2000R1825 — LV — 23.03.2007 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1825/2000

(2000. gada 25. augusts),

ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1760/2000 piemērošanai attiecībā uz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu







EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un nosaka liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97 ( 1 ), un jo īpaši tās 19. pantu, tā kā: (1) Būtu jāpieņem sīki izstrādāti noteikumi Regulas (EK) Nr. 1760/2000 piemērošanai, jo īpaši attiecībā uz tirdzniecību starp dalībvalstīm, lai marķēšanas sistēma neradītu tirdzniecības traucējumus liellopu gaļas tirgū. (2) Lai nodrošinātu izsekojamību sakarā gan ar obligāto, gan brīvprātīgo liellopu gaļas marķēšanas sistēmu, uzņēmējiem un organizācijām katrā ražošanas un tirdzniecības posmā jāizmanto liellopu gaļas identifikācijas sistēma un pilnīga reģistrācijas sistēma. (3) Lai noskaidrotu, kurām kautuvēm nav apstiprinājuma numura, pārejas laikā jānodrošina alternatīvas metodes šādu kautuvju identificēšanai. (4) Jānosaka arī kārtība, kas jāievēro, marķējot liellopu gaļu, ko iegūst no dzīvniekiem, par kuriem trūkst pilnu datu sakarā ar to dzimšanu un pārvietošanu, jo šo datu reģistrācija ir obligāta tikai pēc 1998. gada 1. janvāra saskaņā ar Padomes 1997. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 820/97, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un nosaka liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu ( 2 ). Jāparedz līdzīgs noteikums par tādas liellopu gaļas marķēšanu, ko iegūst no dzīvniekiem, kuri dzīvi ievesti Kopienā no trešām valstīm. (5) Sakarā ar pilnīgu izcelsmes norādi, kas paredzēta, lai marķējumā nebūtu nevajadzīgi jāatkārto norāde uz audzētāju dalībvalsti vai trešo valsti, jāievieš vienkāršota kārtība, balstoties uz to, cik ilgi dzīvnieks, no kura iegūta liellopu gaļa, ir turēts dalībvalstī vai trešā valstī, kur tas piedzimis vai nokauts. (6) Jāievieš skaidrība attiecībā uz papildu ziņām, ko drīkst iekļaut marķējumā saskaņā ar vienkāršoto marķēšanas kārtību maltai liellopu gaļai. Šīs papildu ziņas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. pantu drīkst norādīt līdz 2000. gada 1. septembrim. Dažas ziņas drīkst norādīt tikai līdz 2002. gada 1. janvārim, ja attiecīgā dalībvalsts ir pieņēmusi lēmumu piemērot valsts obligātās marķēšanas sistēmu, kas paredz ietvert šādas ziņas, vai ja attiecīgais uzņēmējs norāda šīs ziņas brīvprātīgā kārtā. (7) Sakarā ar brīvprātīgo liellopu gaļas marķēšanas sistēmu jānodrošina paātrināta vai vienkāršota apstiprināšanas kārtība dažiem liellopu gaļas izcirtņiem, kas marķēti dalībvalstī saskaņā ar apstiprinātu specifikāciju un ievesti citas dalībvalsts teritorijā. (8) Lai garantētu šīs specifikācijas ticamību, jānodrošina neatkarīgajai institūcijai un kompetentajai iestādei pieeja visai uzņēmēju un organizāciju dokumentācijai, un tām regulāri jāveic pārbaudes uz vietas, pamatojoties uz riska analīzi. (9) Regulas (EK) Nr. 1760/2000 17. pantā paredzēti daži noteikumi gadījumam, ja liellopu gaļu pilnībā vai daļēji ražo trešā valstī. Būtu lietderīgi sagatavot sīki izstrādātus apstiprināšanas kārtības noteikumus attiecībā uz liellopu gaļas importu no trešām valstīm. (10) Lai panāktu to, ka marķēšanas pasākumi, kas skar ievesto liellopu gaļu, ir vienlīdz ticami ar tiem, ko piemēro Kopienas liellopu gaļai, Komisija pārbauda ziņojumus, kas saņemti no trešām valstīm. Pilnīgus ziņojumus nodod tālāk dalībvalstīm, kad Komisija ir secinājusi, ka attiecīgajās trešajās valstīs izmantojamā kārtība un/vai kritēriji ir līdzvērtīgi Regulā (EK) Nr. 1760/2000 noteiktajiem standartiem. (11) Lai nodrošinātu marķēšanas sistēmas ticamību trešās valstīs, Komisija var pieprasīt papildu informāciju, un tai būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, kas izriet no informācijas, kura saņemta pēc šiem pieprasījumiem. (12) Komisija drīkst veikt pārbaudes trešās valstīs. Lai veiktu pārbaudes trešā valstī, Komisijai iepriekš jāsaņem attiecīgās trešās valsts piekrišana. Ja šāda piekrišana netiek saņemta, Komisijai jāveic vajadzīgie pasākumi. (13) Dalībvalstīm jāveic pārbaudes, lai pārliecinātos, ka brīvprātīgais marķējums ir pietiekami precīzs. (14) Būtu jāizstrādā pamatnostādnes attiecībā uz sankcijām, kas piemērojamas uzņēmējiem. Šajās pamatnostādnēs būtu jāņem vērā gadījumi, kad uzņēmējs nav marķējis liellopu gaļu saskaņā ar obligātās marķēšanas sistēmas noteikumiem vai kad uzņēmējs ir marķējis liellopu gaļu, ievērojot brīvprātīgo marķēšanas sistēmu neatbilstīgi specifikācijai, vai kad nav apstiprinātas specifikācijas. Ierobežotā laikposmā līdz 2001. gada 1. janvārim, ņemot vērā uzņēmēju grūtības, ieviešot šo regulu, visstingrākās sankcijas būtu jāpiemēro tikai tad, ja marķējumā ir informācija, kas maldina patērētāju vai neatbilst apstiprinātajai specifikācijai. (15) Regulā (EK) Nr. 820/97 paredzēts, ka jebkurš uzņēmējs vai organizācija, kas vēlas iekļaut marķējumā brīvprātīgu norādi, iesniedz specifikāciju apstiprināšanai kompetentajā iestādē katrā dalībvalstī, kurā ražo vai pārdod minēto liellopu gaļu. Padomes 1999. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 2772/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus obligātajai liellopu gaļas marķēšanas sistēmai ( 3 ), ļauj uzņēmējiem līdz 2000. gada 31. augustam turpināt sniegt brīvprātīgas norādes liellopu gaļas marķējumā, papildinot obligātās norādes. (16) Ar noteikumu, ka nav mainītas apstiprinātās brīvprātīgās specifikācijas, un ar nosacījumu, ka tās saskan ar jaunajiem noteikumiem, šīm specifikācijām, kā arī tām, kas apstiprinātas attiecībā uz trešām valstīm, būtu arī turpmāk jāpaliek spēkā. (17) Regulā (EK) Nr. 820/97 paredzēts – ja liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmā sniegtas pietiekami sīkas ziņas, dalībvalstis var noteikt, ka attiecībā uz liellopu gaļu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri piedzimuši, audzēti un nokauti tajā pašā dalībvalstī, marķējumā jānorāda arī papildu ziņas. Regula (EK) Nr. 2772/1999 pagaidu kārtā, līdz 2000. gada 31. augustam, ļauj dalībvalstīm arī turpmāk izmantot iespēju ieviest obligāto marķēšanas sistēmu liellopu gaļai no dzīvniekiem, kas piedzimuši, nobaroti un nokauti savas valsts teritorijā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 820/97 19. panta 4. punktu. (18) Komisijas 1998. gada 13 oktobra Lēmums 98/595/EK par liellopu gaļas obligātās marķēšanas sistēmas piemērošanu Francijā un Beļģijā ( 4 ), un Komisijas 1998. gada 14. decembra Lēmums 1999/1/EK par obligātās liellopu gaļas marķēšanas sistēmas piemērošanu Somijā ( 5 ), ļauj šīm dalībvalstīm ieviest obligātu marķēšanas sistēmu liellopu gaļai no dzīvniekiem, kuri piedzimuši, nobaroti un nokauti savas valsts teritorijā. Šie lēmumi, kā arī jebkuri turpmākie tāda veida lēmumi, būtu arī turpmāk jāpiemēro, kamēr 2002. gada 1. janvārī Kopienas obligātajā marķēšanas sistēmā nav stājusies spēkā pilnīgā izcelsmes norāde. (19) Lai uzraudzītu brīvprātīgās marķēšanas sistēmas piemērošanu, dalībvalstīm būtu jāreģistrē apstiprinātās specifikācijas un jāsniedz Komisijai informācija par ieviešanas noteikumiem un brīvprātīgajām norādēm savā valstī, kas apstiprinātas to teritorijā. Šī informācija regulāri jāpapildina. (20) Ir jāatceļ Komisijas 1997. gada 23. jūnija Regula (EK) Nr. 1141/97, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 820/97 piemērošanai attiecībā uz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu ( 6 ), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 824/98 ( 7 ). Lai neradītu pārpratumus pārejas laikā pirms obligātās sistēmas ieviešanas, kā norādīts Regulā (EK) Nr. 1760/2000, Regula (EK) Nr. 1141/97 tomēr būtu arī turpmāk jāpiemēro gaļai, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri nokauti pirms 2000. gada 1. septembra. (21) Šajā regulā paredzētie pasākumi saskan ar Liellopu un teļa gaļas pārvaldības komitejas atzinumu, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







1. pants

Izsekojamība

Visiem uzņēmējiem un organizācijām Regulas (EK) Nr. 1760/2000 12. panta trešā ievilkuma nozīmē katrā ražošanas un tirdzniecības stadijā ir identifikācijas sistēma un pilnīga reģistrācijas sistēma.

Šo sistēmu piemēro tā, lai varētu savstarpēji identificēt gaļu un attiecīgo dzīvnieku vai dzīvniekus, kā to paredz minētās regulas 13. panta 1. punkts un 16. panta 2. punkts.

Ar reģistrācijas sistēmu jo īpaši reģistrē saņemto un nosūtīto mājlopu, liemeņu un/vai izcirtņu daudzumu, lai nodrošinātu saņemto un nosūtīto daudzumu samēru.

▼M1

1.a pants

Definīcijas

Šajā regulā:

a) “malta gaļa” ir gaļa, kura ir sasmalcināta vai izlaista caur gaļas mašīnu un uz kuru attiecas viens no Regulas (EK) Nr. 1760/2000 12. pantā minētajiem KN kodiem, un kura satur mazāk par 1 % vārāmās sāls;

b) “atgriezumi” ir sīki gaļas gabaliņi, kas atzīti par piemērotiem cilvēku uzturam un ko iegūst vienīgi aplīdzināšanas darbības rezultātā, atkaulojot gaļu no liemeņiem un/vai izcērtot;

c) “izcirsta gaļa” ir gaļa, kas izcirsta mazos kubveida gabaliņos, šķēlēs vai citādās individuālās porcijās un ko pārdevējam nav vajadzīgs turpmāk izcirst, pirms to iegādājas galapatērētājs, un ko pēdējais var tieši izmantot. Šajā definīcijā neietilpst maltā gaļa un atgriezumi;

d) “izcirsta iepriekš fasēta gaļa” ir galapatērētājam vai mazumtirdzniecības iestādei piegādājama vienība, kas sastāv no gaļas izcirtņa un fasējuma, kurā tas ievietots, pirms to piedāvā pārdošanai, vienalga, vai šāds fasējums pilnībā vai tikai daļēji aptver pārtikas produktu, bet – jebkurā gadījumā – tādā veidā, lai tā saturu nevarētu izmainīt, neatverot vai nenomainot fasējumu;

e) “izcirsta nefasēta gaļa” ir gaļas izcirtnis, kas nefasētā veidā izlikts tirdzniecības vietā pārdošanai galapatērētājam, un jebkurš gaļas gabals, kas nefasētā veidā izlikts tirdzniecības vietā pārdošanai galapatērētājam un paredzēts turpmākai izciršanai pēc galapatērētāja pieprasījuma;

f) “partija” ir tāds noteikts daudzums gaļas ar vai bez kauliem, piemēram, liemeņi vai liemeņu ceturtdaļas, vai gaļas gabali bez kauliem, kurš izcirsts, samalts vai safasēts kopā un praktiski vienādos apstākļos;

g) “mazumtirdzniecība” ir manipulācijas ar gaļu un/vai gaļas apstrāde, un tās uzglabāšana tirdzniecības vai piegādes vietā galapatērētājam, tostarp izplatīšanas vietās, ēdināšanas uzņēmumos, uzņēmumu un iestāžu ēdnīcās, restorānos un citos līdzīgos pārtikas pakalpojumu uzņēmumos, veikalos, lielveikalu izplatīšanas centros un vairumtirdzniecības punktos;

h) “galapatērētājs” ir pēdējais izcirstas gaļas patērētājs, kurš šo gaļu neizmanto uzņēmējdarbībā, kas saistīta ar pārtikas apriti.

▼B

2. pants

Marķēšana, kad trūkst informācijas

1. Apstiprinājuma numurs, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 2. punkta b) apakšpunktā, ir:

a) apstiprinājuma numurs, kas paredzēts Padomes Direktīvas 64/433/EEK ( 8 ) 10. panta 1. punktā;

b) vai, ja apstiprinājuma numura nav, valsts reģistrācijas numurs.

Ja nav neviena no šiem numuriem, līdz 2001. gada 1. janvārim numura vietā var norādīt kautuves nosaukumu un adresi.

2. Piemērojot Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 5. punktu:

a) gaļai, kas iegūta no dzīvniekiem, kas piedzimuši Kopienā pirms 1998. gada 1. janvāra, ja trūkst informācijas par dzimšanas vietu un/vai audzēšanas vietu, izņemot pēdējo audzēšanas vietu, dzimšanas vietas un/vai audzēšanas vietas norādi aizstāj ar norādi “*(Dzimis pirms 1998. gada 1. janvāra)”;

b) gaļai, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri ievesti Kopienā, ja trūkst informācijas par dzimšanas vietu un/vai audzēšanas vietu, izņemot pēdējo audzēšanas vietu, dzimšanas vietas un/vai audzēšanas vietas norādi aizstāj ar norādi “*(Ievesti dzīvi EK)” vai “*(Ievesti dzīvi no [trešās valsts nosaukums])”.

3. pants

Izcelsmes norādes vienkāršošana

Piemērojot Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 5. punkta a) apakšpunktu liellopu gaļai, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri audzēti 30 vai mazāk dienu

— dzimšanas dalībvalstī vai trešā valstī,

— dalībvalstī vai trešā valstī, kurā dzīvnieks nokauts,

norāde uz šīm dalībvalstīm vai trešām valstīm, piemēram, uz dalībvalsti vai trešo valsti, kurā audzēts dzīvnieks, nav obligāta, ja šie dzīvnieki ir audzēti citā dalībvalstī vai trešā valstī ilgāk par 30 dienām.

▼M1

4. pants

Grupas lielums un sastāvs

1. Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 1. punkta otrajā daļā minētās dzīvnieku grupas lielumu nosaka šādi:

a) izcērtot liemeņus vai liemeņu ceturtdaļas – pēc to liemeņu vai liemeņu ceturtdaļu skaita, kuri attiecīgajai izcirstuvei veido partiju;

b) turpmāko gaļas izciršanas vai malšanas darbību laikā – pēc to liemeņu vai liemeņu ceturtdaļu skaita, no kuriem iegūtā gaļa attiecīgajai izcirstuvei vai maltuvei veido partiju.

Grupas lielums nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt vienā dienā saražoto produkciju.

2. Laikā, kad uzņēmēji veido 1. punktā minētās partijas, tie pārliecinās, vai:

a) liemeņu vai liemeņu ceturtdaļu izciršanas darbību laikā visi attiecīgās partijas liemeņi vai liemeņu ceturtdaļas iegūtas no dzīvniekiem, kas dzimuši vienā un tajā pašā valstī, audzēti vienā un tajā pašā valstī vai vienās un tajās pašās valstīs, nokauti vienā un tajā pašā valstī un vienā un tajā pašā lopkautuvē;

b) turpmāko gaļas izciršanas darbību laikā a) apakšpunktā izklāstītie nosacījumi tiek ievēroti attiecībā uz visiem liemeņiem, no kā iegūta attiecīgās partijas gaļa, un vai visi liemeņi izcirsti vienā un tajā pašā izcirstuvē;

c) malšanas darbību laikā attiecīgās partijas gaļa nāk no dzīvniekiem, kas nokauti vienā un tajā pašā valstī.

3. Atkāpjoties no 2. punkta b) apakšpunktā minētā noteikuma par vienu un to pašu lopkautuvi un liemeņu izcirstuvi, uzņēmējiem, ražojot gaļas izcirtņus, ir atļauts veidot partijas no tādas gaļas, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri nokauti ne vairāk kā trijās dažādās lopkautuvēs, un no liemeņiem, kuri izcirsti ne vairāk kā trijās dažādās izcirstuvēs.

4. Atkāpjoties no 2. punkta b) apakšpunkta, uzņēmējiem, ražojot atgriezumus, gaļas partiju veidošanā obligāti jāievēro tikai noteikums par vienu un to pašu lopkautuves valsti.

▼B

5. pants

Malta liellopu gaļa

▼M1 —————

▼B

2. Papildu ziņas, ko drīkst iekļaut marķējumā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1760/2000 14. panta trešajā daļā, ir šādas:

a) no 2000. gada 1. septembra – norāde, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā, kā arī malšanas datums;

b) no 2000. gada 1. septembra līdz 2002. gada 1. janvārim – norādes, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 5. punkta a) apakšpunkta i) un ii) daļā un b) apakšpunktā, ja attiecīgā dalībvalsts nolēmusi piemērot valsts obligāto marķēšanas sistēmu, kas paredz šīs ziņas, vai, ja attiecīgais uzņēmējs brīvprātīgi norāda šīs ziņas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1760/2000 II sadaļas II iedaļu;

c) no 2002. gada 1. janvāra – norādes, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 5. punkta a) apakšpunkta i) un ii) daļā.

▼M1

5.a pants

Atgriezumi

1. Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkta un 5. punkta a) apakšpunkta i) ievilkuma un a) apakšpunkta ii) ievilkuma, uzņēmumu un organizācijas atgriezumu marķējumā norāda:

a) to dzīvnieku nokaušanas valsti, no kuriem iegūti atgriezumi; norādei jābūt šādai: “Nokauts(-i): (tās dalībvalsts vai trešās valsts nosaukums, kur veikta nokaušana)”;

b) valsti, kurā ražoti atgriezumi, un tās struktūras apstiprinājuma numuru, kurā atgriezumi iegūti; norādei jābūt šādai: “Ražošanas vieta: (ražotājas dalībvalsts vai trešās valsts nosaukums un struktūras apstiprinājuma numurs)”;

c) to valstu nosaukumus, kurās attiecīgās grupas dzīvnieki piedzimuši un audzēti; norādei jābūt šādai: “Piedzimšanas un audzēšanas valstis: (to valstu saraksts, kurās attiecīgie dzīvnieki piedzimuši un audzēti).”

2. Atkāpjoties no 1. punkta a) un c) apakšpunkta, ja attiecīgās grupas dzīvnieki piedzimuši, audzēti un nokauti vienā un tajā pašā valstī, uzņēmējiem ir atļauts lietot norādi “Izcelsme”, pievienojot tās dalībvalsts vai trešās valsts nosaukumu, kurā dzīvnieki piedzimuši, audzēti un nokauti.

5.b pants

Izcirsta fasēta gaļa

Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkta, uzņēmums vai organizācija, kas izmanto šīs regulas 4. panta 3. punktā paredzēto iespēju, uz izcirstās fasētās gaļas etiķetes pievieno šādas norādes, kas papildina Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 5. punkta a) apakšpunktā minētās norādes:

a) dzīvnieku nokaušanas valsts nosaukumu, kam seko tās lopkautuves vai, ja vajadzīgs, to divu vai trīs lopkautuvju apstiprinājuma numurs, kurās attiecīgās grupas dzīvnieki nokauti; norādei jābūt šādai: “Grupas dzīvnieku nokaušanas vieta(-as): (nokaušanas dalībvalsts vai trešās valsts nosaukums) (attiecīgās lopkautuves vai to attiecīgo divu vai trīs lopkautuvju apstiprinājuma numurs(-i))”;

b) liemeņu izciršanas valsts nosaukumu, kam seko tās izcirstuves vai, ja vajadzīgs, to divu vai trīs izcirstuvju apstiprinājuma numurs, kurās attiecīgie liemeņi izcirsti; norādei jābūt šādai: “Partijas gaļas gabalu izciršanas vieta(-as): (nokaušanas dalībvalsts vai trešās valsts nosaukums) (attiecīgās izcirstuves vai attiecīgo divu vai trīs izcirstuvju apstiprinājuma numurs(-i))”.

5.c pants

Izcirsta nefasēta gaļa

1. Izvietojot tirdzniecības vietā izcirstu nefasētu gaļu pārdošanai galapatērētājam, uzņēmumi un organizācijas, ja tie piemēro 4. panta 3. punktā paredzēto atkāpi, pārliecinās, vai visu tās izcirstās nefasētās gaļas partiju veidošana, kura izvietota pārdošanā vienlaicīgi, ir notikusi saskaņā ar minēto punktu.

2. Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1760/2000 13. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkta, uzņēmumi vai organizācijas, tirdzniecības vietā pārdodot gaļu galapatērētājam, marķē pārdošanai izvietoto izcirsto nefasēto gaļu, norādot to dzīvnieku piedzimšanas, audzēšanas un nokaušanas valstu nosaukumu, no kuriem gaļa iegūta, pievienojot liemeņu izciršanas valstu nosaukumu.

Gaļu, kas iegūta no dzīvniekiem, kuru piedzimšanas un/vai audzēšanas, un/vai nokaušanas valstis ir dažādas, izvietojot pārdošanai, skaidri atdala vienu no otras. Tirdzniecības vietā norādīto informāciju novieto šīs gaļas tuvumā tā, lai patērētājs dažādās izcelsmes gaļu viegli varētu atšķirt.

Uzņēmēji, kas pārdod vienuviet nefasētas gaļas izcirtņus, katru dienu līdz ar attiecīgās dienas datumu pieraksta dzīvnieku kautuvju un liemeņu izcirstuvju apstiprinājuma numuru. Šo informāciju uzņēmēji dara zināmu patērētājam pēc viņa pieprasījuma.

3. Atkāpjoties no 4. panta 1. punkta otrās daļas un ja vien tiek ievērotas šā panta 2. punktā noteiktās prasības, attiecībā uz liellopu gaļas izcirtņiem, kas izvietoti pārdošanai galapatērētājam neiesaiņotā veidā, dzīvnieku grupas lielums var pārsniegt vienas dienas produkciju.

▼B

6. pants

Apstiprināšanas kārtība

1. Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. panta 3. punkta otrajā daļā paredzētais laiks, kad netiek atteikts vai piešķirts apstiprinājums vai kad kompetentā iestāde dalībvalstī, uz kuru tiek nosūtīta liellopu gaļa, nepieprasa papildu ziņas, ir divi mēneši no pieteikuma iesniegšanas dienas.

2. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. panta 5. punktu augstvērtīgiem liellopu gaļas izcirtņiem atsevišķā iesaiņojumā, kas marķēti dalībvalstī saskaņā ar apstiprinātu specifikāciju un ievesti citas dalībvalsts teritorijā, ja sākotnējais marķējums nav papildināts ar jaunām ziņām, Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. panta 3. punkta otrajā daļā paredzētais laiks ir 14 dienu.

3. Sakarā ar Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. panta 5. punktu liellopu gaļu nelielā mazumtirdzniecības iesaiņojumā, kas marķēts dalībvalstī saskaņā ar apstiprinātu specifikāciju, drīkst ievest citas dalībvalsts teritorijā un laist tur pārdošanā, iepriekš neapstiprinot marķēšanas specifikāciju dalībvalstī, ar noteikumu, ka:

a) minētais iesaiņojums paliek neskarts;

b) dalībvalsts apstiprinātā iesaiņošanas specifikācija attiecas arī uz iesaiņotas liellopu gaļas laišanu tirdzniecībā citās dalībvalstīs;

c) dalībvalsts, kurā apstiprina šādu specifikāciju, pirms tam sniedz visas nepieciešamās ziņas visām pārējām dalībvalstīm, ja saskaņā ar apstiprināto specifikāciju iesaiņoto liellopu gaļu paredzēts laist tirdzniecībā.

7. pants

Pārbaudes

1. Uzņēmēji un organizācijas vienmēr nodrošina Komisijas ekspertiem, kompetentajai iestādei un attiecīgajai neatkarīgajai uzraudzības institūcijai Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. panta 1. punkta trešās daļas izpratnē piekļuvi savām telpām un visai dokumentācijai, lai pierādītu, ka informācija attiecīgajā marķējumā atbilst patiesībai.

2. Kompetentā iestāde un – gadījumā, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. panta 1. punkta trešajā daļā – neatkarīgā uzraudzības organizācija veic regulāras pārbaudes uz vietas, pamatojoties uz riska analīzi, jo īpaši ņemot vērā attiecīgās specifikācijas sarežģītību. Pēc katras pārbaudes sastāda apskates aktu, kurā uzskaita visus trūkumus, kā arī norāda piedāvātos pasākumus stāvokļa uzlabošanai, termiņus un piemērotās sankcijas.

3. Ja neizmanto Regulas (EK) Nr. 1760/2000 16. panta 1. punkta trešajā daļā paredzēto iespēju, dalībvalstis veic pārbaudes tā, lai nodrošinātu izmantojamā marķējuma pietiekamu precizitāti. Pārbaužu biežumu nosaka galvenokārt atkarībā no konkrētās specifikācijas sarežģītības.

4. Uzņēmēji, organizācijas un neatkarīgās uzraudzības institūcijas sniedz visu vajadzīgo informāciju kompetentajai iestādei.

8. pants

Apstiprinājums, kas piešķirts trešās valstīs

1. Komisija verificē, vai ziņojumi ir pilnīgi, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1760/2000 17. panta 2. punktā. Saņemot nepilnīgu ziņojumu, Komisija dara to zināmu attiecīgajai trešajai valstij, norādot vajadzīgās ziņas.

Pilnīgus ziņojumus pārsūta dalībvalstīm, ja vien Komisija neizdara secinājumu, ka kārtība un/vai kritēriji, ko piemēro attiecīgajā trešajā valstī, nav līdzvērtīgi Regulā (EK) Nr. 1760/2000 noteiktajiem standartiem saskaņā ar tās pilnvarām atbilstīgi minētās regulas 17. panta 2. punkta trešajai daļai.

2. Ja Komisija, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 1760/2000 17. panta 2. punktā paredzēto ziņojumu, jelkad pauž uzskatu, ka būtu jāpārliecinās, vai trešās valsts paziņotā kārtība un/vai kritēriji šobrīd ir līdzvērtīgi Regulas (EK) Nr. 1760/2000 noteiktajiem standartiem, Komisija var pieprasīt trešajai valstij sniegt visu nepieciešamo informāciju. Komisija var jo īpaši pieprasīt trešajai valstij iesniegt to specifikāciju kopijas, ko apstiprinājusi pilnvarotā kompetentā iestāde. Komisija var turklāt pieprasīt trešajai valstij pilnvarot Komisijas pārstāvjus veikt pārbaudes trešajā valstī.

3. Ja informāciju vai pilnvarojumu, kas pieprasīts saskaņā ar iepriekšējo punktu, nesaņem Komisijas noteiktajā laikā, Komisija drīkst secināt, ka kārtība un/vai kritēriji, ko piemēro trešajā valstī, nav līdzvērtīgi Regulā (EK) Nr. 1760/2000 noteiktajiem standartiem.

4. Komisija var jebkurā laikā grozīt savu sākotnējo lēmumu attiecībā uz to, ka kārtība un/vai kritēriji, ko piemēro attiecīgā trešā valsts, ir līdzvērtīgi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1760/2000 17. panta 2. punkta trešo daļu.

9. pants

Sankcijas

1. Dalībvalstis izstrādā sankciju sistēmu, kas ir piemērojama Regulas (EK) Nr. 1760/2000 pārkāpumu gadījumā, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu tās ieviešanu. Šādām sankcijām ir jābūt efektīvām, samērīgām un preventīvām.

2. Neierobežojot Regulas (EK) Nr. 1760/2000 18. pantā minētās sankcijas, ja liellopu gaļu marķē,

— neievērojot obligāto marķēšanas sistēmu, vai

— gadījumā, ja piemēro brīvprātīgo sistēmu, neievērojot specifikāciju, vai ja nav apstiprinātas specifikācijas,

dalībvalstis pieprasa liellopu gaļas izņemšanu no tirgus, kamēr tā nav marķēta no jauna saskaņā ar šo regulu.

Tomēr gadījumā, ja attiecīgā gaļa atbilst esošajiem veterinārijas un higiēnas noteikumiem, dalībvalstis papildus 1. punktā minētajām sankcijām var atļaut uzreiz nosūtīt šo liellopu gaļu pārstrādei produktos, kas nav norādīti Regulas (EK) Nr. 1760/2000 12. pantā.

3. Līdz 2001. gada 1. janvārim liellopu gaļas izņemšana no tirgus notiek tikai tad, ja marķējums satur ziņas, kas var būtiski maldināt pircēju, vai tas neatbilst apstiprinātajai specifikācijai.

10. pants

Dokumentācija

Kompetentā iestāde reģistrē apstiprinātās specifikācijas un it īpaši katru uzņēmēju un organizāciju, kas atbild par liellopu gaļas marķēšanu, kā arī neatkarīgo institūciju, kas ir atbildīga par pārbaudēm.

11. pants

Paziņošana

Dalībvalstis Komisijai dara zināmu:

a) to iestāžu nosaukumu, kas ir atbildīgas par marķēšanas sistēmas ieviešanu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1760/2000, kā arī turpmākos sīki izstrādātos ieviešanas noteikumus, jo īpaši tos, kuri skar vajadzīgās pārbaudes un piemērojamās sankcijas;

b) līdz 2000. gada 30. septembrim – brīvprātīgo norāžu sarakstu, kas apstiprinātas to teritorijā;

c) ik pēc trim mēnešiem – papildinājumu sarakstam, kas minēts b) punktā.

12. pants

Pārejas posma noteikums

Ar nosacījumu, ka tās ir saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1760/2000 un ar šo regulu,

a) brīvprātīgās specifikācijas, kas ir apstiprinātas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 820/97 14. un 15. pantu, paliek spēkā;

b) valsts obligātās liellopu gaļas marķēšanas sistēma, kas ir apstiprināta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 820/97 19. panta 4. punktu, paliek spēkā līdz 2002. gada 1. janvārim, kā arī paliek spēkā jebkurš šāds turpmāks lēmums.

13. pants

Atcelšana

Ar šo atceļ Regulu (EK) Nr. 1141/97.

To tomēr turpina piemērot gaļai, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri nokauti pirms 2000. gada 1. septembra.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās jālasa saskaņā ar atbilstības tabulu pielikumā.

14. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro liellopu gaļai, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri nokauti pēc 2000. gada 1. septembra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









PIELIKUMS







Atbilstības tabula Regula (EK) Nr. 1141/97 Šī regula 2. pants 1. pants — 2. pants — 3. pants — 4. pants — 5. pants 1. pants 6. pants 3. pants 7. pants 4.a pants 8. pants 4. pants 9. pants 5. panta 1. punkts 10. pants 5. panta 2. punkts 11. pants — 12. pants — 13. pants 6. pants 14. pants