1986R4056 — LV — 01.05.2004 — 002.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Grozīta ar:







NB: Šajā konsolidētajā versijā ir atsauces uz Eiropas norēķinu vienību un/vai ecu, kuras no 1999. gada 1. janvāra jāsaprot kā atsauces uz euro − Padomes Regula (EEK) Nr. 3308/80 (OV L 345, 20.12.1980., 1. lpp.) un Padomes Regula (EK) Nr. 1103/97 (OV L 162, 19.6.1997., 1. lpp.).









▼B

PADOMES REGULA (EEK) Nr. 4056/86

(1986. gada 22. decembris),

ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā Līguma 85. un 86. pantu piemērot attiecībā uz jūras transportu







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši 84. panta 2. punktu un 87. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 1 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 2 ), tā kā konkurences noteikumi ir Līguma vispārīgo noteikumu sastāvdaļa, kas attiecas arī uz jūras transportu; tā kā Līguma nodaļā par konkurences noteikumiem ir sīki izklāstīts, kā piemērot šīs normas vai kā pieņemt noteikumus saskaņā ar noteiktām procedūrām; tā kā saskaņā ar Padomes Regulu Nr. 141 ( 3 ) Padomes Regula Nr. 17 ( 4 ) neattiecas uz transportu; tā kā Padomes Regula (EEK) Nr. 1017/68 ( 5 ) attiecas tikai uz iekšzemes transportu; tā kā attiecībā uz jūras transportu Komisijai tādēļ pašlaik nav iespējams tieši izmeklēt 85. un 86. panta pārkāpumus, par ko ir aizdomas; tā kā Komisijai turklāt pašai nav tādu tiesību lemt vai uzlikt sankcijas, kas vajadzīgas, lai novērstu radušos pārkāpumus; tā kā šādā situācijā jāpieņem regula, kas piemēro konkurences noteikumus jūras transportam; tā kā Padomes 1979. gada 15. maija Regula (EEK) Nr. 954/79 par ANO Konvencijas par līnijpārvadātāju konferenču rīcības kodeksu ratificēšanu dalībvalstīs vai pievienošanos tai ( 6 ) noteiks to, ka Rīcības kodekss attieksies uz daudzām līnijpārvadātāju konferencēm, kas apkalpo Kopienu; tā kā regulā par konkurences noteikumu piemērošanu jūras transportam, kas paredzēts Regulas (EEK) Nr. 954/79 pēdējā apsvērumā, būtu jāņem vērā tas, ka Kodekss ir pieņemts; tā kā regulā būtu jāpapildina vai jāprecizē Rīcības kodekss tiktāl, ciktāl tas attiecas uz konferencēm, ko regulē šis kodekss; tā kā šo regulu nevajadzētu attiecināt uz līgumreisu kuģu pakalpojumiem, jo par šo pakalpojumu cenām brīvi vienojas katrreiz atsevišķi saskaņā ar pieprasījuma un piedāvājuma nosacījumiem; tā kā jāņem vērā, ka šajā regulā no vienas puses jāparedz izpildes noteikumi, lai Komisija varētu nodrošināt, ka konkurence kopējā tirgū netiek pārmērīgi izkropļota, un, no otras puses, lai izvairītos no nepamatotas šīs nozares reglamentēšanas; tā kā šai regulai būtu jānosaka Līguma 85. un 86. panta noteikumu darbības joma, ņemot vērā jūras transporta raksturīgās īpašības; tā kā tirdzniecību starp dalībvalstīm var ietekmēt ierobežojumi vai ļaunprātīga rīcība attiecībā uz starptautisko jūras transportu, ieskaitot Kopienas iekšzemes transportu no un uz Kopienas ostām; tā kā šādi ierobežojumi vai ļaunprātīga rīcība var ietekmēt konkurenci, pirmkārt, starp vairāku dalībvalstu ostām, mainot to apkalpošanas rajonus, otrkārt, mainot darbības šajos apkalpošanas rajonos un izjaucot kopējā tirgus tirdzniecības modeļus; tā kā noteikta veida tehniskus nolīgumus, lēmumus un saskaņotu rīcību var neaizliegt kā ierobežojumus, pamatojoties uz to, ka tie parasti neierobežo konkurenci; tā kā būtu jāparedz noteikumi līnijpārvadātāju konferenču grupālajam atbrīvojumam; tā kā līnijpārvadātāju konferences rada stabilitāti, nodrošinot kravu sūtītājiem drošus pakalpojumus; tā kā tās dod vispārēju ieguldījumu, nodrošinot piemērotus jūras transporta pakalpojumus ar efektīvu laika plānojumu, ņemot vērā lietotāju intereses; tā kā šādus rezultātus nevar sasniegt bez sadarbības, ko veicina kuģniecības uzņēmumu sadarbība konferencēs saistībā ar likmēm, attiecīgos gadījumos ar pieejamo pārvadājumu jaudu vai ar kravas uzņemšanu pārvadājumam un ar ieņēmumiem; tā kā lielākajā daļā gadījumu konferences ir pakļautas efektīvai konkurencei, ko rada plānotie pakalpojumi ārpus konferencēm un noteiktos apstākļos — līgumreisu kuģu pakalpojumi un citi transporta veidu pakalpojumi; tā kā flotes mobilitāte, kas ir raksturīga iezīme pieejamības struktūrai jūras pārvadājumu jomā, pakļauj konferences pastāvīgai konkurencei, ko tās parasti nespēj novērst, ja vien tas attiecas uz ievērojamu jūras pārvadājumu pakalpojumu daļu; tā kā atbrīvojumam tomēr būtu jāpievieno daži nosacījumi un saistības, lai nepieļautu konferenču iesaistīšanos tādā praksē, kas nav saderīga ar Līguma 85. panta 3. punktu; tā kā šo nosacījumu mērķis būtu nepieļaut, ka konferences ierobežo konkurenci, un tie ierobežojumi nav vajadzīgi, lai sasniegtu mērķus, uz kuru pamata atbrīvojums ir piešķirts; tā kā šai nolūkā konferences attiecībā uz noteiktiem maršrutiem nepiemēro pārvadājumu likmes un nosacījumus, kas atšķiras atkarībā no pārvadājamo preču izcelsmes vai galamērķa valsts, un tādējādi Kopienā rada tādas tirdzniecības plūsmu novirzes, kas nelabvēlīgi ietekmē noteiktas ostas, kravu sūtītājus, kravu pārvadātājus un transporta palīgpakalpojumu sniedzējus; tā kā uzticības nosacījumi turklāt ir pieļaujami tikai saskaņā ar noteikumiem, kas vienpusīgi neierobežo lietotāju brīvību un līdz ar to arī konkurenci jūrniecības nozarē, tomēr neierobežojot konferences tiesības piemērot sankcijas lietotājiem, kas cenšas ļaunprātīgi apiet pienākumu būt uzticīgam, ko pieprasa apmaiņā pret atlaidēm, pazeminātām kravas pārvadājuma likmēm vai komisijas maksu, ko piešķir šī konference, tā kā lietotājiem jābūt iespējai brīvi noteikt uzņēmumus, kurus tie izmanto iekšzemes pārvadājumiem vai piestātnes pakalpojumiem, ko nenosedz kravas pārvadājuma maksa vai citas maksas, par kurām ir vienošanās ar kuģniecības līniju; tā kā atbrīvojumam būtu jāpievieno arī noteiktas saistības; tā kā lietotājiem vienmēr jādod iespēja iepazīties ar pārvadājumu likmēm un nosacījumiem, ko uzliek konferences locekļi, jo gadījumā, ja iekšzemes pārvadājumus organizē kravas sūtītājs, pēdējais joprojām ir pakļauts Regulas (EEK) Nr. 1017/68 noteikumiem; tā kā jāpieņem noteikumi, kas paredz, ka Komisijai paziņo par šķīrējtiesas lēmumiem un samierinātāju ieteikumiem, ko puses ir pieņēmušas, lai tā varētu apstiprināt, ka konferences tādējādi nav atbrīvotas no nosacījumiem, ko paredz šī regula, un nepārkāpj 85. un 86. panta noteikumus; tā kā apspriedes starp lietotājiem vai lietotāju apvienībām un konferencēm var nodrošināt efektīvākus jūras transporta pakalpojumus un precīzāku lietotāju prasību ievērošanu; tā kā šī iemesla dēļ būtu jānovērš daži ierobežojumi, kas var rasties pēc šādām apspriedēm; tā kā ir iespējams, ka atbrīvojumu nepiešķir, ja 85. panta 3. punkta nosacījumi nav izpildīti; tā kā Komisijai ir jābūt pilnvarām pieņemt attiecīgus pasākumus, ja apstiprinās, ka nolīgums vai saskaņota rīcība īpašu apstākļu dēļ rada sekas, kas ir nesaderīgas ar 85. panta 3. punktu; tā kā, ņemot vērā konferenču īpašo lomu līnijpārvadātāju pakalpojumu jomā, Komisijas atbildes pasākumiem vajadzētu būt pakāpeniskiem un samērīgiem; tā kā Komisijai vispirms būtu jābūt pilnvarām izskatīt ieteikumus, tad pieņemt lēmumus; tā kā automātiska spēkā neesamība, ko paredz 85. panta 2. punkts attiecībā uz nolīgumiem vai lēmumiem, kuriem nav piešķirts atbrīvojums saskaņā ar 85. panta 3. punktu to diskriminējošo noteikumu vai citu iezīmju dēļ, attiecas tikai uz nolīguma elementiem, kas minēti 85. panta 1. punktā, un attiecas uz nolīgumu kopumā tikai tad, ja šie elementi nav nošķirami no visa nolīguma, tā kā Komisijai, ja tā konstatē, ka ir pārkāpts grupālais atbrīvojums, būtu jānorāda nolīguma elementi, kuri ir aizliegti un tālab automātiski nav spēkā, vai būtu jānorāda iemesli, kāpēc šie elementi nav nošķirami no pārējā nolīguma un kāpēc nolīgums kopumā nav spēkā; tā kā, paturot prātā starptautiskā jūras transporta iezīmes, jāņem vērā, ka šīs regulas piemērošana dažiem ierobežojumiem vai ļaunprātīgai rīcībai var radīt nesaskaņas ar dažu trešo valstu tiesībām un normām un kaitēt Kopienas tirdzniecības un kuģniecības interesēm; tā kā Komisijai saskaņā ar Kopienas jūras transporta politiku un ar Padomes atļauju būtu jāapspriežas un, ja vajadzīgs, jārīko sarunas ar šīm valstīm; tā kā šajā regulā jāparedz noteikumi procedūrām, lēmumu pieņemšanas pilnvarām un sankcijām, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu 85. panta 1. punkta un 86. panta aizliegumu ievērošanu, kā arī nosacījumu ieviešanu, kuri nosaka 85. panta 3. punkta piemērošanu; tā kā šai ziņā jāņem vērā Regulā (EEK) Nr. 1017/68 paredzētās procedūras, ko piemēro iekšzemes pārvadājumiem, un kurās ir ievērotas dažas pārvadājumu kopīgās īpatnības; tā kā, ņemot vērā īpašās jūras transporta iezīmes, pirmām kārtām, tā ir uzņēmumu atbildība raudzīties, lai nolīgumi, lēmumi un saskaņota rīcība saskanētu ar konkurences noteikumiem, attiecīgi ziņot par to Komisijai nav obligāti; tā kā noteiktos apstākļos uzņēmumi var tomēr vēlēties vērsties pie Komisijas, lai tā apstiprinātu, ka viņu nolīgumi, lēmumi un saskaņota rīcība ir atbilstoša spēkā esošām normām; tā kā šādiem gadījumiem būtu jānosaka vienkāršota procedūra, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







I

IEDAĻA

1. pants

Regulas priekšmets un darbības joma

1. Šī regula nosaka sīki izstrādātos noteikumus Līguma 85. un 86. panta piemērošanai jūras transporta pakalpojumiem.

2. To piemēro tikai starptautiskiem jūras transporta pakalpojumiem, kas nav līgumreisu kuģu pakalpojumi, no vienas vai vairākām Kopienas ostām vai uz tām.

3. Šajā regulā:

a) “līgumreisu kuģu pakalpojumi” ir kravu pārvadāšana vienā veselumā vai sīkākā sadalījumā kuģī, ko pilnībā vai daļēji nofraktējis viens vai vairāki kravas sūtītāji, kura pamatā ir reisa frakts vai laika frakts, vai jebkura cita veida līgums, kas paredzēts neregulārai vai nereklamētai kuģošanai, kur katru reizi brīvi vienojas par pārvadājumu likmēm saskaņā ar piedāvājuma un pieprasījuma situāciju;

b) “līnijpārvadātāju konference” ir divu vai vairāku kuģu pārvadātāju grupa, kas piedāvā starptautisko līnijpārvadātāju pakalpojumus kravas pārvadāšanai pa noteiktu maršrutu vai maršrutiem noteiktā ģeogrāfiskā apgabalā un starp kuriem ir jebkāda veida nolīgums vai vienošanās, saskaņā ar kuru tie darbojas, ievērojot vienādas vai vienotas pārvadājumu likmes un jebkurus citus nosacījumus attiecībā uz līnijpārvadātāju pakalpojumu sniegšanu;

c) “pārvadājumu lietotājs” ir uzņēmums (piemēram, kravas sūtītājs, saņēmējs, ekspeditors u.c.), ja tas ir noslēdzis vai ir izrādījis nodomu noslēgt līgumu vai kāda cita veida vienošanos ar konferenci vai jūras pārvadātāju, vai jebkādu jūras pārvadātāju apvienību par kravas pārvadāšanu ar kuģi.

2. pants

Tehniskie nolīgumi

1. Līguma 85. panta 1. punktā noteiktais aizliegums neattiecas uz nolīgumiem, lēmumiem un saskaņotu rīcību, ja to vienīgais mērķis un sekas ir panākt tehniskus uzlabojumus vai sadarbību:

a) ieviešot vai piemērojot vienādus standartus vai tipus attiecībā uz kuģiem un citiem transportlīdzekļiem, aprīkojumu, krājumiem vai stacionārām iekārtām;

b) transporta pakalpojumu vajadzībām mainot vai apvienojot kuģus, vietu uz kuģiem vai laika logus vai citus transportlīdzekļus, personālu, aprīkojumu vai stacionāras iekārtas;

c) organizējot un izpildot turpmākas vai papildus jūras transporta darbības, kā arī iedibinot un piemērojot apvienotās likmes un nosacījumus šādām darbībām;

d) koordinējot pārvadājumu grafikus saskaņotos maršrutos;

e) apvienojot individuālus sūtījumus;

f) ieviešot vai piemērojot vienādus noteikumus attiecībā uz struktūru un nosacījumiem, kas nosaka pārvadājumu tarifu piemērojumu.

2. Ja vajadzīgs, Komisija iesniedz Padomei priekšlikumus, lai grozītu 1. punktā iekļauto sarakstu.

3. pants

Atbrīvojums nolīgumiem starp pārvadātājiem attiecībā uz regulāriem jūras transporta pakalpojumiem

Nolīgumi, lēmumi vai saskaņota rīcība starp vienas vai vairāku līnijpārvadātāju konferenču visiem vai dažiem dalībniekiem ir atbrīvoti no Līguma 85. panta 1. punktā minētā aizlieguma ar nosacījumu, ko uzliek šīs regulas 4. pants, ja to mērķis ir noteikt pārvadājumu likmes un nosacījumus un, attiecīgajā gadījumā, ja tie atbilst vienam vai vairākiem no šiem mērķiem:

a) jūras pārvadājumu grafiku, kuģošanas laiku vai ienākšanas ostā un iziešanas no ostas laiku koordinēšana;

b) kuģošanas vai ienākšanas ostā vai iziešanas no ostas biežuma noteikšana;

c) kuģošanas vai ienākšanas ostā vai iziešanas no ostas koordinēšana vai sadalīšana starp konferences dalībniekiem;

d) tādas pārvadājumu jaudas regulēšana, ko piedāvā katrs dalībnieks;

e) kravu un ieņēmumu sadalīšana starp dalībniekiem.

4. pants

Nosacījumi, kas pievienoti atbrīvojumam

Atbrīvojumu, kas paredzēts 3. un 6. pantā, piešķir ar nosacījumu, ka šādi nolīgumi, lēmumi vai saskaņota rīcība nerada kaitējumu dažām kopējā tirgus ostām, transporta lietotājiem vai pārvadātājiem, vienādām precēm nolīgumā norādītajā teritorijā piemērojot tādas pārvadājumu likmes un nosacījumus, kas atšķiras atkarībā no izcelsmes vai galamērķa valsts vai iekraušanas vai izkraušanas ostas, izņemot, ja šādas likmes vai nosacījumus var ekonomiski pamatot.

Jebkurš nolīgums vai lēmums, vai jebkura šāda nolīguma vai lēmuma daļa, ja to iespējams nošķirt, automātiski nav spēkā saskaņā ar Līguma 85. panta 2. punktu, ja nesader ar iepriekšējo daļu.

5. pants

Saistības, kas pievienotas atbrīvojumam

Šīs regulas 3. pantā paredzētais atbrīvojums uzliek šādas saistības:

1. Apspriedes.

Transporta lietotāji no vienas puses un konferences no otras puses rīko apspriedes, lai meklētu risinājumus par vispārējiem principiem attiecībā uz likmēm, nosacījumiem un regulāro jūras transporta pakalpojumu kvalitāti.

Šādas apspriedes notiek ikreiz, kad kāda no iepriekšminētajām pusēm to pieprasa.

2. Uzticības vienošanās.

Konferences kuģniecības līniju dalībniekiem ir tiesības ieviest un piemērot uzticības vienošanās ar transporta lietotājiem, kuru formu un noteikumus ir jāapspriež konferences un transporta lietotāju organizācijās. Šādas uzticības vienošanās paredz aizsargpasākumus, kas precīzi definē transporta lietotāju un konferences dalībnieku tiesības. Šādas vienošanās pamato ar līgumu sistēmu vai jebkuru citu likumīgu sistēmu.

Uzticības vienošanās atbilst šādiem nosacījumiem:

a) konferences transporta lietotājiem piedāvā tūlītējo atlaižu sistēmu vai izvēli starp šo sistēmu un atlikto atlaižu sistēmu: — tūlītējo atlaižu sistēmā katrai no pusēm ir tiesības jebkurā laikā izbeigt uzticības vienošanos, nepiemērojot sankcijas un paziņošanas laiku, kas ilgāks par sešiem mēnešiem; šo laiku samazina līdz trim mēnešiem, ja ir strīds par konferences likmi, — atlikto atlaižu sistēmā gan uzticības laikposms, uz kura pamata ir aprēķināta atlaide, gan nākamais uzticības laikposms, ko paredz pirms atlaides izmaksas, nedrīkst pārsniegt sešus mēnešus; šo laiku samazina līdz trim mēnešiem, ja ir strīds par konferences likmi;

b) pēc apspriedēm ar transporta lietotājiem konference dara zināmu: i) kravu vai kravu daļu sarakstu, par ko ir panākta vienošanās ar transporta lietotājiem, ka uz tām neattiecas uzticības vienošanās; 100 % uzticības vienošanās var piedāvāt, bet nevar vienpusīgi uzspiest; ii) apstākļu uzskaitījumu, kādos transporta lietotāji ir atbrīvoti no uzticības pienākuma; tajā uzrāda: — apstākļus, kādos atteikšanās lūgums var būt pamatots, ja sūtījumus pārsūta no kādas ostas konferences darbības zonā vai uz to, bet to nereklamē, un — apstākļus, kādos gaidīšanas laiks ostā var pārsniegt periodu, ko ostas pēc apspriedēm ar transporta lietotājiem, kuri ir tieši saistīti ar attiecīgo ostas pakalpojumu, nosaka katrai precei vai preču grupai. Transporta lietotājam noteiktu laiku iepriekš jāpaziņo konferencei par nodomu pārsūtīt sūtījumu no ostas, ko konference nav reklamējusi, vai izmantot kādu kuģi ārpus konferences ostā, ko apkalpo konference, tiklīdz tam bijis iespējams no publicēta kuģošanas grafika uzzināt, ka tiks pārsniegts maksimālais gaidīšanas laiks.

3. Pakalpojumi, kuri neietilpst kravas pārvadājumu maksā.

Transporta lietotājiem ir tiesības vērsties pie uzņēmumiem pēc savas izvēles attiecībā uz iekšzemes pārvadājumu operācijām un piestātnes pakalpojumiem, kuri nav ietverti kravas pārvadājumu maksā vai maksājumos, par kuriem kuģu līnija un transporta lietotājs ir vienojušies.

4. Tarifu pieejamība.

Tarifiem, ar tiem saistītiem nosacījumiem, noteikumiem un jebkādiem grozījumiem tajos jābūt pieejamiem par saprātīgu cenu pēc transporta lietotāja pieprasījuma vai tiem jābūt pieejamiem apskatīšanai kuģniecības līniju un to aģentu birojos. Tajos jābūt izklāstītiem iekraušanas un izkraušanas nosacījumiem, precīzam pakalpojuma aprakstam, kas ietverts kravas pārvadājumu maksā, nodalot jūras pārvadājumus un iekšzemes pārvadājumus, vai jebkurā citā maksā, ko uzliek kuģniecības līnija un ko tā parasti piemēro šādos gadījumos.

5. Paziņojumi Komisijai par šķīrējtiesas lēmumiem un ieteikumiem.

Komisijai nekavējoties ziņo par šķīrējtiesas lēmumiem un samierinātāju ieteikumiem, kam piekrīt puses, ja tās atrisina strīdu attiecībā uz 4. pantā un šā panta 2. un 3. punktā minēto konferenču praksi.

6. pants

Atbrīvojums nolīgumiem starp transporta lietotājiem un konferencēm attiecībā uz regulāro jūras transporta pakalpojumu izmantošanu

Nolīgumi, lēmumi un saskaņota rīcība starp transporta lietotājiem no vienas puses un konferencēm no otras puses un nolīgumi, kas šai sakarā var būt vajadzīgi starp transporta lietotājiem attiecībā uz likmēm, nosacījumiem un līnijpārvadātāju pakalpojumu kvalitāti ir atbrīvoti no aizlieguma, ko paredz Līguma 85. panta 1. punkts, ja tie ir paredzēti 5. panta 1. un 2. punktā.

7. pants

Atbrīvotu nolīgumu uzraudzība

▼M1

1. Pienākumu neizpilde

Ja attiecīgās personas nepilda pienākumus, kas atbilstīgi 5. pantam piekrīt 3. pantā paredzētajam atbrīvojumam, Komisija, lai izbeigtu šo pārkāpumu un saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti Padomes 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. Pantā ( 7 ), var pieņemt lēmumu, kas vai nu aizliedz tām dažu noteiktu darbību veikšanu vai pieprasa tām izdarīt tās, vai nu atceļ priekšrocības, ko tās gūst no grupālā atbrīvojuma.

▼B

2. Sekas, kas nav saderīgas ar 85. panta 3. punktu:

a) ja īpašu apstākļu dēļ, kas minēti turpmāk, nolīgumi, lēmumi un saskaņota rīcība, kas atbilst 3. un 6. pantā paredzētajam atbrīvojumam, tomēr rada sekas, kas nav saderīgas ar Līguma 85. panta 3. punktā izklāstītiem nosacījumiem, Komisija, saņemot sūdzību, vai pēc savas ierosmes, veic pasākumus, kas minēti šā punkta c) apakšpunktā, ►M1 saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 1/2003 izklāstītajiem nosacījumiem ◄ . Šo pasākumu bargumam jābūt samērā ar stāvokļa smagumu;

b) īpaši apstākļi, ko inter alia rada: i) konferenču darbība vai tirgus apstākļu maiņa attiecīgā nozarē, kas ir likvidējusi vai pakāpeniski pārtrauc faktisko vai potenciālo konkurenci, piemēram, ierobežojumi, kas nošķir šo nozari no konkurences, vai ii) konferenču darbība, kas aizkavē tehnisku vai ekonomisku attīstību vai lietotāju dalību gūto labumu izmantošanā; iii) trešo valstu darbība, kas: — aizkavē uzņēmēju, kas nav konferences dalībnieki, darbību nozarē, — nosaka konferences dalībniekiem negodīgus tarifus, — uzspiež noteikumus, kas citā veidā kavē tehnisku vai ekonomisku attīstību (kravas dalīšana, ierobežojumi attiecībā uz kuģu veidu);

i) ja trešās valsts darbības rezultātā faktiskā vai potenciālā konkurence nepastāv vai to var pārtraukt, Komisija, lai labotu stāvokli, uzsāk apspriedes ar trešās valsts kompetentām iestādēm, kam vajadzības gadījumā seko sarunas saskaņā ar direktīvām, ko pieņem Padome. Ja īpašo apstākļu dēļ pretēji Līguma 85. panta 3. punkta b) apakšpunktam nepastāv vai tiek pārtraukta faktiskā vai potenciālā konkurence, Komisija atsauc priekšrocības, ko rada grupālais atbrīvojums. ►M1 Tai pašā laikā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 9. pantu tā lemj, vai pieņemt saistības, ko piedāvā attiecīgie uzņēmumi, lai, cita starpā, iegūtu pieeju to jūras pārvadātāju tirgum, kas nav konferences biedri; ◄ ii) ja īpašo apstākļu rezultātā, kā izklāstīts b) apakšpunktā, rodas sekas, kas atšķiras no sekām, kas minētas šī punkta i) daļā, Komisija veic vienu vai vairākus 1. punktā minētos pasākumus. c)

8. pants

Sekas, kas nav saderīgas ar Līguma 86. pantu

▼M1 —————

▼B

2. Ja Komisija vai nu pēc pašas ierosmes, vai pēc kādas dalībvalsts vai fiziskas vai juridiskas personas lūguma, kas vēlas aizstāvēt savas likumīgās intereses, konstatē, ka kādā konkrētā gadījumā tādas konferences rīcība, kurai ir 3. pantā noteiktā atbrīvojuma priekšrocības, tomēr rada sekas, kas nav saderīgas ar Līguma 86. pantu, tā var atsaukt grupālā atbrīvojuma priekšrocības un ►M1 saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1/2003 ◄ veikt attiecīgus pasākumus, lai novērstu Līguma 86. panta pārkāpumus.

▼M1 —————

▼B

9. pants

Starptautisko tiesību kolīzija

1. Ja šīs regulas piemērošana dažiem ierobežojumiem vai klauzulām nonāk pretrunā ar dažu trešo valstu normatīviem un administratīviem aktiem un tas apdraud svarīgas Kopienas tirdzniecības un kuģniecības intereses, Komisija, tiklīdz iespējams, uzsāk apspriedes ar trešās valsts kompetentām iestādēm, lai saskaņotu minētās intereses atbilstīgi Kopienas tiesībām. Komisija informē ►M1 padomdevēju komiteju, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1/2003 14. pantā ◄ , par šo apspriežu rezultātiem.

2. Ja ir nepieciešamas sarunas par nolīgumiem ar trešām valstīm, Komisija iesniedz ieteikumus Padomei, kas dod tiesības Komisijai sākt šādas sarunas.

Šīs sarunas vada Komisija, apspriežoties ar ►M1 padomdevēju komiteju, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1/2003 14. pantā ◄ , saskaņā ar direktīvām, ko Padome var tai izdot.

3. Padome, izmantojot pilnvaras, ko tai piešķir šis pants, rīkojas saskaņā ar lēmumu pieņemšanas procedūru, kuru nosaka Līguma 84. panta 2. punkts.







II

IEDAĻA

REGLAMENTS

▼M1 —————

▼B

13. pants

Lēmumu, ar ko piemēro 85. panta 3. punktu, spēkā esamības termiņš un atcelšana

▼M1 —————

▼B

3. Komisija var atcelt vai grozīt savu lēmumu vai aizliegt pusēm norādītas darbības:

a) ja ir mainījušies fakti, kas bija lēmuma pamatā;

b) ja puses pārkāpj ar lēmumu nostiprinātās saistības;

c) ja lēmums ir pamatots ar nepareizu informāciju vai panākts ar viltu vai;

d) ja puses ļaunprātīgi izmanto atbrīvojumu no 85. panta 1. punkta noteikumiem, ko tām piešķir ar lēmumu.

Šā punkta b), c) vai d) apakšpunktā norādītajos gadījumos lēmumu var atcelt ar atpakaļejošu spēku.

▼M1 —————

▼B

26. pants

Īstenošanas noteikumi

Komisijai ir tiesības pieņemt īstenošanas noteikumus par to, uz ko attiecas paziņošanas pienākums atbilstīgi 5. panta 5. punktam par formu ►M1 ————— ◄ .

▼A2

26.a pants

Līguma 81. panta 1. punktā paredzētais aizliegums neskar vienošanās, lēmumus un saskaņotās darbības, kas pastāv dienā, kad notiek Austrijas, Somijas un Zviedrijas pievienošanās, vai arī dienā, kad notiek Čehijas Republikas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanās, un uz ko sakarā ar pievienošanos attiecas 81. panta 1. punkts, ar nosacījumu, ka sešos mēnešos no pievienošanās dienas šīs vienošanās, lēmumi vai saskaņotās darbības tiek grozītas tā, lai atbilstu šīs regulas 3. līdz 6. pantā paredzētajiem nosacījumiem. Šis pants tomēr neskar vienošanās, lēmumus un saskaņotās darbības, uz ko pievienošanās dienā jau attiecas EEZ līguma 53. panta 1. punkts.

▼B

27. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā 1987. gada 1. jūlijā.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojams visās dalībvalstīs.