izklāsta rokasgrāmatās.

3. Ārkārtas situāciju plānus var apvienot attiecībā uz vairākiem prioritārajiem kaitīgajiem organismiem ar līdzīgām bioloģiskajām īpašībām un saimniekaugu sugu loku. Tādā gadījumā ārkārtas situāciju plāns sastāv no vispārīgās daļas, kas ir kopīga visiem prioritārajiem kaitīgajiem organismiem, uz ko tas attiecas, un specifiskajām daļām, kas paredzētas katram attiecīgajam prioritārajam kaitīgajam organismam.

4. Četru gadu laikā no dienas, kad izveidots prioritāro kaitīgo organismu saraksts, dalībvalstis izstrādā ārkārtas situāciju plānu attiecībā uz minētajā sarakstā iekļautajiem prioritārajiem kaitīgajiem organismiem.

Gada laikā no dienas, kad minētajā prioritāro kaitīgo organismu sarakstā tiek iekļauts jebkurš cits attiecīgais kaitīgais organisms, dalībvalstis izstrādā ārkārtas situāciju plānu attiecībā uz minēto prioritāro kaitīgo organismu.

Dalībvalstis regulāri pārskata un attiecīgā gadījumā atjaunina ārkārtas situāciju plānus.

5. Dalībvalstis savus ārkārtas situāciju plānus pēc pieprasījuma dara zināmus Komisijai un pārējām dalībvalstīm un informē visus attiecīgos profesionālos operatorus, informāciju publicējot internetā.

26. pants

Modelējošās mācības attiecībā uz prioritāriem kaitīgiem organismiem

1. Dalībvalstis organizē ar ārkārtas situāciju plānu īstenošanu saistītas modelējošās mācības intervālos, kas noteikti atbilstīgi attiecīgā prioritārā kaitīgā organisma vai organismu bioloģiskajām īpašībām un minētā kaitīgā organisma vai minēto kaitīgo organismu radītajam riskam.

Minētās mācības saprātīgā laikposmā un iesaistot attiecīgās ieinteresētās personas, uz kurām tās attiecas, tiek organizētas attiecībā uz visiem attiecīgajiem prioritārajiem kaitīgajiem organismiem.

Minētās mācības netiek prasītas, ja attiecīgā dalībvalsts nesen ir veikusi attiecīgā kaitīgā organisma vai kaitīgo organismu izskaušanas pasākumus.

2. Modelējošās mācības attiecībā uz prioritārajiem kaitīgajiem organismiem, kuru klātbūtne vienā dalībvalstī var ietekmēt kaimiņos esošās dalībvalstis, minētās dalībvalstis var organizēt kopā, pamatojoties uz attiecīgajiem ārkārtas situāciju plāniem.

Vajadzības gadījumā dalībvalstis minētās modelējošās mācības var organizēt kopā ar kaimiņos esošām trešām valstīm.

3. Dalībvalstis pēc pieprasījuma Komisijai un pārējām dalībvalstīm dara pieejamu ziņojumu par katra modelējošo mācību cikla rezultātiem.

27. pants

Rīcības plāni attiecībā uz prioritārajiem kaitīgajiem organismiem

1. Ja dalībvalsts teritorijā ir oficiāli apstiprināta prioritārā kaitīgā organisma klātbūtne, ievērojot 10. pantu, kompetentā iestāde nekavējoties pieņem plānu (“rīcības plāns”), kurā iekļauj 17., 18. un 19. pantā paredzētos minētā kaitīgā organisma izskaušanas pasākumus vai 28. panta 2. punktā paredzētos tā izplatības ierobežošanas pasākumus, kā arī minēto pasākumu piemērošanas grafiku.

Rīcības plānā ietver veicamo apsekojumu plāna un organizācijas aprakstu un paredz vizuālo pārbaužu, ņemamo paraugu un veicamo laboratorijas testu skaitu, kā arī pārbaudēm, paraugu ņemšanai un testēšanai piemērojamo metodoloģiju.

Rīcības plāna pamatā ir attiecīgais ārkārtas situāciju plāns un kompetentā iestāde rīcības plānu nekavējoties paziņo attiecīgajiem profesionālajiem operatoriem.

2. Katra dalībvalsts pēc pieprasījuma Komisijai un pārējām dalībvalstīm dara zināmus savus pieņemtos rīcības plānus.

28. pants

Savienības pasākumi attiecībā uz konkrētiem Savienības karantīnas organismiem

1. Komisija ar īstenošanas aktiem var noteikt pasākumus pret konkrētiem Savienības karantīnas organismiem. Ar minētajiem pasākumiem attiecībā konkrēti uz katru attiecīgo kaitīgo organismu īsteno vienu vai vairākus no šiem noteikumiem:

a) regulas 10. pants, kas attiecas uz pasākumiem, kas veicami, ja radušās aizdomas, un kas attiecas uz kompetento iestāžu oficiālo apstiprinājumu par minētā Savienības karantīnas organisma klātbūtni;

b) regulas 14. pants, kas attiecas uz pasākumiem, kuri nekavējoties jāveic profesionāliem operatoriem;

c) regulas 15. pants, kas attiecas uz pasākumiem, kuri jāveic personām, kas nav profesionāli operatori;

d) regulas 17. pants, kas attiecas uz Savienības karantīnas organismu izskaušanu;

e) regulas 18. pants, kas attiecas uz norobežotu teritoriju izveidi;

f) regulas 19. pants, kas attiecas uz apsekojumiem un norobežotu teritoriju pārveidošanu, un ierobežojumu atcelšanu;

g) regulas 22. pants, kas attiecas uz Savienības karantīnas organismu un tādu kaitīgo organismu apsekojumu, kuri provizoriski kvalificējami par Savienības karantīnas organismiem;

h) regulas 24. pants, kas attiecas uz prioritāro kaitīgo organismu apsekojumu attiecībā uz konkrētu prioritāro kaitīgo organismu vizuālo pārbaužu, paraugu un testu skaitu;

i) regulas 25. pants, kas attiecas uz ārkārtas situāciju plāniem saistībā ar prioritārajiem kaitīgajiem organismiem;

j) regulas 26. pants, kas attiecas uz modelējošām mācībām saistībā ar prioritārajiem kaitīgajiem organismiem;

k) regulas 27. pants, kas attiecas uz rīcības plāniem saistībā ar prioritārajiem kaitīgajiem organismiem.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

2. Atkāpjoties no 17. panta, ja, pamatojoties uz 19. pantā minētajiem apsekojumiem vai citiem pierādījumiem, tiek secināts, ka attiecīgā Savienības karantīnas organisma izskaušana attiecīgajā norobežotajā teritorijā nav iespējama, Komisija pieņem šā panta 1. punktā minētos īstenošanas aktus, ar kuriem paredz pasākumus, kuru mērķis ir izplatības ierobežošana.

Lai nonāktu pie minētā secinājuma, Komisija nekavējoties veic nepieciešamās darbības pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts vai kāds cits avots ir iesniedzis attiecīgus pierādījumus.

3. Ja Komisija secina, ka teritorijās, kas atrodas ārpus norobežotām teritorijām, ir nepieciešams veikt profilaktiskos pasākumus, lai aizsargātu Savienības teritorijas daļu, kurā attiecīgais Savienības karantīnas organisms nav konstatēts, tā var pieņemt 1. punktā minētos īstenošanas aktus, ar kuriem paredz šādus pasākumus.

4. Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētos pasākumus veic saskaņā ar II pielikumu, ņemot vērā konkrētos riskus, ko rada attiecīgie Savienības karantīnas organismi, konkrētos ekoloģiski klimatiskos apstākļus un riskus saistībā ar attiecīgajām dalībvalstīm, un vajadzību saskaņoti īstenot nepieciešamos riska mazināšanas pasākumus Savienības līmenī.

5. Kamēr Komisija nav pieņēmusi attiecīgu pasākumu, dalībvalsts var turpināt piemērot veiktos pasākumus.

6. Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar nopietna kaitīgo organismu riska novēršanu Komisija saskaņā ar 107. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties. Minētos aktus pieņem saskaņā ar II pielikumu, ņemot vērā konkrētos riskus, ko rada attiecīgie Savienības karantīnas organismi, konkrētos ekoloģiski klimatiskos apstākļus un riskus saistībā ar attiecīgajām dalībvalstīm un vajadzību saskaņoti īstenot nepieciešamos riska mazināšanas pasākumus Savienības līmenī.

7. Dalībvalstis, izmantojot 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu, paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm par gadījumiem, kad nav izpildīti pasākumi, kas pieņemti, ievērojot šo pantu, tādējādi radot Savienības karantīnas organismu izplatīšanās risku.

29. pants

Dalībvalstu pasākumi attiecībā uz kaitīgajiem organismiem, kas nav iekļauti sarakstā kā Savienības karantīnas organismi

1. Ja dalībvalsts teritorijā oficiāli tiek apstiprināta tāda kaitīgā organisma klātbūtne, kas nav iekļauts Savienības karantīnas organismu sarakstā, un ja dalībvalsts uzskata, ka minētais kaitīgais organisms varētu atbilst nosacījumiem iekļaušanai Savienības karantīnas organismu sarakstā, tā nekavējoties izvērtē, vai kaitīgais organisms atbilst I pielikuma 3. iedaļas 1. apakšiedaļas kritērijiem. Ja tā secina, ka minētie kritēriji ir izpildīti, tā nekavējoties veic izskaušanas pasākumus saskaņā ar II pielikumu. Piemēro 17. līdz 20. pantu.

Ja, pamatojoties uz 19. pantā minētajiem apsekojumiem vai citiem pierādījumiem, tiek secināts, ka kaitīgā organisma izskaušana attiecīgajā norobežotajā teritorijā nav iespējama, mutatis mutandis piemēro 28. panta 2. punktu.

Ja tāda kaitīgā organisma, kas atbilst pirmajā daļā minētajiem kritērijiem, klātbūtne tiek oficiāli apstiprināta tādu augu, augu produktu vai citu objektu sūtījumā, kurš ievests vai pārvietots dalībvalsts teritorijā, minētā dalībvalsts veic nepieciešamos pasākumus, lai novērstu minētā kaitīgā organisma iekļūšanu, ieviešanos un izplatīšanos Savienības teritorijā.

Ja dalībvalstij ir radušās aizdomas par tāda kaitīgā organisma klātbūtni tās teritorijā, kas atbilst pirmajā daļā minētajiem kritērijiem, mutatis mutandis piemēro 10. pantu.

Kamēr nav saņemts oficiāls apstiprinājums par minētā kaitīgā organisma klātbūtni, dalībvalsts attiecīgā gadījumā veic fitosanitāros pasākumus, lai mazinātu tā izplatīšanās risku.

2. Pēc 1. punktā minēto pasākumu veikšanas dalībvalsts izvērtē, vai attiecīgais kaitīgais organisms atbilst I pielikuma 1. iedaļā paredzētajiem kritērijiem attiecībā uz karantīnas organismiem.

3. Attiecīgā dalībvalsts paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par 1. punktā minētā kaitīgā organisma klātbūtni. Tāpat tā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par minētajā punktā minēto novērtējumu, veiktajiem pasākumiem un minēto pasākumu pamatā esošajiem pierādījumiem.

Tā divu gadu laikā no minētā kaitīgā organisma klātbūtnes oficiālās apstiprināšanas Komisijai paziņo 2. punktā minētā novērtējuma rezultātus.

Paziņojumus par minētā kaitīgā organisma klātbūtni iesniedz, izmantojot 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu.

30. pants

Savienības pasākumi attiecībā uz kaitīgajiem organismiem, kas nav iekļauti sarakstā kā Savienības karantīnas organismi

1. Ja Komisija saņem 29. panta 3. punkta pirmajā daļā minēto paziņojumu vai tās rīcībā ir citi pierādījumi par Savienības karantīnas organismu sarakstā neiekļauta kaitīgā organisma klātbūtni vai tūlītējiem draudiem par tā iekļūšanu vai izplatīšanos Savienības teritorijā, un tā uzskata, ka minētais kaitīgais organisms varētu atbilst nosacījumiem iekļaušanai minētajā sarakstā, tā nekavējoties izvērtē, vai attiecībā uz Savienības teritoriju minētais kaitīgais organisms atbilst I pielikuma 3. iedaļas 2. apakšiedaļā noteiktajiem kritērijiem.

Ja Komisija secina, ka minētie kritēriji ir izpildīti, tā ar īstenošanas aktiem nekavējoties pieņem pasākumus uz noteiktu laiku attiecībā uz minētā kaitīgā organisma radītajiem riskiem. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Ar minētajiem pasākumiem konkrēti attiecībā uz katru attiecīgo kaitīgo organismu vajadzības gadījumā īsteno vienu vai vairākus no 28. panta 1. punkta pirmās daļas a) līdz g) apakšpunktā minētajiem noteikumiem.

2. Pēc 1. punktā minēto pasākumu veikšanas Komisija izvērtē, vai attiecīgais kaitīgais organisms attiecībā uz Savienības teritoriju atbilst I pielikuma 1. iedaļā paredzētajiem kritērijiem attiecībā uz karantīnas organismiem.

3. Ja, pamatojoties uz 19. un 22. pantā minētajiem apsekojumiem vai citiem pierādījumiem, tiek secināts, ka attiecīgā kaitīgā organisma izskaušana norobežotajā teritorijā nav iespējama, ar šā panta 1. punkta otrajā daļā minētajiem īstenošanas aktiem var noteikt pasākumus, kuru mērķis ir ierobežot tā izplatību.

4. Ja tiek secināts, ka ir nepieciešams veikt profilaktiskos pasākumus teritorijās, kas atrodas ārpus norobežotām teritorijām, lai aizsargātu Savienības teritorijas daļu, kurā attiecīgais kaitīgais organisms nav konstatēts, šādus pasākumus var noteikt ar 1. punktā minētajiem īstenošanas aktiem.

5. Šā panta 1., 3. un 4. punktā minētos pasākumus pieņem saskaņā ar II pielikumu, ņemot vērā konkrētos riskus, ko rada attiecīgie kaitīgie organismi, un vajadzību saskaņoti īstenot nepieciešamos riska mazināšanas pasākumus Savienības līmenī.

6. Kamēr Komisija nav pieņēmusi attiecīgus pasākumus, attiecīgā dalībvalsts var turpināt piemērot pasākumus, kurus tā veikusi, ievērojot 29. pantu.

7. Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar nopietna kaitīgo organismu riska novēršanu Komisija saskaņā ar procedūru, kura minēta 107. panta 3. punktā, pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties. Minētos aktus pieņem saskaņā ar II pielikumu, ņemot vērā konkrētos riskus, ko rada attiecīgie kaitīgie organismi, un vajadzību saskaņoti īstenot nepieciešamos riska mazināšanas pasākumus Savienības līmenī.

8. Dalībvalstis, izmantojot 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu, paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm par gadījumiem, kad nav izpildīti pasākumi, kas pieņemti, ievērojot šo pantu, tādējādi radot šā panta 1. punktā minēto kaitīgo organismu izplatīšanās risku.

31. pants

Dalībvalstu pieņemtas stingrākas prasības

1. Dalībvalstis savā teritorijā var piemērot stingrākus pasākumus par tiem, kas pieņemti, ievērojot 28. panta 1., 2. un 3. punktu un 30. panta 1., 3. un 4. punktu, ja tie tiek veikti ar mērķi nodrošināt fitosanitāro aizsardzību un saskaņā ar principiem, kas izklāstīti II pielikuma 2. iedaļā.

Ar minētajiem stingrākajiem pasākumiem nenosaka un tie nerada nekādus aizliegumus vai ierobežojumus augu, augu produktu un citu objektu ievešanai vai pārvietošanai Savienības teritorijā un cauri Savienības teritorijai papildus aizliegumiem un ierobežojumiem, kas paredzēti 40. līdz 58. pantā un 71. līdz 102. pantā.

2. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par pasākumiem, ko tās veikušas saskaņā ar 1. punktu.

Dalībvalstis pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai un pārējām dalībvalstīm ikgadēju ziņojumu par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar 1. punktu.







3. iedaļa

Aizsargājamās zonas karantīnas organismi

32. pants

Aizsargājamo zonu atzīšana

1. Ja karantīnas organisms ir konstatēts Savienības teritorijā, bet nav konstatēts dalībvalsts teritorijā vai tās daļā un tas nav Savienības karantīnas organisms, Komisija – saņemot pieteikumu, ko minētā dalībvalsts iesniegusi, ievērojot 4. punktu – saskaņā ar 3. punktu var atzīt minēto teritoriju vai tās daļu par aizsargājamo zonu attiecībā uz minēto karantīnas organismu (“aizsargājamās zonas karantīnas organisms”).

2. Aizsargājamās zonas karantīnas organismu attiecīgajā aizsargājamā zonā neieved, nepārvieto, to tur netur, nepavairo, kā arī neizlaiž.

Aizsargājamās zonas karantīnas organismu ievešanai, pārvietošanai, turēšanai un pavairošanai aizsargājamajās zonās mutatis mutandis piemēro 8. pantu.

3. Komisija ar īstenošanas aktiem izveido aizsargājamo zonu un attiecīgo aizsargājamās zonas karantīnas organismu sarakstu. Šajā sarakstā iekļauj aizsargājamās zonas, kas atzītas saskaņā ar Direktīvas 2000/29/EK 2. panta 1. punkta h) apakšpunkta pirmo daļu, attiecīgos kaitīgos organismus, kas uzskaitīti Direktīvas 2000/29/EK I pielikuma B daļā un II pielikuma B daļā, un minētajiem karantīnas organismiem īpaši piešķirtos kodus.

Ja ir izpildīti šā panta 1. punktā paredzētie nosacījumi, Komisija ar īstenošanas aktiem, ar kuriem groza pirmajā daļā minēto īstenošanas aktu, var atzīt papildu aizsargājamās zonas.

Komisija var ar īstenošanas aktiem aizstāt šā punkta pirmajā daļā minēto īstenošanas aktu grozījumu konsolidēšanai.

Šajā punktā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Kopā ar 1. punktā minēto pieteikumu attiecīgā dalībvalsts iesniedz:

a) ierosinātās aizsargājamās zonas robežu aprakstu, tostarp kartes;

b) tādu apsekojumu rezultātus, kas apliecina, ka vismaz pēdējo trīs gadu laikā pirms pieteikuma iesniegšanas attiecīgais karantīnas organisms attiecīgajā teritorijā nav bijis konstatēts; un

c) pierādījumus, ka attiecīgais karantīnas organisms atbilst 3. pantā minētajiem nosacījumiem attiecībā uz ierosināto aizsargājamo zonu.

5. Šā panta 4. punktā b) apakšpunktā minētos apsekojumus veic tādā laikā un tik intensīvi, lai varētu konstatēt attiecīgā karantīnas organisma klātbūtni. To pamatā ir atzīti zinātniskie un tehniskie principi un tajos ņem vērā attiecīgos starptautiskos standartus.

Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina šo regulu, nosakot sīki izstrādātus noteikumus par minētajiem apsekojumiem. Minētos aktus pieņem saskaņā ar zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstību un piemērojamo starptautisko standartu izmaiņām.

6. Komisija var atzīt pagaidu aizsargājamās zonas. Šajā nolūkā mutatis mutandis piemēro 1. un 4. punktā un 5. punkta pirmajā daļā noteiktos nosacījumus. Atkāpjoties no 4. punkta b) apakšpunktā minētās prasības, apsekojumam ir jābūt veiktam vismaz viena gada laikposmā pirms pieteikuma iesniegšanas.

Pagaidu aizsargājamo zonu atzīst uz laikposmu, kas nav ilgāks par trim gadiem no atzīšanas brīža, un pēc trim gadiem atzīšana automātiski izbeidzas.

7. Dalībvalstis paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm un, publicējot informāciju kompetentās iestādes oficiālajā tīmekļa vietnē, informē profesionālos operatorus par aizsargājamo zonu robežām savā teritorijā, tostarp ar kartēm.

33. pants

Vispārīgie pienākumi attiecībā uz aizsargājamām zonām

1. Attiecībā uz aizsargājamo zonu 9. līdz 19. pantā izklāstītie pienākumi mutatis mutandis attiecas uz attiecīgās aizsargājamās zonas karantīnas organismu.

2. Augu, augu produktu vai citu objektu, kura izcelsme ir norobežotā teritorijā, kas izveidota aizsargājamā zonā, kura paredzēta attiecīgajam aizsargājamās zonas karantīnas organismam, nepārvieto no minētās norobežotās teritorijas uz minētās aizsargājamās zonas pārējo daļu vai uz citu aizsargājamo zonu, kas izveidota šim aizsargājamās zonas karantīnas organismam.

Atkāpjoties no pirmās daļas, minēto augu, augu produktu vai citu objektu no minētās norobežotās teritorijas var izvest, šķērsojot aizsargājamo zonu un izvedot ārpus attiecīgās aizsargājamās zonas tikai tad, ja tas tiek iesaiņots un pārvietots tādā veidā, lai neradītu risku, ka minētais aizsargājamās zonas karantīnas organisms varētu izplatīties minētajā aizsargājamajā zonā.

3. Aizsargājamajā zonā izveidotās norobežotās teritorijas un izskaušanas pasākumus, kas minētajās teritorijās veikti, ievērojot 17., 18. un 19. pantu, nekavējoties paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

34. pants

Aizsargājamās zonas karantīnas organismu apsekojumi

1. Kompetentā iestāde veic ikgadējus katras aizsargājamās zonas apsekojumus saistībā ar attiecīgā aizsargājamās zonas karantīnas organisma klātbūtni. 22. panta 2. punktu mutatis mutandis piemēro minētajiem apsekojumiem.

Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina šo regulu, nosakot sīki izstrādātus noteikumus par minēto apsekojumu sagatavošanu un saturu.

2. Dalībvalstis katru gadu līdz 30. aprīlim paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm iepriekšējā kalendārajā gadā veikto 1. punktā minēto apsekojumu rezultātus.

35. pants

Aizsargājamo zonu lieluma mainīšana un statusa atzīšanas atsaukšana

1. Komisija var mainīt aizsargājamās zonas lielumu, pamatojoties uz tādas dalībvalsts pieteikumu, kuras teritorija ir skarta.

Ja minētās izmaiņas attiecas uz aizsargājamās zonas paplašināšanu, mutatis mutandis piemēro 32. pantu.

2. Komisija, pamatojoties uz 1. punktā minēto dalībvalsts pieteikumu, atceļ aizsargājamās zonas statusu vai samazina šīs zonas lielumu.

3. Komisija atceļ aizsargājamās zonas statusu, ja 34. pantā minētie apsekojumi nav veikti saskaņā ar minēto pantu.

4. Komisija atceļ aizsargājamās zonas statusu, ja minētajā zonā ir konstatēta attiecīgā aizsargājamās zonas karantīnas organisma klātbūtne un ir izpildīts viens no šiem nosacījumiem:

a) trīs mēnešu laikā pēc oficiālas minētā kaitīgā organisma klātbūtnes apstiprināšanas nav izveidota norobežota teritorija saskaņā ar 33. panta 1. punktu;

b) izskaušanas pasākumi, kas, ievērojot 33. panta 1. punktu, veikti norobežotajā teritorijā, nav bijuši veiksmīgi 24 mēnešu laikā pēc oficiālas minētā kaitīgā organisma klātbūtnes apstiprināšanas vai laikposmā, kas pārsniedz 24 mēnešus, ja to pamato ar kaitīgā organisma bioloģiskajām īpašībām un ja minētais laikposms ir noteikts īstenošanas aktā, kas pieņemts, ievērojot 32. panta 3. punktu;

c) Komisijas rīcībā esošā informācija liecina, ka attiecībā uz pasākumiem, kas, piemērojot 33. panta 1. punktu, veicami saskaņā ar 17., 18. un 19. pantu, pēc attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtnes konstatēšanas attiecīgajā aizsargājamā zonā ir pieļauta rupja nolaidība.

5. Komisija atceļ aizsargājamās zonas statusu vai samazina tās lielumu saskaņā ar šā panta 2., 3. vai 4. punktu, ar īstenošanas aktu grozot 32. panta 3. punktā minēto īstenošanas aktu. Minēto īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.







III NODAĻA

Savienībā reglamentēti nekarantīnas organismi

36. pants

Savienībā reglamentētu nekarantīnas organismu definīcija

Kaitīgais organisms ir “Savienībā reglamentēts nekarantīnas organisms”, ja tas atbilst visiem šiem nosacījumiem un ir iekļauts 37. pantā minētajā sarakstā:

a) tā identitāte ir noteikta saskaņā ar I pielikuma 4. iedaļas 1. punktu;

b) tas ir konstatēts Savienības teritorijā;

c) tas nav Savienības karantīnas organisms vai kaitīgais organisms, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu;

d) to pārnes galvenokārt ar konkrētiem stādāmiem augiem saskaņā ar I pielikuma 4. iedaļas 2. punktu;

e) to klātbūtnei uz minētajiem stādāmajiem augiem ir nepieņemama ekonomiska ietekme uz šo stādāmo augu paredzēto izmantojumu saskaņā ar I pielikuma 4. iedaļas 3. punktu;

f) ir pieejami izpildāmi un iedarbīgi pasākumi, lai novērstu šā kaitīgā organisma klātbūtni uz attiecīgajiem stādāmajiem augiem.

37. pants

Aizliegums ievest un pārvietot Savienībā reglamentētus nekarantīnas organismus ar stādāmajiem augiem

1. Profesionālie operatori Savienības teritorijā neieved vai nepārvieto 2. punktā minētajā sarakstā iekļautu Savienībā reglamentētu nekarantīnas organismu, kas atrodas stādāmajos augos, ar kuru starpniecību tas tiek pārnests.

Šā punkta pirmajā daļā noteikto aizliegumu nepiemēro šādos gadījumos:

a) stādāmo augu pārvietošana attiecīgā profesionālā operatora īpašumā vai no vienā tā īpašuma uz citu;

b) stādāmo augu pārvietošana to dezinfekcijas nolūkā.

2. Komisija ar īstenošanas aktu izveido sarakstu, kurā iekļauti Savienībā reglamentēti nekarantīnas organismi un konkrētie stādāmie augi, kā minēts 36. panta d) punktā, un vajadzības gadījumā norādītas šā panta 7. punktā minētās kategorijas un šā panta 8. punktā minētie sliekšņi.

3. Šā panta 2. punktā minētajā sarakstā iekļauj kaitīgos organismus un attiecīgos stādāmos augus, kas norādīti šādos noteikumos:

a) Direktīvas 2000/29/EK II pielikuma A daļas II iedaļā;

b) Direktīvas 66/402/EEK I pielikuma 3. un 6. punkts un II pielikuma 3. punktā;

c) Direktīvas 68/193/EEK I pielikumā;

d) akti, kas pieņemti, ievērojot Padomes Direktīvas 98/56/EK ( 2 ) 5. panta 5. punktu;

e) Direktīvas 2002/55/EK II pielikumā;

f) Direktīvas 2002/56/EK I pielikumā un II pielikuma B punktā un aktos, kas pieņemti, ievērojot minētās direktīvas 18. panta c) punktu;

g) Direktīvas 2002/57/EK I pielikuma 4. punktā un II pielikuma 5. punktā;

h) aktos, kas pieņemti, ievērojot Direktīvas 2008/72/EK 4. pantu; un

i) aktos, kas pieņemti, ievērojot Direktīvas 2008/90/EK 4. pantu.

Minētajā sarakstā neiekļauj kaitīgos organismus, kas uzskaitīti Direktīvas 2000/29/EK I pielikumā un II pielikuma A daļas I iedaļā un B daļā un kas iekļauti sarakstā kā Savienības karantīnas organismi, ievērojot šīs regulas 5. panta 2. punktu, kā arī kaitīgos organismus, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot šīs regulas 30. panta 1. punktu.

4. Vajadzības gadījumā Komisija ar īstenošanas aktu nosaka šīs regulas 36. panta f) punktā minētos pasākumus, ar ko novērš Savienības regulētu nekarantīnas organismu klātbūtni uz attiecīgajiem stādāmajiem augiem. Minētie pasākumi vajadzības gadījumā attiecas uz minēto augu ievešanu un pārvietošanu Savienībā. Minētos pasākumus pieņem saskaņā ar šīs regulas II pielikuma 2. iedaļā minētajiem principiem. Minētos pasākumus piemēro, neskarot pasākumus, kas pieņemti, ievērojot Direktīvas 66/401/EEK, 66/402/EEK, 68/193/EEK un 98/56/EK, Padomes Direktīvu 1999/105/EK ( 3 ) un Direktīvas 2002/54/EK, 2002/55/EK, 2002/56/EK, 2002/57/EK, 2008/72/EK un 2008/90/EK.

5. Komisija var ar īstenošanas aktiem grozīt šā panta 2. un 4. punktā minētos īstenošanas aktus, ja novērtējuma rezultāti liecina, ka:

a) kaitīgais organisms, kas nav iekļauts šā panta 2. punktā minētā īstenošanas akta sarakstā, atbilst 36. pantā minētajiem nosacījumiem;

b) kaitīgais organisms, kas ir norādīts šā panta 2. punktā minētajā īstenošanas aktā, vairs neatbilst vienam vai vairākiem no 36. pantā minētajiem nosacījumiem;

c) minētajā sarakstā nepieciešami grozījumi attiecībā uz šā panta 7. punktā minētajām kategorijām vai 8. punktā minētajiem sliekšņiem; vai

d) ir jāveic grozījumi pasākumos, kas pieņemti, ievērojot 4. punktu.

Komisija nodrošina, lai minētais novērtējums nekavējoties būtu pieejams dalībvalstīm.

Komisija var ar īstenošanas aktiem grozījumu konsolidēšanas nolūkā aizstāt šā panta 2. un 4. punktā minētos īstenošanas aktus.

6. Šā panta 2., 4. un 5. punktā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

7. Ja 36. panta e) punkts tiek izpildīts tikai attiecībā uz vienu vai vairākām kategorijām –pirmsbāzes, bāzes vai sertificētais materiāls, sēklas vai sēklas kartupeļi, vai standarta vai CAC materiāls vai sēklas, kas minētas Direktīvās 66/401/EEK, 66/402/EEK, 68/193/EEK, 2002/54/EK, 2002/55/EK, 2002/56/EK, 2002/57/EK, 2008/72/EK un 2008/90/EK, – šīs kategorijas iekļauj šā panta 2. punktā minētajā sarakstā, nosakot, ka šā panta 1. punktā paredzēto ievešanas vai pārvietošanas aizliegumu piemēro tikai šīm kategorijām.

8. Ja 36. panta e) punkts tiek izpildīts tikai tad, ja attiecīgā kaitīgā organisma klātbūtne pārsniedz noteiktu slieksni, kas ir lielāks par nulli; minēto slieksni nosaka šā panta 2. punktā minētajā sarakstā, norādot, ka šā panta 1. punktā paredzēto ievešanas un pārvietošanas aizliegumu piemēro tikai virs minētā sliekšņa.

Šādu slieksni var noteikt tikai tad, ja ir izpildīti abi šie nosacījumi:

a) profesionālie operatori spēj nodrošināt, lai minētā Savienībā reglamentētā nekarantīnas organisma sastopamība minētajos stādāmajos augos nepārsniegtu minēto slieksni;

b) ir iespējams pārliecināties, vai minētais slieksnis nav pārsniegts minēto stādāmo augu partijās.

Piemēro II pielikuma 2. iedaļā noteiktos kaitīgo organismu radīto risku pārvaldības principus.

9. Šīs regulas 31. panta noteikumus mutatis mutandis piemēro pasākumiem, kas dalībvalstīm jāveic saistībā ar reglamentētiem nekarantīnas organismiem un attiecīgajiem stādāmajiem augiem.

38. pants

I pielikuma 4. iedaļas grozīšana

Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem groza I pielikuma 4. iedaļu, lai tos pielāgotu zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstībai un attiecīgo starptautisko standartu izmaiņām.

39. pants

Savienībā reglamentēti nekarantīnas organismi, ko izmanto zinātniskiem vai izglītības mērķiem, izmēģinājumos, šķirņu veidošanā, selekcijā vai izstādēs

Šīs regulas 37. pantā paredzētais aizliegums neattiecas uz Savienībā reglamentētiem nekarantīnas organismiem, kas atrodas stādāmajos augos, kurus izmanto zinātniskiem vai izglītības mērķiem, izmēģinājumos, šķirņu veidošanā, selekcijā vai izstādēs.







IV NODAĻA

Ar augiem, augu produktiem un citiem objektiem saistīti pasākumi







1. iedaļa

Pasākumi, kas attiecas uz visu Savienības teritoriju

40. pants

Aizliegums augu, augu produktu un citu objektu ievešanai Savienības teritorijā

1. Konkrētus augus, augu produktus vai citus objektus neieved Savienības teritorijā, ja to izcelsme ir visās vai konkrētās trešās valstīs vai teritorijās.

2. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sarakstu, kurā ietver augus, augu produktus un citus objektus, kas minēti 1. punktā un kurus aizliegts ievest Savienības teritorijā, kā arī trešās valstis, trešo valstu grupu vai trešo valstu konkrētas teritorijas, uz kurām attiecas šis aizliegums.

Pirmajā no minētajiem īstenošanas aktiem iekļauj augus, augu produktus un citus objektus, kā arī to izcelsmes valstis, kā uzskaitīts Direktīvas 2000/29/EK III pielikuma A daļā.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar šīs regulas 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Ar minētajiem īstenošanas aktiem izveidotajā sarakstā augus, augu produktus un citus objektus identificē arī pēc to attiecīgā koda saskaņā ar klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā, kā noteikts Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ( 4 ) (“KN kods”), ja minētais kods ir pieejams. Papildus norāda citus kodus, kas noteikti Savienības tiesību aktos, ja tie sīkāk precizē piemērojamo KN kodu konkrētam augam, augu produktam vai citam objektam.

3. Ja augs, augu produkts vai cits objekts, kura izcelsme ir trešā valstī vai kuru nosūta no trešās valsts, rada nepieņemama līmeņa kaitīgā organisma risku tāpēc, ka tajā, iespējams, ir Savienības karantīnas organisms, un ja minēto kaitīgā organisma risku nav iespējams samazināt līdz pieņemamam līmenim, piemērojot vienu vai vairākus no pasākumiem, kas paredzēti II pielikuma 1. iedaļas 2. un 3. punktā, Komisija attiecīgi groza 2. punktā minēto īstenošanas aktu, lai tajā iekļautu minēto augu, augu produktu vai citu objektu un attiecīgās trešās valstis, trešo valstu grupas vai konkrētas trešo valstu teritorijas.

Ja minētajā īstenošanas aktā iekļautais augs, augu produkts vai cits objekts nerada nepieņemama līmeņa kaitīgā organisma risku vai rada šādu risku, taču to var samazināt līdz pieņemamam līmenim, piemērojot vienu vai vairākus no pasākumiem, kas paredzēti II pielikuma 1. iedaļas 2. un 3. punktā, Komisija minēto īstenošanas aktu attiecīgi groza.

Minētā kaitīgā organisma riska pieņemamības līmeni novērtē saskaņā ar principiem, kas noteikti II pielikuma 2. iedaļā, vajadzības gadījumā attiecībā uz vienu vai vairākām konkrētām trešām valstīm.

Minētos grozījumus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar nopietna kaitīgo organismu riska novēršanu, Komisija saskaņā ar procedūru, kura minēta 107. panta 3. punktā, šos grozījumus pieņem ar īstenošanas aktiem, kas jāpiemēro nekavējoties.

4. Ja Savienības teritorijā ir ievesti augi, augu produkti vai citi objekti, tādējādi pārkāpjot 1. punkta noteikumus, attiecīgās dalībvalstis izmanto 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu, lai paziņotu par to Komisijai un citām dalībvalstīm.

Minēto paziņojumu nosūta arī trešai valstij, no kuras šie augi, augu produkti vai citi objekti ievesti Savienības teritorijā.

41. pants

Augi, augu produkti un citi objekti, uz kuriem attiecas īpašas un līdzvērtīgas prasības

1. Konkrētus augus, augu produktus vai citus objektus var ievest vai pārvietot Savienības teritorijā tikai tad, ja ir izpildītas īpašas prasības vai līdzvērtīgas prasības. Minēto augu, augu produktu vai citu objektu izcelsme var būt trešās valstīs vai Savienības teritorijā.

2. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sarakstu, kurā ietver augus, augu produktus un citus objektus un to atbilstošās īpašās prasības, kā minēts 1. punktā. Minētajā sarakstā attiecīgā gadījumā iekļauj attiecīgās trešās valstis, trešo valstu grupas vai konkrētas trešo valstu teritorijas.

Pirmajā no minētajiem īstenošanas aktiem iekļauj augus, augu produktus un citus objektus, īpašās prasības un attiecīgā gadījumā to izcelsmes trešo valsti, kā uzskaitīts Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma A daļā.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar šīs regulas 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Ar minētajiem īstenošanas aktiem izveidotajā sarakstā šos augus, augu produktus un citus objektus identificē arī pēc to attiecīgā KN koda, ja minētais kods ir pieejams. Papildus norāda citus kodus, kas noteikti Savienības tiesību aktos, ja tie sīkāk precizē piemērojamo KN kodu konkrētam augam, augu produktam vai citam objektam.

3. Ja augs, augu produkts vai cits objekts rada nepieņemama līmeņa kaitīgo organismu risku tāpēc, ka tajā, iespējams, ir Savienības karantīnas organisms, un ja minēto kaitīgā organisma risku ir iespējams samazināt līdz pieņemamam līmenim, piemērojot vienu vai vairākus no pasākumiem, kas paredzēti II pielikuma 1. iedaļas 2. un 3. punktā, Komisija groza 2. punktā minēto īstenošanas aktu, lai iekļautu tajā šo augu, augu produktu vai citu objektu un tam piemērojamos pasākumus. Minētie pasākumi un 2. punktā minētās prasības ir “īpašas prasības”.

Šā panta pirmajā daļā minētie pasākumi var būt kā īpašas prasības, kas saskaņā ar 44. panta 1. punktu pieņemtas attiecībā uz konkrētu augu, augu produktu vai citu objektu ievešanu Savienības teritorijā un ir līdzvērtīgas īpašajām prasībām attiecībā uz minēto augu, augu produktu vai citu objektu ievešanu un pārvietošanu Savienības teritorijā (“līdzvērtīgas prasības”).

Ja minētajā īstenošanas aktā iekļautais augs, augu produkts vai cits objekts nerada nepieņemama līmeņa kaitīgo organismu risku vai rada šādu risku, taču minēto risku nevar samazināt līdz pieņemamam līmenim, nosakot īpašās prasības, Komisija minēto īstenošanas aktu attiecīgi groza, svītrojot minēto augu, augu produktu vai citu objektu no saraksta vai iekļaujot to 40. panta 2. punktā minētajā sarakstā.

Minētā kaitīgo organismu riska pieņemamības līmeni novērtē un pasākumus šā riska samazināšanai pieņem saskaņā ar principiem, kas noteikti II pielikuma 2. iedaļā, attiecīgā gadījumā attiecībā uz vienu vai vairākām konkrētām trešām valstīm vai to daļām.

Minētos grozījumus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar nopietna kaitīgo organismu riska novēršanu, Komisija saskaņā ar 107. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties.

▼M1

4. Ja Savienības teritorijā ir ievesti vai pārvietoti augi, augu produkti vai citi objekti, tādējādi pārkāpjot šā panta 1. punktu, dalībvalstis pieņem nepieciešamos pasākumus, kā minēts Regulas ►C1 (ES) 2017/625 ◄ 66. panta 3. punktā, un, izmantojot 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu, informē Komisiju un citas dalībvalstis.

Attiecīgā gadījumā minēto paziņojumu nosūta arī trešai valstij, no kuras šie augi, augu produkti vai citi objekti tika ievesti Savienības teritorijā.

▼B

42. pants

Uz sākotnējā novērtējuma pamata noteikti ierobežojumi augsta riska augu, augu produktu un citu objektu ievešanai Savienības teritorijā

1. Augs, augu produkts vai cits objekts, kura izcelsme ir kādā trešā valstī un kurš nav iekļauts sarakstā saskaņā ar 40. pantu, vai uz ko netiek pietiekami attiecinātas 41. pantā iekļautās prasības, vai kam nepiemēro 49. pantā noteiktos pagaidu pasākumus un kas, pamatojoties uz sākotnējo novērtējumu, rada nepieņemama līmeņa kaitīgo organismu risku Savienības teritorijai, ir “augsta riska augs”, “augsta riska augu produkts” vai “augsta riska citu objekts” (“augsta riska augi, augu produkti vai citi objekti”).

Minētajā sākotnējā novērtējumā attiecībā uz augu, augu produktu vai citu objektu attiecīgi ņem vērā III pielikumā noteiktos kritērijus.

2. Augsta riska augus, augu produktus vai citus objektus, kas iekļauti 3. punktā minētā īstenošanas akta sarakstā, neieved Savienības teritorijā no tās izcelsmes trešajām valstīm, trešo valstu grupām vai konkrētām trešo valstu teritorijām, uz kurām attiecina minēto sarakstu.

3. Komisija pieņem īstenošanas aktus, tajos provizoriski, kamēr tiek sagatavots 4. punktā minētais riska novērtējums, attiecīgā taksonomiskā līmenī uzskaitot augsta riska augus, augu produktus vai citus objektus, kas minēti 1. punktā, un attiecīgā gadījumā attiecīgās trešās valstis, trešo valstu grupu vai konkrētas trešo valstu teritorijas.

Pirmo no minētajiem īstenošanas aktiem pieņem līdz 2018. gada 14. decembrim.

Ar minētajiem īstenošanas aktiem izveidotajā sarakstā attiecīgā gadījumā minētos augus, augu produktus un citus objektus identificē arī pēc to attiecīgā KN koda, ja minētais kods ir pieejams. Papildus norāda citus kodus, kas noteikti Savienības tiesību aktos, ja tie sīkāk precizē piemērojamo KN kodu konkrētam augam, augu produktam vai citam objektam.

4. Ja, pamatojoties uz riska novērtējumu, tiek secināts, ka augs, augu produkts vai cits objekts, kura izcelsme ir attiecīgajā trešā valstī, trešo valstu grupā vai konkrētā trešās valsts teritorijā, kas minēts 2. punktā, taksonomiskajā līmenī, kā uzskaitīts 3. punktā paredzētajā īstenošanas aktā vai zemāk par minēto līmeni nerada nepieņemama līmeņa risku ar to, ka tajā, iespējams, ir Savienības karantīnas organisms, Komisija pieņem īstenošanas aktu, svītrojot minēto augu, augu produktu vai citu objektu no saraksta, kas minēts attiecīgajā punktā saistībā ar attiecīgajām trešām valstīm.

Ja, pamatojoties uz riska novērtējumu, tiek secināts, ka kāds augs, augu produkts vai cits objekts, kura izcelsme ir attiecīgajā trešā valstī, trešo valstu grupā vai konkrētā trešās valsts teritorijā, kas minēta 2. punktā, rada nepieņemama līmeņa risku ar to, ka tajā, iespējams, ir Savienības karantīnas organisms, un ja minēto kaitīgā organisma risku nevar samazināt līdz pieņemamam līmenim, piemērojot vienu vai vairākus II pielikuma 1. iedaļas 2. un 3. punktā paredzētos pasākumus, Komisija pieņem īstenošanas aktu, svītrojot minēto augu, augu produktu vai citu objektu, kā arī attiecīgās trešās valstis no 2. punktā minētā saraksta, un pievieno tās 40. pantā minētajam sarakstam.

Ja, pamatojoties uz riska novērtējumu, tiek secināts, ka kāds augs, augu produkts vai cits objekts, kura izcelsme ir attiecīgajā trešā valstī, trešo valstu grupā vai konkrētā trešās valsts teritorijā, kā minēts 2. punktā, rada nepieņemamu risku, taču minēto risku var samazināt līdz pieņemamam līmenim, piemērojot vienu vai vairākus no pasākumiem, kas paredzēti II pielikuma 1. iedaļas 2. un 3. punktā, Komisija pieņem īstenošanas aktu, svītrojot minēto augu, augu produktu vai citu objektu un attiecīgo trešo valsti, trešo valstu grupu vai konkrēto trešās valsts teritoriju no 2. punktā minētā saraksta, un pievieno tās 41. pantā minētajam sarakstam.

5. Ar noteikumu, ka pastāv pieprasījums importēt augus, augu produktus vai citus objektus, kas uzskaitīti 3. punktā paredzētajā īstenošanas aktā, 4. punktā minēto riska novērtējumu veic piemērotā un saprātīgā termiņā.

Atkarībā no gadījuma minētais novērtējums var attiekties tikai uz augiem, augu produktiem vai citiem objektiem no konkrētas trešās valsts, kura ir to izcelsmes vieta vai no kuras tie nosūtīti, vai no trešo valstu grupas, kuras ir to izcelsmes vieta vai no kurām tie nosūtīti.

6. Komisija var ar īstenošanas aktiem paredzēt konkrētus noteikumus attiecībā uz procedūru, kas jāievēro, lai veiktu 4. punktā minēto riska novērtējumu.

7. Šā panta 3., 4. un 6. punktā minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

43. pants

Konkrēti importa nosacījumi koksnes iepakojamā materiāla ievešanai Savienības teritorijā

1. Neskatoties uz to, vai koksnes iepakojamais materiāls tiek vai netiek faktiski izmantots visādu objektu pārvadāšanai, to Savienības teritorijā ieved tikai tad, ja tiek izpildītas visas šīs prasības:

a) tam veikta viena vai vairākas apstiprinātās apstrādes un tas atbilst piemērojamajām prasībām, kas norādītas Fitosanitāro pasākumu starptautiskā standarta Nr. 15 “Starptautiskajā tirdzniecībā izmantotā koksnes iepakojamā materiāla reglamentācija” (“ISPM 15”) 1. pielikumā;

b) tas ir marķēts ar ISPM 15 2. pielikumā norādīto marķējumu, apliecinot, ka tam ir veiktas a) apakšpunktā minētās apstrādes.

Šo punktu nepiemēro koksnes iepakojamajam materiālam, uz kuru attiecas ISPM 15 paredzētie izņēmumi.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem groza šā panta 1. punktā noteiktās prasības, lai ņemtu vērā starptautisko standartu, jo īpaši ISPM 15, izmaiņas.

Ar minētajiem deleģētajiem aktiem var arī noteikt, ka tāds koksnes iepakojamais materiāls, uz ko neattiecas ISPM15 paredzētie izņēmumi, tiek atbrīvots no šā panta 1. punkta prasībām vai uz to attiecas mazāk stingri noteikumi.

44. pants

Līdzvērtīgu prasību noteikšana

1. Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka minētās līdzvērtīgās prasības pēc konkrētas trešās valsts pieprasījuma, ja ir izpildīti abi šie nosacījumi:

a) attiecīgā trešā valsts, tās oficiālā kontrolē piemērojot vienu vai vairākus no konkrētajiem pasākumiem, nodrošina fitosanitārās aizsardzības līmeni, kas ir līdzvērtīgs īpašajām prasībām attiecībā uz augu, augu produktu un citu objektu pārvietošanu Savienības teritorijā;

b) attiecīgā trešā valsts apliecina Komisijai, ka, veicot a) apakšpunktā minētos konkrētos pasākumus, var panākt minētajā punktā paredzēto fitosanitāro aizsardzības līmeni.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punkta minēto pārbaudes procedūru.

▼M1

2. Attiecīgā gadījumā Komisija attiecīgajā trešā valstī veic izmeklēšanu saskaņā ar Regulas ►C1 (ES) 2017/625 ◄ 120. pantu, lai pārliecinātos, vai ir izpildīti šā panta 1. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētie nosacījumi.

▼B

45. pants

Informācija, kas sniedzama ceļotājiem un personām, kas izmanto pasta pakalpojumus

1. Dalībvalstis, jūras ostas, lidostas un starptautiskie pārvadātāji pasažieriem dara pieejamu informāciju par aizliegumiem, kas minēti 40. panta 2. punktā, prasībām, kas minētas 41. panta 2. punktā un 42. panta 3. punktā, un izņēmumiem, kas minēti 75. panta 2. punktā, attiecībā uz augu, augu produktu un citu objektu ievešanu Savienības teritorijā.

Tās sniedz minēto informāciju plakātos vai brošūrās un attiecīgā gadījumā savās tīmekļa vietnēs.

Pasta pakalpojumu sniedzēji un profesionāli operatori, kas iesaistīti tirdzniecībā ar distances līgumiem, saviem klientiem arī vismaz internetā dara pieejamu minēto informāciju par pirmajā daļā minētajiem augiem, augu produktiem un citiem objektiem.

Komisija var ar īstenošanas aktiem noteikt kārtību, kādā noformējami un izmantojami minētie plakāti un brošūras. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

2. Dalībvalstis pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai ziņojumu, kurā apkopota informācija, kas sniegta, ievērojot šo pantu.

46. pants

Atbrīvojums no pierobežas zonām noteiktiem aizliegumiem un prasībām

1. Atkāpjoties no 40. panta 1. punkta, 41. panta 1. punkta un 42. panta 2. punkta, dalībvalstis var atļaut ievest Savienības teritorijā augus, augu produktus un citus objektus, kas atbilst visiem šiem nosacījumiem:

a) tie ir audzēti vai ražoti trešo valstu teritorijās, kas atrodas netālu no to sauszemes robežas ar dalībvalstīm (“trešās valsts pierobežas zonas”);

b) tie ievesti dalībvalstu teritorijās, kas atrodas tieši aiz minētās robežas (“dalībvalsts pierobežas zonas”);

c) tos dalībvalsts pierobežas zonās paredzēts apstrādāt tā, lai tiktu novērsts jebkāds kaitīgo organismu risks;

d) tos pārvietojot pierobežas zonā, netiek radīts Savienības karantīnas organismu vai kaitīgo organismu, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu, izplatīšanās risks.

Minētos augus, augu produktus un citus objektus ieved un pārvieto tikai dalībvalsts pierobežas zonās un tikai kompetentās iestādes oficiālā kontrolē.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina šo regulu, nosakot:

a) trešās valsts pierobežas zonu un dalībvalsts pierobežas zonu maksimālais platums, kas noteikts attiecībā uz konkrētajiem augiem, augu produktiem un citiem objektiem;

b) maksimālais attālums, kādā attiecīgos augus, augu produktus un citus objektus atļauts pārvietot trešās valsts pierobežas zonās un dalībvalsts pierobežas zonās, un

c) procedūras saistībā ar atļauju šā panta 1. punktā minētos augus, augu produktus un citus objektus ievest un pārvietot dalībvalsts pierobežas zonās.

Minētās zonas ir tik platas, lai nodrošinātu, ka šo augu, augu produktu un citu objektu ievešana un pārvietošana Savienības teritorijā nerada kaitīgo organismu riskus Savienības teritorijai vai tās daļām.

3. Komisija var ar īstenošanas aktiem paredzēt īpašus nosacījumus vai pasākumus saistībā ar konkrētu augu, augu produktu un citu objektu ievešanu dalībvalsts pierobežas zonās un noteikt konkrētas trešās valstis, uz kurām šis pants attiecas.

Minētos aktus pieņem saskaņā ar II pielikumu, attiecīgā gadījumā ņemot vērā zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstību un starptautisko standartu izmaiņas.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Ja dalībvalsts pierobežas zonās vai trešās valsts pierobežas zonās, pārkāpjot šā panta 1., 2. un 3. punktu, ir ievesti vai pārvietoti augi, augu produkti vai citi objekti, dalībvalstis, izmantojot 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu, paziņo par to Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

Minēto paziņojumu nosūta arī trešai valstij, no kuras šie augi, augu produkti vai citi objekti ievesti attiecīgajā pierobežas zonā.

47. pants

Fitosanitārajam tranzītam noteiktās prasības

1. Atkāpjoties no 40. panta 1. punkta, 41. panta 1. punkta, 42. panta 2. punkta, 72. panta 1. punkta un 73. panta, augus, augu produktus un citus objektus var ievest Savienības teritorijā un vest caur to uz trešo valsti vai nu tranzītā, vai ar pārkraušanu (“fitosanitārais tranzīts”), ja tie atbilst šādiem diviem nosacījumiem:

a) tiem ir pievienota deklarācija, kuru parakstījis profesionālais operators, kā kontrolē ir minētie augi, augu produkti un citi objekti, un kurā teikts, ka minētie augi, augu produkti vai citi objekti ir fitosanitārajā tranzītā;

b) tie ir iepakoti un tiek pārvietoti tādā veidā, ka laikā, kad tos ieved Savienības teritorijā un ved caur to, nepastāv Savienības karantīnas organismu vai kaitīgo organismu izplatīšanās risks.

2. Kompetentās iestādes aizliedz fitosanitāro tranzītu, ja attiecīgie augi, augu produkti vai citi objekti neatbilst vai pastāv pamatoti pierādījumi, ka tie neatbildīs 1. punktam.

48. pants

Augi, augu produkti un citi objekti, ko izmanto oficiālai testēšanai, zinātniskiem vai izglītības mērķiem, izmēģinājumos, šķirņu veidošanā vai selekcijā

1. Atkāpjoties no 40. panta 1. punkta, 41. panta 1. punkta un 42. panta 2. punkta, dalībvalstis var pēc pieprasījuma atļaut uz laiku savā teritorijā ievest un pārvietot augus, augu produktus un citus objektus, kas paredzēti izmantošanai oficiālai testēšanai, zinātniskiem vai izglītības mērķiem, izmēģinājumos, šķirņu veidošanā vai selekcijā.

Minēto atļauju attiecīgajai darbībai piešķir vienīgi tad, ja ir noteikti pienācīgi ierobežojumi, lai nodrošinātu, ka attiecīgo augu, augu produktu vai citu objektu klātbūtne neizraisa Savienības karantīnas organisma vai tāda kaitīgā organisma, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu, nepieļaujamu izplatīšanās risku, ņemot vērā attiecīgo kaitīgo organismu identitāti, bioloģiskās īpašības un izplatīšanās veidus, paredzētās darbības, mijiedarbību ar vidi un citus būtiskus faktorus, kas saistīti ar minēto augu, augu produktu vai citu objektu izraisīto kaitīgo organismu risku.

2. Ja tiek piešķirta atļauja saskaņā ar 1. punktu, tajā tiek iekļauti visi šie nosacījumi:

a) attiecīgie augi, augu produkti vai citi objekti ir jāglabā tādā vietā un saskaņā ar nosacījumiem, ko kompetentās iestādes atzinušas par piemērotām un kas minētas atļaujā;

b) ar minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem saistītās darbības jāveic karantīnas stacijā vai norobežošanas kompleksā, ko saskaņā ar 60. pantu nozīmējusi kompetentā iestāde un kas minēts atļaujā;

c) ar minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem saistītās darbības jāveic darbiniekiem, kuru zinātnisko un tehnisko kompetenci kompetentā iestāde ir atzinusi par piemērotu un kas minēta atļaujā;

d) minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem, kad tos ieved vai pārvieto Savienības teritorijā, jābūt pievienotai atļaujai.

3. Šā panta 1. punktā minētā atļauja attiecas tikai uz tādu apjomu un ilgumu, kas nepieciešams attiecīgās darbības veikšanai un nepārsniedz nozīmētās karantīnas stacijas vai norobežošanas kompleksa veiktspēju.

Tajā iekļauj ierobežojumus, kas nepieciešami, lai pienācīgi novērstu attiecīgo Savienības karantīnas organismu vai kaitīgo organismu, kam piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu, izplatīšanās risku.

4. Kompetentā iestāde pārrauga atbilstību 2. punktā minētajiem nosacījumiem un 3. punktā minētajiem ierobežojumiem un veic nepieciešamās darbības, ja minētie nosacījumi vai ierobežojumi netiek ievēroti.

Minētā darbība attiecīgā gadījumā ir 1. punktā minētās atļaujas atsaukšana.

5. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem papildina šo regulu, nosakot sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz:

a) tādas informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju, kas saistīta ar attiecīgo augu, augu produktu un citu objektu ievešanu un pārvietošanu Savienības teritorijā;

b) procedūrām un nosacījumiem šā panta 1. punktā minētās atļaujas piešķiršanai; un

c) prasībām atbilstības uzraudzīšanai un neatbilstības gadījumā veicamajām darbībām, kā minēts šā panta 4. punktā.

49. pants

Pagaidu pasākumi saistībā ar augiem, augu produktiem un citiem objektiem, kas varētu radīt nesen identificētus kaitīgo organismu riskus vai citus fitosanitāros riskus, par kuriem ir aizdomas

1. Komisija var ar īstenošanas aktiem pieņemt pagaidu pasākumus attiecībā uz augu, augu produktu un citu objektu ievešanu no trešām valstīm Savienības teritorijā un pārvietošanu tajā, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) augi, augu produkti vai citi objekti varētu radīt nesen identificētus kaitīgo organismu riskus, kas nav pienācīgi aptverti ar Savienības pasākumiem un kuri nav saistīti vai kurus pagaidām nevar saistīt ar Savienības karantīnas organismiem, kas norādīti sarakstā, vai ar kaitīgajiem organismiem, kuriem piemēro pasākumus, kas pieņemti, ievērojot 30. panta 1. punktu;

b) nav pietiekamas fitosanitārās pieredzes, piemēram, saistībā ar jaunām augu sugām vai izplatības ceļiem, attiecībā uz tādu attiecīgo augu, augu produktu un citu objektu tirdzniecību, kuru izcelsme ir attiecīgajā trešajā valstī vai kuri nosūtīti no minētajām trešām valstīm;

c) attiecībā uz minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem no minētajām trešām valstīm, nav veikts novērtējums par Savienības teritorijai radītajiem kaitīgo organismu riskiem, kas ir nesen identificēti.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

2. Šā panta 1. punktā minētos pagaidu pasākumus pieņem, ņemot vērā II pielikuma 2. iedaļu un IV pielikumu.

Ar tiem nodrošina, lai tiktu veikta viena vai vairākas no šādām darbībām, kas nepieciešamas attiecīgajā gadījumā:

a) ievešanas vietā sistemātiskas un intensīvas pārbaudes un paraugu ņemšana no katras Savienības teritorijā ievestās augu, augu produktu vai citu objektu partijas, un paraugu testēšana;

b) karantīnas periods karantīnas stacijā vai norobežošanas kompleksā, kā minēts 60. pantā, lai pārliecinātos, ka minētie augi, augu produkti vai citi objekti nerada nesen identificētu attiecīgo kaitīgo organismu risku;

c) aizliegums ievest minētos augus, augu produktus vai citus objektus Savienības teritorijā.

Otrās daļas a) un b) apakšpunktā minētajos gadījumos ar 1. punktā minēto īstenošanas aktu var noteikt arī konkrētus pasākumus, kas jāveic pirms minēto augu, augu produktu vai citu objektu ievešanas Savienības teritorijā.

3. Šā panta 1. punktā minētos pagaidu pasākumus veic piemērotā un saprātīgā laikposmā, kamēr saskaņā ar I pielikuma 1. iedaļu nav aprakstītas to kaitīgo organismu īpašības, kuri varētu būt saistīti ar minētajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem no minētajām trešām valstīm, un veikts pilns novērtējums par riskiem, ko izraisa šie kaitīgie organismi.

4. Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar nesen identificēta nopietna kaitīgo organismu riska novēršanu, Komisija saskaņā ar 107. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties. Minētos aktus pieņem saskaņā ar principiem, kas noteikti II pielikuma 2. iedaļā.

5. Atkāpjoties no pasākumiem, kas pieņemti, ievērojot šā panta 1. punktu, 48. pantu piemēro tādu augu, augu produktu un citu objektu ievešanai un pārvietošanai Savienības teritorijā, ko izmanto oficiālai testēšanai, zinātniskiem vai izglītības mērķiem, izmēģinājumos, šķirņu veidošanā vai selekcijā.

6. Katru gadu līdz 30. aprīlim dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm iesniedz ziņojumu par 2. punkta otrās daļas a) vai b) apakšpunktā minēto pasākumu piemērošanu iepriekšējā kalendārajā gadā.

Ja pēc 2. punkta otrās daļas a) vai b) apakšpunktā minēto pasākumu piemērošanas tiek konstatēts kaitīgais organisms, kas varētu radīt nesen identificētus kaitīgo organismu riskus, attiecīgā dalībvalsts par to paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

▼M1

Ja auga, augu produkta vai cita objekta ievešana Savienības teritorijā ir atteikta vai tā pārvietošana Savienības teritorijā ir aizliegta, jo attiecīgā dalībvalsts uzskata, ka ir pārkāpts šā panta 2. punkta otrās daļas c) apakšpunktā minētais aizliegums, šī dalībvalsts izmanto šīs regulas 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu, lai par to paziņotu Komisijai un pārējām dalībvalstīm. Attiecīgā gadījumā minētajā paziņojumā ietver informāciju par pasākumiem, ko minētā dalībvalsts veikusi saistībā ar attiecīgajiem augiem, augu produktiem vai citiem objektiem saskaņā ar Regulas ►C1 (ES) 2017/625 ◄ 66. panta 3. punktu.

▼B

Attiecīgā gadījumā informē arī trešo valsti, no kuras minētie augi, augu produkti vai citi objekti nosūtīti ievešanai Savienības teritorijā.

50. pants

Komisijas ziņojums par tādu pasākumu izpildi un efektivitāti, kuri ir saistīti ar importu Savienības teritorijā

Līdz 2021. gada 14. decembrim Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu par tādu pasākumu izpildi un efektivitāti, kuri ir saistīti ar importēšanu Savienības teritorijā, tostarp izmaksu un ieguvumu analīzi, un vajadzības gadījumā arī leģislatīvā akta priekšlikumu.

51. pants

III un IV pielikuma grozīšana

Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 105. pantu pieņemt deleģētos aktus, ar kuriem groza III un IV pielikumu, lai tos pielāgotu zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstībai un attiecīgo starptautisko standartu izmaiņām.

52. pants

Dalībvalstu pagaidu pasākumi attiecībā uz tūlītējiem draudiem

1. Ja kāda dalībvalsts uzskata, ka augu, augu produktu vai citu objektu ievešana un pārvietošana tās teritorijā no konkrētām trešām valstīm vai no konkrētām citām dalībvalstīm rada nepieņemamu kaitīgo organismu riska līmeni attiecībā uz Savienības karantīnas organisma vai kaitīgā organisma, kurš novērtēts kā tāds, kas atbilst nosacījumiem iekļaušanai Savienības karantīnas organismu sarakstā, iekļūšanu, ieviešanos un izplatīšanos un ja minēto risku nevar atbilstoši mazināt ar pasākumiem, kas minēti 17. panta 1. un 2. punktā, 18. panta 1. punktā, 19. panta 1. punktā, 28. panta 1. un 2. punktā, 29. panta 1. punktā, 30. panta 1. un 3. punktā, 40. panta 2. un 3. punktā, 41. panta 2. un 3. punktā, 42. panta 3. punktā, 49. panta 1. punktā un 53. pantā, tā rakstiski paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par Savienības pasākumiem, kuru veikšanu tā vēlētos, kopā ar paziņojumu iesniedzot tehnisku vai zinātnisku pamatojumu šiem pasākumiem.

2. Ja dalībvalsts uzskata, ka 1. punktā minētie Savienības pasākumi netiek vai nevar tikt veikti pietiekami savlaicīgi, lai mazinātu minētajā punktā minēto risku, tā var veikt pagaidu pasākumus, lai aizsargātu savu teritoriju no tūlītējiem draudiem. Šos pagaidu pasākumus un minēto pasākumu tehnisko pamatojumu nekavējoties dara zināmus Komisijai un pārējām dalībvalstīm.

3. Ja Komisija saņem 1. punktā minēto paziņojumu, tā nekavējoties novērtē, vai 1. punktā minētais risks ir atbilstoši mazināts ar pasākumiem, kas minēti 17. panta 1. un 2. punktā, 18. panta 1. punktā, 19. panta 1. punktā, 28. panta 1. un 2. punktā, 29. panta 1. punktā, 30. panta 1. un 3. punktā, 40. panta 2. un 3. punktā, 41. panta 2. un 3. punktā, 42. panta 3. punktā, 49. panta 1. punktā un 53. pantā, vai arī būtu jāpieņem kāds jauns pasākums, ievērojot minētos pantus.

4. Ja, pamatojoties uz 3. punktā minēto novērtējumu, Komisija secina, ka 1. punktā minētais risks netiek atbilstoši mazināts ar pagaidu pasākumiem, ko dalībvalsts veikusi, ievērojot 2. punktu, vai ka šie pasākumi ir nesamērīgi vai nepietiekami pamatoti, tā ar īstenošanas aktiem var nolemt šos pasākumus atcelt vai grozīt. Kamēr Komisija nav pieņēmusi šādu īstenošanas aktu, dalībvalsts var turpināt pieņemtos pasākumus.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.







2. iedaļa

Pasākumi attiecībā uz aizsargājamām zonām

53. pants

Aizliegums ievest augus, augu produktus un citus objektus aizsargājamās zonās

1. Konkrētus augus, augu produktus vai citus objektus, kuru izcelsme ir trešās valstīs vai Savienības teritorijā, neieved konkrētās aizsargājamajās zonās.

2. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sarakstu, kurā iekļauj augus, augu produktus un citus objektus, kas minēti 1. punktā un kurus aizliegts ievest konkrētās aizsargājamajās zonās. Pirmajā no minētajiem īstenošanas aktiem iekļauj augus, augu produktus un citus objektus un to attiecīgās aizsargājamās zonas, un attiecīgā gadījumā to izcelsmes valsti, kā uzskaitīts Direktīvas 2000/29/EK III pielikuma B daļā.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar šīs regulas 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Ar minētajiem īstenošanas aktiem izveidotajā sarakstā augus, augu produktus un citus objektus identificē arī pēc to attiecīgā KN koda, ja minētais kods ir pieejams. Papildus norāda citus kodus, kas noteikti Savienības tiesību aktos, gadījumā, kad tie sīkāk precizē piemērojamo KN kodu konkrētam augam, augu produktam vai citam objektam.

3. Ja augs, augu produkts vai cits objekts, kura izcelsmes vai nosūtīšana vieta atrodas ārpus attiecīgās aizsargājamās zonas, rada nepieņemama līmeņa kaitīgo organismu risku ar to, ka tajā, iespējams, ir attiecīgais aizsargājamās zonas karantīnas organisms, un ja šo risku nav iespējams samazināt līdz pieņemamam līmenim, piemērojot vienu vai vairākus no pasākumiem, kas paredzēti II pielikuma 1. iedaļas 2. un 3. punktā, Komisija attiecīgi groza 2. punktā minēto īstenošanas aktu, lai iekļautu tajā minēto augu, augu produktu vai citu objektu un attiecīgo aizsargājamo zonu vai zonas.

Ja minētajā īstenošanas aktā iekļauts augs, augu produkts vai cits objekts nerada nepieņemama līmeņa kaitīgā organisma risku vai rada šādu risku, taču to var samazināt līdz pieņemamam līmenim, piemērojot vienu vai vairākus no pasākumiem, kas paredzēti II pielikuma 1. iedaļas 2. un 3. punktā, Komisija minēto īstenošanas aktu attiecīgi groza.

Minētos grozījumus pieņem saskaņā ar 107. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Minētā kaitīgā organisma riska pieņemamības līmeni novērtē saskaņā ar principiem, kas noteikti II pielikuma 2. iedaļā.

Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar nopietna kaitīgo organismu riska novēršanu, Komisija saskaņā ar 107. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties.

4. Dalībvalstis izmanto 103. pantā minēto elektronisko paziņošanas sistēmu, lai informētu Komisiju un pārējās dalībvalstis par jebkādiem gadījumiem, kad augi, augu produkti vai citi objekti attiecīgajā aizsargājamā zonā ir ievesti vai pārvietoti, pārkāpjot aizliegumus, kas pieņemti, ievērojot šo pantu.

Attiecīgā gadījumā dalībvalstis vai Komisija informē trešo valsti, no kuras minētie augi, augu produkti vai citi objekti ievesti attiecīgajā aizsargājamā zonā.

54. pants

Augi, augu produkti un citi objekti, uz kuriem attiecas īpašas aizsargājamām zonām noteiktas prasības

1. Konkrētus augus, augu produktus vai citus objektus var ievest vai pārvietot konkrētās aizsargājamajās zonās tikai tad, ja ir izpildītas īpašas minēto aizsargājamo zonu prasības.

2. Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem sarakstu, kurā ietver augus, augu produktus un citus objektus, to attiecīgās aizsargājamās zonas un īpašās prasības. Pirmajā no minētajiem īstenošanas aktiem iekļauj augus, augu produktus un citus objektus, attiecīgās aizsargājamās zonas un atbilstošās īpašās aizsargājamo zonu prasības, kā uzskaitīts Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma B daļā.

Min