1982L0711 — LV — 01.09.1997 — 002.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES DIREKTĪVA (1982. gada 18. oktobris), ar ko nosaka pamatnoteikumus, kuri ir nepieciešami, lai pārbaudītu tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem (82/711/EEK) (OV L 297, 23.10.1982, p.26)

Grozīta ar:









▼B

PADOMES DIREKTĪVA

(1982. gada 18. oktobris),

ar ko nosaka pamatnoteikumus, kuri ir nepieciešami, lai pārbaudītu tādu plastmasas materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu migrāciju, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem

(82/711/EEK)







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1976. gada 23. novembra Direktīvu 76/893/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz materiāliem un izstrādājumiem, kuri paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem ( 1 ), un jo īpaši tās 3. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), tā kā Direktīvas 76/893/EEK 2. pantā cita starpā ir noteikts, ka no materiāliem un izstrādājumiem pārtikas produktos nonākušās sastāvdaļas nevar sasniegt tādus daudzumus, ka tas var apdraudēt cilvēku veselību vai radīt nepieļaujamas izmaiņas pārtikas produktu sastāvā; tā kā šā mērķa sasniegšanai attiecībā uz plastmasas materiāliem piemērots līdzeklis ir īpaša direktīva Direktīvas 76/893/EEK 3. pantā nozīmē, kuras vispārīgie noteikumi ir piemērojami arī konkrētajā gadījumā; tā kā, ņemot vērā šīs problēmas sarežģītību, sākotnēji būtu jāpieņem pamatnoteikumi sastāvdaļu migrācijas kontrolei; tā kā ar turpmākajām direktīvām, kuras pieņems saskaņā ar Direktīvas 76/893/EEK 10. punktā noteikto procedūru, noteiks šādas migrācijas kontrolei vajadzīgās analīzes metodes; tā kā šī direktīva neskar visus plastmasas materiālu un izstrādājumu aspektus; tā kā tādēļ būtu jāatļauj dalībvalstīm, no vienas puses, neprasīt marķējuma norādes, kuras paredzētas Direktīvas 76/893/EEK 7. pantā saskaņā ar šā panta 4. un 5. punktu, un, no otras puses, aizliegt tādu materiālu un izstrādājumu laišanu tirgū, kuri, kaut arī tie atbilst minētajā direktīvā paredzētajiem standartiem, neatbilst valsts noteikumiem par citiem iespējamiem standartiem, kas noteikti direktīvas 3. pantā, vai, ja tādu nav, kuri neatbilst minētās direktīvas 2. pantam; tā kā, ņemot vērā to, ka nav vienkārši veikt analīzi migrācijas līmeņu noteikšanai pārtikas produktos, ir jāizvēlas konvencionāli testi (šķidrumi, kas var imitēt iekļuvi pārtikas produktos, un standarta nosacījumi izmēģinājumam), lai pēc iespējas precīzāk atveidotu migrācijas parādības, ko var izraisīt izstrādājuma saskare ar pārtikas produktu; tā kā gadījumā, ja vēlāk izrādās, ka tādi testi neatspoguļo realitāti, ir jāatļauj dalībvalstīm tos uz laiku grozīt, līdz Kopienas lēmumam; tā kā pašreizējās analītiskās metodes neļauj noteikt visus apstākļus, saskaņā ar kuriem ir jāveic konvencionāli migrācijas testi attiecībā uz tiem materiāliem un izstrādājumiem, kas sastāv no diviem vai vairākiem slāņiem, no kuriem viens vai vairāki tikai daļēji ir no plastmasas; tā kā tādēļ lēmums par to, kā piemērot šo direktīvu attiecībā uz tādiem materiāliem un izstrādājumiem, ir jāpieņem vēlāk; tā kā šīs direktīvas pielāgošana saskaņā ar tehnisko progresu ir izpildes pasākums; tā kā, lai vienkāršotu un paātrinātu šo procedūru, par to ir jāgādā Komisijai; tā kā visos gadījumos, kad Padome pilnvaro Komisiju īstenot noteikumus attiecībā uz tiem plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem, ir jānosaka procedūra ciešai dalībvalstu un Komisijas sadarbībai Pastāvīgajā pārtikas produktu komitejā, kura nodibināta saskaņā ar Lēmumu 69/414/EEK ( 4 ), IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







1. pants

1. Šī direktīva ir īpaša Direktīvas 76/893/EEK 3. panta nozīmē.

2. Šī direktīva attiecas uz plastmasas materiāliem un izstrādājumiem, tas ir, materiāliem un izstrādājumiem, kā arī to daļām:

a) kas sastāv vienīgi no plastmasas vai

b) kas sastāv no diviem vai vairākiem materiālu slāņiem, no kuriem katrs sastāv tikai no plastmasas, un kas ir savienoti ar līmvielām vai citiem līdzekļiem,

kuriem pabeigta produkta veidā ir paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem vai kas saskaņā ar tiem paredzēto nolūku atrodas šādā saskarē.

3. Šajā direktīvā “plastmasas” ir lielmolekulāri organiski savienojumi, ko polimerizācijas, polikondensācijas, polipievienošanas vai kādā citā līdzīgā procesā iegūst no molekulām ar mazāku molekulmasu, vai ķīmiski izmainot dabīgās lielmolekulas. Par plastmasām uzskata arī silikonus un citus līdzīgus lielmolekulārus savienojumus. Šādiem lielmolekulāriem savienojumiem var pievienot citas vielas vai materiālus.

Pie “plastmasām” tomēr nepieskaita:

i) lakotu vai nelakotu reģenerētas celulozes plēvi;

ii) elastomērus un dabīgo vai sintētisko kaučuku;

iii) papīru un kartonu, kas ir vai nav modificēts, pievienojot plastmasu;

iv) virsmas pārklājumus, ko iegūst no: — parafīniem, to skaitā sintētiskajiem parafīniem un/vai sīkkristāliskiem vaskiem, — pirmajā ievilkumā minēto vasku maisījumiem un/vai to maisījumiem ar plastmasām.

4. Šī direktīva neattiecas uz tiem materiāliem un izstrādājumiem, kas sastāv no diviem vai vairākiem slāņiem, no kuriem viens vai vairāki tikai daļēji ir no plastmasas, pat tad, ja tas slānis, kuram paredzēts tieši saskarties ar pārtikas produktiem, sastāv tikai no plastmasas.

Lēmumu par šīs direktīvas piemērošanu attiecībā uz šā punkta pirmajā daļā minētajiem materiāliem un izstrādājumiem un par tās pielāgošanu vajadzības gadījumā pieņem vēlāk.

▼M1

2. pants

Līmeņi, kas raksturo 1. pantā minēto materiālu un izstrādājumu sastāvdaļu vispārējo un specifisko migrāciju uz pārtikas produktiem vai pārtikas produktu aizstājējiem vai to virsmas, nevar pārsniegt limitus, kas noteikti Komisijas Direktīvā 90/128/EEK ( 5 ) vai kādā citā attiecīgā direktīvā.

3. pants

1. To, vai ir ievēroti limiti, kas noteikti sastāvdaļu migrācijai uz pārtikas produktiem, pārbauda visekstrēmākajos laika un temperatūras apstākļos, ko var paredzēt to reālā izmantojumā.

To, vai ir ievēroti limiti, kas noteikti sastāvdaļu migrācijai uz pārtikas produktu aizstājējiem, pārbauda, izmantojot konvencionālus migrācijas testus, kuru pamatnoteikumi ir noteikti šīs direktīvas pielikumā.

2.

a) Tomēr, ja kāda dalībvalsts konstatē, pamatojoties uz jauniem datiem vai pārmaiņām esošajos datos pēc šīs direktīvas pieņemšanas, ka kādam plastmasas materiālam vai izstrādājumam šajā pielikumā paredzētie pamatnoteikumi attiecībā uz migrācijas testiem ir nepiemēroti tehnisku apsvērumu dēļ vai tādēļ, ka faktiskie izmantošanas apstākļi būtiski atšķiras no šā pielikuma tabulā paredzētajiem testa apstākļiem, šī dalībvalsts var pārtraukt šajā pielikumā paredzēto pamatnoteikumu piemērošanu savas valsts teritorijā un vienīgi konkrētajā gadījumā un atļaut piemērot atbilstīgākus noteikumus. Dalībvalsts par to tūlīt informē pārējās dalībvalstis un Komisiju, norādot uz sava lēmuma iemesliem.

b) Komisija pēc iespējas drīz izskata iemeslus, uz ko norādījusi attiecīgā dalībvalsts, un apspriežas ar dalībvalstīm Pastāvīgajā pārtikas produktu komitejā, un tad tūlīt sniedz savu atzinumu, un, ja nepieciešams, groza šo direktīvu. Šajā gadījumā tā dalībvalsts, kas ir pieņēmusi labāk atbilstīgus pamatnoteikumus, var tos saglabāt, kamēr minētie grozījumi stājas spēkā.

▼B

4. pants

Šīs direktīvas pielikuma II nodaļu, ņemot vērā zinātniskās pieredzes un tehnikas attīstību, pielāgo saskaņā ar Direktīvas 76/893/EEK 10. pantā paredzēto procedūru.

5. pants

Šī direktīva neskar tos valsts noteikumus, kas attiecas uz citiem Direktīvas 76/893/EEK 3. pantā paredzētajiem noteikumiem, ne arī tās iespējas, kas dotas dalībvalstīm saskaņā ar minētās direktīvas 7. panta 4. un 5. punktu.

6. pants

Dalībvalstis nodrošina atbilstību šīs direktīvas prasībām, vēlākais, brīdī, kad ir īstenota īpašā direktīva, ar kuru nosaka limitus, kas ir paredzēti šīs direktīvas 2. panta 1. punktā.

7. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

▼M2









PIELIKUMS

PAMATNOTEIKUMI, KAS JĀIEVĒRO, VEICOT VISPĀRĒJO UN SPECIFISKO MIGRĀCIJAS PĀRBAUDI

1. Migrācijas testus specifiskās un vispārējās migrācijas noteikšanai veic, izmantojot “pārtikas produktu aizstājējus”, kas ir noteikti šā pielikuma I nodaļā, un saskaņā ar “vispārpieņemtiem migrācijas testa nosacījumiem”, kas ir paredzēti šā pielikuma II nodaļā.

2. “Aizstājējtestus”, kur izmanto “testa materiālus” saskaņā ar “vispārpieņemtiem aizstājējtesta nosacījumiem”, kā izklāstīts šā pielikuma III nodaļā, veic tad, ja migrācijas testu, izmantojot taukus saturošas pārtikas aizstājējus (sk. šā pielikuma I nodaļu) nevar īstenot ar analīzes metodi saistītu tehnisko iemeslu dēļ.

3. Ir pieļaujami, ka veic “alternatīvos testus”, kas paredzēti šā pielikuma IV nodaļā, un nevis migrācijas testus ar taukus saturošas pārtikas aizstājējiem tad, ja izpildīti pielikuma IV nodaļā paredzētie nosacījumi.

4. Visos trijos gadījumos ir pieļaujami: a) noteikt, ka tiks veikti tikai tie testi, kas konkrētajā gadījumā vispārēji atzīti par visstingrākajiem, pamatojoties uz zinātniskiem pierādījumiem; b) neveikt migrācijas testus vai aizstājējtestus, vai alternatīvos testus tad, ja ir izšķirošs pierādījums tam, ka migrācijas robežu nevar pārsniegt nekādos paredzamos šā materiāla vai izstrādājuma izmantojuma apstākļos.

I NODAĻA

Pārtikas aizstājēji

1. Ievads

Tā kā vienmēr nevar izmantot pārtikas produktus, lai pārbaudītu materiālus, kas ir saskarē ar pārtiku, tiek ieviesti pārtikas aizstājēji. Tos klasificē, pieņemot, ka tiem ir viena pārtikas produktu veida vai vairāku veidu īpašības. Izmantojamie pārtikas produktu veidi un pārtikas aizstājēji ir norādīti šā pielikuma 1. tabulā. Praksē ir iespējami dažādi pārtikas produktu veidu maisījumi, piemēram, taukus saturoši un ūdeni saturoši pārtikas produkti. Tie ir aprakstīti šā pielikuma 2. tabulā ar norādi uz pārtikas produkta aizstājēju(-iem), kas ir jāizvēlas, lai veiktu migrācijas testu.







1. tabula Pārtikas produktu veidi un pārtikas aizstājēji Pārtikas produkta veids Vispārpieņemtā klasifikācija Pārtikas aizstājējs Saīsinājums Ūdeni saturoša pārtika (t.i., ūdeni saturoši pārtikas produkti ar pH > 4,5) Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK (1) ir paredzēts vienīgi tests ar A aizstājējiem Destilēts ūdens vai līdzvērtīgas kvalitātes ūdens A aizstājējs Skābi saturoša pārtika (t.i., ūdeni saturoši pārtikas produkti ar pH = 4,5) Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK ir paredzēts vienīgi tests ar B aizstājējiem Etiķskābe 3 % (m/V) B aizstājējs Alkoholu saturoša pārtika Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK ir paredzēts vienīgi tests ar C aizstājējiem Etanols (etilspirts) 10 % (V/V). Šo koncentrāciju pielāgo pārtikas produkta faktiskajai spirta tilpumkoncentrācijai, ja tā pārsniedz 10 % (V/V) C aizstājējs Taukus saturoša pārtika Pārtikas produkti, kuriem Direktīvā 85/572/EEK ir paredzēts vienīgi tests ar D aizstājējiem Rektificēta olīveļļa vai citi taukus saturošas pārtikas aizstājēji D aizstājējs Sausā pārtika Nav Nav (1) OV L 372, 31.12.1985., 14. lpp.

2. Pārtikas aizstājēju atlase

2.1. Materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar visiem pārtikas produktu veidiem

Testus veic, izmantojot turpmāk minētos pārtikas aizstājējus, ko uzskata par problemātiskākajiem, šā pielikuma II nodaļā paredzētajos testa apstākļos, katram aizstājējam ņemot jaunu plastmasas materiāla vai izstrādājuma testa paraugu:

— 3 % etiķskābe (masa/tilp.) ūdens šķīdumā,

— 10 % etanols (etilspirts) (V/V) ūdens šķīdumā,

— rektificētā olīveļļa (“D standartaizstājējs”).

Šo D standartaizstājēju tomēr var aizvietot ar sintētisko triglicerīdu maisījumu vai ar saulespuķu eļļu, vai ar kukurūzas eļļu ar standartizētu specifikāciju (“Pārējie taukus saturošas pārtikas aizvietotāji”, ar nosaukumu “D aizstājēji”). Ja, izmantojot jebkuru no šiem taukus saturošas pārtikas aizvietotājiem, tiek pārsniegts migrācijas limits, lai pieņemtu spriedumu par neatbilstību, ir vajadzīgs šā rezultāta apstiprinājums, izmantojot olīveļļu, ja tas ir tehniski iespējams. Ja šis apstiprinājums tehniski nav īstenojams, un šis materiāls vai izstrādājums pārsniedz migrācijas robežas, to uzskata par tādu, kas neatbilst Direktīvai 90/128/EEK.

2.2. Materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar konkrētiem pārtikas produktu veidiem

Šis gadījums attiecas tikai uz šādām situācijām:

a) materiāls vai izstrādājums jau atrodas saskarē ar kādu zināmu pārtikas produktu;

b) materiālam vai izstrādājumam saskaņā ar Direktīvas 89/109/EEK 6. panta noteikumiem ir pievienota konkrēta norāde, kurā ir norādīti pārtikas produktu veidi, kas minēti 1. tabulā, ar kuriem to var vai nevar izmantot, piemēram, “tikai ūdeni saturošiem pārtikas produktiem”;

c) materiālam vai izstrādājumam saskaņā ar Direktīvas 89/109/EEK 6. panta noteikumiem ir pievienota konkrēta norāde, kurā norādīti Direktīvā 85/572/EEK minēti pārtikas produkti vai produktu grupas, ar kurām to var vai nevar izmantot. Šo norādi pievieno: i) tirdzniecības posmā, kas nav mazumtirdzniecības posms, izmantojot “identifikācijas numuru” vai “pārtikas produktu nosaukumu”, kas paredzēts Direktīvas 85/572/EEK tabulā; ii) mazumtirdzniecības posmā, izmantojot norādi, kas attiecas tikai uz dažiem pārtikas produktiem vai pārtikas produktu veidiem, vēlams ar viegli saprotamiem piemēriem.

Šajās situācijās testus veic, b) punktā paredzētajā gadījumā, izmantojot pārtikas aizstājējus, kas piemēram minēti 2. tabulā, bet a) un c) punktā paredzētajos gadījumos – Direktīvā 85/572/EEK minētos pārtikas aizstājējus. Ja pārtikas produktu vai produktu grupu nav Direktīvas 85/572/EEK sarakstā, no šā pielikuma 2. tabulas tiek izvēlēts pārtikas produkts, kas vislabāk atbilst pārtikas produktiem vai produktu grupām, kas tiek pārbaudītas.

Ja ir paredzēts, ka materiāls vai izstrādājums nonāks saskarē ar vairāk nekā vienu pārtikas produktu vai ar produktu grupu, kam ir dažādi samazinājuma koeficienti, katram pārtikas produktam atbilstošs samazinājuma koeficients tiek piemērots testa rezultātam. Ja viens vai vairāki šāda aprēķina rezultāti pārsniedz šo limitu, tad šis materiāls nav piemērots izmantojumam ar šo pārtikas produktu vai produktu grupu.

Testu veic II nodaļā paredzētajos apstākļos, katram aizstājējam ņemot jaunu testa paraugu.







2. tabula Pārtikas aizstājēji, kurus izvēlas, lai īpašos gadījumos pārbaudītu materiālus, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtiku Fasētā pārtika Aizstājējs Tikai ūdeni saturoša pārtika A aizstājējs Tikai skābi saturoša pārtika B aizstājējs Tikai alkoholu saturoša pārtika C aizstājējs Tikai taukus saturoša pārtika D aizstājējs Visa ūdeni un skābi saturoša pārtika B aizstājējs Visa alkoholu un ūdeni saturoša pārtika C aizstājējs Visa alkoholu un skābi saturoša pārtika C un B aizstājēji Visa taukus un ūdeni saturoša pārtika D un A aizstājēji Visa taukus un skābi saturoša pārtika D un B aizstājēji Visa taukus un alkoholu, un ūdeni saturoša pārtika D un C aizstājēji Visa taukus saturoša pārtika, un alkoholu un ūdeni saturoša pārtika D, C un B aizstājēji

II NODAĻA

Migrācijas testa nosacījumi (laiks un temperatūra)

1. Migrācijas testus veic, atbilstīgi gadījumam izvēloties laikus un temperatūras šā pielikuma 3. tabulā, kas atbilst visnesaudzīgākajiem paredzamajiem saskares apstākļiem, kuros var nonākt pārbaudāmais plastmasas materiāls vai izstrādājums, un informācijai par maksimālo temperatūru, kas norādīta etiķetē. Tādēļ, ja atbilstīgi paredzētajam izmantojumam plastmasas materiāls vai izstrādājums var nonākt saskarē ar pārtikas produktiem, ko aptver divu vai vairāku tabulā minēto laiku un temperatūru kombinācija, migrācijas testu veic, testa paraugu pakāpeniski pakļaujot visiem nesaudzīgākajiem paredzamajiem apstākļiem un izmantojot vienu pašu pārtikas aizstājēja porciju.

2. Saskares apstākļi, kurus vispārīgi atzīst par visnesaudzīgākajiem Lai gūtu priekšstatu par vispārējo kritēriju, pēc kura migrācijas noteikšana ir jāveic vienīgi tādos testa apstākļos, kuri konkrētajā pārbaudes gadījumā, pamatojoties uz zinātniskiem datiem, atzīti par nesaudzīgākajiem, turpmāk doti daži konkrēti piemēri attiecībā uz saskares apstākļiem testa laikā. 2.1. Plastmasas materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem visādos laika un temperatūras apstākļos Ja nav etiķetes vai norādījumu par paredzamo saskares temperatūru un laiku reālos izmantojuma apstākļos, tad testi ir jāveic, atkarībā no pārtikas produktu tipa, izmantojot A un/vai B, un/vai C aizstājēju(s) 4 stundas 100 °C temperatūrā vai 4 stundas kondensācijas temperatūrā, un/vai D aizstājēju – tikai 2 stundas 175 °C temperatūrā. Šos laika un temperatūras apstākļus vispārēji atzīst par visnesaudzīgākajiem. 2.2. Plastmasas materiāli un izstrādājumi, kam paredzēts nonākt saskarē ar pārtikas produktiem istabas vai zemākā temperatūrā uz nenoteiktu laiku Ja etiķetē norādīts, ka materiāli un izstrādājumi ir izmantojumam istabas vai zemākā temperatūrā, vai pēc to būtības ir redzams, ka šie materiāli un izstrādājumi ir paredzēti izmantošanai istabas vai zemākā temperatūrā, testu veic 40 °C temperatūrā 10 dienu laikā. Šos laika un temperatūras apstākļus vispārēji atzīst par visnesaudzīgākajiem.

3. Gaistošās vielas Gaistošo vielu specifiskajai migrācijai, testus ar aizstājējiem veic tā, ka tiek noteikts gaistošo vielu, kas migrē, zudums visnesaudzīgākajos paredzamajos izmantojuma apstākļos.

4. Īpaši gadījumi 4.1. Attiecībā uz tiem materiāliem un izstrādājumiem, kas paredzēti lietošanai mikroviļņu krāsnīs, migrācijas testi ir jāveic, izmantojot standarta žāvēšanas skapi vai mikroviļņu krāsni, ja tiek izvēlēts atbilstošs šā pielikuma 3. tabulā paredzēts laiks un temperatūra. 4.2. Ja atklājas, ka šā pielikuma 3. tabulā paredzēto testa apstākļu piemērojums izraisa fiziskas vai kāda cita veida izmaiņas testa paraugā, kas nav novērojamas pārbaudāmā materiāla vai izstrādājuma visnesaudzīgākajos paredzamajos izmantojuma apstākļos, migrācijas testiem būtu jāpiemēro visnesaudzīgākie paredzamie izmantojuma apstākļi, kas neizraisa šīs fiziskās vai cita veida izmaiņas. 4.3. Atkāpjoties no nosacījumiem, kas paredzēti šā pielikuma 3. tabulā un šīs nodaļas 2. punktā, ja ir paredzēts, ka plastmasas materiāls vai izstrādājums reālos izmantojuma apstākļos tiks izmantots ilgākais 15 minūtes temperatūrā no 70 °C līdz 100 °C (piemēram, “karstais pildījums”), un tas ir norādīts attiecīgajā etiķetē vai norādījumos, ir jāveic vienīgi 2 stundu tests 70 °C temperatūrā. Tomēr, ja šo materiālu vai izstrādājumu ir paredzēts izmantot arī glabāšanai istabas temperatūrā, iepriekš minēto testu aizstāj ar 10 dienu testu 40 °C temperatūrā, kas vispārēji ir atzīsts par stingrāko. 4.4. Tad, ja vispārpieņemtie migrācijas testu nosacījumi pietiekami neatbilst šā pielikuma 3. tabulā paredzētajiem saskares apstākļiem (piemēram, ja saskares temperatūra ir augstāka par 175 °C vai saskares laiks īsāks par 5 minūtēm), var izmantot citus saskares apstākļus, kuri vairāk atbilst attiecīgajam pārbaudes gadījumam, ar nosacījumu, ka izvēlētie apstākļi atbilst visnesaudzīgākajiem paredzamajiem saskares apstākļiem attiecībā uz pārbaudāmajiem plastmasas materiāliem vai izstrādājumiem.



3. tabula Vispārpieņemtie nosacījumi migrācijas testiem ar pārtikas aizstājējiem Saskares apstākļi visnesaudzīgākajā paredzamajā izmantojumā Testa nosacījumi Saskares laiks Testa laiks t ≤ 5 min Sk. šīs nodaļas 4.4. punkta nosacījumus 5 min < t ≤ 0,5 stundas 0,5 stundas 0,5 stundas < t ≤ l stunda 1 stunda 1 stunda < t ≤ 2 stundas 2 stundas 2 stundas < t ≤ 4 stundas 4 stundas 4 stundas < t ≤ 24 stundas 24 stundas t > 24 stundas 10 dienas



Saskares temperatūra Testa temperatūra T ≤ 5° C 5 °C 5 °C < T ≤ 20 °C 20 °C 20 °C < T ≤ 40 °C 40 °C 40 °C < T ≤ 70 °C 70 °C 70 °C < T ≤ 100 °C 100 °C vai kondensācijas temperatūra 100 °C < T ≤ 121 °C 121 °C (1) 121 °C < T ≤ 130 °C 130 °C (1) 130 °C < T ≤ 150 °C 150 °C (1) T > 150°C 175 °C (1) (1) Šo temperatūru izmanto tikai D aizstājējam. Aizstājējiem A, B un C šo testu var aizstāt ar testu 100 °C grādos vai kondensācijas temperatūrā četrkārt garākā laikā, ko izvēlas saskaņā ar šīs nodaļas pirmā punkta vispārīgajiem noteikumiem.

III NODAĻA

Taukvielu aizstājējtests attiecībā uz vispārējo un specifisko migrāciju

1. Ja ar analīzes metodi saistītu tehnisku iemeslu dēļ nevar izmantot taukus saturošas pārtikas aizstājējus, tad to vietā izmanto visus testa materiālus, kas paredzēti šā pielikuma 4. tabulā, testa apstākļos, kas atbilst tiem, kas piemērojami D aizstājējam. Šajā tabulā ir daži svarīgāko vispārpieņemto testa apstākļu piemēri un atbilstošie vispārpieņemtie apstākļi aizstājējtestiem. Attiecībā uz citiem testa nosacījumiem, kuru nav šā pielikuma 4. tabulā, ņem vērā šos piemērus, kā arī pieredzi, kas gūta attiecībā uz pārbaudāmā polimēra tipu. Katram testam izmanto jaunu testa paraugu. Katram testa materiālam piemēro tos pašus noteikumus, kas paredzēti šā pielikuma I un II nodaļā D aizstājējam. Attiecīgajā gadījumā izmanto samazinājuma koeficientus, kas noteikti Direktīvā 85/572/EEK. Lai pārbaudītu atbilstību kādam migrācijas limitam, izvēlas augstāko vērtību, kas ir iegūta, izmantojot visus testa materiālus. Tomēr, ja konstatēts, ka šie testi izraisa fiziskas vai cita veida izmaiņas testa paraugā, kuras nenovēro visnesaudzīgākajos paredzamajos šā pārbaudāmā materiāla vai izstrādājuma izmantojuma apstākļos, rezultātu šim testa materiālam noraida un izvēlas visaugstāko no atlikušajām vērtībām.

2. Atkāpjoties no pirmā punkta, vienu vai divus aizstājējtestus no tiem, kas paredzēti šā pielikuma 4. tabulā, var neveikt, ja pamatojoties uz zinātniskiem datiem, šos testus vispārēji atzīst par tādiem, kas nav piemēroti konkrētajam paraugam.



4. tabula Vispārpieņemtie nosacījumi aizstājējtestiem Testa nosacījumi attiecībā uz D aizstājēju Testa nosacījumi attiecībā uz izooktēnu Testa nosacījumi attiecībā uz 95 % etanolu (etilspirtu) Testa nosacījumi attiecībā uz MPFO (1) 10 dienas 5 °C grādos 0,5 dienas 5 °C grādos 10 dienas 5 °C grādos — 10 dienas 20 °C grādos 1 diena 20 °C grādos 10 dienas 20 °C grādos — 10 dienas 40 °C grādos 2 dienas 20 °C grādos 10 dienas 40 °C grādos — 2 stundas 70 °C grādos 0,5 stundas 40 °C grādos 2,0 stundas 60 °C grādos — 0,5 stundas 100 °C grādos 0,5 stundas 60 °C grādos (2) 2,5 stundas 60 °C grādos 0,5 stundas 100 °C grādos 1 stunda 100 °C grādos 1,0 stunda 60 °C grādos (2) 3,0 stundas 60 °C grādos (2) 1 stunda 100 °C grādos 2 stundas 100 °C grādos 1,5 stundas 60 °C grādos (2) 3,5 stundas 60 °C grādos (2) 2 stundas 100 °C grādos 0,5 stundas 121 °C grādā 1,5 stundas 60 °C grādos (2) 3,5 stundas 60 °C grādos (2) 0,5 stundas 121 °C grādā 1 stunda 121 °C grādā 2,0 stundas 60 °C grādos (2) 4,0 stundas 60 °C grādos (2) 1 stunda 121 °C grādā 2 stundas 121 °C grādā 2,5 stundas 60 °C grādos (2) 4,5 stundas 60 °C grādos (2) 2 stundas 121 °C grādā 0,5 stundas 130 °C grādos 2,0 stundas 60 °C grādos (2) 4,0 stundas 60 °C grādos (2) 0,5 stundas 130 °C grādos 1 stunda 130 °C grādos 2,5 stundas 60 °C grādos (2) 4,5 stundas 60 °C grādos (2) 1 stunda 130 °C grādos 2 stundas 150 °C grādos 3,0 stundas 60 °C grādos (2) 5,0 stundas 60 °C grādos (2) 2 stundas 150 °C grādos 2 stundas 175 °C grādos 4,0 stundas 60 °C grādos (2) 6,0 stundas 60 °C grādos (2) 2 stundas 175 °C grādos (1) MPFO = modificēts polifeniloksīds. (2) Gaistošus testa materiālus izmanto augstākais 60 °C temperatūrā. Aizstājējtestu izmantošanas priekšnoteikums ir tāds, ka materiāls vai izstrādājums izturēs testa apstākļus, kas citkārt būtu piemērojami D aizstājējam. Testa paraugu iegremdē olīveļļā saskaņā ar atbilstošiem nosacījumiem. Ja mainās fiziskās īpašības (piem., kušana, deformācija), tad šo materiālu uzskata par neatbilstošu izmantošanai tādā temperatūrā. Ja fiziskās īpašības nemainās, tad aizstājējtestus turpina, izmantojot jaunus paraugus.

IV NODAĻA

Alternatīvie taukvielu testi attiecībā uz vispārējo un specifisko migrāciju

1. Ir pieļaujami, ka izmanto alternatīvo testu rezultātu, kā noteikts šajā nodaļā, ar nosacījumu, ja izpildīti šādi nosacījumi: a) “salīdzinošajā testā” gūtie rezultāti rāda, ka šīs vērtības ir vienādas ar tām, kuras ir iegūtas testā ar D aizstājēju, vai augstākas par tām; b) pēc Direktīvā 85/572/EEK paredzēto attiecīgo samazinājuma koeficientu piemērošanas migrācija alternatīvajos testos nepārsniedz migrācijas limitus. Ja viens no šiem nosacījumiem vai tie abi nav izpildīti, tad ir jāveic migrācijas testi.

2. Atkāpjoties 1. punkta a) apakšpunktā minētā nosacījuma, var neveikt salīdzinošo testu, ja ir cits izšķirošs zinātnisko eksperimentu rezultātu pamatots pierādījums tam, ka gūtās vērtības ir vienādas ar tām, kas ir iegūtas migrācijas testā vai arī augstākas par tām.

3. Alternatīvās pārbaudes 3.1. Alternatīvās pārbaudes ar gaistošu materiālu Šajās pārbaudēs izmanto gaistošus materiālus, tādus kā izooktēns vai 95 % etanols (etilspirts), vai citus gaistošus šķīdinātājus, vai šķīdinātāju maisījumus. Tās veic tādos saskares apstākļos, lai būtu izpildīts 1. punkta a) apakšpunkta nosacījums. 3.2. “Ekstrakcijas testi” Citi testi, kur ļoti nesaudzīgos apstākļos izmanto materiālus ar ļoti augstu ekstrakcijas spēju var tikt veikti, ja, pamatojoties uz zinātniskiem pierādījumiem, ir vispārēji atzīts, ka šajās pārbaudēs (“ekstrakcijas pārbaudēs”) gūtie rezultāti ir vienādi ar tiem, kas ir iegūti testā ar D aizstājēju, vai augstāki par tiem.