2000R1623 — LV — 01.01.2007 — 018.002

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1623/2000

(2000. gada 25. jūlijs),

ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Regulas (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju ieviešanai, attiecībā uz tirgus mehānismiem







EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopēju organizāciju ( 1 ) un jo īpaši tās 24., 25., 26., 33., 34., 35., 36. un 80. pantu, tā kā: (1) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļa izklāsta vispārīgos noteikumus par tirgus mehānismiem un attiecībā uz pārējo atsaucas uz sīki izstrādātiem ieviešanas noteikumiem, kas jāpieņem Komisijai. (2) Līdz šim šie noteikumi bija ietverti vairākās Kopienas regulās. Gan Kopienas uzņēmēju, gan par Kopienas noteikumu piemērošanu atbildīgo iestāžu interesēs visi šie noteikumi būtu jāapkopo vienā regulā. (3) Šajā Regulā jāiekļauj pašlaik spēkā esošie noteikumi, un tie jāpielāgo Regulas (EK) Nr. 1493/1999 jaunajām prasībām. Tomēr tie ir arī jāvienkāršo un jāsaskaņo, kā arī jānovērš daži trūkumi, lai nodrošinātu to, ka Kopienas noteikumi šajā jomā ir pilnīgi. Turklāt daži noteikumi būtu jāprecizē, lai nodrošinātu lielāku juridisko skaidrību, tos piemērojot. (4) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta a) apakšpunkts paredz atbalsta shēmu par vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas, kas gatavota no Kopienā audzētām vīnogām, izmantošanu vīnogu sulas vai citu no šīs sulas gatavotu pārtikas produktu ražošanā. (5) Būtu jāprecizē citi šādi pārtikas produkti. (6) Atbalsta shēmas ekonomiskais mērķis ir veicināt Kopienas izcelsmes izejvielu, nevis importēto izejvielu izmantošanu vīnogu sulas vai citu no šīs sulas gatavotu pārtikas produktu ražošanā. Atbalsts attiecīgi būtu jāpiešķir izejvielu izmantotājiem, t.i., pārstrādātājiem. (7) Būtu jānosaka, ka atbalstu piešķir tikai par izejvielām, kuru kvalitātes īpašības atbilst prasībām, ko nosaka vīnogu sulā pārstrādājamām izejvielām. Jo īpaši attiecīgi būtu jāprecizē, ka pārskatā norādīto vīnogu un vīnogu misas blīvumam 20 °C temperatūrā jābūt no 1,055 līdz 1,100 g/cm3. (8) Atbalsta sistēmas piemērošanai vajadzīga administratīva sistēma, kas kontrolē to produktu izcelsmi un paredzēto izmantošanu, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu. (9) Lai nodrošinātu to, ka atbalsta shēma un pārbaudes darbojas pienācīgi, attiecīgajiem pārstrādātājiem būtu jāiesniedz rakstisks pārskats ar informāciju, kas vajadzīga darbību kontrolei. (10) Lai tomēr pārstrādātāji un attiecīgās iestādes neapgrūtinātu ar pārmērīgu administrēšanu, no pārstrādātājiem, kas katru vīna gadu izmanto tikai nelielu vīnogu vai vīnogu misas daudzumu, nebūtu jāprasa iepriekšējs rakstisks pārskats. Šis daudzums būtu jānosaka. Attiecīgajiem pārstrādātājiem katra vīna gada sākumā tomēr ir jāinformē savas dalībvalsts kompetentās iestādes par savu nodomu pārstrādāt konkrētu vīnogu vai vīnogu misas daudzumu. (11) Ja pārstrādātājs nav attiecīgā produkta izmantotājs un jo īpaši ja attiecīgā pārbaudītāja iestāde un pārstrādātājs atrodas dažādās dalībvalstīs, šai iestādei ne vienmēr ir viegli noskaidrot, vai pārskats attiecas uz vīnogu misu, par kuru nav saņemts atbalsts saskaņā ar šo regulu, vai arī uz vīnogu sulu, par kuru jau ir iesniegts atbalsta pieteikums. Tāpēc transporta dokumentā, ko pievieno attiecīgajam produktam, būtu jānorāda, vai ir iesniegts atbalsta pieteikums. (12) Lai atbalsta shēma ievērojami palielinātu Kopienas izejvielu izmantošanu, būtu jānosaka, ka atbalsta pieteikumi jāiesniedz par katra produkta noteiktu minimālo daudzumu. (13) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 5. punktu daļu no atbalsta izmanto, lai organizētu vīnogu sulas patēriņa veicināšanas kampaņas. Šim nolūkam atvēlētajam atbalsta procentam vajadzētu būt pietiekamam, lai iegūtu adekvātus līdzekļus efektīvu veicināšanas kampaņu finansēšanai. (14) Pārstrādi veic gan neregulāri pārstrādātāji, gan uzņēmumi, kas darbojas pastāvīgi. Šī struktūru atšķirība jāņem vērā atbalsta shēmas piemērošanas sīki izstrādātajos noteikumos. (15) Lai dalībvalstu kompetentās iestādes varētu veikt vajadzīgās pārbaudes, būtu jāprecizē pārstrādātāju pienākumi attiecībā uz krājumu uzskaiti. (16) Lai izvairītos no neattaisnojamiem izdevumiem un atvieglotu pārbaudes, būtu jānosaka izmantoto izejvielu un iegūtās vīnogu sulas maksimālā attiecība, par pamatu ņemot parastās pārstrādes metodes. (17) Daži uzņēmēji komerciālu apsvērumu dēļ iegūto vīnogu sulu pirms laišanas patēriņā ilgstoši glabā. Tādā gadījumā būtu jāievieš avansēšanas sistēma, lai uzņēmējiem var izmaksāt atbalstu avansā pret piemērotu drošības naudu, aizsargājot kompetentās iestādes no nepareizas līdzekļu izmaksāšanas riska. Tāpēc kopā ar sīki izstrādātiem noteikumiem par drošības naudas atmaksāšanu būtu jāprecizē avansa maksājumu termiņš. (18) Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, attiecīgajām personām jāiesniedz pieteikums kopā ar vairākiem pamatojuma dokumentiem. Lai nodrošinātu sistēmas vienotu darbību visās dalībvalstīs, būtu jānosaka termiņi pieteikumu iesniegšanai un atbalsta izmaksai pārstrādātājiem. (19) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 44. panta 5. punktu vīnogu sulu nedrīkst pārvērst vīnā vai pievienot vīnam. Lai nodrošinātu šā noteikuma ievērošanu, būtu jāprecizē vīnogu sulas pārstrādātāju un pudeļu pildītāju pienākumi un īpašās pārbaudes, kas tiem jāuzņemas. (20) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. pants paredz atbalsta shēmu attiecībā uz Kopienā ražotu koncentrētu misu un rektificētu koncentrētu misu, ko izmanto, lai palielinātu vīnu alkohola koncentrāciju. (21) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 36. pantu var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus, jo īpaši, lai noteiktu atbalsta piešķiršanas nosacījumus. Uz šā pamata būtu jāparedz noteikumi par pasākuma piemērošanu mazajiem ražotājiem. Būtu arī jānosaka, ka tikai tie ražotāji, kas ir izpildījuši savus Kopienas pienākumus konkrētā laika posmā, ir tiesīgi saņemt šo atbalstu. (22) Kompetentās iestādes jāinformē par vīna stiprināšanas darbībām, kas ietver koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas pievienošanu, kā arī par šādu uzglabāšanā esošu produktu daudzumiem. Tā kā to produktu daudzumi, ko izmanto vai kas ir izmantoti stiprināšanā, jāieraksta Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. panta 2. punktā paredzētajos reģistros, lai saņemtu atbalstu, papildu dokumenti nav jāiesniedz. (23) Lai nodrošinātu attiecīgās atbalsta shēmas vienotu piemērošanu, Kopienas līmenī būtu jāsaskaņo misas potenciālās alkohola koncentrācijas noteikšanas metode. (24) Koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas ražošanā izmantotās vīnogu misas cena ir atkarīga no tās potenciālās dabīgās alkohola koncentrācijas. Ņemot vērā šo faktu un izvairoties no esošā tirdzniecības modeļa izjaukšanas, atbalsts būtu jādiferencē tā, lai lielāku summu var piešķirt par koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu no Kopienas vistālākajiem dienvidu reģioniem, kas tradicionāli ražo misu ar vislielāko potenciālo dabīgo alkohola koncentrāciju. (25) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts paredz atbalsta shēmu par C III a) un C III b) vīnogulāju audzēšanas zonās ražotas vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas izmantošanu, lai Apvienotajā Karalistē un Īrijā izgatavotu produktus ar KN kodu 2206 00, kā arī par Kopienā ražotas koncentrētas vīnogu misas izmantošanu, lai ražotu dažus produktus, ko pārdod Lielbritānijā un Īrijā kopā ar lietošanas instrukcijām, kurās paskaidrots, kā iegūt dzērienu – vīna imitāciju. (26) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētos produktus ar KN kodu 2206 00 šobrīd ražo tikai no koncentrētas vīnogu misas. Tāpēc šajā posmā atbalsts būtu jānosaka tikai par koncentrētas vīnogu misas izmantošanu. (27) Atbalsta shēmas piemērošanai vajadzīga administratīva sistēma, kas kontrolē to produktu izcelsmi un paredzēto izmantošanu, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu. (28) Lai nodrošinātu to, ka atbalsta shēma un pārbaudes darbojas pienācīgi, attiecīgajiem uzņēmējiem būtu jāiesniedz rakstiski pieteikumi ar informāciju, kas vajadzīga produktu identificēšanai un darbību pārbaudei. (29) Lai atbalsta shēma ievērojami palielinātu Kopienas produktu izmantošanu, būtu jānosaka, ka pieteikumi jāiesniedz par noteiktu minimālo daudzumu. (30) Atbalstu piešķir tikai par produktiem, kuru minimālās kvalitātes īpašības ir tādas, lai tos varētu izmantot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā paredzētajiem mērķiem. (31) Lai dalībvalstu kompetentās iestādes varētu veikt vajadzīgās pārbaudes, būtu jāprecizē pārstrādātāju pienākumi attiecībā uz krājumu uzskaiti. (32) Tiesības uz atbalstu iegūst pēc pārstrādes darbību pabeigšanas. Ņemot vērā tehniskos zudumus, faktiski izmantotais daudzums varētu būt līdz 10 % mazāks par pieteikumā norādīto daudzumu. (33) Tehnisku iemeslu dēļ uzņēmēji pirms pārdodamo produktu ražošanas uzsākšanas ilgu laiku glabā savus krājumus. Tādā gadījumā būtu jāievieš avansēšanas sistēma, lai uzņēmējiem var izmaksāt atbalstu avansā pret piemērotu drošības naudu, tādējādi aizsargājot kompetentās iestādes no nepareizas līdzekļu izmaksāšanas riska. Tāpēc kopā ar sīki izstrādātiem noteikumiem par drošības naudas atmaksāšanu būtu jāprecizē avansa maksājuma termiņš. (34) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļas I nodaļu privātās uzglabāšanas atbalstu var piešķirt par galda vīnu, vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu. Saskaņā ar minētās regulas 24. panta 2. punktu atbalsta piešķiršana ir atkarīga no uzglabāšanas līgumu noslēgšanas. Būtu jāparedz sīki izstrādāti noteikumi par šādu līgumu noslēgšanu, saturu, spēkā esamības laiku un sekām. (35) Būtu jādefinē termins “ražotājs” un, ņemot vērā šādām personām uzliktos pienākumus, būtu jānosaka, ka ražotājiem jābūt to produktu īpašniekiem, uz ko attiecas uzglabāšanas līgums. (36) Jāveic to produktu efektīva pārbaude, uz kuriem attiecas uzglabāšanas līgums. Šajā sakarā dalībvalsts intervences iestādei būtu jāatļauj slēgt līgumus tikai par šīs dalībvalsts teritorijā glabātiem daudzumiem, un tā būtu jāinformē par visām produkta vai uzglabāšanas vietas izmaiņām. (37) Vienādības dēļ līgumi visā Kopienā būtu jāslēdz ar tiem pašiem nosacījumiem, un tiem jābūt pietiekami precīziem, lai varētu identificēt attiecīgo produktu. (38) Pieredze, kas saistīta ar dažādām lauksaimniecības produktu privātās uzglabāšanas sistēmām, ir parādījusi, ka jāprecizē, ciktāl piemēro Padomes Regulu (EEK, Euratom) Nr. 1182/71, nosakot šādu sistēmu laiku, datumus un termiņus, un ka precīzi jānosaka datumi, kuros sākas un izbeidzas uzglabāšanas līgumi. (39) Regulas (EEK, Euratom) Nr. 1182/71 3. panta 4. punkts paredz, ka tad, ja uzglabāšanas laika pēdējā diena ir valsts svētku diena, sestdiena vai svētdiena, šis laiks beidzas nākamās darbdienas pēdējā stundā. Šā noteikuma piemērošana uzglabāšanas līgumu gadījumos var nebūt uzņēmēju interesēs, jo, ja pārnes pēdējās uzglabāšanas dienas, var rasties nevienlīdzīga attieksme. Tāpēc jāparedz atkāpe gadījumiem, kad līgums nosaka pēdējo uzglabāšanas dienu. (40) Lai nodrošinātu to, ka līgumu sistēma ietekmē tirgus cenas, līgumi būtu jāslēdz tikai par ievērojamiem daudzumiem. (41) Atbalsts sakarā ar uzglabāšanu būtu jāattiecina tikai uz produktiem, kas ietekmē tirgus cenas. Attiecīgi atbalsts būtu jāpiešķir tikai par nefasētiem produktiem. Tā paša iemesla dēļ līgumiem būtu jāattiecas tikai uz pietiekami augstas kvalitātes produktiem. Galda vīna gadījumā līgumiem būtu jāattiecas uz vīniem ar augstāku gatavības pakāpi, bet līguma darbības laikā jābūt iespējai veikt jebkuru vīndarības procesu, kas vajadzīgs produkta saglabāšanai. (42) Lai veicinātu kvalitātes uzlabošanu, būtu jānosaka mazākā pieļaujamā alkohola koncentrācija vīnam un misai, uz ko var attiecināt uzglabāšanas pasākumus. Tādēļ arī, pamatojoties uz ražas kvalitāti, vajadzētu būt iespējai paredzēt stingrākus nosacījumus galda vīnam, uz ko attiecas uzglabāšanas līgumi. (43) Lai izvairītos no sistēmas ļaunprātīgas izmantošanas, saskaņā ar līgumu glabātos galda vīnus pēc tam nedrīkst atzīt par īpašos apvidos ražotiem kvalitatīviem vīniem. (44) Lai novērstu to, ka produkti, uz ko attiecas līgums, ietekmē tirgus situāciju, līgumā paredzētās uzglabāšanas laikā būtu jāaizliedz to tirgošana un dažas ar to saistītas sagatavošanas darbības. (45) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 26. panta 1. punkta trešo ievilkumu var pieņemt noteikumus, kas ļauj vīnogu misu, uz ko attiecas ilgtermiņa līgums, pārstrādāt koncentrētā vīnogu misā vai rektificētā koncentrētā vīnogu misā līguma spēkā esamības laikā. Tā kā šāda pārstrāde ir parasta darbība, tā būtu jāatļauj visu laiku. (46) Intervences iestādes būtu jāinformē par visiem gadījumiem, kad vīnogu misu pārstrādā uzglabāšanas līguma laikā, lai tās varētu veikt vajadzīgās pārbaudes. (47) Vīnogu misas pārstrāde koncentrētā vīnogu misā un rektificētā koncentrētā vīnogu misā samazina glabājamā produkta tilpumu un līdz ar to samazina uzglabāšanas izmaksas. Tā kā iegūtajam produktam tomēr ir lielāka vērtība, uzglabāšanas izmaksu samazinājumu kompensē procentu palielinājums. Tādēļ gadījumos, kad produktu pārstrādā uzglabāšanas laikā, visā līguma spēkā esamības laikā ir pamatoti saglabāt atbalstu tajā līmenī, kas aprēķināts, balstoties uz līgumā paredzēto vīnogu misas daudzumu pirms pārstrādes. Turklāt iegūtajiem produktiem jāpiemīt Kopienas noteikumos paredzētajām īpašībām. (48) Nosakot atbalsta summu privātai uzglabāšanai, būtu jāņem vērā uzglabāšanas tehniskās izmaksas un procenti. Uzglabāšanas tehniskās izmaksas var atšķirties atkarībā no produkta veida, bet procentu summa mainās atkarībā no produkta vērtības. Tādēļ, lai atvieglotu administrēšanu, atsevišķām galda vīnu un vīnogu misas grupām atbalsta summa būtu jānosaka par hektolitru dienā. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 25. panta 4. punktu koncentrētas vīnogu misas gadījumā atbalsta summai vajadzētu būt 1,5 reizes lielākai nekā vīnogu misas gadījumā. Tomēr šajā regulā noteiktās summas var grozīt, ņemot vērā ievērojamas tirgus cenu vai procentu likmju svārstības. (49) Jābūt arī iespējai saīsināt uzglabāšanas laiku gadījumos, kad produktus pēc uzglabāšanas ir paredzēts eksportēt. Produktu eksporta pierādījums būtu jāiesniedz tādā pašā veidā, kā eksporta kompensācijas pieprasījums, saskaņā ar Komisijas 1999. gada 15. aprīļa Regulu (EK) Nr. 800/1999, ar ko nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem ( 2 ). (50) Lai nodrošinātu to, ka šī sistēma ir efektīva, vienlaikus ņemot vērā intervences iestāžu administratīvās prasības, būtu jānosaka atbalsta maksājumu termiņš. Tomēr ilgtermiņa līgumu gadījumā, palīdzot attiecīgajiem ražotājiem uzturēt naudas plūsmu, dalībvalstīm būtu jāatļauj ieviest avansa maksājumu sistēmu, kas ietvertu atbilstīgu drošības naudu sniegšanu. (51) Galda vīnu uzglabāšanas līgumam beidzoties, ražotāji pēc pieprasījuma var noslēgt jaunu līgumu, izmantojot vienkāršotas formalitātes, ar noteikumu, ka ir izpildīti nosacījumi attiecībā uz jauna līguma noslēgšanu par to pašu produktu. (52) Vīnogu sulas ražošanā izmantojamās misas un koncentrētas misas tirgus paplašinās, un, lai veicinātu vīna produktu izmantošanu citiem mērķiem, kas nav vīna ražošana, būtu jāpiešķir atļauja pārdot misu un koncentrētu misu, uz ko attiecas uzglabāšanas līgumi un kas ir paredzētas vīnogu sulas ražošanai, sākot no līguma piektā mēneša un turpmāk, par ko ražotājs vienkārši informē intervences iestādi. To pašu iespēju vajadzētu piemērot, lai veicinātu šo produktu eksportu. (53) Būtu jākonkretizē produkti, ko var iegūt destilējot, un jo īpaši būtu jānosaka minimālās kvalitātes prasības tīrajam pārtikas spirtam. Nosakot šīs īpašības, būtu jāņem vērā pašreizējā tehnoloģijas attīstība un vajadzība nodrošināt to, ka saražoto spirtu var parastā veidā pārdot tirgū dažādām vajadzībām. (54) Būtu jāpastiprina destilācijai paredzēto produktu pārbaudes. (55) Brīvprātīgas destilācijas gadījumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 29. un 30. pantu ražotājiem būtu jāslēdz piegādes līgumi ar spirta ražotājiem, ko apstiprina intervences iestāde, lai varētu uzraudzīt darbības un pārbaudīt, kā abas puses pilda savus pienākumus. Šādā sistēmā varētu ciešāk kontrolēt destilāciju kvantitatīvo ietekmi tirgū. Tomēr līgumu sistēma ir jāpielāgo, ņemot vērā to, ka daži ražotāji vēlas destilāciju uzticēt spirta ražotājam, kas izpilda pasūtījumu, bet citiem ražotājiem ir savas destilācijas iekārtas. (56) Vajadzīgi īpaši noteikumi, lai nodrošinātu, ka vienai no izvēles destilācijām piegādātais vīns ir paša ražotāja ražots. Tāpēc šādiem ražotājiem būtu jāsniedz pierādījums, ka viņi paši ir ražojuši piegādājamo vīnu un ka viņi ir vīna īpašnieki. Vajadzīgi arī noteikumi, lai nodrošinātu destilācijas līguma būtisko elementu atbilstīgu pārbaudi. (57) Pieredze liecina, ka būtu jāpieļauj noteiktas atkāpes attiecībā uz piegādes līgumā paredzēto vīna daudzumu un faktisko alkohola tilpuma koncentrāciju. (58) Būtu jānosaka termiņi attiecībā uz atbalsta maksājumiem, ko intervences iestādes maksā spirta ražotājiem. Jābūt arī iespējai izmaksāt spirta ražotājiem atbalstu avansā. Lai nodrošinātu, ka intervences iestāde netiek pakļauta nepamatotam riskam, jāparedz nodrošinājuma sistēma. (59) Veicot destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantu, pieredze liecina, ka ne vienmēr ražotāji var precīzi aprēķināt produktu daudzumus, kas tiem jāpiegādā, lai izpildītu savas saistības. Ja līdz piegādes termiņa beigām ražotāji ir piegādājuši gandrīz visus prasītos daudzumus un viņiem jāizdara tikai daži sīki pielāgojumi, piemērotajam sodam nevajadzētu būt nesamērīgam, salīdzinot ar izdarīto pārkāpumu. Būtu jāuzskata, ka šie ražotāji ir izpildījuši savas saistības termiņā ar noteikumu, ka noteiktā laikā viņi piegādā vēl nepiegādātos daudzumus. (60) Destilācijai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantu ir būtiska nozīme galda vīnu tirgus līdzsvara panākšanā, un tā netieši palīdz saskaņot vīnogu audzēšanas potenciālu ar tirgus prasībām. Tādēļ obligātā destilācija ir jāizpilda ļoti stingri, un visām personām, uz ko attiecas destilācijas pienākums, patiešām ir jāpiegādā destilācijai nepieciešamie daudzumi. Dažos gadījumos izslēgšana no intervences pasākumiem nav bijusi pietiekams stimuls, lai nodrošinātu, ka personas, uz kurām attiecas obligātā destilācija, pildītu savas saistības. Tāpēc ir vajadzīgi Kopienas papildu pasākumi tiem ražotājiem, kas nepilda savas saistības atvēlētajā laikā, bet kuri tās izpilda līdz nākamā noteiktā termiņa beigām. (61) Dažādu vīna destilāciju rezultātā var iegūt tīro pārtikas spirtu, kā definēts šīs regulas pielikumā, pamatojoties uz tā sastāvam piemērotajiem kritērijiem. Būtu jāparedz Kopienas analīzes metodes, lai nodrošinātu šo kritēriju ievērošanu. (62) Šīs metodes ir obligātas visiem tirdzniecības darījumiem un pārbaudes procedūrām. Ņemot vērā tirdzniecības ierobežotās iespējas, būtu jāatļauj neliels skaits parasto procedūru, lai vajadzīgos faktorus varētu noteikt ātri un ar atbilstīgu precizitāti. (63) Kopienas analīzes metodēm vajadzētu būt vispāratzītām, un tās būtu jāpiemēro vienādi. (64) Lai nodrošinātu to rezultātu salīdzināmību, ko iegūst, izmantojot Regulā (EK) Nr. 1493/1999 minētās analīzes metodes, būtu jādefinē nosacījumi, kas attiecas uz to rezultātu atkārtojamību un reproducējamību, kuri iegūti, izmantojot šīs metodes. (65) Vīna piegāžu iegādes cena būtu jāpiemēro, izvedot no spirta ražošanas uzņēmuma teritorijas. Dažos gadījumos praktisku iemeslu dēļ transportu nodrošina spirta ražotājs. Lai netraucētu šo praksi, kas bieži ir vajadzīga, šādos gadījumos transporta izmaksas būtu jāatskaita no iegādes cenas. (66) Pienākums destilēt ir nozīmīgs ierobežojums atsevišķiem ražotājiem, kas ražo tikai nelielu vīna daudzumu. Izmaksas, kas šādiem ražotājiem rastos, transportējot savas vīnogu čagas un vīna nogulsnes destilācijai, būtu pavisam nesamērīgas ar ieņēmumiem, ko viņi varētu cerēt iegūt par spirtu, kas no tām destilēts. Tādēļ viņiem būtu jāatļauj neveikt piegādi. (67) Attiecībā uz to vīna produkcijas daļu, ko faktiski piegādā destilācijai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu, ražotājiem destilācijai būtu jāpiegādā tikai vīna darīšanas blakusprodukti, kā paredz minētās regulas 27. pants. (68) Pienākums destilēt blakusproduktus ir nesamērīgs ierobežojums dažiem ražotājiem, kas ražo nelielus daudzumus noteiktos vīnogu audzēšanas rajonos. Pēc dalībvalsts pieprasījuma šādiem ražotājiem vajadzētu atļaut uzraudzībā izņemt savus blakusproduktus no aprites, nevis piegādāt tos destilācijai. (69) Ražotāji, kas čagas piegādā enocianīna ražošanai, parasti piegādā neraudzētas vīnogu čagas. Process, ar kuru no šādām čagām iegūst enocianīnu, padara čagas nepiemērotas turpmākai raudzēšanai un destilācijai. Tāpēc šos ražotājus vajadzētu atbrīvot no pienākuma destilēt proporcionāli tam vīnogu čagu daudzumam, ko tie piegādā minētajai ražošanai. (70) Ja destilācijai piegādāto vīnu izmanto vīna etiķa ražošanai, sagaidāms, ka intervences iestādēm piegādātā spirta apjoms samazināsies. Tādēļ ražotāji būtu jāatbrīvo no pienākuma destilēt, ja viņi piegādā etiķa rūpniecībai vīnu, kas citādi būtu vajadzīgs, lai nodrošinātu obligātajai destilācijai vajadzīgo daudzumu. (71) Ja vīna darīšanas blakusproduktus uzraudzībā izņem no aprites saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 7. un 8. punktu, visi šādi blakusprodukti jāizņem no aprites līdz tā vīna gada beigām, kurā tie ir saražoti. Tāpēc ir vajadzīga atbilstīga kontroles sistēma, kas neradīs nesamērīgi augstas administratīvās izmaksas, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kur vīna ražošanas apjoms ir ļoti mazs. (72) Izskatot pierādījumus par to, ka čagas, vīna nogulsnes vai vīns ir piegādāts spirta ražotājam, būtu jānodala gadījumi, kad spirta ražotājs ir reģistrēts tajā pašā dalībvalstī, kurā reģistrēts ražotājs, vai citā dalībvalstī. (73) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 11. punktu un 28. panta 5. punktu spirta ražotāji var izvēlēties, vai nu saņemt atbalstu par destilējamo produktu, vai arī destilācijā iegūto produktu piegādāt intervences iestādei. Atbalsta summa būtu jānosaka, pamatojoties uz dažādu destilācijā iegūstamu produktu tirgus cenām. (74) Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, attiecīgajām personām jāiesniedz pieteikums kopā ar vairākiem pamatojuma dokumentiem. Prasīto dokumentu veidam un skaitam ir jāatspoguļo pastāvošās atšķirības starp vīnu un vīna nogulsnēm no vienas puses un vīnogu čagām no otras puses. Lai nodrošinātu sistēmas vienotu darbību visās dalībvalstīs, jānosaka termiņi pieteikumu iesniegšanai un atbalsta izmaksai spirta ražotājiem. Proporcionāli mazāka summa būtu jāpiešķir spirta ražotājiem, kuri, kaut arī ir izpildījuši savus galvenos pienākumus, nav laikā par to iesnieguši pierādījumus. (75) Nosakot cenu, kas intervences iestādēm jāmaksā par tām piegādātajiem produktiem, būtu jāņem vērā attiecīgo produktu vidējās transporta un destilācijas izmaksas. (76) Būtu jānosaka vienota standarta cena par intervences iestādēm piegādātajiem produktiem saistībā ar destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantu neatkarīgi no izejvielu izcelsmes. (77) Dažos Kopienas reģionos attiecība starp čagu daudzumu un vīna un nogulšņu daudzumu ir tāda, ka vidējās destilācijas izmaksas atšķiras no izmaksām, ko izmanto standarta cenas aprēķināšanā. Šīs situācijas dēļ dažiem reģioniem ir vai varētu būt ekonomiski neiespējami sasniegt mērķi, ko cenšas panākt ar vīna darīšanas blakusproduktu obligāto destilāciju. Tādēļ vienlaikus būtu jānosaka gan standarta cena, gan cenas, kas ir diferencētas pēc destilācijā iegūtā produkta izejvielas, ļaujot dalībvalstīm izlemt, vai šādas diferencētas cenas būtu jāpiemēro reģionos, kuros standarta cenas piemērošana radītu iepriekšminētās grūtības. (78) Šīs iespējas izmantošana nedrīkst palielināt intervences iestādes izdevumus un līdz ar to arī ELVGF izdevumus. Tāpēc cenas, ko diferencē pēc spirta izcelsmes, būtu jāsaista ar standarta cenu tā, lai pēc spirta izcelsmes diferencētā svērtā vidējā cena nepārsniegtu standarta cenu. (79) Nepastāvot organizētam Kopienas etilspirta tirgum, intervences iestādēm, kas atbild par tāda spirta tirgošanu, kurš tām jāpārņem pēc Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantā minētās destilācijas, spirts jāpārdod par cenu, kas ir zemāka par iegādes cenu. Šāda spirta iegādes cenas un pārdošanas cenas starpība pēc standarta likmes būtu jāsedz Eiropas Lauksaimniecības vadības un garantiju fonda (ELVGF) Garantiju nodaļai. (80) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 29. pants paredz destilāciju, lai atbalstītu vīna tirgu un rezultātā atvieglotu vīna destilāta piegāžu turpināšanu dzeramā alkohola nozarei. Ņemot vērā gada beigu atlikumus, pasākumam būtu jāstājas spēkā katra tirdzniecības gada 1. septembrī. (81) Tā kā Kopiena atbild par dažu vīna spirtu noieta organizēšanu, tai vajadzīga sīkāka informācija par spirta tirgū veiktajiem darījumiem. Tāpēc informācija, ko dalībvalstis sūta Komisijai par obligātajā destilācijā iegūto spirtu, būtu jāpaplašina, ietverot informāciju par brīvprātīgā destilācijā iegūto spirtu, kura īpašnieces ir intervences iestādes. (82) Būtu jāprecizē sīkāk īpašības, kas vajadzīgas produktiem, ko var piegādāt destilācijai. (83) Spirta destilācijas uzņēmumiem piegādātie produkti būtu jāpārbauda, izmantojot procedūras, kas nodrošina atbilstīgu reprezentativitāti. (84) Jāprecizē sekas tiem ražotājiem, kas nepilda savas saistības. Tomēr Komisijai, jo īpaši ievērojot proporcionalitātes principu, būtu jāpieņem noteikumi par to spirta ražotāju tiesībām uz atbalstu, kuri neievēro dažus administratīvos termiņus. (85) Vajadzīgi noteikumi attiecībā uz force majeure gadījumiem, kas varētu kavēt plānoto destilāciju. (86) Lai nodrošinātu destilācijas atbilstīgu uzraudzību, uz spirta ražotājiem būtu jāattiecina apstiprināšanas sistēma. (87) Ņemot vērā destilējamā vīna tirgus faktisko stāvokli, gan spirta ražotājiem, gan stiprinātā vīna ražotājiem būtu jāatļauj stiprināt šādu vīnu destilācijai, un būtu attiecīgi jākoriģē vispārīgā kārtība. (88) Lai nodrošinātu vispiemērotāko uzraudzības veidu, dalībvalstīm būtu jāspēj ierobežot to vietu skaitu, kurās vīnu var stiprināt destilācijai. (89) Vajadzīgi sīki izstrādāti noteikumi attiecībā uz vīna iegādes cenas samaksu, atbalsta maksājumiem stiprinātā vīna ražotājiem, šāda atbalsta avansa maksājumiem un drošības naudas iesniegšanu un atbrīvošanu. (90) Tā kā indikatora pievienošana destilējamajam vīnam ir efektīva uzraudzības metode, būtu jānosaka, ka šāda indikatora esamība nedrīkst kavēt šāda vīna vai no tā iegūto produktu brīvu kustību. (91) Ņemot vērā veidu, kādā produktus dažās dalībvalstīs transportē uz spirta destilācijas uzņēmumiem – jo īpaši, mazu daudzumu gadījumā, dalībvalstīm būtu jāatļauj tos transportēt nefasētā veidā. (92) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 32. pantā paredzētajā gadījumā būtu jāsamazina vīna iegādes cena dažiem destilācijas veidiem, ja ražotāji ir palielinājuši alkohola koncentrāciju, pievienojot saharozi vai koncentrētu vīnogu misu, par kuru tie ir saņēmuši vai pieprasījuši atbalstu saskaņā ar minētās regulas 34. pantu. (93) Ļoti grūti ir saistīt alkohola koncentrācijas palielināšanu, ko panāk katrs ražotājs, ar destilācijai piegādāto vīnu. Lai precīzi noteiktu katra ražotāja iegūtās ekonomiskās priekšrocības, būtu vajadzīgs apjomīgs administratīvais darbs, kas varētu aizkavēt atbalsta izmaksu un ietekmēt visu intervences sistēmu. Tāpēc iegādes cena būtu jāsamazina, pamatojoties uz dabīgās alkohola koncentrācijas vidējo palielinājumu katrā vīnogu audzēšanas zonā. Lai izvairītos no apjomīga administratīvā darba, kas vajadzīgs, lai pārbaudītu alkohola koncentrācijas palielinājumu katram ražotājam, šāda destilācijai piegādātā vīna iegādes cena būtu jāsamazina par noteiktu summu katrai zonai vai zonas daļai. (94) Būtu tikai taisnīgi, ka ražotāji saņem pilnu cenu, ja viņi nevienā sava galda vīna daļā nav palielinājuši alkohola koncentrāciju, pievienojot vai nu saharozi, vai koncentrētu vīnogu misu, par kuru viņi ir saņēmuši atbalstu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. pantu. Turklāt ražotājiem, kas ir palielinājuši alkohola koncentrāciju mazākam produkcijas daudzumam, nekā viņi piegādā destilācijai, būtu jāsamaksā pilna cena par stiprinātā daudzuma un piegādātā daudzuma starpību. (95) Jākoriģē atbalsts par destilācijā iegūto produktu un tā produkta cena, ko intervences iestāde ir pārņēmusi saistībā ar destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu, ņemot vērā vīna iegādes cenas samazinājumu. (96) Viena no Kopienas spirta tirgus iezīmēm ir tādu krājumu esamība, kas radušies intervences rezultātā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 ( 3 ) 27., 28. un 30. pantu. (97) Šādām konkursa procedūrām vajadzīgi precīzi sīki izstrādāti noteikumi, lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret visiem pircējiem. (98) Šos spirta krājumus var pārdot, izmantojot trīs dažādu veidu konkursa procedūras atkarībā no spirta paredzētās izmantošanas un galamērķa, kā arī no pārdodamā 100 % spirta daudzuma. (99) Tā kā konkursa procedūras mērķis ir iegūt vislabvēlīgāko cenu, ja Komisija nolemj pārdot konkursa ceļā, jāuzvar pretendentam, kas piedāvā visaugstāko cenu. Noteikumi ir vajadzīgi arī tiem gadījumiem, kad vairākos piedāvājumos par to pašu daudzumu ir piedāvāta vienāda cena. (100) Ar konkrētiem nosacījumiem ir pieļaujami konkursi par daudzumu līdz 5 000 hektolitriem, lai vidēji lielā rūpnieciskā mērogā varētu pārbaudīt jaunas spirta izmantošanas metodes, tādējādi ilgtermiņā palīdzot veidot noieta tirgu ievērojamiem Kopienas spirta daudzumiem, netraucējot alkoholisko dzērienu tirgu. (101) Jānosaka, kurus pārstrādes veidus, kā rezultātā iegūst preces, ko eksportē saskaņā ar režīmu ievešanai pārstrādei, var uzskatīt par ekvivalentiem reālai rūpnieciskai izmantošanai. (102) Lai nodrošinātu to, ka saskaņā ar šādu konkursa procedūru pārdotu spirtu patiešām izmanto tādā veidā, kas nevar traucēt spirta tirgu, piedāvājumos jāsniedz precīza norāde par paredzēto izmantošanu. (103) Pretendentiem vajadzētu atļaut iesniegt tikai vienu piedāvājumu vienam spirta un galīgās izmantošanas veidam un konkursam. Būtu arī jānorāda tiesiskās sekas tiem pretendentiem, kas iesniedz vairāk nekā vienu piedāvājumu. (104) Lai neietekmētu konkurenci ar produktiem, ko spirts var aizstāt, Komisijai, pamatojoties uz saņemtajiem piedāvājumiem, vajadzētu būt tiesībām nepiešķirt nekādu daudzumu. (105) Lai varētu piešķirt pārdodamo daudzumu, atsaucoties uz vislielāko iespējamo iesniegto piedāvājumu skaitu, kuros piedāvātās cenas atzīst par pietiekamām un kuru piedāvātie galīgās izmantošanas veidi ir piemēroti jauna rūpnieciska noieta tirgus attīstīšanai šim produktam, noteiktās robežās vajadzētu būt iespējai piešķirt aizstājēju partiju tiem pretendentiem, kas ir iesnieguši šādus piedāvājumus. Šāda procedūra varētu palielināt Kopienas spirta noietu un tādējādi samazināt krājumus, kuru apsaimniekošana citādi ir saistīta ar lielām budžeta izmaksām. (106) Neatkarīgi no pielaides attiecībā uz kopējo spirta daudzumu, ko konkursa kārtībā piedāvā pārdošanai, pirms izņemšanas atļaujas izsniegšanas maksājamā cena būtu jāaprēķina, pamatojoties uz 100 % spirta daudzumu, izteiktu ar precizitāti līdz hektolitram. (107) Regulāri būtu jārīko konkursi par spirta eksportu uz Karību jūras valstīm galīgajai izmantošanai degvielas sektorā, lai uzlabotu piegāžu nepārtrauktību šīm valstīm. Pieredze liecina, ka šis noiets nemēdz traucēt tirgu un piedāvā nozīmīgu tirdzniecības iespēju. (108) To partiju apmēri, ko konkursa kārtībā piedāvā pārdošanā eksportam uz Karību valstīm, būtu jāsaista ar parasto jūras transporta kapacitāti, tādējādi samazinot attiecīgo tirgotāju izmaksas, kas saistītas ar izpildes garantiju sniegšanu. Attiecīgi būtu jākoriģē piešķirtā spirta izņemšanas termiņi. (109) Uz vīna spirta pārdošanu vairāksolīšanā Kopienas degvielas vajadzībām būtu jāattiecina daži nosacījumi, lai uzņēmumiem nodrošinātu attiecīga apmēra krājumus un ņemtu vērā investīciju izmaksas, kas ieguldītas pārstrādes uzņēmumā, kurš vajadzīgs šim konkrētajam izmantošanas veidam, tomēr nekavējot pārdošanai piedāvātā spirta kustību. (110) Vajadzētu precizēt, ka šāda veida pārdošanai vairāksolīšanā būtu jāietver vairākas spirta partijas, ja šādām pārdošanām vairāksolīšanā paredzēti lieli daudzumi, un ka attiecīgajās mucās esošo spirtu līdz izņemšanas atļaujas saņemšanai vairs nevar pārvietot. (111) Gadījumos, kad pārdod konkursa kārtībā vai rīko pārdošanu vairāksolīšanā degvielas vajadzībām, tā kā spirta izņemšanai un pārstrādei jānotiek vairāku gadu laikā, veiksmīgā pretendenta piedāvātā cena par vienu hektolitru 100 % spirta būtu jākoriģē ik pēc trim mēnešiem, piemērojot attiecīgajā paziņojumā par uzaicinājumu uz konkursu norādīto koeficientu, lai cenas, ko maksā par piešķirto spirtu, labāk atbilstu degvielas cenas svārstībām starptautiskajā tirgū. (112) Ņemot vērā dažu mucu izmēru, kurās glabā daļu no obligātās destilācijas ceļā iegūtā spirta, un ilgo laiku, kādu daļa šā spirta tiek glabāta, praktiski nav iespējams precīzi zināt, kāds daudzums pārdodamā spirta atrodas atsevišķās uzglabāšanas tvertnēs. (113) Tādos gadījumos būtu jāuzskata, ka ir izpildīta jebkura konkursa procedūra, ko galu galā atrod par saistītu ar tā pārdodamā spirta daudzumu, kas sastāda 99 līdz 101 % no sākotnēji pārdošanai piedāvātā spirta daudzuma. (114) Pretendentu paziņojumi par atteikšanos no visām prasībām attiecībā uz tiem piešķirtā spirta kvalitāti un īpašībām nebūtu jāattiecina uz slēptiem defektiem, ko šo defektu rakstura dēļ viņi nevarēja atklāt iepriekš un kas padara spirtu nepiemērotu paredzētajai izmantošanai. (115) Spirtu, ko konkursa kārtībā rezervē dažiem noieta veidiem, vajadzības gadījumā būtu jādenaturē, lai nepieļautu tā izmantošanu citiem mērķiem. Piešķirtā spirta daudzumu šādos gadījumos denaturē, pievienojot benzīnu. (116) Būtu jāievieš nodrošinājuma sistēma, lai nodrošinātu to, ka konkursa procedūras īsteno pienācīgi un ka spirtu patiešām izmanto attiecīgajā paziņojumā par uzaicinājumu uz konkursu norādītajam mērķim. Drošības nauda būtu jānosaka tādā apmērā, kas novērš jebkuru izmantošanu, kura ir pretrunā ar konkursa procedūras mērķiem un var radīt traucējumus tādu alkoholisko dzērienu un spirta tirgū, ko Kopienā ražo saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 31. pantu. Būtu jāņem vērā noteikumi, ko paredz Komisijas 1985. gada 22. jūlija Regula (EEK) Nr. 2220/85, ar ko nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz nodrošinājuma sistēmas piemērošanu lauksaimniecības produktiem, kura attiecas arī uz vīnu. Tāpēc būtu jāprecizē to pienākumu galvenās prasības, uz kuriem attiecina drošības naudu. (117) Transportējot spirtu pa jūru vai sauszemi un pārstrādājot to pirms galīgās izmantošanas, var rasties zaudējumi. Būtu jāņem vērā attiecīgi tehniskie standarti, lai novērtētu spirta apjoma izmaiņas, ko reģistrē iekraujot un izkraujot, kā arī katrai zaudējumu kategorijai būtu jānosaka konkrēta pielaides robeža. (118) Būtu jānosaka kopējā pielaides robeža spirta zudumiem, kas rodas sakarā ar daudzkārtējiem sauszemes un jūras transporta pārvadājumiem saistībā ar konkursu par spirta eksportu pārstrādei trešās valstīs, uz ko attiecas šī regula. Lielāka pielaides robeža būtu jānosaka arī spirta zudumiem, kas rodas sakarā ar pārstrādes darbībām šādās trešās valstīs, salīdzinot ar līdzīgām darbībām Kopienā, ņemot vērā darbības, klimatiskos un citus nosacījumus, kā arī to, ka atsevišķās trešās valstīs dažas iekārtas ir mazāk efektīvas. (119) Sodi būtu jāpiemēro par zudumiem, kas pārsniedz noteiktās pielaides, ieturot standarta summu no izpildes garantijas, kura sedz izmaksas, ko rada spirta piegāde intervences iestādei saistībā ar destilāciju saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27., 28. un 30. pantu. Daļa no izpildes garantijas būtu jāatbrīvo tikai pēc tam, kad veiksmīgais pretendents ir iesniedzis pierādījumus attiecībā uz visiem zudumiem, kas saistās ar attiecīgo piedāvājumu, lai ar pieejamo garantijas summu pietiktu sodīšanai par šādiem neatļautiem spirta zudumiem. (120) Daži galīgās izmantošanas veidi, kas paredzēti spirtam, uz kuru attiecas konkursa procedūra, paredz visa piešķirtā spirta vai tā daļas pārstrādi rektificētā spirtā. Daži pārdotā spirta paredzētās izmantošanas veidi prasa iepriekš veikt rektificēšanu vai atūdeņošanu, kā rezultātā arī iegūst spirtu ar sliktu piegaršu, kas nav piemērots izmantošanai, kuru sākotnēji paredzējušas šādas konkursa procedūras. Tādos gadījumos būtu jāgroza nosacījumi, ar kādiem var atbrīvot izpildes garantijas. (121) Pārbaudēs, ko veic, lai noskaidrotu, vai spirtu izmanto attiecīgos paziņojumos par uzaicinājumu uz konkursu norādītajiem mērķiem, būtu jāiekļauj vismaz tādas pārbaudes, kas ir ekvivalentas pārbaudēm, kuras izmanto Kopienā ražota spirta kontrolei. Veicot atsevišķu izmantošanas gadījumu vai galamērķu pārbaudes, var izmantot starptautisku auditorfirmu, lai pārbaudītu, vai piešķirtais līgums tiek pienācīgi pildīts. Nostiprinoties un attīstoties iekšējam tirgum, būtu jāveic pārbaudes izbraukšanas vietā vai spirta transportēšanas galamērķī. (122) Šajā regulā paredzētie pasākumi saskan ar Vīna pārvaldības komitejas atzinumu, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







1. pants

Mērķis

Komisijas Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļa un šī regula paredz Kopienas noteikumus, ko piemēro tirgus mehānismiem vīna nozarē.

Šī regula nosaka sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanu un jo īpaši attiecībā uz atbalstu par vīnogu, vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas izmantošanu (I sadaļa), privātās uzglabāšanas atbalstu (II sadaļa) un destilāciju (III sadaļa).

2. pants

Vispārīgie noteikumi

1. Dalībvalstis var paredzēt to, ka uzņēmējiem, kas pirmo reizi sāk savas darbības attiecīgajā vīna gadā, saskaņā ar šo regulu ir tiesības saņemt atbalstu tikai par produktiem, ko iegūst, pārstrādājot savu vīnogu produkciju.

2. Neierobežojot šīs regulas 30. pantu, uzņēmējiem, uz ko iepriekšējā vīna gadā attiecās Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. un 28. pantā paredzētie pienākumi, ir tiesības uz šajā regulā paredzētajiem pasākumiem tikai tad, ja viņi iesniedz pierādījumus par to, ka ir izpildījuši savus pienākumus attiecībā uz piegādi vai uzraudzībā veiktu izņemšanu attiecīgā vīna gada laikā.

▼M1

Pirmajā daļā minētās saistības 2000./01. vīna gadā ir saistības, ko paredz Regulas (EEK) Nr. 822/87 35. un 36. pants.

▼B







I SADAĻA

ATBALSTS PAR VĪNOGU, VĪNOGU MISAS, KONCENTRĒTAS VĪNOGU MISAS VAI REKTIFICĒTAS KONCENTRĒTAS VĪNOGU MISAS IZMANTOŠANU

▼M12







I NODAĻA

VĪNOGU SULAS RAŽOŠANA

3. pants

Atbalsta mērķis

Atbalstu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta a) apakšpunktu piešķir pārstrādātājiem, kas:

a) būdami ražotāji vai ražotāju grupas, pārstrādā vai savā vārdā ir pārstrādājuši vīnogu sulā vīnogas no pašu ražas un vīnogu misu un koncentrētu vīnogu misu, kas iegūta vienīgi no pašu vīnogu ražas, vai

b) no ražotājiem vai ražotāju grupām tieši vai netieši iepērk vīnogas, kas audzētas Kopienā, un vīnogu misu un koncentrētu vīnogu misu, lai pārstrādātu to vīnogu sulā.

Izmantotajai vīnogu misai un koncentrētajai vīnogu misai jābūt iegūtai no Kopienā audzētām vīnogām.

4. pants

Citu pārtikas produktu ražošana no vīnogu sulas

Iegūto vīnogu sulu vai koncentrētu vīnogu sulu var pārstrādāt jebkurā pārtikas produktā, izņemot vīna produktus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1493/1999 I pielikumā, vai produktos, kas uzskaitīti minētās regulas 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā.

5. pants

Tehniskās prasības, kas attiecas uz produktiem

1. Lai ražotu 3. pantā minēto vīnogu sulu, jāizmanto tirdzniecības standartiem atbilstošas izejvielas, kas piemērotas pārstrādei vīnogu sulā.

2. Izmantotajai vīnogu misai un misai, ko iegūst no izmantotajām vīnogām, 20 °C temperatūrā jābūt ar blīvumu no 1,055 līdz 1,100 g/cm3.

3. Laikā, kad vīnogu sulu izmanto pārtikas produktu ražošanai, tai jāatbilst Padomes Direktīvas 2001/112/EK ( 4 ) prasībām.

6. pants

Administratīvie noteikumi, kas pārbaudes nolūkā piemērojami pārstrādātājiem

1. Pārstrādātāji, kas apņemas ražot vīnogu sulu visa kārtējā vīnogu gada laikā, pirms katra vīna gada sākuma dalībvalsts kompetentajai iestādei iesniedz vīnogu sulas pārstrādes grafiku. Ja pārstrādātājs vīnogu sulas ražošanu pirmo reizi uzsāk pēc vīna gada sākuma, grafiks jāsagatavo pirms ražošanas sākuma.

Grafikā iekļauj šādu informāciju:

a) pārstrādei paredzēto izejvielu veids (vīnogas, vīnogu misa vai koncentrēta vīnogu misa);

b) vieta, kur glabājas pārstrādei paredzētā vīnogu misa un koncentrētā vīnogu misa;

c) vieta, kur tiks veikta pārstrāde.

2. Pārstrādātāji, kas ražo vīnogu sulu vienīgi konkrētās dienās, vismaz trīs darba dienas pirms ražošanas sākuma dalībvalsts kompetentajai iestādei iesniedz pārstrādes pārskatu.

Pārstrādes pārskatā iekļauj šādu informāciju:

a) informācija, kas noteikta 1. punkta otrajā daļā;

b) pārstrādei paredzēto vīnogu, vīnogu misas vai koncentrētas vīnogu misas daudzums;

b) vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas blīvums;

d) pārstrādes sākuma diena un iespējamais ilgums.

Pārskatam jāattiecas vismaz uz:

a) 1,3 tonnām vīnogu;

b) 10 hektolitriem vīnogu misas;

c) 3 hektolitriem koncentrētas vīnogu misas.

3. Papildus 1. un 2. punktā noteiktajai informācijai dalībvalstis var lūgt pārstrādātājus sniegt papildu informāciju.

4. Dalībvalsts kompetentā iestāde apzīmogo 1. un 2. punktā paredzētos grafikus un pārskatus un nosūta eksemplāru atpakaļ pārstrādātājam.

5. Pieļaujot izņēmumu no 1., 2. un 3. punkta, dalībvalstis var noteikt vienkāršotas procedūras pārstrādātājiem, kas katru gadu neizmanto vairāk par 5 tonnām vīnogu vai 40 hektolitriem vīnogu misas, vai 12 hektolitriem koncentrētas vīnogu misas.

6. Pārstrādātāji veic krājumu uzskaiti, norādot šādu informāciju, ko iegūst no Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantā minētajiem pavaddokumentiem vai reģistriem:

a) to izejvielu daudzums un blīvums, ko dienā ieved pārstrādātāju telpās, un – vajadzības gadījumā – pārdevēja nosaukums un adrese;

b) dienā izmantoto izejvielu daudzumi un blīvums;

c) dienā iegūtās vīnogu sulas daudzumi;

d) vīnogu sulas daudzumi, ko dienā izved no pārstrādātāja telpām, un kravas saņēmēja nosaukums un adrese vai arī vīnogu sulas daudzums, ko pārstrādātājs izmanto dienā.

Ar krājumu uzskaiti saistītos apliecinošos dokumentus pārbaudes gadījumā uzrāda pārbaudes iestādēm.

7. pants

Administratīvie noteikumi, kas piemērojami lietotājiem pārbaudes nolūkā

1. Šajā nodaļā “lietotājs” nozīmē visus uzņēmumus, kas veic vienu no šādām darbībām: pildīšana pudelēs, vīnogu sulas vai koncentrētas vīnogu sulas fasēšana un noformēšana, uzglabāšana pārdošanai vienam vai vairākiem uzņēmumiem, kas atbild par iepriekšējo vai nākamo darbību izpildi, vai citu pārtikas produktu izgatavošana no minētās sulas.

Šīs darbības var veikt arī 3. pantā minētie pārstrādātāji.

2. Lietotāji iesniedz izkraušanas vietas kompetentajai iestādei rakstisku apņemšanos nepārstrādāt vīnogu sulu Regulas (EK) Nr. 1493/1999 I pielikumā minētajos vīna produktos vai minētās Regulas 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajos produktos.

Dalībvalstis nosaka prasības šādu apņemšanos iesniegšanai. Apņemšanās tomēr jāiesniedz pirms vīnogu sulas vai koncentrētās vīnogu sulas izmantošanas un ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc šīs regulas 8. pantā minētā atbalsta pieteikuma iesniegšanas.

Uzskata, ka izvešana ir saderīga ar minēto apņemšanos.

3. Ja pārstrādātāji nosūta vīnogu sulu lietotājam Kopienā:

a) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. panta 1. punktā minētajā pavaddokumentā pārstrādātāji norāda, vai viņi par vīnogu sulas ražošanu ir iesnieguši atbalsta pieteikumu un faktisko vai plānoto pieteikuma iesniegšanas dienu;

b) ne vēlāk kā 15 dienas pēc produkta saņemšanas lietotāji izkraušanas vietas kompetentajai iestādei nosūta pavaddokumentu;

c) ja lietotāji nosūta saņemto sulu citam tirgus dalībniekam Kopienā, viņi nodrošina, lai tas parakstītu viņu rakstisko apņemšanos, un iesniedz to kompetentajai iestādei termiņā, kas norādīts 2. punkta otrajā daļā;

d) pēc rakstiskās apņemšanās saņemšanas kompetentā iestāde apzīmogo pavaddokumentu un nosūta apzīmogotā pavaddokumenta eksemplāru attiecīgajam vīnogu sulas pārstrādātājam ne vēlāk kā 30 dienas pēc apņemšanās saņemšanas.

4. Saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 2729/2000 ( 5 ) 2. pantu vīna gada laikā kompetentās iestādes veic izlases pārbaudi, pamatojoties uz riska analīzi, lai pārliecinātos par šā panta 2. punktā minētās apņemšanās ievērošanu. Pārbauda vismaz 10 % no daudzumiem, uz kuriem attiecas šā panta 3. punkta d) apakšpunktā paredzētie pavaddokumentu apzīmogošanas pieteikumi, kas saņemti iepriekšējā vīna gadā.

8. pants

Atbalsta pieteikumi

1. Pārstrādātāji, kas minēti 6. panta 1. punktā, iesniedz atbalsta pieteikumus dalībvalsts kompetentajai iestādei ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc vīna gada beigām. Tiem pievieno šādus dokumentus:

a) minētā pārstrādes grafika eksemplārs;

b) šīs regulas 6. panta 6. punktā minēto krājumu uzskaites eksemplārs vai kopsavilkums; dalībvalstis var pieprasīt, lai šādus eksemplārus un kopsavilkumus apliecina par pārbaudēm atbildīgā iestāde.

Dalībvalstis var pieprasīt papildu dokumentus.

2. Pārstrādātāji, kas minēti 6. panta 2. punktā, ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc pārstrādes beigām dalībvalsts kompetentajai iestādei iesniedz atbalsta pieteikumus. Tiem pievieno šādus dokumentus:

a) minētā pārstrādes pārskata eksemplāru;

b) šīs regulas 6. panta 6. punktā minēto krājumu uzskaites eksemplāru vai kopsavilkumu; dalībvalstis var prasīt, lai šādus eksemplārus un kopsavilkumus apliecina par pārbaudēm atbildīgā iestāde.

Atbalsta pieteikumos norāda faktiski pārstrādāto izejvielu daudzumu un dienu, kurā pārstrāde pabeigta.

3. Ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc atbalsta pieteikuma iesniegšanas pārstrādātājs iesniedz dalībvalsts kompetentajai iestādei:

a) šīs regulas 7. panta 3. punkta d) apakšpunktā paredzētā pavaddokumenta eksemplāru, ko apzīmogojusi kompetentā iestāde;

b) pavaddokumenta eksemplāru ar muitas zīmogu, kas apliecina eksportu.

4. Pieļaujot izņēmumu no 1. un 2. punkta, dalībvalstis var noteikt vienkāršotas procedūras pārstrādātājiem, kas katru vīna gadu neizmanto vairāk par 5 tonnām vīnogu vai 40 hektolitriem vīnogu misas, vai 12 hektolitriem koncentrētas vīnogu misas. Šīs procedūras jāpabeidz ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc vīna gada beigām.

9. pants

Atbalsta apjomi un noteikumi

1. Atbalstu par vīnogu, vīnogu misas un koncentrētas vīnogu misas izmantošanu nosaka par faktiski izmantoto izejvielu daudzuma vienību šādā veidā:







a) vīnogas: EUR 4,952 par 100 kg; b) vīnogu misa: EUR 6,193 par hektolitru; c) koncentrēta vīnogu misa: EUR 21,655 par hektolitru.

2. Izņemot force majeure gadījumus, atbalstu neizmaksā par izejvielu daudzumiem, kas pārsniedz šādu izejvielu un iegūtās vīnogu sulas attiecību:

a) 1,3 par vīnogām, 100 kg pret hl;

b) 1,05 par misu, hl pret vienu hl;

c) 0,30 par koncentrētu misu, hl pret vienu hl.

Ja iegūtais produkts ir koncentrēta vīnogu sula, šīs attiecības reizina ar 5.

10. pants

Atbalsta maksājums

Kompetentā iestāde izmaksā atbalstu trīs mēnešu laikā pēc 8. pantā pieprasīto dokumentu iesniegšanas dienas.

11. pants

Avansa maksājumi

1. Pārstrādātāji var pieprasīt avansa maksājumu, kas vienāds ar 9. pantā minēto atbalstu un ko aprēķina par izejvielām, ja viņi var pierādīt, ka tās ir ievestas viņu telpās ar noteikumu, ka viņi kompetentajai iestādei iemaksājuši drošības naudu. Drošības nauda ir 120 % no avansa summas.

2. Kompetentā iestāde izmaksā avansus trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma sniegšanas par to, ka ir iemaksāta drošības nauda. Avansu tomēr neizmaksā pirms attiecīgā vīna gada 1. janvāra.

3. Kad kompetentā iestāde ir pārbaudījusi 8. pantā minētos vajadzīgos dokumentus, 1. punktā minēto drošības naudu atmaksā pilnībā vai daļēji saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 19. pantā noteikto procedūru.

11.a pants

Sodi un force majeure gadījumi

1. Ja pārstrādātājs iesniedz 8. pantā minētos dokumentus ar novēlošanos, bet izdara to sešu mēnešu laikā pēc minētajā pantā norādītā termiņa beigām, atbalstu samazina par 30 %.

Ja pārstrādātājs iesniedz dokumentus pēc iepriekšminētā sešu mēnešu perioda beigām, atbalstu neizmaksā.

2. Ja pārbaudē konstatē, ka lietotājs nav izpildījis 7. panta 2. un 3. punktā minētās apņemšanās, pārstrādātājs atmaksā atbalstu. Ja lietotājs ir reģistrēts dalībvalstī, kas nav tā valsts, kurā reģistrēts pārstrādātājs, attiecīgā dalībvalsts par šo neievērošanu tūlīt informē dalībvalsti, kurā ir reģistrēts pārstrādātājs.

3. Izņemot force majeure gadījumus, ja konstatē, ka pārstrādātāji nav izpildījuši saistības, kas izriet no šīs nodaļas, izņemot saistības pārstrādāt vīnogu sulā izejvielas, uz kurām attiecas atbalsta pieteikums, atbalstu samazina. Attiecīgā dalībvalsts nosaka minētā samazinājuma likmi.

4. Ja faktiski izmantoto izejvielu daudzums veido 95 līdz 99,9 % no daudzuma, par kuru izmaksāts avanss, 11. pantā minētā drošības nauda tiek zaudēta par vīna gadā nepārstrādāto daudzumu.

Izņemot force majeure gadījumus, drošības nauda tiek zaudēta pilnībā, ja faktiski izmantoto izejvielu daudzums ir mazāks par 95 % no daudzuma, par kuru izmaksāts avanss.

5. Force majeure gadījumos dalībvalsts kompetentā iestāde nosaka pasākumus, ko tā uzskata par atbilstīgiem, ņemot vērā norādītos iemeslus, un par to informē Komisiju.

▼B







II NODAĻA

ATBALSTS PAR MISU, KO IZMANTO VĪNA PRODUKTU ALKOHOLA KONCENTRĀCIJAS PALIELINĀŠANĀ

12. pants

Atbalsta mērķis

1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. panta 1. punktā minēto atbalstu piešķir konkrētos reģionos ražotu galda vīnu vai īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu ražotājiem, kas izmanto Kopienā ražotu koncentrētu vīnogu misu un rektificētu koncentrētu vīnogu misu, lai palielinātu Regulas (EK) Nr. 1493/1999 V pielikuma C daļā minēto produktu dabīgo alkohola tilpuma koncentrāciju.

2. Neatkarīgi no 1. punkta, ja daudzums vīna gadā ir desmit hektolitri vai mazāk, dalībvalstis var nolemt piešķirt atbalstu koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas ražotājiem, ja pircēji ir individuāli vīnogu audzētāji, kas produktu izmanto tikai savas produkcijas stiprināšanai.

Dalībvalstis pieņem sīki izstrādātus noteikumus šā pasākuma piemērošanai un dara tos zināmus Komisijai.

13. pants

Atbalsta apmērs

1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. panta 1. punktā minētā atbalsta apmēru nosaka pēc potenciālās alkohola tilpuma koncentrācijas (tilp. %) uz hektolitru šādām produktu kategorijām:

a) koncentrēta vīnogu misa no novāktajām vīnogām: — C III a) un C III b) vīnogu audzēšanas zonās - EUR 1,699/tilp. %/hl, — citur - EUR 1,466/tilp. %/hl;

b) rektificēta koncentrēta vīnogu misa no novāktajām vīnogām: — C III a) un C III b) vīnogu audzēšanas zonās - EUR 2,206/tilp. %/hl, — citur - EUR 1,955/tilp. %/hl.

▼M14

Tomēr attiecībā uz ►M20 2003./2004. līdz 2006./2007. vīna gadam ◄ atbalsts par rektificētu koncentrētu vīnogu misu, kas iegūta no vīnogām, kuras nav novāktas CIII a) un CIII b) vīnogu audzēšanas zonā, uzņēmumos, kas sākuši ražošanu no rektificētas koncentrētas vīnogu misas Spānijā pirms 1986. gada 1. janvāra un citur pirms 1982. gada 30. jūnija, ir tāds pats, kāds norādīts CIII zonas produktiem.

▼M12

2. Šā panta 1. punktā uzskaitīto produktu potenciālo spirta koncentrāciju nosaka, attiecinot šīs regulas I pielikuma atbilstības tabulas skaitļus uz nolasījumiem, ko iegūst 20 °C temperatūrā ar refraktometru, kuru izmanto saskaņā ar metodi, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 558/93 ( 6 ) pielikumā.

Kompetentu iestāžu pārbaudēs atļautā pielaide ir 0,2.

▼B

14. pants

Atbalsta pieteikumi

Ražotāji, kas vēlas saņemt Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. panta 1. punktā paredzēto atbalstu, kompetentai intervences iestādei iesniedz pieteikumu par visām alkohola koncentrācijas palielināšanas darbībām, uz kurām attiecas minētais pants. Pieteikumi jāiesniedz intervences iestādē divu mēnešu laikā pēc pēdējās darbības veikšanas dienas.

Pieteikumiem pievieno dokumentus, kas attiecas uz darbībām, par kurām pieprasa atbalstu.

▼M12

Dalībvalstis tomēr var paredzēt, ka iesniedzami vairāki atbalsta pieteikumi, uz ko attiecas dažas no spirta koncentrācijas palielināšanas darbībām.

14.a pants

Pārbaudes

1. Dalībvalstu kompetentās iestādes dara visu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu pārbaudes, kuras vajadzīgas, lai jo īpaši pārbaudītu tā produkta identitāti un tilpumu, kuru izmanto spirta koncentrācijas palielināšanai, un atbilstību Regulas (EK) Nr. 1493/1999 V pielikuma C un D punktam.

2. Ražotāju pienākums ir atļaut jebkurā laikā veikt 1. punktā minētās pārbaudes.

▼B

15. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi

1. Izņemot force majeure gadījumus, atbalstu neizmaksā, ja ražotājs neveic Regulas (EK) Nr. 1493/1999 34. panta 1. punktā minēto darbību saskaņā ar minētās regulas V pielikuma C un D daļām.

2. Izņemot force majeure gadījumus, ja ražotāji nav izpildījuši kādu no šīs regulas prasībām, kas nav minētas 1. punktā, izmaksājamo atbalstu samazina par summu, ko nosaka kompetentā iestāde atkarībā no pārkāpuma smaguma.

3. Force majeure gadījumos kompetentā iestāde paredz pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, ņemot vērā attiecīgos apstākļus.

▼M12

16. pants

Atbalsta maksājums

Kompetentā iestāde izmaksā atbalstu ne vēlāk kā 31. augustā pēc kārtējā vīna gada beigām.

▼B

17. pants

Avansa maksājumi

1. No attiecīgā vīna gada 1. janvāra ražotāji var pieprasīt, lai viņiem avansā izmaksā summu, kas vienāda ar aprēķināto atbalstu par produktiem, ko izmanto, lai palielinātu alkohola koncentrāciju, ar noteikumu, ka viņi ir iesnieguši drošības naudu par labu intervences iestādei. Šī drošības nauda ir vienāda ar 120 % no pieprasītā atbalsta.

Pieteikumiem pievieno tos 14. panta 2. punktā minētos dokumentus, kas ir pieejami. Pārējos dokumentus iesniedz līdz vīna gada beigām.

2. Intervences iestāde izmaksā avansus trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma iesniegšanas par to, ka ir iesniegta drošības nauda.

3. Pēc tam, kad kompetentā iestāde vai pilnvarotā struktūrvienība ir pārbaudījusi visus dokumentus un ņēmusi vērā izmaksājamo summu, 1. punktā minēto drošības naudu atbrīvo pilnībā vai daļēji saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 19. pantā noteikto kārtību.







III NODAĻA

ATBALSTS PAR DAŽU PRODUKTU RAŽOŠANU APVIENOTAJĀ KARALISTĒ UN ĪRIJĀ

18. pants

Atbalsta mērķis un apmērs

1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minēto atbalstu piešķir:

a) ražotājiem, kas izmanto tikai no C III a) un C III b) vīnogu audzēšanas zonās audzētajām vīnogām iegūtu koncentrētu vīnogu misu, lai Apvienotajā Karalistē un Īrijā ražotu produktus ar KN kodu 2206 00, kuru apzīmēšanai šīs dalībvalstis saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 VII pielikuma C daļas 3. punktu var atļaut izmantot saliktu nosaukumu, kurā ietilpst vārds “vīns”; še turpmāk “ražotāji”. Atbalsta apmērs ir 0,2379 EUR par kilogramu;

b) uzņēmējiem, kas izmanto tikai no Kopienā audzētām vīnogām iegūtu koncentrētu vīnogu misu kā galveno sastāvdaļu vairākos produktos, ko tie pārdod Apvienotajā Karalistē un Īrijā kopā ar saprotamām norādēm, kuras patērētājam ļauj no tiem iegūt dzērienu – vīna imitāciju; še turpmāk “uzņēmēji”. Atbalsta apmērs ir 0,3103 EUR par kilogramu.

2. Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, koncentrētai vīnogu misai jābūt nebojātai, ar tirgus prasībām atbilstīgu kvalitāti un piemērotai Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktā minētajai izmantošanai.

19. pants

Atbalsta pieteikumi

1. Ražotāji un uzņēmēji, kas vēlas saņemt Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktā paredzēto atbalstu, attiecīgajā vīna gadā no 1. augusta līdz 31. jūlijam iesniedz rakstisku pieteikumu kompetentajai iestādei tajā dalībvalstī, kurā izmanto koncentrēto vīnogu misu.

Pieteikumi jāsagatavo vismaz septiņas darba dienas pirms ražošanas darbību sākuma.

Tomēr septiņu darba dienu laikposmu var saīsināt, ja kompetentā iestāde ir devusi rakstisku atļauju.

2. Minimālais koncentrētās vīnogu misas daudzums, par kādu iesniedz atbalsta pieteikumus, ir 50 kilogrami.

3. Atbalsta pieteikumos jo īpaši norāda:

a) ražotāja vai uzņēmēja vārdu vai uzņēmējsabiedrības nosaukumu un adresi;

b) vīnogu audzēšanas zonu, no kurienes cēlusies koncentrētā vīnogu misa, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III pielikumā;

c) šādu tehnisko informāciju: i) uzglabāšanas vieta, ii) daudzums (kilogrami vai konteineru skaits, ja Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētā koncentrētā vīnogu misa ir salieta konteineros, kuru tilpums nepārsniedz 5 kilogramus), iii) blīvums, iv) samaksātās cenas, v) vieta, kur veic Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētās darbības.

Dalībvalstis var pieprasīt papildu informāciju, lai identificētu koncentrēto vīnogu misu.

4. Atbalsta pieteikumam pievieno pavaddokumenta (pavaddokumentu) eksemplāru, kas attiecas uz koncentrētās vīnogu misas transportēšanu uz ražotāja vai uzņēmēja telpām un ko ir sagatavojusi dalībvalsts kompetentā iestāde.

Dokumenta 8. ailē norāda vīnogu audzēšanas zonu, kurā ir novāktas izmantotās svaigās vīnogas.

20. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi

1. Ražotāju un uzņēmēju pienākums ir izmantot visu atbalsta pieteikumā minēto koncentrētās vīnogu misas daudzumu Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktos minētajam mērķim. Pieteikumā norādītā koncentrētās vīnogu misas daudzuma iztrūkumu pieļauj 10 % apmērā.

2. Ražotāji un uzņēmēji veic krājumu uzskaiti, jo īpaši norādot:

a) iegādātos koncentrētās vīnogu misas sūtījumus, ko dienā ieved viņu telpās, un šīs regulas 19. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā norādīto informāciju, un pārdevēja vārdu un adresi;

b) koncentrētās vīnogu misas daudzumus, ko dienā izmanto Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajam mērķim;

c) Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minēto gatavo produktu sūtījumus, ko dienā saražo un nosūta no viņu telpām, kā arī saņēmēja (saņēmēju) vārdu un adresi.

3. Viena mēneša laikā, sākot no dienas, kad visa atbalsta pieteikumā norādītā koncentrētā vīnogu misa ir izmantota Regulas (EK) Nr. 1493/1999 35. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajam mērķim, ražotāji un uzņēmēji rakstiski informē kompetento iestādi, pieļaujot šā panta 1. punktā paredzēto iztrūkumu.

4. Izņemot force majeure gadījumus, atbalstu neizmaksā, ja ražotāji vai uzņēmēji nav izpildījuši šā panta 1. punktā minēto prasību.

5. Izņemot force majeure gadījumus, ja ražotāji vai uzņēmēji nav izpildījuši kādu no šīs regulas prasībām, kas nav minētas šā panta 1. punktā, izmaksājamo atbalstu samazina par summu, ko nosaka kompetentā iestāde atkarībā no pārkāpuma smaguma.

6. Force majeure gadījumos kompetentā iestāde paredz pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, ņemot vērā attiecīgos apstākļus.

21. pants

Atbalsta izmaksāšana

Kompetentā iestāde izmaksā atbalstu par faktiski izmantoto koncentrētās vīnogu misas daudzumu ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc šīs regulas 20. panta 3. punktā minētās informācijas saņemšanas.

22. pants

Avansa maksājumi

1. Ražotāji un uzņēmēji, kā minēts šīs regulas 18. pantā, var pieprasīt izmaksāt avansā summu, kas ir vienāda ar atbalstu, ar noteikumu, ka viņi ir iesnieguši drošības naudu 120 % apmērā no minētās summas par labu kompetentajai iestādei.

2. 1. punktā minētos avansa maksājumus veic trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma iesniegšanas par to, ka ir iesniegta drošības nauda, ar noteikumu, ka tiek iesniegts apliecinājums, ka par koncentrēto vīnogu misu ir samaksāts.

3. Pēc tam, kad kompetentā iestāde ir saņēmusi šīs regulas 20. panta 3. punktā minēto informāciju, kā arī ņemot vērā izmaksājamo atbalsta summu, 1. punktā minēto drošības naudu atmaksā pilnībā vai daļēji saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 19. pantā noteikto kārtību.







II SADAĻA

PRIVĀTĀS UZGLABĀŠANAS ATBALSTS

23. pants

Mērķis

Šajā sadaļā izklāstīti sīki izstrādāti noteikumi, kā piemērot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļas I nodaļā minēto uzglabāšanas atbalsta shēmu.

24. pants

Definīcijas

Šajā sadaļā “produkti” nozīmē vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu, rektificētu vīnogu misu un galda vīnus neatkarīgi no vīna gada, kurā tie ir izgatavoti.

25. pants

Atbalsta apmērs

Visā Kopienā atbalstu par uzglabāšanu maksā pēc šādām standarta likmēm par hektolitru dienā:

a) 0,01837 EUR par vīnogu misu;

b) 0,06152 EUR par koncentrētu vīnogu misu;

c) 0,06152 EUR par rektificētu koncentrētu vīnogu misu;

d) 0,01544 EUR par galda vīniem.

26. pants

Noteikumi, ko piemēro saņēmējiem

1. Intervences iestādes slēdz līgumus par privāto uzglabāšanu tikai ar ražotājiem.

Šajā sadaļā “ražotājs” ir fiziska vai juridiska persona, vai šādu personu grupa, kas savā vārdā veic vai ir veikusi kādu no šādām darbībām:

a) svaigu vīnogu pārstrāde vīnogu misā;

b) vīnogu misas pārstrāde koncentrētā vīnogu misā vai rektificētā koncentrētā vīnogu misā;

c) svaigu vīnogu, vīnogu misas vai rūgstošas vīnogu misas pārstrāde galda vīnā.

Regulas (EK) Nr. 1493/1999 39. pantā minētās organizācijas uzskata par ražotājiem attiecībā uz daudzumiem, ko ieguvuši to dalībnieki. Individuālie dalībnieki, kas piegādā vīnu, uz kuru attiecas līgums par privāto uzglabāšanu, atbild par šīs regulas 2. pantā minēto pienākumu izpildi.

2. Ražotāji var slēgt līgumu tikai par produktiem,

— ko viņi ir ražojuši, vai

— kas ražoti uz viņu atbildību un kas tiem pieder, vai

— punkta trešajā daļā minēto ražotāju organizāciju gadījumā - kas ražoti uz šo organizāciju dalībnieku atbildību.

3. Dalībvalsts intervences iestāde var slēgt līgumus tikai par produktiem, ko glabā attiecīgās dalībvalsts teritorijā.

▼M23 —————

▼B

27. pants

To produktu īpašības, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu

Kad slēdz līgumus:

a) attiecīgajai vīnogu misai jābūt iegūtai tikai no tām šķirnēm, ko saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 19. pantu klasificē kā vīna vīnogas, un tās dabīgā alkohola tilpuma koncentrācija nedrīkst būt zemāka par minimālo dabīgo alkohola koncentrāciju, ko nosaka šīs misas izcelsmes vīnogu audzēšanas zonai;

b) galda vīniem: i) jāatbilst šīs regulas II pielikumā noteiktajām minimālās kvalitātes prasībām tajā kategorijā, par kuru slēdz līgumu, ii) reducējošā cukura saturs nedrīkst pārsniegt divus gramus uz litru – izņemot Portugāles galda vīnus, kuru reducējošā cukura saturs nedrīkst pārsniegt četrus gramus uz litru, iii) labi jāiztur 24 stundu ilga saskarsme ar gaisu, iv) nedrīkst būt ar sliktu garšu;

c) šīs regulas 24. pantā minēto produktu radioaktivitātes līmeņi nedrīkst pārsniegt Kopienas noteikumos atļautos maksimālos līmeņus. Tomēr produktu radioaktīvā piesārņojuma līmeni kontrolē tikai tad, ja to prasa situācija un tikai nepieciešamajā laika posmā.

28. pants

Daudzumi, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu

1. Kopējais produktu daudzums, par kuriem ražotāji slēdz uzglabāšanas līgumus, nedrīkst pārsniegt viņu attiecīgā vīna gada ražošanas deklarācijās norādīto daudzumu, ko iesniedz saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 18. panta 1. punktu un kam pieskaitīti visi tie daudzumi, kurus viņi ieguvuši pēc tam, kad deklarācijas ir iesniegtas un ierakstītas Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantā minētajos reģistros.

2. Līgumus slēdz par šādiem minimālajiem daudzumiem: galda vīnu gadījumā – 50 hektolitri, vīnogu misas gadījumā – 30 hektolitri, koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas gadījumā – 10 hektolitri.

29. pants

Līgumu slēgšana

1. Ražotāji var slēgt līgumus ar noteikumu, ka viņi iesniedz šādu informāciju par katru konteineru, kurā glabā attiecīgo produktu:

a) informācija, kas ļauj identificēt produktu;

b) šādi analīzes dati: i) krāsa, ii) sēra dioksīda saturs, iii) sarkanvīnu gadījumā – hibrīdu neesamība, ko parāda malvidola diglikozīda analīze.

Par vīnogu misu, koncentrētu vīnogu misu vai rektificētu koncentrētu vīnogu misu sniedz arī šādu informāciju:

▼M12

c) nolasījumu, kas iegūts 20 °C temperatūrā ar refraktometru, kurš izmantots saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 558/93 pielikumā minēto metodi. Vīnogu misai atļautā pielaide ir 0,5, koncentrētai vīnogu misai un rektificētai vīnogu misai – 1.

▼B

Par galda vīnu sniedz arī šādus analīzes datus:

d) kopējā alkohola tilpuma koncentrācija;

e) faktiskā alkohola tilpuma koncentrācija;

f) kopējais skābju saturs, izteikts vīnskabes gramos uz litru vai miliekvivalentos uz litru; tomēr dalībvalstis var atcelt šo prasību attiecībā uz baltvīniem;

g) gaistošo skābju saturs, izteikts etiķskābes gramos uz litru vai miliekvivalentos uz litru; tomēr dalībvalstis var atcelt šo prasību attiecībā uz baltvīniem;

h) reducējošā cukura saturs;

i) vīna īpašības gaisā 24 stundu laikposmā;

j) sliktas garšas neesamība.

Iepriekšminētos analīzes datus nosaka Regulas (EK) Nr. 1493/1999 72. pantā minētā oficiālā laboratorija 30 dienu laikā pirms līguma noslēgšanas.

2. Dalībvalstis var ierobežot līgumu skaitu, ko ražotājs var parakstīt vienā vīna gadā.

3. Līgumus par galda vīniem nedrīkst noslēgt, pirms nav notikusi attiecīgā vīna pirmā noliešana no nogulsnēm.

4. Ražotāji, kas vēlas noslēgt galda vīnu uzglabāšanas līgumu, iesniedzot savus pieteikumus, informē intervences iestādi par kopējo galda vīna daudzumu, ko viņi ir saražojuši kārtējā vīna gada laikā.

Tāpēc viņi iesniedz Regulas (EK) Nr. 1493/1999 18. panta 2. punktā paredzētās ražošanas deklarācijas (deklarāciju) eksemplāru un vajadzības gadījumā – šīs regulas 29. pantā minēto reģistru eksemplāru. Gadījumos, kad deklarācija vēl nav pieejama, var veikt pagaidu atestāciju.

5. Neierobežojot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 25. panta 2. punktu, līgumā ir jānorāda vismaz:

a) attiecīgo ražotāju nosaukums un adrese;

b) intervences iestādes nosaukums un adrese;

c) produkta veids, ko klasificē, kā norādīts šīs regulas 25. pantā;

d) daudzums;

e) uzglabāšanas vieta;

f) uzglabāšanas laika pirmā diena;

g) atbalsta apmērs, izteikts EUR.

Galda vīniem līgumos arī iekļauj:

h) paziņojumu, ka ir notikusi pirmā noliešana no nogulsnēm;

i) punktu par to, ka tilpumu var samazināt par noteiktu procentu, ko Komisija nosaka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 75. pantā paredzēto kārtību, ja kopējais apjoms, par ko slēgti līgumi, ievērojami pārsniedz vidējos apjomus, par kuriem ir slēgti līgumi pēdējo trīs vīna gadu laikā. Šādi samazinot, uzglabāšanā esošos daudzumus nedrīkst samazināt tiktāl, ka tie nesasniedz 28. panta 2. punktā minētos minimālos līmeņus. Ja piemēro šo noteikumu, atbalstu par laika posmu līdz samazināšanai izmaksā pilnā apmērā.

6. Dalībvalstis var pieprasīt citu informāciju, lai identificētu attiecīgo produktu.

30. pants

Atkāpe no šīs regulas 2. panta

Dalībvalstis var atļaut slēgt līgumus, pirms ražotāji ir iesnieguši šīs regulas 2. pantā minētos pierādījumus, ar noteikumu, ka šādos līgumos ietver ražotāju paziņojumu, apliecinot, ka viņi ir izpildījuši šajā pantā minētos pienākumus vai šīs regulas III sadaļas 58. panta prasību un ka viņi apņemas piegādāt atlikušos daudzumus, kas vajadzīgi, lai pilnībā izpildītu savus pienākumus kompetentās valsts iestādes noteiktajā termiņā.

Pirmajā daļā minētos pierādījumus iesniedz līdz attiecīgā vīna gada 31. augustam.

31. pants

Uzglabāšanas laika sākums

1. Uzglabāšanas laika pirmā diena ir diena, kas seko līguma noslēgšanas datumam.

2. Tomēr, ja līgums ir noslēgts par uzglabāšanas laiku, kas sākas vēlāk nekā nākamajā dienā pēc tā parakstīšanas, pirmā uzglabāšanas diena nevar būt vēlāk par 16. februāri.

32. pants

Uzglabāšanas laika beigas

1. Vīnogu misas, koncentrētas vīnogu misas un rektificētas koncentrētas vīnogu misas uzglabāšanas līgumi beidzas laikā no 1. augusta līdz 30. novembrim pēc līguma noslēgšanas datuma.

2. Galda vīnu uzglabāšanas līgumi beidzas laikā no 1. septembra līdz 30. novembrim pēc līguma noslēgšanas datuma.

3. Lai noteiktu līguma beigu datumu, ražotāji nosūta intervences iestādei paziņojumu, norādot līguma spēkā esamības pēdējo dienu. Dalībvalstis nosaka prasības šādu paziņojumu iesniegšanai.

Ja šāda paziņojuma nav, līgumi beidzas 30. novembrī.

4. Ražotāji, kas nav pieprasījuši avansu saskaņā ar šīs regulas 38. pantu, var pārdot vīnogu misu vai koncentrētu vīnogu misu eksportam vai vīnogu sulas ražošanai, sākot no uzglabāšanas piektā mēneša pirmās dienas.

Tādos gadījumos ražotāji informē intervences iestādi saskaņā ar 3. punktā noteikto kārtību.

Intervences iestādes nodrošina to, ka produktus patiesībā izmanto norādītajam mērķim.

33. pants

Līguma izbeigšana pirms termiņa pēc ražotāja pieprasījuma

1. Ražotāji, kas nav pieprasījuši avansu saskaņā ar šīs regulas 38. pantu, var izbeigt uzglabāšanas līgumus no 1. jūnija ar noteikumu, ka to atļauj Komisija, ņemot vērā tirgus tendences, informāciju par krājumiem un ražas prognozes.

2. Turklāt, ja Komisija saskaņā ar šīs regulas 29. panta 5. punkta i) apakšpunktu nolemj samazināt daudzumus, par kuriem slēgti līgumi, ražotāji var vienpusēji izbeigt savu līgumu pilnībā vai daļēji nākamajā mēnesī pēc šāda lēmuma publicēšanas.

34. pants

Sīki izstrādāti izpildes noteikumi attiecībā uz uzglabāšanu

1. Visā uzglabāšanas laikā un līdz pēdējai līguma spēkā esamības dienai uzglabāšanā esošajiem produktiem:

a) jāatbilst Regulas (EK) Nr. 1493/1999 I pielikuma attiecīgajām definīcijām;

b) jāsaglabā vismaz minimāla alkohola koncentrācija, ko līguma noslēgšanas laikā pieprasa attiecīgajai galda vīnu kategorijai;

c) tos nedrīkst turēt konteineros, kuru tilpums ir mazāks par 50 litriem;

d) jābūt nefasētiem;

e) vīna gadījumā – uzglabāšanas laika beigās jābūt derīgiem tiešai izmantošanai pārtikā.

▼M12

2. Neskarot 6. pantu, produktiem, uz kuriem attiecas līgumi, var veikt tikai tādu vīndarības apstrādi vai procesus, kas ir vajadzīgi to iekonservēšanai. Līgumā paredzētā tilpuma izmaiņas ir atļautas, bet tās nedrīkst pārsniegt 2 % vīnam un 3 % vīnogu misai, koncentrētai vīnogu misai un rektificētai vīnogu misai. Ja ir mainīta tvertne, atļautās izmaiņas ir attiecīgi 3 % un 4 %.

▼M17

3. Neskarot šīs regulas 33. pantu un tā 4., 5. un 6. punktu, uzglabāšanas līguma darbības laikā ražotāji nedrīkst pārdot vai nosūtīt trešai personai produktu, uz kuru attiecas līgums.

Neskarot pirmo daļu, uzglabāšanas līguma darbības laikā ražotāji attiecībā uz uzglabāto produktu var noslēgt pārdošanas līgumu, kurš stāsies spēkā, beidzoties uzglabāšanas līguma termiņam. Turklāt, beidzoties uzglabāšanas līguma termiņam, ražotāji var paredzēt līgumā norādītā vīna nosūtīšanu destilācijai atbilstīgi šīs regulas III sadaļai.

▼B

4. Attiecīgās dalībvalsts noteiktajā termiņā ražotājs savlaicīgi informē intervences iestādi par visām izmaiņām, kas notiek līguma spēkā esamības laikā:

a) uzglabāšanas vietā vai

b) produkta uzglabāšanas veidā. Šādos gadījumos viņi norāda konteinerus, kuros produktu noteikti uzglabās.

5. Ja ražotāji vēlas transportēt produktu, par ko slēgts līgums, uz citur esošu uzglabāšanas vietu vai uz telpām, kas viņam nepieder, produktu var transportēt tikai tad, ja intervences iestāde, kas ir informēta saskaņā ar 4. punktu, to ir atļāvusi.

6. Ražotāji, kas ir noslēguši privātās uzglabāšanas līgumus par vīnogu misu, var pārstrādāt visu minēto misu vai tās daļu koncentrētā vīnogu misā vai rektificētā koncentrētā vīnogu misā līguma spēkā esamības laikā.

Ražotāji, kas ir noslēguši privātas uzglabāšanas līgumus par koncentrētu vīnogu misu, var pārstrādāt visu minēto misu vai tās daļu rektificētā koncentrētā vīnogu misā līguma spēkā esamības laikā.

Ražotāji var uzticēt iepriekšējās divās daļās minēto pārstrādes darbību veikšanu trešajai personai ar noteikumu, ka minētajiem ražotājiem pieder pārstrādes rezultātā iegūtie produkti un ka viņi iepriekš ir iesnieguši deklarāciju. Attiecīgā dalībvalsts pārbauda šīs darbības.

7. Attiecīgie ražotāji rakstiski informē intervences iestādi par datumu, kurā jāsākas šā panta 6. punktā minētajai pārstrādei, uzglabāšanas vietu un veidu.

Šādam paziņojumam jāsasniedz intervences iestāde vismaz 15 dienas pirms pārstrādes darbību sākšanas.

Viena mēneša laikā pēc pārstrādes darbību pabeigšanas ražotāji nosūta intervences iestādei iegūtā produkta analīzes protokolu, kurā par attiecīgo produktu sniegti vismaz šīs regulas 29. pantā minētie dati.

8. Ja veic 6. punktā minēto pārstrādi, uzglabāšanas atbalsta apmērs par produktu, uz ko attiecas līgums, ir vienāds ar:

a) šīs regulas 25. panta a) apakšpunktā minēto summu, ja veic 6. punkta pirmajā daļā minēto pārstrādi;

b) šīs regulas 25. panta b) apakšpunktā minēto summu, ja veic 6. punkta otrajā daļā minēto pārstrādi.

Atbalstu aprēķina par visu uzglabāšanas laiku, pamatojoties uz produkta daudzumu, par ko bijis noslēgts līgums pirms pārstrādes.

35. pants

Produkta izmaiņas uzglabāšanas laikā

1. Ja līguma spēkā esamības laikā viss produkts, par ko ir slēgts līgums, vai tā daļa vairs neatbilst šīs regulas 34. panta 1. punkta prasībām, ražotājs par to nekavējoties informē intervences iestādi. Šādu paziņojumu pamato ar analīzes protokolu. Intervences iestāde pārtrauc līgumu par attiecīgo daudzumu, sākot no analīzes protokola datuma.

2. Ja intervences iestādes vai citas pārbaudes iestādes veiktās pārbaudes gaitā atklājas, ka līguma spēkā esamības laikā viss produkts, par ko ir slēgts līgums, vai tā daļa vairs neatbilst šīs regulas 34. panta 1. punkta prasībām, intervences iestāde pārtrauc līgumu par attiecīgo daudzumu dienā, kad tā konstatē minēto faktu.

▼M12

35.a pants

Pārbaudes

1. Dalībvalstu kompetentās iestādes veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai varētu pārbaudīt līgumā minētā produkta identitāti un tilpumu, un atbilstību 34. pantam.

2. Ražotāju pienākums ir atļaut jebkurā laikā veikt 1. punktā minētās pārbaudes.

▼B

36. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi

1. Izņemot force majeure gadījumus:

a) ja ražotāji nepilda savus pienākumus saskaņā ar šīs regulas 34. panta 1. līdz 5. punktu un 7. punktu vai atsakās atļaut pārbaudi, atbalstu neizmaksā;

b) ja ražotājs nepilda kādu no saviem pienākumiem saskaņā ar šo regulu vai saskaņā ar līgumu, kas nav šā punkta a) apakšpunktā minēts pienākums, atbalstu samazina par summu, ko nosaka kompetentā iestāde atbilstīgi izdarītā pārkāpuma smagumam.

2. Ja ir atzīti force majeure apstākļi, intervences iestāde rīkojas tā, kā uzskata par vajadzīgu, ņemot vērā konkrētos apstākļus.

▼M12

37. pants

Atbalsta maksājums

1. Kompetentā iestāde izmaksā atbalstu ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc uzglabāšanas līguma darbības beigām.

2. Gadījumos, kad līgumu izbeidz saskaņā ar 33. vai 35. pantu, atbalstu izmaksā proporcionāli faktiskajam līguma darbības laikam. Kompetentā iestāde izmaksā atbalstu ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc līguma darbības beigām.

38. pants

Avansa maksājumi

1. Ražotāji var lūgt, lai viņiem izmaksā avansu, ar noteikumu, ka viņi intervences aģentūrai iemaksā drošības naudu 120 % apmērā no avansa. Neskarot 32. pantu, avansa summu aprēķina, ņemot vērā 25. pantā minēto par produktu izmaksājamā atbalsta apmēru.

2. Kompetentā iestāde izmaksā avansus trīs mēnešu laikā pēc pierādījuma iesniegšanas par to, ka ir iemaksāta drošības nauda.

3. Kad kompetentā iestāde izmaksājusi atbalstu, 1. punktā minēto drošības naudu atbrīvo.

Ja tiesības uz atbalstu ir zaudētas saskaņā ar 36. panta 1. punkta a) apakšpunktu, tiek zaudēta visa drošības nauda.

Ja, piemērojot 36. panta 1. punkta b) apakšpunktu, atbalsta summa ir mazāka par jau samaksāto summu, drošības naudu samazina par 120 % no summas, kas izmaksāta, pārsniedzot izmaksājamo atbalstu. Šādi samazināto drošības naudu atbrīvo ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc līguma darbības pēdējās dienas.

Ja piemēro 29. panta 5. punkta i) apakšpunktā paredzēto noteikumu, dalībvalstis veic vajadzīgos pielāgojumus.

▼B

39. pants

Kvalitatīvie vīni

Galda vīnu, par kuru ir bijis noslēgts uzglabāšanas līgums, pēc tam nedrīkst atzīt par īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu vai izmantot īpašos apvidos ražota kvalitatīva vīna, īpašos apvidos ražota kvalitatīva dzirkstošā vīna, īpašos apvidos ražota kvalitatīva liķiera vīna vai īpašos apvidos ražota kvalitatīva viegli dzirkstošā vīna gatavošanā, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 54. panta 1. punktā.







III SADAĻA

DESTILĀCIJA







Ievads

40. pants

Mērķis

Šī sadaļa nosaka sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1493/1999 III sadaļas II nodaļā minēto destilāciju.

41. pants

Definīcijas

1. Šajā sadaļā:

a) “ražotājs” ir: i) šīs sadaļas I nodaļā: jebkura fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa, kas ir izgatavojusi vīnu no svaigām vīnogām, vīnogu misas, daļēji norūgušas vīnogu misas vai no vēl rūgstoša jaunvīna, kurš ir pašu iegūts vai iegādāts, vai jebkura fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa, uz ko attiecas Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantā minētie pienākumi, ii) šīs sadaļas II un III nodaļā: jebkura fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa, kas ir izgatavojusi vīnu no svaigām vīnogām, vīnogu misas vai daļēji norūgušas vīnogu misas, kura ir pašu iegūta vai iegādāta;

b) “spirta ražotājs” nozīmē jebkuru fizisku vai juridisku personu vai šādu personu grupu: i) kas destilē vīnu, destilācijai stiprinātu vīnu vai vīna darīšanas vai cita vīnogu pārstrādes veida blakusproduktus un ii) ko apstiprinājušas tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kuru teritorijā atrodas destilācijas telpas;

c) “destilācijai stiprināta vīna izgatavotājs” nozīmē jebkuru fizisku vai juridisku personu vai šādu personu grupu, kas nav spirta ražotāji: i) kas pārstrādā vīnu destilācijai stiprinātā vīnā un ii) ko apstiprinājušas tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kuru teritorijā atrodas attiecīgās telpas;

d) “kompetenta intervences iestāde” ir: i) attiecībā uz līgumu vai deklarāciju par vīnu piegādi destilācijai pieņemšanu un apstiprināšanu un attiecībā uz līgumu par vīnu piegādi stiprināšanai pieņemšanu un apstiprināšanu — tās dalībvalsts iecelta intervences iestāde, kuras teritorijā vīns atrodas līguma vai deklarācijas iesniegšanas laikā, ii) attiecībā uz atbalsta izmaksu destilācijai stiprināta vīna izgatavotājiem saskaņā ar 69. pantu – tās dalībvalsts iecelta intervences iestāde, kuras teritorijā vīnu stiprina, iii) visos citos gadījumos – tās dalībvalsts iecelta intervences iestāde, kuras teritorijā notiek destilācija.

2. Šajā sadaļā par spirta ražotājiem uzskata fiziskas vai juridiskas personas vai šādu personu grupas, kas nav destilācijai stiprināta vīna ražotāji, ja tās:

a) ir apstiprinājušas kompetentās iestādes dalībvalstī, kurā tās ir reģistrētas;

b) iegādājas no ražotāja, kā definēts 1. punkta a) apakšpunktā, vīnu vai vīna darīšanas vai kāda cita vīnogu pārstrādes veida blakusproduktus ar nolūku tos savā vārdā uzdot destilēt apstiprinātam spirta ražotājam;

c) maksā ražotājam par iegādātajiem produktiem ne mazāk par attiecīgā destilētā produkta minimālo iegādes cenu.

Uz personām vai grupām, ko uzskata par spirta ražotājiem, attiecas tie paši pienākumi un tās pašas tiesības kā uz spirta ražotājiem.

3. Dalībvalstis saskaņā ar to noteikumiem var paredzēt, ka attiecībā uz līgumu slēgšanu un vīna piegādi destilācijai vīnogu audzētāju kooperatīvu apvienības pēc to lūguma var uzskatīt par ražotājiem attiecībā uz vīna daudzumiem, ko ir ražojuši un nodevuši kooperatīva dalībnieki. Kooperatīva dalībnieki jebkurā gadījumā patur tiesības un pilda pienākumus, kas izklāstīti Kopienas noteikumos.

Ja apvienība paredz veikt destilāciju saskaņā ar šo sadaļu, konkrētā vīna gadā vienojoties par to ar vīnogu audzētāju kooperatīvu, tā par to rakstiski informē intervences iestādi. Šādos gadījumos:

a) dalībnieku kooperatīvi nevar individuāli slēgt destilācijas līgumus vai izdarīt piegādes attiecīgajai destilācijai;

b) vīna daudzumus, ko minētā apvienība piegādājusi destilācijai, iegrāmato dalībnieku kooperatīviem, kuru vārdā piegāde ir izdarīta.

Ja viens vai vairāki dalībnieku kooperatīvi nepilda šīs regulas 2. pantā noteiktos pienākumus, neatkarīgi no tā, kā tas ietekmē šos dalībniekus, apvienībai neļauj veikt piegādes attiecīgajai destilācijai par vīna daudzumu, kas piegādāts to vīnogu audzētāju kooperatīvu vārdā, kuri izdarījuši pārkāpumu.

Dalībvalstis, kas izmanto šajā punktā paredzēto iespēju, attiecīgi informē Komisiju un dara tai zināmus noteikumus, ko tās ir pieņēmušas šajā nolūkā. Komisija informē pārējās dalībvalstis.

▼M17

42. pants

Spirta ražotāju apstiprināšana

1. Dalībvalstis apstiprina tos spirta ražotājus, kuri būs iesnieguši attiecīgu pieprasījumu un kuru ražotnes atrodas attiecīgās dalībvalsts teritorijā.

2. Dalībvalstis var anulēt apstiprinājumu vai nu uz laiku, vai pavisam, ja spirta ražotāji nepilda savus pienākumus saskaņā ar šīs regulas noteikumiem.

3. Dalībvalstis izveido apstiprināto spirta ražotāju sarakstu un elektroniski nosūta to Komisijai. Dalībvalstis turklāt nekavējoties paziņo par jebkādiem turpmākiem grozījumiem šajā sarakstā.

Komisija nopublicē šo informāciju savā tīmekļa vietnē.

▼B

43. pants

Spirts, ko iegūst destilējot

Destilējot saskaņā ar šo sadaļu, var iegūt tikai šādus produktus:

a) tīru pārtikas spirtu, kas atbilst šīs regulas III pielikuma definīcijai, vai

b) spirtus, ko destilē no vīna vai vīnogu izspaidām un kas atbilst 1. panta 4. punkta d) vai f) apakšpunkta definīcijām Padomes 1989. gada 29. maija Regulā (EEK) Nr. 1576/89 ( 7 ), ar ko nosaka alkoholisko dzērienu definīcijas, apraksta un noformēšanas vispārīgos noteikumus, vai

c) destilātu vai jēlspirtu ar alkohola koncentrāciju vismaz 52 tilp. %.

Ja ir iegūts pirmās daļas c) apakšpunktā norādītais produkts, to var izmantot tikai oficiālā uzraudzībā, lai:

i) ražotu alkoholisku dzērienu,

ii) pārstrādātu kādā no šā punkta a) vai b) apakšpunktā minētajiem produktiem, izņemot spirtus, kas destilēti no vīnogu izspaidām,

iii) ražotu spirtu rūpnieciskiem mērķiem.

▼M12

Saistībā ar šajā sadaļā minētajām destilācijas darbībām dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu otrajā daļā paredzēto saistību izpildi.

▼B

44. pants

Tīrā pārtikas spirta analīzes metode

Šīs regulas V pielikums nosaka Kopienas metodes tīrā pārtikas spirta analīzei, kā definēts tās IV pielikumā.







I NODAĻA

OBLIGĀTĀ DESTILĀCIJA







I iedaļa:Vīna darīšanas blakusproduktu destilācija

45. pants

Pienākums piegādāt blakusproduktus destilācijai

1. Ražotāji, kam jāveic destilācija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantu, pilda savus pienākumus, ne vēlāk kā līdz attiecīgā vīna gada 15. jūlijam piegādājot destilācijai

a) apstiprinātam spirta ražotājam visas izspaidas un vīna nogulsnes, un

b) vajadzības gadījumā – jebkuru vīnu apstiprinātam spirta ražotājam vai apstiprinātam destilācijai stiprināta vīna izgatavotājam.

▼M12

Dalībvalstis var noteikt, ka šī piegāde jāveic līdz pirmajā daļā minētajai dienai.

▼B

Ja ražotāji veic piegādes spirta ražotājam, kura apstiprinājums ir atcelts, piegādātos daudzumus var ieskaitīt, bet viņiem nav tiesību uz Kopienas atbalstu.

▼M22

Atkāpjoties no pirmajā daļā noteiktā, 2004./2005. un 2005./2006. vīna gadam pirmajā daļā minēto dienu pārceļ uz nākamā vīna gada 31. augustu.

▼M12 —————

▼B

46. pants

Prasības attiecībā uz destilācijai piegādātajiem blakusproduktiem

1. Neatkarīgi no Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 4. punkta, spirta daudzums produktos, ko destilācijai piegādā ražotāji, kuri piegādā izspaidas enocianīna ražošanai, ir vismaz 5 % no vīnā esošā spirta daudzuma vai vismaz 7 % – īpašos apvidos ražotajiem kvalitatīvajiem baltvīniem.

2. Lai noteiktu spirta daudzumu, kas jāpiegādā destilācijai šīs regulas 48. pantā norādīto produktu veidā, dažādām vīnogu audzēšanas zonām piemēro šādas standarta dabīgās alkohola tilpuma koncentrācijas:

a) 8,5 % B zonā;

b) 9,0 % C I zonā;

c) 9,5 % C II zonā;

d) 10,0 % C III zonā.

3. Lai destilācijas izmaksas saglabātu pieņemamās robežās, vīna darīšanas blakusproduktiem, kad tos piegādā spirta destilācijas uzņēmumam, jāatbilst šādām minimālajām vidējām prasībām:

a) vīnogu izspaidas: i) vīnogu audzēšanas B zonā: divi litri tīra spirta uz 100 kg; ▼M12 ii) vīnogu audzēšanas C zonā: divi litri tīrā spirta, iedalot pēc faktiskās vai potenciālās koncentrācijas uz 100 kg, ja to iegūst no šķirnēm, kas iekļautas attiecīgās administratīvās vienības vīnogu šķirņu klasifikatorā kā šķirnes, kas nav vīna vīnogu šķirnes; 2,8 litri tīrā spirta, iedalot pēc faktiskās vai potenciālās koncentrācijas uz 100 kg, ja to iegūst no šķirnēm, kas iekļautas attiecīgās administratīvās vienības vīnogu šķirņu klasifikatorā tikai kā vīna vīnogu šķirnes; ▼B

b) vīna nogulsnes: i) vīnogu audzēšanas B zonā: trīs litri tīra spirta uz 100 kg, ar 45 % mitruma saturu; ii) vīnogu audzēšanas C zonā: četri litri tīra spirta uz 100 kg, ar 45 % mitruma saturu.

4. Ražotājiem, kas piegādā pašu ražotu vīnu etiķa rūpniecībai, spirta daudzumu, kas izteikts kā tīrs spirts un ko satur piegādātais vīns, atskaita no spirta daudzuma, kas izteikts kā tīrs spirts un ko satur vīns, kurš jāpiegādā destilācijai, lai izpildītu Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 3. punktā minēto pienākumu.

▼M3

Attiecībā uz tiem ražotājiem, kas piegādā pašu ražotu vīnu un blakusproduktus dalībvalstu uzraudzībā veiktiem eksperimentiem, piemēro 45., 46. un 47. pantā minētos noteikumus, un personām, kuras pilnvarotas veikt eksperimentus, izmaksā palīdzību pēc likmes 0,277 EUR/tilp. %/hl.

▼B

Eksperimentu gadījumā dalībvalsts vienā eksperimentā nedrīkst izmantot vairāk par 100 tonnām izspaidu un 100 tonnām vīna nogulšņu.

47. pants

Iegādes cena

1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 9. punktā minēto iegādes cenu attiecina uz nefasētu preci, to izvedot no spirta ražošanas uzņēmuma teritorijas.

2. Spirta ražotāji ražotājiem samaksā iegādes cenu, kā minēts 1. punktā, trīs mēnešu laikā, sākot no dienas, kurā attiecīgo daudzumu piegādāja spirta destilācijas uzņēmumam.

Tomēr, ja vien ražotājs neiebilst, spirta ražotāji var:

a) samaksāt ražotājam avansā 80 % no iegādes cenas ne vēlāk kā trīs mēnešu laikā pēc produktu piegādes, vai

b) samaksāt a) punktā minēto summu avansā pēc produktu piegādes un ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc rēķina iesniegšanas, ko sastāda līdz nākamā gada 31. augustam pēc attiecīgā vīna gada beigām.

Spirta ražotāji samaksā ražotājiem atlikumu ne vēlāk kā līdz 31. oktobrim.

▼M12

48. pants

Spirta destilācijas rūpnīcām izmaksājamais atbalsts

1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 11. punkta a) apakšpunktā minēto atbalstu nosaka šādi (par spirta tilp. % un par destilācijā iegūtā produkta hektolitru):

a) neitrāls spirts: — iegūts no spiedpaliekām: EUR 0,8453, — iegūts no vīna un vīna nogulsnēm: EUR 0,4106;

b) spirts, kas destilēts no spiedpaliekām un destilātiem vai no spiedpaliekām iegūta jēlspirta un kam spirta koncentrācija ir vismaz 52 tilp. %: EUR 0,3985;

c) vīna spirts un jēlspirts, kas iegūts no vīna un vīna nogulsnēm: EUR 0,2777.

Ja spirta destilācijas rūpnīca sniedz pierādījumus, ka destilāts vai jēlspirts, kas iegūts, destilējot spiedpaliekas, izmantots citādi nekā no spiedpaliekām destilētie spirti, izmaksā papildu summu EUR 0,3139/tilp. %/hl.

2. Atbalsts nepienākas par destilācijai piegādātā vīna daudzumiem, kas vairāk nekā par 2 % pārsniedz šīs regulas 45. pantā paredzētās ražotāja saistības.

▼B

49. pants

Izņēmumi attiecībā uz pienākumu piegādāt destilācijai

1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. pantā paredzētos pienākumus nepiemēro:

a) ražotājiem, kas uzraudzībā izņem no aprites vīna darīšanas blakusproduktus saskaņā ar šīs regulas 50. panta 1. punktu;

b) konkrētos reģionos ražotu kvalitatīvu aromātiskā tipa dzirkstošo vīnu un kvalitatīvu dzirkstošo vīnu un viegli dzirkstošo aromātiskā tipa vīnu ražotājiem, kas izgatavojuši šādus vīnus no vīnogu misas vai daļēji raudzētas vīnogu misas, kura ir iegādāta un stabilizēta, lai likvidētu vīna nogulsnes.

▼M12

2. Ražotājiem, kas attiecīgajā vīna gadā savās telpās nesaražo vairāk par 25 hektolitriem vīna vai misas, nav jāveic piegādes.

▼B

3. Attiecībā uz to vīna produkcijas daļu, ko faktiski piegādā destilācijai spirta destilācijas uzņēmumā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu, ražotāji destilācijai piegādā tikai vīna darīšanas blakusproduktus, kā paredz minētās regulas 27. panta 3. punkts.

▼M17

4. Piemērojot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 8. punktu, dalībvalstis attiecībā uz visu savas valsts teritoriju vai tās daļu var paredzēt, ka turpmāk minētie ražotāji var izpildīt savas saistības un piegādāt vīndarības blakusproduktus saskaņā ar šā panta 3. un 6. punktu, atsaucot vīndarības blakusproduktus atbilstīgā uzraudzībā:

a) ražotāji, kuru ražošanas apjoms nepārsniedz 80 hl, ražojot savās individuālajās ražotnēs;

b) ražotāji, kuri nodarbojas ar bioloģisko vīnogu audzēšanu.

▼B

50. pants

Izņemšana no aprites

1. Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 8. punktā minēto iespēju drīkst izmantot tikai šādi ražotāji:

a) tie, kas reģistrēti ražošanas zonās, kur destilācija ir nesamērīgs ierobežojums. Dalībvalstu kompetentās iestādes sastāda attiecīgo ražošanas zonu sarakstu, un dalībvalstis par to informē Komisiju;

b) tie, kas nav gatavojuši vīnu vai pārstrādājuši vīnogas kooperatīva telpās citādā veidā un kam destilācijas izmaksas ir nesamērīgas, ņemot vērā viņu zemo ražošanas apjomu vai produkcijas īpašās iezīmes un spirta destilācijas uzņēmumu atrašanās vietu. Dalībvalstis izstrādā piemērošanas nosacījumus un par to informē Komisiju.

2. Ievērojot Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 7. un 8. punktu, blakusproduktus izņem no aprites nekavējoties un ne vēlāk kā līdz tā vīna gada beigām, kurā tos ieguva. Izņemšanu no aprites kopā ar norādījumu par aptuvenajiem daudzumiem vai nu ieraksta reģistrā, ko uztur saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantu, vai arī tos apstiprina kompetentā iestāde.

Attiecīgo vīna nogulšņu izņemšanu no aprites uzskata par notikušu, ja nogulsnes ir denaturētas, padarot to izmantošanu vīna darīšanā neiespējamu, un ja denaturēto nogulšņu piegāde trešām personām ir ierakstīta šā punkta pirmajā daļā minētajā reģistrā. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šādu darījumu pārbaudes.

Dalībvalstis, kuru vīna produkcija pārsniedz 25 000 hektolitrus gadā, ņemot paraugus, pārbauda vismaz atbilstību 51. pantā minētajai vidējai alkohola koncentrācijai un to, vai visi blakusprodukti ir izņemti no aprites noteiktajā termiņā.

51. pants

Prasības attiecībā uz blakusproduktiem, kas izņemti no aprites

To vīna darīšanas blakusproduktu minimālā tīrā spirta alkohola koncentrācija, kas uzraudzībā izņemti no aprites saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27. panta 7. un 8. punktu, ir šāda:

a) vīnogu izspaidas: i) 2,1 litri uz 100 kilogramiem īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu gadījumā, ii) 3 litri uz 100 kilogramiem citos gadījumos;

b) vīna nogulsnes: i) 3,5 litri uz 100 kilogramiem īpašos apvidos ražotu kvalitatīvu vīnu gadījumā, ii) 5 litri uz 100 kilogramiem citos gadījumos.







II iedaļa:Vīna destilācija no universālas šķirnes vīnogām

▼M9

52. pants

Parasti saražotā daudzuma noteikšana

1. Gadījumā, ja vīnu iegūst no vīnogu šķirnēm, ko klasificē gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā citai izmantošanai paredzētas šķirnes, kā norādīts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantā, parasti saražotā vīna kopējo daudzumu nosaka katram attiecīgajam reģionam.

Parasti saražotā kopējā daudzumā ietilpst:

— vīna produkti, kas paredzēti galda vīnu ražošanai un galda vīnu pagatavošanai derīgu vīnu ražošanai,

— misa, no kuras paredzēts ražot koncentrētu misu un rektificētu koncentrētu misu bagātināšanai,

— misa, no kuras paredzēts ražot deserta vīnus ar izcelsmes vietas norādi,

— vīna produkti, kas paredzēti spirtu ražošanai, destilējot vīnus ar izcelsmes vietas norādi.

Pārskata periods attiecas uz šādiem vīna gadiem:

— desmit valstu Kopienā no 1974./1975. līdz 1979./1980. gadam,

— Spānijā un Portugālē no 1978./1979. līdz 1983./1984. gadam,

— Austrijā no 1988./1989. līdz 1993./1994. gadam,

▼M16

— Čehijā, Kiprā, Ungārijā, Maltā, Slovēnijā un Slovākijā no 1997./1998. līdz 2002./2003. gadam,

▼M24

— 1999/2000 līdz 2004/2005 Rumānijā.

▼M14

Tomēr attiecībā uz vīnu, ko iegūst no vīnogu šķirnēm, kuras klasificētas gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā tādu spirtu ražošanai paredzētas šķirnes, ko iegūst, destilējot vīnu ar izcelsmes norādi, šāda vīna kopējo daudzumu, ko parasti ražo šajā reģionā šajā periodā, samazina par daudzumiem, kas šajā periodā destilēti citādi — nevis tāda spirta ražošanai, ko iegūst, destilējot vīnu ar izcelsmes norādi. Turklāt, ja reģionā parasti saražotais daudzums pārsniedz 5 miljonus hl, tad no ►M20 2001./2002. līdz 2006./2007. vīna gadam ◄ šo parasti saražoto kopējo daudzumu samazina par 1,4 miljoniem hl.

▼M9

2. Attiecīgās dalībvalstis 1. punktā minētajiem reģioniem nosaka parasti saražoto daudzumu uz hektāru, attiecībā uz tādu pašu pārskata periodu, kas minēts pirmajā punktā, nosakot vīna daļu, kuru iegūst no vīnogu šķirnēm, ko tajā pašā administratīvajā vienībā klasificē gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā citiem izmantojumiem paredzētas šķirnes.

Ja vīnu iegūst no vīnogu šķirnēm, ko tajā pašā administratīvajā vienībā klasificē gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā šķirnes, kuras paredzētas spirtu ražošanai no vīna ar izcelsmes vietas norādi, tad no 1998./1999. vīna gada dalībvalstis ir pilnvarotas atļaut ražotājiem, kas no 1997./1998. vīna gada ir saņēmuši piemaksas par pastāvīgu atteikšanos no vīnogu audzēšanas daļā no saviem vīnkopības apgabaliem, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 8. pantā, piecus nākamos vīna gadus pēc vīnogulāju izaršanas saglabāt parasti saražoto daudzumu tādu, kāds tas bija pirms vīnogulāju izaršanas.

53. pants

Destilējamā vīna daudzuma noteikšana

1. Visi ražotāji, kam ir pienākums veikt destilāciju, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu attiecīgajā vīna gadā destilē vīna ražošanai paredzēto kopējo daudzumu, no tā atņemot parasti saražoto daudzumu, kā noteikts 52. panta 2. punktā, un savu no Kopienas izvesto daudzumu.

Ražotāji aprēķināto destilējamo daudzumu var papildus samazināt maksimāli par 10 hl.

2. Ja parasti saražotais daudzums pārsniedz 5 miljonus hl, tad dalībvalsts nosaka kopējo destilējamā vīna daudzumu katram attiecīgam reģionam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. pantu. Tajā ietilpst vīna ražošanai paredzētais kopējais daudzums, no kura atņemts parasti saražotais daudzums, kā noteikts 52. pantā, un no Kopienas izvestais vīna daudzums attiecīgajā vīna gadā.

Šajos reģionos:

— dalībvalsts kopējo destilējamā vīna daudzumu attiecīgajā reģionā sadala starp atsevišķiem vīna ražotājiem minētajā reģionā saskaņā ar objektīviem kritērijiem un bez diskriminācijas, un par to informē Komisiju,

— destilāciju atļauj tikai tad, ja attiecīgajā vīna gadā vīna ražošanai paredzētais kopējais daudzums attiecīgajā reģionā pārsniedz kopējo parasti saražoto daudzumu attiecīgajā reģionā,

— katrā vīna gadā ir atļauta 200 000 hektolitru liela starpība starp destilējamo daudzumu reģionā un atsevišķo daudzumu kopumu.

54. pants

Datumi, kad vīnu piegādā destilācijai

Vīnu piegādā apstiprinātai spirta rūpnīcai vēlākais līdz attiecīgā vīna gada 15. jūlijam.

Gadījumos, uz ko attiecas šīs regulas 68. pants, apstiprinātam vīna izgatavotājam destilācijai stiprinātu vīnu piegādā ne vēlāk kā līdz attiecīgā vīna gada 15. jūnijam.

Lai vīnu atskaitītu no destilējamā daudzuma, to izved no Kopienas vēlākais līdz attiecīgā vīna gada 15. jūlijam.

55. pants

Iepirkuma cena

1. Spirta rūpnīcas samaksā ražotājiem Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 3. punktā norādīto iepirkuma cenu par piegādāto daudzumu trīs mēnešos pēc piegādes dienas spirta rūpnīcai. Šo cenu piemēro nefasētai precei ražotāja telpās.

2. Ja vīnu iegūst no vīnogu šķirnēm, kas klasificētas gan kā vīna vīnogu šķirnes, gan kā no vīna destilētu spirtu ražošanai paredzētas šķirnes, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 3. punktu dalībvalsts var mainīt iepirkuma cenu, kura jāmaksā ražotājiem, kam ir pienākums veikt destilāciju, atkarībā no ražas no hektāra. Dalībvalsts pieņemtie noteikumi nodrošina to, ka vidējā cena, ko faktiski samaksā par visu destilēto vīnu, ir EUR 1,34/tilp. %/hl.

56. pants

Spirta rūpnīcām izmaksājamais atbalsts

Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 5. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbalstu nosaka, ņemot vērā destilācijā iegūtā produkta spirta tilpumkoncentrāciju uz hektolitru, šādi:







a) neitrāls spirts: EUR 0,7728 b) no vīna destilēti spirti, jēlspirts un vīna destilāts: EUR 0,6401

Ja izmanto iespēju mainīt iepirkuma cenu saskaņā ar 55. panta 2. punktu, tad pirmajā daļā minēto atbalstu maina par līdzvērtīgu summu.

Par spirtu, kas iegūts no destilācijai piegādātiem vīna daudzumiem, kuri pārsniedz daudzumu, kas ražotājam jādestilē saskaņā ar šīs regulas 53. pantu, vairāk nekā par 2 %, nemaksā atbalstu.

57. pants

Atkāpes no vīna pārvietošanas aizlieguma

Ja saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/1999 28. panta 1. punktu atļauj izdarīt atkāpi, vīnu, uz ko attiecas minētais pants, var pārvest:

a) uz muitas iestādi, lai nokārtotu muitas eksporta formalitātes, kam seko izvešana no Kopienas muitas teritorijas, vai

b) uz apstiprināta destilācijai stiprināta vīna izgatavotāja telpām, lai vīnu stiprinātu.

▼B







III iedaļa:Šīs nodaļas I un II iedaļai piemērojamie kopējie noteikumi

58. pants

Daļējas piegādes

▼M12

Ražotāji, uz kuriem attiecas viena no šīs regulas 45. un 54. pantā minētajām saistībām un kuri ir piegādājuši vismaz 90 % no produktu daudzuma, kas tiem jāpiegādā līdz kārtējā vīna gada 15. jūlijam, var izpildīt saistības, piegādājot atlikušo daudzumu līdz kompetentās valsts iestādes noteiktai dienai, bet ne vēlāk kā nākamā vīna gada 31. jūlijā.

▼B

Tādos gadījumos:

▼M14

a) pirmajā daļā norādīto atlikušo daudzumu iepirkuma cenu un no tiem saražotā un intervences aģentūrai piegādātā spirta cenu samazina par EUR 0,6279 par spirta tilp. % hektolitrā, ja destilācija bijusi tāda, kāda norādīta 27. pantā Regulai (EK) Nr. 1493/1999 un par EUR 0,7728 par spirta tilp. % hektolitrā, ja destilācija bijusi tāda, kāda norādīta minētās regulas 28. pantā;

▼B

b) atbalstu nemaksā par destilācijas produktiem, kas nav piegādāti intervences iestādēm;

▼M14 —————

▼B

d) kompetenta iestāde pielāgo destilācijas un a) apakšpunktā minētās cenas samaksas pierādījumu iesniegšanas termiņus un termiņu, kādā spirtu piegādā intervences iestādei, ņemot vērā piegādes termiņa pagarinājumu.

59. pants

Piegādes pierādījumi

Spirta ražotāji līdz nākamā vīna gada 31. augustam ražotājiem kā piegādes pierādījumu izsniedz sertifikātu, kurā norādīts vismaz piegādāto produktu veids, daudzums un alkohola tilpumkoncentrācija, kā arī piegādes datumi.

Ja tomēr ražotāji piegādā destilējamos produktus spirta destilācijas uzņēmumam dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, kur produkti ir iegūti, spirta ražotājs lūdz destilācijas dalībvalsts intervences iestādi apstiprināt ar oficiālu dokumentu, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. pantā, kurš attiecas uz produktu transportēšanu, ka spirta destilācijas uzņēmums ir pārņēmis minētos produktus. Spirta ražotājs nosūta ražotājam pienācīgi apstiprinātu dokumenta eksemplāru viena mēneša laikā pēc destilējamo produktu saņemšanas.

▼M22

Atkāpjoties no pirmajā daļā noteiktā, 2004./2005. un 2005./2006. vīna gadam pirmajā daļā minēto dienu pārceļ uz nākamā vīna gada 15. septembri.

▼B

60. pants

Pierādījumi, kas spirta ražotājiem jāiesniedz intervences iestādēs

1. Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, spirta ražotāji iesniedz intervences iestādei pieteikumu ne vēlāk kā līdz 30. novembrim pēc attiecīgā vīna gada beigām, sniedzot šādu informāciju par daudzumiem, uz ko attiecas viņu pieteikums:

i) vīna un vīna nogulšņu gadījumā – katra ražotāja veikto piegāžu pārskats, norādot vismaz — veidu, daudzumu, krāsu un alkohola tilpuma koncentrāciju, — Regulas (EK) Nr. 1493/1999 70. panta 1. punktā paredzētā dokumenta numuru, ja šis dokuments ir vajadzīgs produktu transportēšanai uz spirta ražotāja telpām vai citā