7.

PRASĪBAS 7.1. Darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masas un tās sadalījuma pa asīm mērīšana Darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masu un tās sadalījumu pa asīm mēra transportlīdzekļiem, kas nodoti saskaņā ar 3.3. punktu un ir novietoti nekustīgā stāvoklī, to riteņus ir novietojot taisnā virzienā. Ja izmērītās masas atšķiras ne vairāk kā par 3 % no tām masām, kuras norādījis ražotājs attiecībā uz atbilstošajām tipa tehniskajām konfigurācijām, vai ne vairāk kā par 5 %, ja transportlīdzeklis pieder N1, O1, O2 vai M2 kategorijai un nepārsniedz 3,5 t, darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masas un to sadalījumu pa asīm, kā to norādījis ražotājs, lieto turpmāk minēto prasību nolūkā. Pretējā gadījumā jālieto izmērītās masas un tehniskais dienests tad vajadzības gadījumā var veikt papildu mērījumus transportlīdzekļiem, kuri nav tie transportlīdzekļi, kas nodoti atbilstīgi 3.3. punktam. ▼M2 7.2. Gabarītu mērījumi Kopējā garuma, platuma un augstuma mērījumus veic atbilstoši 2.4. punkta noteikumiem tam(–iem) darba kārtībā esošam(–iem) transportlīdzeklim(–ļiem), kas nodots(–i) atbilstoši 3.3. punkta prasībām. Ja izmērītie gabarīti par vairāk nekā 1 % atšķiras no tiem, kurus norādījis ražotājs attiecībā uz atbilstošām tipa tehniskajām konfigurācijām, izmērītos gabarītus lieto turpmāk minēto prasību nolūkā un tehniskais dienests vajadzības gadījumā var veikt papildu mērījumus transportlīdzekļiem, kas nav tādi transportlīdzekļi, kuri nodoti saskaņā ar 3.3. punkta noteikumiem. Tomēr Direktīvas 96/53/EK I pielikumā noteiktās robežvērtības nedrīkst pārsniegt. ▼B 7.3. Maksimālie pieļaujamie transportlīdzekļu gabarīti 7.3.1. Maksimālais garums 7.3.1.1. Mehāniskajam transportlīdzeklim: kā norādīts Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 1.1. punktā. 7.3.1.2. Piekabei (izņemot puspiekabi): kā norādīts Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 1.1. punktā. 7.3.1.3. Posmainajam autobusam: kā norādīts Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 1.1. punktā. 7.3.1.4. Puspiekabei: Attālumu, kas norādīts 7.3.1.4.1. punktā, mēra, neņemot vērā 2.4.1. punktā minētās ierīces, un 7.3.1.4.2. punktā minēto garumu mēra bez izņēmumiem. 7.3.1.4.1. Attālums starp seglierīces sakabes tapas asi un puspiekabes aizmuguri nedrīkst pārsniegt Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 1.6. punktā noteikto robežvērtību, kuru mēra horizontāli transportlīdzekļa garenplaknei. 7.3.1.4.2. Attālums starp seglierīces puspiekabes sakabes tapas asi un jebkuru vistālāk uz priekšu izvirzīto punktu puspiekabes priekšā nedrīkst pārsniegt 2,04 m, kā norādīts to Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 4.4. punktā, mērot horizontāli. 7.3.2. Maksimālais platums 7.3.2.1. Visiem transportlīdzekļiem: kā norādīts Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 1.2. punktā. 7.3.2.2. Pastāvīgi piestiprinātas vai noņemamas N un O kategorijas transportlīdzekļu virsbūves, kas īpaši projektētas kravu pārvadāšanai kontrolētas temperatūras apstākļos, un kuru sānsienu biezums, ieskaitot siltumizolāciju, pārsniedz 45 mm: kā norādīts Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 1.2. punktā. 7.3.3. Maksimālais augstums 7.3.3.1. Visiem transportlīdzekļiem: kā norādīts Direktīvas 96/53/EK I pielikuma 1.3. punktā. 7.4. Masas sadalījuma aprēķini 7.4.1. Aprēķināšanas procedūra 7.4.1.1. Lai veiktu šeit noteiktos masas sadalījuma aprēķinus, ražotājs iesniedz par testiem atbildīgajam tehniskajam dienestam informāciju (tabulu vai citā atbilstīgā veidā), kas vajadzīga, lai katras transportlīdzekļa tipa tehniskās konfigurācijas gadījumā, kā to nosaka šīs direktīvas II pielikumā minēto visu punktu iespējamo vērtību katra grupa, noteiktu atbilstīgo transportlīdzekļa tehniski pieļaujamo maksimālo pilno masu, tehniski pieļaujamo maksimālo masu uz asīm un asu grupām, tehniski pieļaujamo maksimālo vilces masu un sakabināto transportlīdzekļu tehniski pieļaujamo maksimālo pilno masu. 7.4.1.2. Jāveic piemēroti aprēķini, lai pārliecinātos, ka katrai transportlīdzekļa tipa tehniskajai konfigurācijai tiek izpildītas šādas prasības. Šajā nolūkā aprēķinus var veikt tikai visnelabvēlīgākajos gadījumos. 7.4.1.3. Turpmāk minētajās prasībās apzīmējumi M, mi, μj, TM un MC attiecīgi apzīmē šādus parametrus, attiecībā uz kuriem ir jāizpilda 7.4. punkta prasības: M = transportlīdzekļa tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa, mi = tehniski pieļaujamā maksimālā masa uz asi, ko apzīmē ar “i”, kur “i” variē no 1 līdz kopējam transportlīdzekļa asu skaitam, μj = tehniski pieļaujamā maksimālā masa uz atsevišķas ass vai asu grupas, kuru apzīmē ar “j”, kur “j” variē no 1 līdz kopējam atsevišķu asu un asu grupu skaitam, TM = tehniski pieļaujamā maksimālā vilces masa, un MC = sakabināto transportlīdzekļu tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa. 7.4.1.4. Atsevišķās ass gadījumā, ko apzīmē ar “i” kā asi un ar “j” kā asu grupu, mi = μj pēc definīcijas. 7.4.1.5. Transportlīdzekļiem ar atslogojamām asīm – to asu balstiekārtai, kas noslogota parastā braukšanas konfigurācijā, jāveic turpmāk minētie aprēķini. Transportlīdzekļiem ar paceļamajām asīm turpmāk minētie aprēķini jāveic tad, kad asis ir nolaistas uz zemes. 7.4.1.6. Asu grupu gadījumā ražotājam jānorāda asu grupai pieliktās kopējās masas sadales pa asīm noteikumi (piemēram, norādot masas sadalījuma formulas vai masas sadalījuma diagrammas). 7.4.1.7. Puspiekabju un piekabju ar centrāli novietotu asi gadījumā un turpmāk minēto aprēķinu veikšanai savienojuma punktu uzskata par asi, ko apzīmē ar “O”, un atbilstīgās masas mo un μo vienkāršības pēc formulē kā tehniski pieļaujamo maksimālo masu uz piekabes savienojuma punkta. 7.4.2. Prasības N un O kategorijas transportlīdzekļiem, izņemot dzīvojamās piekabes 7.4.2.1. Masu summa mi nedrīkst būt mazāka kā masa M. 7.4.2.2. Katrai asu grupai, ko apzīmē ar “j”, masu summa mi uz tās asīm nedrīkst būt mazāka kā masa μj. Turklāt katra no masām mi nedrīkst būt mazāka kā tā daļa no μ j, ko piemēro asij “i”, kā noteikts masu sadales noteikumos attiecībā uz minēto asu grupu. 7.4.2.3. Masu summa μj nedrīkst būt mazāka kā masa M. 7.4.2.4. Darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masa, kurai pieskaitīta masa, kas atbilst 75 kg un ko sareizina ar pasažieru skaitu, un kurai pieskaitīta tehniski pieļaujamā maksimālā masa uz savienojuma punkta, nedrīkst pārsniegt masu M. 7.4.2.5. ▼M2 Kad piekrauta transportlīdzekļa masa sasniedz masu M atbilstoši vienai no attiecīgajām situācijām, kas aprakstītas 7.4.2.5.1. vai 7.4.2.5.2. punktā, masa, kura atbilst slodzei uz ass “i”, nedrīkst pārsniegt masu Mi uz minētās ass, un masa, kas atbilst slodzei uz atsevišķas ass vai asu grupas “j”, nedrīkst pārsniegt masu μj . 7.4.2.5.1. Masas vienmērīgs sadalījums ir, ja darba kārtībā esošu transportlīdzekli ar 75 kg masu katrā pasažiera sēdeklī piekrauj līdz masai M, lietderīgo slodzi vienmērīgi izvietojot laukumā, kurš paredzēts kravu pārvadāšanai. 7.4.2.5.2. Ja masas sadalījums ir nevienmērīgs (nevienveidīga krava), ražotājam ir jānorāda vislielākie pieļaujamie lietderīgās slodzes un/vai virsbūves un/vai iekārtu vai iekšējās apdares smaguma centra iespējamie novietojumi (piemēram, no 0,50 m līdz 1,30 m pirmās pakaļējās ass priekšā) darba kārtībā esošam transportlīdzeklim ar 75 kg masu katrā pasažiera sēdeklī, kas piekrauts līdz pilnai masai M. ▼M2 ————— ▼B 7.4.2.6. Kad N kategorijas transportlīdzekli piekrauj līdz tā masai M un tā pakaļējo asi (ko apzīmē ar “n”) vai pakaļējo asu grupu (ko apzīmē ar “q”) piekrauj līdz tās masai mn vai μq, tad masa uz vadāmās ass vai asīm nedrīkst būt mazāka kā 20 % no masas M. 7.4.2.7. MC nedrīkst pārsniegt M + TM. 7.4.3. Prasības attiecībā uz autobusiem 7.4.3.1. Piemēro 7.4.2.1. līdz 7.4.2.3. punkta un 7.4.2.7. punkta prasības. ▼M2 7.4.3.2. Darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masa, kurai pieskaitīts masas Q reizinājums ar sēdošu un stāvošu pasažieru skaitu, 7.4.3.3.1. punktā noteiktās masas WP, B un BX un tehniski pieļaujamā maksimālā masa savienojuma punktā, ja sakabi ir uzstādījis ražotājs, nepārsniedz masu M. ▼B 7.4.3.3. Kad nepabeigtu transportlīdzekli piekrauj līdz tā masai M atbilstīgi 7.4.2.5.1.2. punktā aprakstītajai situācijai vai kad darba kārtībā esošu pabeigtu vai nokomplektētu transportlīdzekli piekrauj atbilstīgi 7.4.3.3.1. punkta prasībām, masa, kas atbilst slodzei uz katras ass, nedrīkst pārsniegt masu mi uz katras ass, un masa, kura atbilst slodzei uz katras atsevišķas ass vai asu grupas nedrīkst pārsniegt masu μj uz minētās asu grupas. Turklāt masai, kas atbilst slodzei uz dzenošās ass vai to masu summai, kuras atbilst slodzēm uz dzenošajām asīm, summai jābūt vismaz 25 % no masas M. ▼M2 7.4.3.3.1. Darba kārtībā esošu transportlīdzekli piekrauj ar: masu, kas atbilst P skaitam sēdošu pasažieru ar masu Q; masu, kas atbilst SP skaitam stāvošu pasažieru ar masu Q, vienmērīgi izvietojot to visā stāvošiem pasažieriem pieejamajā laukumā S1; vajadzības gadījumā masu WP, kas vienmērīgi izvietota katrā invalīdu ratiņu vietā; masu, kas vienāda ar B (kg), vienmērīgi izvietojot to bagāžas nodalījumos; masu, kura vienāda ar BX (kg), vienmērīgi izvietojot to visā jumta virsmas laukumā, kas aprīkots bagāžas pārvadāšanai, kur: P ir sēdvietu skaits. S1 ir laukums, kas paredzēts stāvošiem pasažieriem. III vai B klases transportlīdzekļu gadījumā S1 = 0. SP, ko norāda ražotājs, nedrīkst pārsniegt S1/Ssp lielumu, kur Ssp ir noteikta platība, kas parasti paredzēta vienam stāvošam pasažierim, kā norādīts turpmāk iekļautajā tabulā. WP (kg) ir invalīdu ratiņu vietu reizinājums ar 250 kg, kas ir pieņemti kā invalīdu ratiņu un to lietotāja kopējā masa. B (kg), ko norāda ražotājs, ir jābūt skaitliskam lielumam, kas nav mazāks kā 100 × V. Tajā ietilpst bagāžas nodalījumi vai statīvi, kurus transportlīdzeklim var piestiprināt no ārpuses. V ir bagāžas nodalījumu kopējais tilpums m3. Apstiprinot I vai A klases transportlīdzekli, neņem vērā tāda bagāžas nodalījuma tilpumu, kuram var piekļūt tikai no transportlīdzekļa ārpuses. BX, ko norāda ražotājs, ir jābūt skaitliskam lielumam, kas nav mazāks par 75 kg/m2. Divstāvu transportlīdzekļi nav aprīkoti bagāžas pārvadāšanai uz jumta, tāpēc BX divstāvu transportlīdzekļiem ir nulle. Q un S sp vērtības ir noteiktas turpmāk norādītajā tabulā:



Transportlīdzekļa klase Viena pasažiera masa Q (kg) Ssp (m2/uz pasažieri) noteiktā platība vienam stāvošam pasažierim I un A klase 68 0,125 II klase 71 (1) 0,15 III un B klase 71 (1) Nav (1) Ieskaitot 3 kg rokas bagāžai. ▼M2 7.4.3.3.2. Ja transportlīdzeklim ir maināms sēdvietu skaits, laukums stāvošiem pasažieriem (S1) un/vai vieta invalīdu ratiņu pārvadāšanai, 7.4.3.2. un 7.4.3.3. punkta prasības attiecīgi nosaka katram no šādiem stāvokļiem: 7.4.3.3.2.1. Visas sēdvietas aizņemtas un aizņemts viss atlikušais stāvošiem pasažieriem paredzētais laukums (ražotāja norādītais maksimālais stāvošu pasažieru skaits, ja tas ir sasniegts), un, ja atliek brīva telpa, aizņemtas visas invalīdu ratiņu vietas. 7.4.3.3.2.2. Visas stāvvietas aizņemtas (līdz ražotāja norādītajam maksimālajam stāvošu pasažieru skaitam) un aizņemtas visas atlikušās sēdošiem pasažieriem paredzētās vietas, un, ja atliek brīva telpa, aizņemtas visas invalīdu ratiņu vietas. 7.4.3.3.2.3. Visas iespējamās invalīdu ratiņu vietas aizņemtas un aizņemts viss atlikušais stāvošiem pasažieriem paredzētais laukums (ražotāja norādītais maksimālais stāvošu pasažieru skaits, ja tas ir sasniegts), un tad aizņemtas visas atlikušās sēdvietas. ▼M2 7.4.3.4. Ja transportlīdzeklis ir darba kārtībā vai piekrauts atbilstoši 7.4.3.3.1. punkta norādījumiem, masa, kas atbilst slodzei uz priekšējās ass vai asu grupas, nedrīkst būt mazāka kā darba kārtībā esoša transportlīdzekļa masas procentuālā daļa vai kā tehniski pieļaujamās maksimālās pilnās masas “M” procentuālā daļa, kā norādīts turpmākajā tabulā:



I un A klase II klase III un B klase Ar monolītrāmi Ar locīkl–savienojuma rāmi Ar monolītrāmi Ar locīkl–savienojuma rāmi Ar monolītrāmi Ar locīkl–savienojuma rāmi 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20 (1) II un III klases trīsasu transportlīdzekļiem ar divām vadāmajām asīm šo skaitli samazina līdz 20 %. ▼M2 7.4.3.5. Ja transportlīdzeklis ir jāapstiprina vairāk nekā vienā klasei, 7.4.3.2. un 7.4.3.3. punkts attiecas uz katru klasi. ▼M2 7.4.4. Prasības dzīvojamajām piekabēm ▼B Piemēro 7.4.2.1. līdz 7.4.2.4. punkta un 7.4.2.7. punkta prasības. Turklāt, kad nepabeigtu transportlīdzekli piekrauj līdz tā masai M atbilstīgi 7.4.2.5.1.2. punktā aprakstītajai situācijai vai kad darba kārtībā esošu pabeigtu vai nokomplektētu transportlīdzekli piekrauj līdz tā masai M, kā aprakstīts Padomes Direktīvas 92/21/EEK ( 10 )II pielikuma papildinājumā, masa, kas atbilst slodzei uz katras ass, nedrīkst pārsniegt masu mi uz šīs ass, un masa, kura atbilst slodzei uz katras atsevišķas ass vai asu grupas nedrīkst pārsniegt masu μj uz šīs asu grupas. Turklāt masai, kas atbilst slodzei uz dzenošās ass, vai to masu summai, kura atbilst slodzēm uz dzenošajām asīm, jābūt vismaz 25 % no masas M. 7.5. Nosacījumi, kas jāpārbauda, klasificējot transportlīdzekli kā apvidus transportlīdzekli (Direktīvas 70/156/EEK II pielikuma 4. iedaļa) 7.5.1. Tehniskajam dienestam ir jāpārbauda, vai pabeigts vai nokomplektēts transportlīdzeklis, vai puspiekabi velkošs transportlīdzeklis (puspiekabes vilcējs) bez seglierīces ir uzskatāms par apvidus transportlīdzekli atbilstīgi Direktīvas 70/156/EEK II pielikumā noteiktajām prasībām. 7.5.2. Citu nepabeigtu transportlīdzekļu gadījumā, šo pārbaudi veic tikai pēc ražotāja pieprasījuma. 7.6. Manevrējamība 7.6.1. Ikvienam mehāniskajam transportlīdzeklim un puspiekabei jāspēj manevrēt uz katru pusi 360° pilna riņķa trajektorijā – laukumā, kuru ierobežo divi koncentriski loki ar ārējā riņķa rādiusu 12,50 m un iekšējā riņķa rādiusu 5,30 m, un neviens no transportlīdzekļa visvairāk uz āru izvirzītajiem punktiem (izņemot transportlīdzekļa platuma izvirzītās daļas, kas norādītas 2.4.2. punktā) netiek projicēts ārpus riņķu līnijām. ▼M2 Mehāniskajiem transportlīdzekļiem un puspiekabēm ar ass pacelšanas iekārtu (skat. 2.14. punktu) šī prasība attiecas arī uz paceļamo asi(–īm) paceltā stāvoklī vai atslogojamu asi(–īm) atslogotā stāvoklī. Šī prasība neattiecas uz palaišanas palīgierīcēm, piemēram, paceļamām asīm, kas atbilst IV pielikuma 3.5. punkta prasībām. ▼B Iepriekšminētās prasības jāpārbauda šādi: 7.6.1.1. Mehāniskie transportlīdzekļi Mehāniskā transportlīdzekļa visvairāk uz āru izvirzītais priekšējais punkts jāvada gar ārēja riņķa kontūru (skat. A attēlu). 7.6.1.2. Puspiekabes Puspiekabe uzskatāma par atbilstīgu 7.6.1. punkta prasībām, ja tās riteņu garenbāze nav lielāka kā kur L ir puspiekabes platums, riteņu garenbāzi šajā punktā mērot kā attālumu no puspiekabes seglierīces sakabes tapas ass līdz nevadāmo ratiņu asu centra līnijai; ja vienai vai vairākām nevadāmo ratiņu asīm ir ass pacelšanas iekārta (skat. 2.14. punktu), tad ņem vērā riteņu garenbāzi ar nolaistu(-ām)/paceltu(-ām) asi(-īm) atkarībā no tā, kura ir garāka. Šaubu gadījumā apstiprinātāja iestāde var lūgt veikt testu atbilstīgi 7.6.1. punkta prasībām. ▼M2 7.6.2. Papildu prasības N kategorijas transportlīdzekļiem Ja stāvoša transportlīdzekļa vadāmie riteņi ir vērsti tā, ka tad, ja transportlīdzeklis brauktu, tā uz āru vistālāk izvirzītais priekšējais punkts veidotu riņķa līniju, kuras rādiuss ir 12,50 m, uz zemes ar līniju jāatzīmē vertikāla plakne, kas ir transportlīdzekļa sāna pieskare un vērsta uz āru no apļa. Transportlīdzeklim virzoties uz priekšu uz vienu vai otru pusi pa riņķa līniju, kuras rādiuss ir 12,50 m, neviena tā daļa nedrīkst būt tālāk par 0,80 m ārpus vertikālās plaknes (skat. B attēlu). Transportlīdzekļiem ar ass pacelšanas iekārtu šī prasība attiecas arī uz asi(–īm) paceltā stāvoklī (2.14. punkta izpratnē). Tādiem N kategorijas transportlīdzekļiem, kuriem ir paceļamās asis paceltā stāvoklī vai atslogojamās asis nepiekrautā stāvoklī, skaitli 0,80 m aizstāj ar 1,00 m. 7.6.3. Papildu prasības M 2 vai M 3 kategorijas transportlīdzekļiem Transportlīdzeklim stāvot, ar līniju uz zemes jāatzīmē vertikāla plakne, kas ir pieskare transportlīdzekļa sānam un vērsta uz āru no apļa. Ja transportlīdzeklim ir locīklšasija, ar šo plakni saskaņotām jābūt abām daļām, kurām ir nedalītais rāmis. Ja transportlīdzeklis, piebraucot taisni, ievirzās aplī, kas aprakstīts 7.6.1. punktā, neviena tā daļa nedrīkst izvirzīties vairāk kā 0,60 m ārpus minētās vertikālās plaknes (skat. C un D attēlu). ▼B A attēls B attēls ▼M2 C attēls R = 12,5 m r = 5,3 m U = ne vairāk kā 0,6 ▼M2 D attēls R = 12,5 m r = 5,3 m U = ne vairāk kā 0,6 ▼M2 7.6.4. Prasības, kas minētas 7.6.1. un 7.6.2. punktā, var arī pārbaudīt pēc ražotāja pieprasījuma ar atbilstošu līdzvērtīgu aprēķināšanu vai ģeometrisku demonstrāciju. Ja pēc ražotāja pieprasījuma N kategorijas transportlīdzekļus bez vadājamām pakaļējām asīm pārbauda saskaņā ar to ģeometriskajiem parametriem — transportlīdzeklis ir uzskatāms par atbilstošu 7.6.2. punkta prasībām, ja tā aizmugurējā pārkare nav garāka kā 60 % no transportlīdzekļa garenbāzes. ▼M2 7.6.5. Nepabeigtu transportlīdzekļu gadījumā ražotājam jānorāda maksimālie pieļaujamie gabarīti, kuri ir jāpārbauda atbilstoši 7.6.1. līdz 7.6.3. punkta prasībām. ▼B 7.7. Papildu prasības M2 un M3 kategorijas mehāniskajiem transportlīdzekļiem Tehniski pieļaujamā maksimālā vilces masa nedrīkst pārsniegt 3 500 kg. 7.8. Tehniski pieļaujamā maksimālā masa uz mehānisko transportlīdzekļu savienojuma punkta un norādījumi sakabju nostiprināšanai ▼M2 7.8.1. Tehniski pieļaujamajai maksimālajai masai savienojuma punktā tādam mehāniskajam transportlīdzeklim, kurš konstruēts, lai varētu vilkt piekabi ar centrāli novietotu asi, un kura tehniski pieļaujamā maksimālā vilces masa pārsniedz 3,5 tonnas, ir jābūt vismaz 10 % no tā tehniski pieļaujamās maksimālās vilces masas jeb 1 000 kg, izvēloties mazāko no šiem lielumiem. 7.8.2. Tehniski pieļaujamajai maksimālajai masai savienojuma punktā tādam mehāniskajam transportlīdzeklim, kurš konstruēts, lai varētu vilkt piekabi ar centrāli novietotu asi, un kura tehniski pieļaujamā maksimālā vilces masa nepārsniedz 3,5 tonnas, ir jābūt vismaz 4 % no tā tehniski pieļaujamās maksimālās vilces masas jeb 25 kg, izvēloties lielāko no šādiem lielumiem. ▼B 7.8.3. Gadījumos, kas attiecas uz mehānisko transportlīdzekli, kura tehniski pieļaujamā maksimālā pilnā masa nepārsniedz 3,5 tonnas, ražotājam īpašnieka rokasgrāmatā jānorāda nosacījumi, kurus jāievēro, sakabes ierīci piestiprinot mehāniskajam transportlīdzeklim. Ja pastāv šāds gadījums, tad iepriekš minētajos nosacījumos jāiekļauj arī tehniski pieļaujamā maksimālā masa uz mehāniskā transportlīdzekļa savienojuma punkta, maksimālā pieļaujamā sakabes ierīces masa, sakabes ierīces stiprinājuma punkti pie mehāniskā transportlīdzekļa un maksimālā pieļaujamā sakabes ierīces pārkare. 7.9. Spēja uzsākt kustību pret kalnu Mehāniskajiem transportlīdzekļiem, kuri velk piekabi un kuri ir piekrauti līdz to tehniski pieļaujamajai maksimālajai sakabināto transportlīdzekļu pilnajai masai, jāspēj piecu minūšu laikā piecas reizes uzsākt kustību vismaz 12 % kāpumā. ▼M2 7.10. Motora jaudas un maksimālās masas attiecība Mehāniskajiem transportlīdzekļiem jānodrošina motora efektīvā jauda vismaz 5 kW/t tehniski pieļaujamās sakabinātu transportlīdzekļu maksimālās pilnās masas gadījumā. Ja transportlīdzeklis ir vilcējs, motora jaudai ir jābūt vismaz 2,2 kW/t. Motora jaudu mēra atbilstoši Padomes Direktīvas 80/1269/EEK noteikumiem ( 11 ). ▼B 7.11. Nosacījumi, kas attiecas uz vienlīdzību starp dažām transportlīdzekļa dzenošās(-o) ass(-u) nepneimatiskām balstiekārtas sistēmām un pneimatiskām balstiekārtas sistēmām. 7.11.1. Pēc ražotāja pieprasījuma tehniskajam dienestam jāpārbauda vienlīdzība starp dzenošās(-o) ass(-u) nepneimatisko balstiekārtas sistēmu un pneimatisko balstiekārtas sistēmu. Lai nepneimatisko balstiekārtas sistēmu varētu uzskatīt par līdzvērtīgu pneimatiskajai balstiekārtas sistēmai, tai jāatbilst šādām prasībām: 7.11.1.1. Atsperotās slodzes pārejas zemas frekvences brīvo vertikālo svārstību laikā virs dzenošās ass vai asu grupas, mērāmajai frekvencei un tās slāpēšanai ar balstiekārtu, kad tai ir radīta maksimālā slodze, jābūt robežās, kas noteiktas 7.11.1.2. līdz 7.11.1.5. punktā. 7.11.1.2. Katrai asij jāuzstāda hidrauliskie slāpētāji. Asu grupu gadījumā šie slāpētāji jānovieto tā, lai samazinātu asu grupu svārstības. 7.11.1.3. Vidējam slāpēšanas koeficientam Dm jābūt lielākam par 20 % no balstiekārtas kritiskās slāpēšanas, kad tā ir parastajā stāvoklī un tās hidrauliskie slāpētāji atrodas tiem paredzētajās vietās un darbojas. 7.11.1.4. Slāpēšanas koeficients Dr balstiekārtai, kurai visi hidrauliskie slāpētāji ir demontēti vai atvienoti, nedrīkst pārsniegt 50 % no koeficienta Dm. 7.11.1.5. Atsperotās slodzes frekvence virs dzenošās ass vai asu grupas pārejas brīvā vertikālā svārstībā nedrīkst pārsniegt 2,0 Hz. 7.11.1.6. Balstiekārtas frekvence un tās slāpējums ir noteikti 7.11.2. punktā. Testa metodes frekvences un slāpēšanas mērīšanai ir noteiktas 7.11.3. punktā. 7.11.2. Frekvences un slāpējuma definīcija Šajā definīcijā tiek ņemta vērā atsperotā slodze M (kg) virs dzenošās ass vai asu grupas. Asij vai asu grupai starp ceļa segumu un atsperoto slodzi piemīt kopējais vertikālais stingrums K ņūtonmetros (N/m) un kopējais slāpējošais koeficients C ņūtonsekundēs uz metru (N.s/m). Atsperotās slodzes vertikālais pārvietojums ir Z. Kustības vienādojums atsperotās slodzes brīvajām svārstībām ir: Atsperotās slodzes svārstību frekvence F (Hz) ir: Slāpēšana ir kritiska, kad C = Co, kur Slāpēšanas koeficients kā kritiskā lieluma daļa ir C/Co. Atsperotās slodzes pārejas brīvo svārstību laikā atsperotās slodzes vertikālā kustība veidos saspiestas sinusoīdas līkni (2. attēls). Frekvenci var aprēķināt, izmērot laiku tik daudz svārstību cikliem, cik var novērot. Slāpēšanu var aprēķināt, izmērot svārstību līknes secīgo virsotņu augstumu vienā virzienā. Ja svārstību līknes pirmā un otrā cikla virsotnes amplitūdas ir A1 un A2, tad slāpēšanas koeficients D ir kur “ln” ir amplitūdas koeficienta naturālais logaritms. 7.11.3. Testa metode Lai ar testa palīdzību noteiktu slāpēšanas koeficientu Dm, slāpēšanas koeficientu Dr, kad transportlīdzeklim ir noņemti hidrauliskie slāpētāji, un balstiekārtas frekvenci F, piekrautu transportlīdzekli: a) vada ar nelielu ātrumu (5 km/h ± 1 km/h) pāri 80 mm augstam slieksnim, kura sānskats ir dots 1. attēlā. Pārejas svārstības, kas jāanalizē, lai noteiktu frekvenci un slāpēšanu, rodas pēc tam, kad dzenošās ass riteņi ir pārbraukuši pāri slieksnim; vai b) velk lejā pa slīpumu aiz tā šasijas tādā veidā, lai tā dzenošās ass slodze būtu 1,5 reizes lielāka kā tās maksimālais statiskais lielums. Transportlīdzeklim pielikto vilcējspēku strauji atvieno un analizē radušās svārstības; vai c) velk augšā pa slīpumu aiz tā šasijas tā, lai atsperotā slodze būtu pacelta par 80 mm virs dzenošās ass. Transportlīdzeklim pielikto vilcējspēku strauji atvieno un analizē radušās svārstības; vai d) pakļauj citām testa metodēm tiktāl, ciktāl ražotājs ir pierādījis tehniskajam dienestam to līdzvērtību. Transportlīdzeklis jāaprīko ar vertikālā pārvietojuma pārveidotāju, kas atrodas starp dzenošo asi un šasiju, tieši virs dzenošās ass. Pēc šīs līknes var izmērīt laika intervālu starp pirmo un otro kompresijas virsotni, lai iegūtu slāpējuma lielumu. Sapāroto dzenošo asu gadījumā, vertikālā pārvietojuma pārveidotāji jāuzstāda starp katru dzenošo asi un šasiju tieši virs tās. Riepas jāpiepumpē līdz atbilstīgajam spiedienam, kuru iesaka ražotājs transportlīdzekļa testa masas gadījumā. Testu balstiekārtu līdzvērtības noteikšanai veic ar tehniski pieļaujamo maksimālo masu uz asi vai asu grupu un uzskata, ka līdzvērtība attiecas uz visām mazākām masām. 1. attēls Slieksnis, kas lietojams balstiekārtas testos 2. attēls Svārstību pārejas raksturlīkne