1998L0070 — LV — 20.11.2003 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 98/70/EK

(1998. gada 13. oktobris),

kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti un ar ko groza Padomes Direktīvu 93/12/EEK







EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 2 ), saskaņā ar Līguma ( 3 ) 189.c pantā izklāstīto procedūru un kopīgo dokumentu, ko 1998. gada 29. jūnijā apstiprinājusi Samierināšanas komiteja, (1) tā kā dalībvalstu pieņemto tiesību aktu vai administratīvo pasākumu atšķirību dēļ attiecībā uz autotransporta līdzekļu piespiedu aizdedzes iekšdedzes dzinēju un kompresijas aizdedzes iekšdedzes dzinēju darbināšanai izmantojamo tradicionālo un alternatīvo degvielu specifikācijām rodas šķēršļi tirdzniecībai Kopienā, kas var tieši ietekmēt gan iekšējo tirgu, gan arī Eiropas autobūves un naftas pārstrādes uzņēmumu konkurētspēju; tā kā saskaņā ar Līguma 3.b panta noteikumiem tāpēc jāsaskaņo tiesību akti šajā jomā; (2) tā kā Līguma 100.a panta 3. punktā paredzēts, ka Komisijas priekšlikumi, kas vērsti uz iekšējā tirgus izveidi un nostiprināšanu un inter alia attiecas uz veselības aizsardzību un vides aizsardzību, balstīsies uz augstu aizsardzības līmeni; (3) tā kā galvenie gaisa piesārņotāji, to skaitā slāpekļa oksīdi, nesadeguši ogļūdeņraži, cietās daļiņas, oglekļa oksīds, benzoli un citu toksisko izplūdes gāzu emisija, kas ievērojamos daudzumos izplūst ar autotransporta dzinēju atgāzēm un izgarojumiem, veicina sekundāro piesārņotāju, piemēram, ozona, veidošanos, tādējādi tieši un netieši apdraudot cilvēku veselību un vidi; (4) tā kā, lai gan nosaka aizvien stingrākas autotransporta radītā piesārņojuma emisijas robežvērtības, kas ieviestas ar Padomes Direktīvu 70/220/EEK ( 4 ) un Padomes Direktīvu 88/77/EEK ( 5 ), pienācīgas gaisa tīrības nodrošināšanai vajadzīgi papildu pasākumi autotransporta un citu avotu radītā atmosfēras piesārņojuma samazināšanai; (5) tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/12/EK ( 6 ) 4. pantā noteikta jauna pieeja emisijas samazināšanas politikai līdz 2000. gadam un vēlākam laikam un paredzēts, ka Komisijai inter alia jānoskaidro, kā benzīna, dīzeļdegvielas, kā arī citu degvielu kvalitātes paaugstināšana varētu mazināt gaisa piesārņojumu; (6) tā kā sākumposmā papildus degvielu specifikācijām, kuras ir spēkā no 2000. gada, jāparedz otrais posms, kas stāsies spēkā no 2005. gada, lai nozarei dotu laiku veikt nepieciešamos ieguldījumus savu ražošanas uzņēmumu pielāgošanai; (7) tā kā Eiropas Kopienā jau var nopirkt benzīnu un dīzeļdegvielu, kas pilnībā atbilst I, II, III un IV pielikumā noteiktajām specifikācijām; (8) tā kā Eiropas autodegvielu programmā, kas sīkāk izklāstīta Komisijas ziņojumā par turpmāko autotransporta radītā atmosfēras piesārņojuma samazināšanas stratēģiju, dots zinātnisks, tehnisks un ekonomisks pamatojums rekomendācijām par jaunu Kopienas līmeņa vides specifikāciju ieviešanu benzīnam un dīzeļdegvielām; (9) tā kā benzīna un dīzeļdegvielu vides specifikāciju ieviešana ir svarīgs ekonomiski pamatotu visas Eiropas mēroga, kā arī valstu, reģionālo un vietējo pasākumu kompleksa elements, kas būtu jāizmanto, ņemot vērā visu pasākumu ekonomisko pamatotību; (10) tā kā visas Eiropas mēroga, kā arī valstu, reģionālo un vietējo pasākumu kompleksa ieviešana autotransporta radītā piesārņojuma samazināšanai ir Komisijas noteiktās mobilo un stacionāro gaisa piesārņojuma avotu radītā piesārņojuma samazināšanas vispārējās stratēģijas daļa, kas veicama līdzsvaroti, ievērojot ekonomiskās pamatotības kritērijus; (11) tā kā īsā laikā, it īpaši pilsētās, jāpanāk autotransporta radīto piesārņotājvielu izplūdes daudzuma samazināšanās gan attiecībā uz primāro gaisa piesārņojumu ar nesadegušiem ogļūdeņražiem un oglekļa oksīdu, gan sekundāro piesārņojumu, piemēram, ar ozonu, gan toksisku vielu, piemēram, benzola un cieto daļiņu izplūdēm; tā kā autotransporta radītā piesārņojuma izplūžu daudzuma samazināšanos pilsētās īsā laikā var panākt, mainot degvielas sastāvu; (12) tā kā gaisa kvalitāti var paaugstināt, lietojot uzlabota sastāva degvielu, kura satur skābekli un kurā ievērojami mazākā daudzumā nekā pašlaik ir aromātiskie savienojumi, olefīni, benzols un sērs; (13) tā kā Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/81/EEK par akcīzes nodokļa struktūru saskaņošanu attiecībā uz minerāleļļām ( 7 ), jo īpaši tās 8. panta 4. punkta noteikumi neveicina un var atturēt dalībvalstis noteikt diferencētu akcīzes nodokli, kas rosinātu degvielas kvalitātes paaugstināšanu virs Kopienas noteikumos paredzētajām prasībām attiecībā uz degvielu; (14) tā kā, nosakot diferencētu akcīzes nodokli, dalībvalstis var veicināt kvalitatīvāku degvielu izmantošanu, kas atbilst valstu prioritātēm, iespējām un prasībām; (15) tā kā Komisija ir sniegusi priekšlikumu Enerģētikas produktu direktīvai; tā kā šā priekšlikuma mērķis inter alia ir ļaut dalībvalstīm aktīvāk izmantot fiskālos stimulus diferencēta akcīzes nodokļa veidā, kas veicinātu kvalitatīvāku degvielu izmantošanu; (16) tā kā nav degvielas specifikāciju, kas būtu vērstas uz motora atgāzu un izgarojumu izplūdes samazināšanu; (17) tā kā atmosfēras piesārņojums ar svinu, kas rodas, izmantojot etilētu benzīnu, apdraud cilvēku veselību un vidi; tā kā par lielu soli uz priekšu jāuzskata tas, ka no 2000. gada gandrīz visam autotransportam ar benzīna dzinējiem varēs izmantot bezsvina benzīnu, un tā kā tāpēc attiecīgi ievērojami jāierobežo etilēta benzīna pārdošana; (18) tā kā degvielas vides specifikāciju noteikšanu pārdodamajam bezsvina benzīnam un dīzeļdegvielai pamato vajadzība samazināt autotransporta radītās piesārņotājvielu izplūdes, kā arī šādas degvielas ražošanas tehnoloģiju pieejamība; (19) tā kā šķiet pareizi noteikt, ka ir nopērkams divu veidu benzīns un dīzeļdegviela, no kuriem viens dīzeļdegvielas un benzīna veids būtu kvalitatīvāks; tā kā būtu pareizi, ka šīs kvalitatīvākās degvielas no 2005. gada tirgū aizstātu zemākas kvalitātes benzīnu un dīzeļdegvielu; tā kā tomēr vajadzētu paredzēt atbilstošus noteikumus gadījumiem, kad šāda aizstāšana jāatliek uz vēlāku laiku, ja kādā dalībvalstī normatīvu ieviešana ar 2005. gadu varētu radīt nopietnas grūtības to uzņēmumiem veikt šim nolūkam nepieciešamo ražošanas iekārtu modernizāciju; (20) tā kā cilvēku veselības un/vai vides aizsardzībai noteiktās aglomerācijās vai īpašās teritorijās, kurās ir kādas gaisa kvalitātes problēmas, ievērojot šajā direktīvā noteikto procedūru, dalībvalstīm vajadzētu ļaut noteikt, ka tur var pārdot tikai tādas degvielas, kuru vides specifikācijas ir stingrākas par šajā direktīvā noteiktajām; tā kā šī procedūra atšķiras no informēšanas procedūras, kas paredzēta Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvā 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas procedūru tehnisko standartu un noteikumu jomā, kā arī noteikumiem par informācijas sabiedrības pakalpojumiem ( 8 ); (21) tā kā pilnīgas šajā direktīvā noteikto degvielas specifikāciju ievērošanas nodrošināšanai dalībvalstīm būtu jāievieš kontroles sistēmas; tā kā šīm kontroles sistēmām jāizmanto vispārpieņemtas paraugu ņemšanas un testēšanas procedūras un tā kā informācija par dalībvalstu ņemto degvielas paraugu kvalitāti būtu jāpaziņo Komisijai vienādā veidā; (22) tā kā, pamatojoties uz vispusīgu novērtējumu, Komisijai jāsniedz priekšlikums papildināt III un IV pielikumā benzīnam un dīzeļdegvielai noteiktās obligātās kvalitātes prasības, kurām jāstājas spēkā no 2005. gada 1. janvāra; tā kā Komisijas priekšlikumā var noteikt vides specifikācijas arī citiem degvielas veidiem, piemēram, sašķidrinātai naftas gāzei, dabasgāzei un biodegvielām; tā kā pastāv uzņēmumu autoparki (autobusi, taksometri, kravas autotransports u. c.), kas rada ievērojamu pilsētu kopējā gaisa piesārņojuma daļu, un šā iemesla dēļ būtu ieteicams tiem paredzēt atsevišķus normatīvus; (23) tā kā, ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību, var būt vēlams uzlabot šajā direktīvā norādīto specifikāciju mērījumu atsauces metodes; tā kā šajā sakarā vajadzētu paredzēt, ka šīs direktīvas pielikumus pielāgo tehnikas attīstībai; (24) tā kā attiecīgi būtu jāatceļ Padomes 1985. gada 20. marta Direktīva 85/210/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz svina saturu benzīnā ( 9 ), Padomes 1985. gada 5. decembra Direktīva 85/536/EEK par jēlnaftas krājumu taupīšanu, benzīna sastāvā iekļaujot arī citus degvielas aizstājējkomponentus ( 10 ), kā arī Padomes 1993. gada 23. marta Direktīvas 93/12/EEK par sēra satura samazināšanu noteiktos šķidro degvielu veidos ( 11 ) 1. panta 1. daļas b) apakšpunkts un 2. panta 1. daļa; (25) tā kā 1994. gada Pievienošanās akta 69. pantā Austrijai noteiktajos pārejas pasākumos ietilpst Direktīvas 85/210/EEK 7. pants; tā kā šā pārejas pasākuma piemērošanu, kas nepieciešami noteiktu vides aizsardzības jautājumu risināšanai, vajadzētu pagarināt līdz 2000. gada 1. janvārim; (26) tā kā 1994. gada 20. decembrī starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju ir noslēgta pagaidu vienošanās par ieviešanas pasākumiem tiesību aktiem, kas pieņemti saskaņā ar Līguma ( 12 ) 189.b pantā izklāstīto procedūru, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







1. pants

Joma

Šajā direktīvā saistībā ar veselības aizsardzību un vides aizsardzību ir noteiktas tehniskās specifikācijas degvielām, ko izmanto autotransporta līdzekļu piespiedu aizdedzes iekšdedzes dzinēju un kompresijas aizdedzes iekšdedzes dzinēju darbināšanai.

▼M2

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā:

1) “benzīns” nozīmē jebkuru gaistošu minerāleļļu, kas paredzēta iekšdedzes motoru ar dzirksteļaizdedzi darbībai transportlīdzekļu piedziņai un kas atbilst KN kodiem 2710 11 41, 27010 11 45, 2710 11 49, 2710 11 51 un 2710 11 59 ( 13 );

2) “dīzeļdegviela” nozīmē gāzeļļas, kas atbilst KN kodam 2710 19 41 (13) un ko izmanto pašgājējos transportlīdzekļos, kuri minēti Direktīvā 70/220/EEK un Direktīvā 88/77/EEK;

3) “gāzeļļas, kas paredzētas visurgājēja tehnikā, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros” nozīmē jebkuru no naftas atvasinātu šķidrumu, kas atbilst KN kodiem 2710 19 41 un 2710 19 45 (13) un kas paredzēta lietošanai motoros, kuri minēti Direktīvā 97/68/EK ( 14 ) un 2000/25/EK ( 15 );

4) “attālākie reģioni” nozīmē Franciju attiecībā uz Francijas aizjūras departamentiem, Portugāli attiecībā uz Azoru salām un Madeiru, kā arī Spāniju attiecībā uz Kanāriju salām.

Dalībvalstīm ar arktiskiem vai bargiem ziemas apstākļiem galīgo destilācijas punktu 65 % pie 250 oC dīzeļdegvielai un gāzeļļām var aizstāt ar galīgo destilācijas punktu 10 % (vol/vol) pie 180 oC.

▼B

3. pants

Benzīns

1. Ne vēlāk kā līdz 2000. gada 1. janvārim dalībvalstis savā teritorijā aizliedz pārdot etilētu benzīnu.

2.

a) Dalībvalstis ne vēlāk kā līdz 2000. gada 1. janvārim nodrošina, ka bezsvina benzīnu to teritorijā var pārdot tikai tad, ja tas atbilst I pielikumā noteiktajām vides specifikācijām;

b) neskarot a) apakšpunkta noteikumus, dalībvalstis no 2000. gada 1. janvāra savā teritorijā atļauj pārdot bezsvina benzīnu, kas atbilst III pielikumā noteiktajām specifikācijām;

c) dalībvalstis ne vēlāk kā līdz 2005. gada 1. janvārim nodrošina, ka to teritorijā etilētu benzīnu var pārdot tikai tad, ja tas atbilst III pielikumā noteiktajām vides specifikācijām;

▼M2

d) neierobežojot c) apakšpunkta noteikumus, dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu savlaicīgu, bet ne vēlāk kā 2005. gada 1. janvārī, bezsvina benzīna ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg realizāciju savās teritorijās. Dalībvalstis nodrošina, ka šāds bezsvina benzīns ir pieejams atbilstoši līdzsvarotā ģeogrāfiskā teritorijā un visos citos aspektos atbilst III pielikumā noteiktajām specifikācijām. Taču dalībvalstis attiecībā uz attālākiem reģioniem var pieņemt īpašus noteikumus par benzīna ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ieviešanu. Dalībvalstis, kas piemēro šo noteikumu, attiecīgi par to informē Komisiju. Komisija izstrādā norādījumus rekomendācijai, kas saskaņā ar šo apakšpunktu nozīmē pieejamību atbilstoši līdzsvarotai ģeogrāfiskai teritorijai;

e) ne vēlāk kā 2009. gada 1. janvārī dalībvalstis nodrošina, ka bezsvina benzīnu var realizēt to teritorijā tikai, ja tas atbilst III pielikumā noteiktajai vides specifikācijai, izņemot attiecībā uz maksimālo sēra saturu, kas ir 10 mg/kg.

▼B

3. Atkāpjoties no 1. punkta noteikumiem, var ļaut dalībvalstīm, kas līdz 1999. gada 31. augustam iesniegušas pieprasījumu Komisijai, to teritorijā ne ilgāk kā līdz 2005. gada 1. janvārim atļaut pārdot etilētu benzīnu, ja tās var uzskatāmi parādīt, ka aizlieguma noteikšana varētu izraisīt nopietnas sociālekonomiskas problēmas vai varētu neradīt vispārēju cilvēku veselības aizsardzības un vides stāvokļa uzlabošanos sakarā ar inter alia klimatiskajiem apstākļiem attiecīgajā dalībvalstī.

Etilēta benzīna svina saturs nepārsniedz 0,15 g/l, bet benzola saturs atbilst I pielikumā noteiktajiem normatīviem. Pārējās specifikācijas drīkst atstāt pašlaik noteiktajā līmenī.

4. Neatkarīgi no 2. punkta noteikumiem dalībvalstīm, kas līdz 1999. gada 31. augustam iesniegušas pieprasījumu Komisijai, var dot piekrišanu to teritorijā ne ilgāk kā līdz 2003. gada 1. janvārim atļaut pārdot etilētu benzīnu, kura sēra saturs neatbilst I pielikumā noteiktajai specifikācijai, bet kas nepārsniedz pašlaik spēkā esošo, ja tās var uzskatāmi parādīt, ka to uzņēmumiem varētu rasties nopietnas grūtības modernizēt ražošanu laikposmā no šīs direktīvas pieņemšanas līdz 2000. gada 1. janvārim.

5. Neatkarīgi no 2. punkta noteikumiem dalībvalstīm, kas līdz 2003. gada 31. augustam iesniegušas pieprasījumu Komisijai, var dot piekrišanu to teritorijā ne ilgāk kā līdz 2007. gada 1. janvārim atļaut pārdot etilētu benzīnu, kura sēra saturs neatbilst III pielikumā noteiktajai specifikācijai, bet kas atbilst I pielikumā noteiktajai specifikācijai, ja tās var uzskatāmi parādīt, ka to uzņēmumiem varētu rasties nopietnas grūtības modernizēt ražošanu laikposmā no šīs direktīvas pieņemšanas līdz 2005. gada 1. janvārim.

6. Komisija saskaņā ar Līgumu var atļaut piešķirt 3., 4. un 5. punktā noteiktās atkāpes.

Komisija savu lēmumu paziņo dalībvalstīm un par to informē Eiropas Parlamentu un Padomi.

7. Neatkarīgi no 1. punkta noteikumiem dalībvalstis drīkst atļaut turpināt pārdot nelielus etilēta benzīna daudzumus, kura specifikācijas atbilst 3. punkta otrajā daļā minētajām, un tā pārdotais daudzums nepārsniedz 0,5 % no kopējā realizācijas apjoma izmantošanai vecos transportlīdzekļos, kuriem tas nepieciešams, un ko iegādājas ar īpašu interešu grupu starpniecību.

4. pants

Dīzeļdegviela

1.

a) Dalībvalstis nodrošina, ka ne vēlāk kā līdz 2000. gada 1. janvārim to teritorijā ir aizliegts pārdot dīzeļdegvielu, kas neatbilst II pielikumā noteiktajām vides specifikācijām;

b) neskarot a) apakšpunkta noteikumus, dalībvalstis no 2000. gada 1. janvāra savā teritorijā atļauj pārdot tikai tādu dīzeļdegvielu, kas pilnībā atbilst IV pielikumā noteiktajām specifikācijām;

c) dalībvalstis līdz 2005. gada 1. janvārim nodrošina, ka to teritorijā dīzeļdegvielu var pārdot tikai tad, ja tā atbilst IV pielikumā noteiktajām vides specifikācijām;

▼M2

d) neskarot c) apakšpunkta noteikumus, dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu savlaicīgu, bet ne vēlāk kā 2005. gada 1. janvārī, dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg realizāciju savās teritorijās. Dalībvalstis nodrošina, ka šāda dīzeļdegviela ir pieejama atbilstoši līdzsvarotā ģeogrāfiskā teritorijā un visos citos aspektos atbilst IV pielikumā noteiktajām specifikācijām. Taču dalībvalstis attiecībā uz attālākiem reģioniem var pieņemt īpašus noteikumus par dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ieviešanu. Dalībvalstis, kas piemēro šo noteikumu, attiecīgi par to informē Komisiju;

e) ne vēlāk kā 2009. gada 1. janvārī dalībvalstis, ievērojot 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta noteikumus, nodrošina, ka dīzeļdegvielu var realizēt to teritorijā tikai, ja tā atbilst IV pielikumā noteiktajai vides specifikācijai, izņemot attiecībā uz maksimālo sēra saturu, kas ir 10 mg/kg.

▼B

2. Neatkarīgi no 1. punkta noteikumiem dalībvalstij, kas līdz 1999. gada 31. augustam iesniegusi lūgumu Komisijai, var dot piekrišanu savā teritorijā ne ilgāk kā līdz 2003. gada 1. janvārim atļaut pārdot dīzeļdegvielu, kuras sēra saturs neatbilst II pielikumā noteiktajai specifikācijai, bet kas nepārsniedz pašlaik spēkā esošo, ja dalībvalsts var uzskatāmi parādīt, ka tās uzņēmumiem varētu rasties nopietnas grūtības modernizēt ražošanu laikposmā no šīs direktīvas pieņemšanas līdz 2000. gada 1. janvārim.

3. Neatkarīgi no 1. punkta noteikumiem dalībvalstij, kas līdz 2003. gada 31. augustam iesniegusi lūgumu Komisijai, var dot piekrišanu savā teritorijā ne ilgāk kā līdz 2007. gada 1. janvārim atļaut pārdot dīzeļdegvielu, kuras sēra saturs neatbilst IV pielikumā noteiktajai specifikācijai, bet kas atbilst II pielikumā noteiktajai specifikācijai, ja dalībvalsts var uzskatāmi parādīt, ka tās uzņēmumiem varētu rasties nopietnas grūtības modernizēt ražošanu laikposmā no šīs direktīvas pieņemšanas līdz 2005. gada 1. janvārim.

4. Komisija saskaņā ar Līgumu var atļaut piešķirt 2. un 3. punktā noteiktās atkāpes.

Komisija savu lēmumu paziņo dalībvalstīm un par to informē Eiropas Parlamentu un Padomi.

▼M2

5. Dalībvalstis nodrošina, ka visurgājēja tehnikā, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoros lietošanai paredzētajās gāzeļļās, ko realizē valsts teritorijā, ir mazāk nekā 2 000 mg/kg sēra. Ne vēlāk kā 2008. gada 1. janvārī visurgājēja tehnikai, lauksaimniecības un mežsaimniecības traktoriem paredzēto gāzeļļu maksimālais pieļaujamais sēra saturs ir 1 000 mg/kg. Taču dalībvalstis var prasīt mazāku ierobežojumu vai tādu pašu sēra saturu dīzeļdegvielai, kas noteikts šajā direktīvā.

▼B

5. pants

Laišana brīvā apgrozībā

Neviena dalībvalsts nedrīkst aizliegt, ierobežot vai aizkavēt laist tirgū degvielu, kas pilnībā atbilst šīs direktīvas prasībām.

6. pants

Tādu degvielu realizācija, kuras atbilst stingrākām vides specifikācijām

▼M2

1. Atkāpjoties no 3., 4. un 5. panta un saskaņā ar Līguma 95. panta 10. punktu, dalībvalsts var īstenot pasākumus, lai pieprasītu, ka konkrētās zonās tās teritorijā degvielu var realizēt tikai, ja tā atbilst stingrākām vides specifikācijām, nekā paredzēts šajā direktīvā attiecībā uz visu vai daļu transportlīdzekļu autoparku, ar mērķi aizsargāt iedzīvotāju veselību konkrētā aglomerācijā vai aizsargāt vidi konkrētā ekoloģiski vai vides jutīgā zonā attiecīgajā dalībvalstī, ja atmosfēras vai gruntsūdeņu piesārņojums rada vai pamatoti var radīt nopietnu un atkārtotu problēmu cilvēku veselībai vai videi.

▼B

2. Dalībvalsts, kas vēlas izmantot 1. punktā minēto atkāpi, kopā ar attiecīgu pamatojumu iesniedz pieprasījumu Komisijai. Pamatojumā norāda, kā, nosakot izņēmuma režīmu, tiks ievērots proporcionalitātes princips un ka šis režīms netraucēs personu brīvu pārvietošanos un preču brīvu apriti.

▼M2

3. Iesaistītās dalībvalstis sniedz Komisijai atbilstošu vides informāciju par attiecīgo aglomerāciju vai zonu, kā arī ierosināto pasākumu paredzamo iedarbību uz vidi.

▼B

4. Komisija šo informāciju nekavējoties sniedz pārējām dalībvalstīm.

5. Divos mēnešos pēc informācijas saņemšanas no Komisijas dalībvalstis var dot savas atsauksmes par pieprasījumu un to pamatojumu.

6. Komisija par dalībvalstu pieprasījumiem pieņem lēmumu trīs mēnešos pēc atsauksmju saņemšanas no citām dalībvalstīm. Komisija ņem vērā dalībvalstu atsauksmes un paziņo dalībvalstīm savu lēmumu, par ko vienlaikus informē Eiropas Parlamentu un Padomi.

▼M2 —————

▼B

7. pants

Pārmaiņas jēlnaftas piegādē

Ja ārkārtas apstākļu dēļ notiek straujas pārmaiņas jēlnaftas vai naftas produktu piedāvājumā, kas dalībvalsts naftas pārstrādes uzņēmumiem rada grūtības ievērot 3. un 4. pantā noteiktās degvielas specifikācijas, dalībvalsts par to informē Komisiju. Komisija pēc pārējo dalībvalstu informēšanas uz laiku līdz sešiem mēnešiem attiecīgajai dalībvalstij var atļaut vienai vai vairākām degvielas specifikācijām noteikt augstāku robežvērtību.

Komisija savu lēmumu paziņo pārējām dalībvalstīm un par to informē Eiropas Parlamentu un Padomi.

Viena mēneša laikā pēc Komisijas lēmuma paziņošanas jebkura dalībvalsts var ar to vērsties Padomē.

Viena mēneša laikā pēc tam, kad jautājums darīts zināms Padomei, tā ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt citādu lēmumu attiecīgajā jautājumā.

▼M2

8. pants

Atbilstības uzraudzība un ziņošana

1. Dalībvalstis uzrauga atbilstību 3. un 4. panta prasībām attiecībā uz benzīnu un dīzeļdegvielu, pamatojoties uz analītiskām metodēm, kas minētas attiecīgi Eiropas standartos EN 228:1999 un EN 590:1999.

2. Dalībvalstis izveido degvielas kvalitātes uzraudzības sistēmu saskaņā ar attiecīgo Eiropas standartu prasībām. Alternatīvas degvielas kvalitātes uzraudzības sistēma var būt pieļaujama ar nosacījumu, ka šāda sistēma nodrošina līdzvērtīgas uzticamības rezultātus.

3. Katru gadu līdz 30. jūnijam dalībvalstis iesniedz valsts degvielas kvalitātes ziņojumu par iepriekšējo gadu. Pirmo ziņojumu iesniedz līdz 2002. gada 30. jūnijam. No 2004. gada 1. janvāra minētā ziņojuma formātam jāatbilst formātam, kas aprakstīts atbilstošajā Eiropas standartā. Papildus tam dalībvalstis paziņo benzīna un dīzeļdegvielas kopējo realizēto apjomu to teritorijās, kā arī bezsvina benzīna un dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg realizēto apjomu. Bez tam dalībvalstis ik pēc gada ziņo par tā benzīna un dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg pieejamību atbilstoši līdzsvarotā ģeogrāfiskā teritorijā, ko realizē to teritorijā.

4. Komisija nodrošina, ka atbilstoši 3. punktam iesniegto informāciju nekavējoties dara zināmu ar attiecīgiem līdzekļiem. Komisija ik gadus publicē, un pirmo reizi līdz 2003. gada 31. decembrim, ziņojumu par faktisko degvielas kvalitāti dažādās dalībvalstīs un degvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg ģeogrāfisko pārklājumu nolūkā sniegt pārskatu par degvielas kvalitātes informāciju dažādās dalībvalstīs.

9. pants

Pārskatīšanas process

1. Ne vēlāk kā līdz 2005. gada 31. decembrim Komisija pārskata III un IV pielikuma degvielas specifikācijas, izņemot sēra saturu, un ierosina grozījumus, ja vajadzīgs, ņemot vērā Kopienas esošās un nākotnes transportlīdzekļu emisijas un gaisa kvalitātes tiesību aktu prasības, kā arī saistītus mērķus. Jo īpaši Komisija apsver:

a) nepieciešamību grozīt dīzeļdegvielas ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg pilnīgas ieviešanas beigu datumu, lai nodrošinātu, ka nenotiek vispārējs siltumnīcas efektu izraisošu gāzu emisijas paaugstinājums. Šajā analīzē jāņem vērā rafinēšanas pārstrāžu tehnoloģiju attīstība, paredzamie degvielas ekonomijas uzlabojumi transportlīdzekļos un jaunu degvielu taupošu tehnoloģiju ieviešanas temps transportlīdzekļu autoparkā;

b) jauno Kopienas tiesību aktu saistības, nosakot gaisa kvalitātes standartus tādām vielām kā policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži;

c) Padomes Direktīvas 1999/30/EK (1999. gada 22. aprīlis) par robežvērtību noteikšanu sēra dioksīda, slāpekļa dioksīda un slāpekļa oksīdu, makrodaļiņu un svina koncentrācijai apkārtējā gaisā ( 16 ) 10. pantā minētās pārskatīšanas rezultātus;

d) pārskatīšanas rezultātus par Japānas ( 17 ), Korejas ( 18 ) un Eiropas ( 19 ) automašīnu ražotāju dažādām saistībām samazināt jauno vieglo automobiļu degvielas patēriņu un oglekļa dioksīda emisijas, ņemot vērā ar šo direktīvu ieviestās degvielas kvalitātes izmaiņas un virzību uz Kopienas mērķi, kas ir 120 g/km CO2 emisija vidējam transportlīdzeklim;

e) pārskatīšanas rezultātus, ko prasa 7. pants Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 1999/96/EK (1999. gada 13. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem, un par grozījumiem Padomes Direktīvā 88/77/EEK ( 20 ), un obligātā NOx emisiju standarta apstiprinājumu lieljaudas motoriem;

f) jauno piesārņojumu slāpēšanas tehnoloģiju efektīvu darbību, metāla piedevu iedarbību un citus atbilstošus jautājumus to izpildē, kā arī notikumus, kas ietekmē starptautiskos degvielas tirgus;

g) nepieciešamību veicināt alternatīvas degvielas, tajā skaitā biodegvielas, ieviešanu, kā arī nepieciešamību ieviest grozījumus citos degvielas specifikācijas parametros kā tradicionālai, tā alternatīvai degvielai, piemēram, grozījumus maksimālam gaistamības ierobežojumam šajā direktīvā minētam benzīnam, ņemot vērā to piemērošanu bioetanola un benzīna maisījumiem, un jebkādas citas turpmākas izmaiņas EN 228:1999.

2. Apsverot priekšlikumu nākošajam emisiju standartu posmam kompresijaizdedzes motoros visurgājēja tehnikā, Komisija paralēli nosaka vajadzīgo degvielas kvalitāti. To darot, Komisija ņem vērā minētā sektora emisiju nozīmību, vispārējos vides un veselības ieguvumus, dalībvalstu saistības degvielas izplatīšanas jomā, kā arī izmaksas un ieguvumus, kas saistīti ar vēl ierobežotāku sēra līmeni, nekā pašreiz nepieciešams degvielai, ko izmanto kompresijaizdedzes motoros visurgājēja tehnikā, un tad izlīdzina attiecīgās visurgājēja tehnikas degvielas kvalitātes prasības ar sauszemes ceļu sektoru līdz konkrētam datumam, kas pašreiz paredzēts 2009. gada 1. janvāris, ko Komisija apstiprina vai groza savā 2005. gada pārskatā.

3. Papildus 1. punkta noteikumiem Komisija var, inter alia, ierosināt:

— priekšlikumus, ņemot vērā īpašu situāciju uzņēmumu autoparkos un nepieciešamību ieteikt specifikācijas līmeņus konkrētai degvielai, ko tie izmanto,

— priekšlikumus, ar ko nosaka specifikācijas līmeņus, kas piemērojami sašķidrinātai naftas gāzei, dabasgāzei un biodegvielai.

▼M2

9.a pants

Sankcijas

Dalībvalstis nosaka sankcijas, kas piemērojamas, ja ir pārkāpti valstu noteikumi, kuri pieņemti, ievērojot šo direktīvu. Sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām ar nodarījumu un jāattur no pārkāpumiem.

▼B

10. pants

Procedūra pielāgošanai tehnikas attīstībai

▼M2

1. Mērīšanas metodes, ko piemēro saistībā ar I un III pielikumā izklāstītajiem parametriem, ir tās analītiskās metodes, kas noteiktas Eiropas standartā EN 228:1999. Mērīšanas metodes, ko piemēro saistībā ar II un IV pielikumā izklāstītajiem parametriem, ir tās analītiskās metodes, kas noteiktas Eiropas standartā EN 590:1999. Dalībvalstis pēc vajadzības var pieņemt analītiskās metodes, kas noteiktas EN 228:1999 vai EN 590:1999 standartu aizvietošanai, ja tās var sniegt vismaz tādu pašu pareizību un vismaz tādu pašu precizitāti kā aizvietojamās analītiskās metodes. Ja nepieciešama atļautās analītiskās metodes pielāgošana tehnikas attīstībai, Komisija var pieņemt grozījumus saskaņā ar procedūru, kas noteikta 11. panta 2. punktā.

▼B

2. Šādas pielāgošanas dēļ nedrīkst tieši vai netieši mainīt šajā direktīvā noteiktās robežvērtības vai datumus, no kuriem tās piemēro.

▼M3

11. pants

Komitejas procedūra

1. Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK ( 21 ) 5. un 7. pantu, ņemot vērā minētā lēmuma 8. panta noteikumus.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.

2. Komiteja pieņem savu reglamentu.

▼B

12. pants

To direktīvu atcelšana un grozījumi, kuras attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielas kvalitāti

1. No 2000. gada 1. janvāra atceļ Direktīvu 85/210/EEK, Direktīvu 85/536/EEK un Direktīvu 87/441/EEK.

2. Direktīvu 93/12/EEK no 2000. gada 1. janvāra groza, svītrojot 1. panta 1. punkta b) apakšpunktu un 2. panta 1. punktu.

13. pants

Transponēšana valsts tiesību aktos

1. Dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 1999. gada 1. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par tiem tūlīt informē Komisiju.

Dalībvalstis piemēro šos pasākumus no 2000. gada 1. janvāra.

Kad dalībvalstis paredz šos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.

2. Dalībvalstis dara komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktu tekstus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

14. pants

Austrija

Līdz 2000. gada 1. janvārim uz Austriju neattiecas Direktīvas 85/210/EEK 7. panta noteikumi par tās 4. pantā minēto pieļaujamo benzola saturu benzīnā.

15. pants

Direktīvas spēkā stāšanās

Šī direktīva stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

16. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

▼M2









I PIELIKUMS







VIDES SPECIFIKĀCIJAS, KAS ATTIECAS UZ TIRDZNIECĪBĀ PIEEJAMO DEGVIELU, KURU IZMANTO TRANSPORTLĪDZEKĻOS AR DZIRKSTEĻAIZDEDZES MOTORIEM Parametrs (1) Mērvienība Robežvērtības (2) Minimālā vērtība Maksimālā vērtība Zinātniskais oktānskaitlis 95 (3) — Motora oktānskaitlis 85 — Tvaika spiediens, vasaras periodā (4) kPa — 60,0 (5) Destilācija: – iztvaikošanas procents 100 °C % v/v 46,0 — – iztvaikošanas procents 150 °C % v/v 75,0 — Ogļūdeņražu analīze: – olefīni % v/v — 18,0 (6) – aromātiskie savienojumi % v/v — 42,0 – benzols % v/v — 1,0 Skābekļa saturs % m/m — 2,7 Oksidētie savienojumi: – metanols (jāpievieno stabilizatori) % v/v — 3 – etanols (stabilizatori var būt nepieciešami) % v/v — 5 – izopropilspirts % v/v — 10 – tert-butilspirts % v/v — 7 – izobutilspirts % v/v — 10 – ēteri, kuru molekulā ir 5 vai vairāki oglekļa atomi % v/v — 15 – citi oksidētie savienojumi (7) % v/v — 10 Sēra saturs mg/kg — 150 Svina saturs g/l — 0,005 (1) Testa metodes ir noteiktas EN 228:1999. Dalībvalstis var pieņemt analītisko metodi EN 228:1999 standarta aizvietošanai, ja tā var sniegt vismaz tādu pašu pareizību un vismaz tādu pašu precizitāti kā aizvietojamā analītiskā metode. (2) Vērtības, kas noteiktas specifikācijā ir “patiesas vērtības”. Nosakot to robežvērtības, piemēroti ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm” noteikumi un, nosakot minimālo vērtību, ņemta vērā minimālā diference 2R virs nulles (R = reproducējamība). Atsevišķo mērījumu rezultātus interpretē pēc kritērijiem, kas noteikti ISO 4259 (publicēti 1995. gadā). (3) Bezsvina benzīnu var realizēt ar minimālo motora oktānskaitli (MON) 81 un minimālo zinātnisko oktānskaitli (RON) 91. (4) Vasaras periods sākas ne vēlāk kā 1. maijā un nebeidzas pirms 30. septembra. Dalībvalstīm ar arktiskiem vai bargiem ziemas apstākļiem vasaras periods sākas ne vēlāk kā 1. jūnijā un nebeidzas pirms 31. augusta. (5) Dalībvalstīm ar arktiskiem vai bargiem ziemas apstākļiem tvaika spiediens vasaras periodā nepārsniedz 70 kPa. (6) Bezsvina benzīnu var realizēt ar maksimālo olefīna saturu 21 % v/v. (7) Citi vienvērtīgie spirti un ēteri ar galīgo viršanas punktu, kas nav lielāks par noteikto EN 228:1999.









II PIELIKUMS







VIDES SPECIFIKĀCIJAS, KAS ATTIECAS UZ TIRDZNIECĪBĀ PIEEJAMO DEGVIELU, KO IZMANTO TRANSPORTLĪDZEKĻOS AR KOMPRESIJAIZDEDZES MOTORIEM Parametrs (1) Mērvienība Robežvērtības (2) Minimālā vērtība Maksimālā vērtība Cetānskaitlis: 51,0 – Blīvums 15 °C kg/m3 – 845 Destilācija: — 95 % (v/v) atgūti °C – 360 Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži % m/m – 11 Sēra saturs mg/kg – 350 (1) Testa metodes ir noteiktas EN 590:1999. Dalībvalstis var pieņemt analītisko metodi EN 590:1999 standarta aizvietošanai, ja tā var sniegt vismaz tādu pašu pareizību un vismaz tādu pašu precizitāti kā aizvietojamā analītiskā metode. (2) Vērtības, kas noteiktas specifikācijā ir “patiesas vērtības”. Nosakot to robežvērtības, piemēroti ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm” noteikumi un, nosakot minimālo vērtību, ņemta vērā minimālā diference 2R virs nulles (R = reproducējamība). Atsevišķo mērījumu rezultātus interpretē pēc kritērijiem, kas noteikti ISO 4259 (publicēti 1995. gadā).









III PIELIKUMS







VIDES SPECIFIKĀCIJAS, KAS ATTIECAS UZ TIRDZNIECĪBĀ PIEEJAMO DEGVIELU, KO IZMANTO TRANSPORTLĪDZEKĻOS AR DZIRKSTEĻAIZDEDZES MOTORIEM Parametrs (1) Mērvienība Robežvērtības (2) Minimālā vērtība Maksimālā vērtība Zinātniskais oktānskaitlis 95 (3) — Motora oktānskaitlis 85 — Tvaika spiediens vasaras periodā (4) kPa — 60,0 (5) Destilācija: — iztvaikošanas procents 100 °C % v/v 46,0 — — iztvaikošanas procents 150 °C % v/v 75,0 — Ogļūdeņražu analīze: — olefīni % v/v — 18,0 — aromātiskie savienojumi % v/v — 35,0 — benzols % v/v — 1,0 Skābekļa saturs % m/m — 2,7 Oksidētie savienojumi: — metanols (jāpievieno stabilizatori) % v/v — 3 — etanols (stabilizatori var būt nepieciešami) % v/v — 5 — izopropilspirts % v/v — 10 — tert-butilspirts % v/v — 7 — izobutilspirts % v/v — 10 — ēteri, kuru molekulā ir 5 vai vairāki oglekļa atomi % v/v — 15 — citi oksidētie savienojumi (6) % v/v — 10 Sēra saturs mg/kg — 50 mg/kg — 10 (7) Svina saturs g/l — 0,005 (1) Testa metodes ir noteiktas EN 228:1999. Dalībvalstis var pieņemt analītisko metodi EN 228:1999 standarta aizvietošanai, ja tā var sniegt vismaz tādu pašu pareizību un vismaz tādu pašu precizitāti kā aizvietojamā analītiskā metode. (2) Vērtības, kas noteiktas specifikācijā ir “patiesas vērtības”. Nosakot to robežvērtības, piemēroti ISO 4259 “Naftas produkti — precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm” noteikumi un, nosakot minimālo vērtību, ņemta vērā minimālā diference 2R virs nulles (R = reproducējamība). Atsevišķo mērījumu rezultātus interpretē pēc kritērijiem, kas noteikti ISO 4259 (publicēti 1995. gadā). (3) Dalībvalstis var lemt par atļauju turpināt bezsvina benzīna realizāciju ar minimālo motora oktānskaitli (MON) 81 un minimālo zinātnisko oktānskaitli (RON) 91. (4) Vasaras periods sākas ne vēlāk kā 1. maijā un nebeidzas pirms 30. septembra. Dalībvalstīm ar arktiskiem vai bargiem ziemas apstākļiem vasaras periods sākas ne vēlāk kā 1. jūnijā un nebeidzas pirms 31. augusta. (5) Dalībvalstīm ar arktiskiem vai bargiem ziemas apstākļiem tvaika spiediens vasaras periodā nepārsniedz 70 kPa. (6) Citi vienvērtīgie spirti un ēteri ar galīgo viršanas punktu, kas nav lielāks par noteikto EN 228:1999. (7) Saskaņā ar 3. panta 2. punktu un ne vēlāk kā 2005. gada 1. janvārī bezsvina benzīns ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg jālaiž apgrozībā un jādara pieejams atbilstoši dalībvalsts līdzsvarotai ģeogrāfiskajai teritorijai. Līdz 2009. gada 1. janvārim visam bezsvina benzīnam, ko realizē dalībvalsts teritorijā, jābūt maksimālam sēra saturam 10 mg/kg.









IV PIELIKUMS







VIDES SPECIFIKĀCIJAS, KAS ATTIECAS UZ TIRDZNIECĪBĀ PIEEJAMO DEGVIELU, KO IZMANTO TRANSPORTLĪDZEKĻOS AR KOMPRESIJAIZDEDZES MOTORIEM Parametrs (1) Mērvienība Robežvērtības (2) Minimālā vērtība Maksimālā vērtība Cetānskaitlis: 51,0 – Blīvums 15 °C kg/m 3 – 845 Destilācija: – 95 % (v/v) atgūti °C – 360 Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži % m/m – 11 Sēra saturs mg/kg – 50 mg/kg – 10 (3) (1) Testa metodes ir noteiktas EN 590:1999. Dalībvalstis var pieņemt analītisko metodi EN 590:1999 standarta aizvietošanai, ja tā var sniegt vismaz tādu pašu pareizību un vismaz tādu pašu precizitāti kā aizvietojamā analītiskā metode. (2) Vērtības, kas noteiktas specifikācijā ir “patiesas vērtības”. Nosakot to robežvērtības, piemēroti ISO 4259 “Naftas produkti – precīzijas datu noteikšana un piemērošana attiecībā uz testa metodēm” noteikumi un, nosakot minimālo vērtību, ņemta vērā minimālā diference 2R virs nulles (R = reproducējamība). Atsevišķo mērījumu rezultātus interpretē pēc kritērijiem, kas noteikti ISO 4259 (publicēti 1995. gadā). (3) Saskaņā ar 4. panta 1. punktu un ne vēlāk kā 2005. gada 1. janvārī dīzeļdegviela ar maksimālo sēra saturu 10 mg/kg jālaiž apgrozībā un jādara pieejama atbilstoši dalībvalsts līdzsvarotai ģeogrāfiskajai teritorijai. Turklāt pēc 9. panta 1. punktā paredzētās pārskatīšanas līdz 2009. gada 1. janvārim visai dīzeļdegvielai, ko realizē dalībvalsts teritorijā, jābūt maksimālam sēra saturam 10 mg/kg.