02018R0273 — LV — 13.06.2019 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2018/273

(2017. gada 11. decembris),

ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, vīna dārzu reģistru, pavaddokumentiem un sertifikāciju, preču ievešanas un izvešanas reģistru, obligātajām deklarācijām, paziņojumiem un paziņotās informācijas publicēšanu, bet Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 – attiecībā uz pārbaudēm un sodiem, kā arī groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 555/2008, (EK) Nr. 606/2009 un (EK) Nr. 607/2009 un atceļ Komisijas Regulu (EK) Nr. 436/2009 un Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/560







I NODAĻA

IEVADA NOTEIKUMI

1. pants

Priekšmets

Šīs regulas noteikumi papildina Regulu (ES) Nr. 1306/2013 un (ES) Nr. 1308/2013, konkrēti attiecībā uz:

a) vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu;

b) vīna dārzu reģistru;

c) atzītajiem pavaddokumentiem, kā arī sertifikāciju un noteikumiem vīna importa jomā;

d) preču ievešanas un izvešanas reģistru;

e) obligātajām deklarācijām;

f) izotopu datu pārbaudēm un izotopu analītisko datubāzi;

g) kompetentajām iestādēm un to savstarpējo palīdzību;

h) sodiem;

i) paziņojumiem un paziņotās informācijas publicēšanu.

2. pants

Definīcijas

1. Šajā regulā un Īstenošanas regulā (ES) 2018/274 piemēro šādas definīcijas:

a) “vīnkopis” ir fiziska vai juridiska persona vai fizisku vai juridisku personu grupa (neatkarīgi no juridiskā statusa, kāds grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem), kuras saimniecība atrodas Savienības teritorijā, kas Līguma par Eiropas Savienību 52. pantā definēta sasaistē ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 355. pantu, un kura ir ar vīnogulājiem apstādītas platības turētāja, ja šīs platības produkciju izmanto komerciālai vīna produktu ražošanai vai ja piemēro izņēmumus, kas attiecībā uz eksperimentāliem nolūkiem vai potzaru audzētavām paredzētām platībām minēti šīs regulas 3. panta 2. punktā;

b) “vīna produkti” ir Regulas (ES) Nr. 1308/2013 I pielikuma XII daļā uzskaitītie produkti, izņemot vīna etiķi ar KN kodu 2209 00 11 un 2209 00 19 ;

c) “vīna dārza nogabals” ir ar vīnogulājiem apstādīts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 67. panta 4. punkta a) apakšpunktā definēts lauksaimniecības zemes gabals, kuru izmanto komerciālai vīna produktu ražošanai vai kuram piemēro izņēmumus, kas attiecībā uz eksperimentāliem nolūkiem vai potzaru audzētavām paredzētām platībām minēti šīs regulas 3. panta 2. punktā;

d) “pamesta vīnkopības platība” ir ar vīnogulājiem apstādīta platība, kuru vairāk nekā piecus gadus vairs regulāri neapstrādā, lai iegūtu tirgojamu produktu (neskarot dalībvalstu noteiktus īpašus gadījumus), un kuras izaršana ražotājam vairs nedod tiesības uz atkārtotas apstādīšanas atļauju, ko piešķir saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. pantu;

e) “novācējs” ir fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa (neatkarīgi no juridiskā statusa, kāds grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem), kura ar vīnogulājiem apstādītā platībā izaugušo vīnogu ražu novāc, lai šīs vīnogas laistu tirgū un vīna produktus no tām ražotu trešās personas vai lai šīs vīnogas komerciālā nolūkā vīna produktos pārstrādātu pašu saimniecībā vai uzdotu tās savā vārdā pārstrādāt kādam citam;

f) “pārstrādātājs” ir fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa (neatkarīgi no juridiskā statusa, kāds grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem), kura pati veic vai kuras vārdā tiek veikta pārstrāde vīnā un rezultātā iegūti vīni, deserta vīni, dzirkstošie un pusdzirkstošie vīni, gāzēti dzirkstošie un pusdzirkstošie vīni, kvalitatīvi dzirkstošie vīni vai kvalitatīvi aromātiskie dzirkstošie vīni;

g) “mazumtirgotājs” ir fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa (neatkarīgi no juridiskā statusa, kāds grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem), kuras darījumdarbība ietver vīna un vīnogu misas pārdošanu tieši patērētājam nelielos daudzumos, kuri katrai dalībvalstij jādefinē, ņemot vērā savas tirdzniecības un izplatīšanas īpatnības; mazumtirgotājs nav persona, kas izmanto lielu vīna apjomu glabāšanai aprīkotus pagrabus vai iekārtas vīna pildīšanai pudelēs lielos apjomos vai arī kas nodarbojas ar neiepildītā veidā transportēta vīna mobilo tirdzniecību;

h) “pudeļu pildīšana” ir vīna iepildīšana tarā, kuras ietilpība nepārsniedz 60 litru, ja šis vīns ir galaprodukts un tiek iepildīts komerciālā nolūkā;

i) “pudeļu pildītājs” ir fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa (neatkarīgi no juridiskā statusa, kāds grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem), kura vīnu iepilda pudelēs vai kuras vārdā šo darbību veic kāds cits;

j) “tirgotājs” ir fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa (neatkarīgi no juridiskā statusa, kāds grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem), kas nav privāts patērētājs vai mazumtirgotājs, nedz arī dedzinātava un kas komerciālā nolūkā glabā vīna produktu krājumus vai ir iesaistīta šādu produktu tirdzniecībā un, iespējams, arī pilda tos pudelēs;

k) “vīna gads” ir tirdzniecības gads, kas attiecībā uz vīna nozari minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 6. panta d) punktā.

2. Šīs regulas IV–VIII nodaļā, izņemot 47. pantu, un Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 IV–VII nodaļā “ražotājs” ir fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa (neatkarīgi no juridiskā statusa, kāds grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem), kura komerciālā nolūkā pati veic vai kuras vārdā tiek veikta svaigu vīnogu, vīnogu misas vai rūgstoša jaunvīna pārstrāde vīnā vai vīnogu misā.

3. Šīs regulas 10. panta 1. punktā “sīkražotājs” ir ražotājs, kurš vīna gadā saražo vidēji mazāk nekā 1 000 hektolitru vīna, vērtējot pēc gada vidējās produkcijas apjoma vismaz trijos secīgos vīna gados.

Dalībvalstis var nolemt, ka “sīkražotāja” definīcija neietver ražotājus, kuri svaigas vīnogas, vīnogu misu vai rūgstošu jaunvīnu iepērk, lai pārstrādātu to vīnā.







II NODAĻA

VĪNOGULĀJU STĀDĪŠANAS ATĻAUJU SISTĒMA

3. pants

Platības, uz kurām vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēma neattiecas

1. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas I sadaļas III nodaļā noteikto vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu nepiemēro tādu minētās regulas 62. panta 4. punktā norādīto platību apstādīšanai vai atkārtotai apstādīšanai, kuras atbilst attiecīgajiem šā panta 2., 3. un 4. punkta nosacījumiem.

2. Par eksperimentāliem nolūkiem vai potzaru audzētavām paredzētu platību apstādīšanu vai atkārtotu apstādīšanu iepriekš jāpaziņo kompetentajām iestādēm. Šādā paziņojumā ietver visu būtisko informāciju par minētajām platībām un eksperimenta norises perioda vai potzaru audzētavu ražojošā perioda ilgumu. Kompetentajām iestādēm paziņo arī par šādu periodu pagarināšanu.

Ja tirgus traucējumu risku var uzskatīt par neesošu, dalībvalstis var nolemt, ka pirmajā daļā minēto periodu laikā šajās platībās izaudzētās vīnogas un no tām iegūtos vīna produktus drīkst laist tirgū. Šādu periodu beigās ražotājs vai nu:

a) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. vai 68. pantu saņem atļauju par attiecīgo platību, tādējādi iegūstot tiesības laist tirgū šajā platībā izaudzētās vīnogas un no tām iegūtos vīna produktus; vai

b) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 1. punktu attiecīgo platību izar, izmaksas sedzot pats.

Eksperimentāliem nolūkiem vai potzaru audzētavām paredzētās platības, kas pēc jaunu stādīšanas tiesību piešķiršanas apstādītas pirms 2016. gada 1. janvāra, turpina šādu tiesību izmantošanas nosacījumus pildīt arī pēc minētā datuma tik ilgi, līdz beidzas eksperimenta norises periods vai potzaru audzētavas ražojošais periods, par kuru šīs tiesības ir piešķirtas. Pēc šo periodu beigām piemēro pirmās un otrās daļas noteikumus.

3. Tādu platību apstādīšanā vai atkārtotā apstādīšanā, no kurām iegūtais vīns vai vīna produkti ir paredzēti tikai patēriņam vīnkopja mājsaimniecībā, piemēro šādus nosacījumus:

a) attiecīgā platība nepārsniedz 0,1 ha;

b) attiecīgais vīnkopis nav iesaistīts vīna vai citu vīna produktu komerciālā ražošanā.

Piemērojot šo punktu, dalībvalstis konkrētas organizācijas, kuras neveic komerciālu darbību, var uzskatīt par vīnkopja mājsaimniecībai līdzvērtīgām organizācijām.

Dalībvalstis var nolemt, ka par pirmajā daļā minēto apstādīšanu ir jāsniedz paziņojums.

4. Ražotājam, kas noteiktu vīnogulājiem apstādītu platību ir zaudējis valsts tiesību aktos paredzēta sabiedrības interesēs veikta obligātā iepirkuma dēļ, ir atļauts apstādīt jaunu platību ar nosacījumu, ka no jauna apstādītā platība nepārsniedz 105 % no zaudētās platības tīrās ražas izteiksmē. No jauna apstādīto platību reģistrē vīna dārzu reģistrā.

5. Tādu platību izaršana, uz kurām attiecas 2. un 3. punktā minētais atbrīvojums, nedod tiesības uz atkārtotas apstādīšanas atļaujas saņemšanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. pantu. Tomēr šādu atļauju piešķir tad, ja izar platības, kas ir no jauna apstādītas saskaņā ar 4. punktā minēto atbrīvojumu.

4. pants

Atļauju piešķiršanas kritēriji

1. Ja dalībvalstis piemēro Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta c) apakšpunktā noteikto atbilstības kritēriju, piemēro šīs regulas I pielikuma A iedaļas noteikumus.

Dalībvalstis var piemērot arī papildu objektīvo un nediskriminējošo kritēriju, proti, ka pieteikums nerada nozīmīgu kādas konkrētas aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes reputācijas piesavināšanās risku, kas šādi tiek arī uzskatīts, ja vien valsts iestādes nav pierādījušas šāda riska pastāvēšanu.

Šā papildu kritērija piemērošanas noteikumi ir noteikti I pielikuma B iedaļā.

2. Ja dalībvalstis nolemj izmantot vienu vai vairākus Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta a)–c) apakšpunktā minētos atbilstības kritērijus un šā panta 1. punktā minēto papildu kritēriju, jaunas apstādīšanas atļauju piešķiršanā šādus kritērijus tās var piemērot valsts vai zemākā teritoriālā līmenī.

3. Ja dalībvalstis piemēro vienu vai vairākus Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punktā uzskaitītos prioritāros kritērijus, piemēro šīs regulas II pielikuma A–H iedaļas noteikumus.

Dalībvalstis var piemērot arī papildu objektīvos un nediskriminējošos kritērijus saistībā ar ražotāja iepriekšējo rīcību un bezpeļņas organizācijām ar sociālu mērķi, kuras saņēmušas zemi, kas bijusi konfiscēta saistībā ar terora aktiem un citiem noziegumu veidiem. Šo papildu kritēriju piemērošanas noteikumi ir noteikti II pielikuma I iedaļā.

4. Ja dalībvalstis nolemj izmantot vienu vai vairākus Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta a)–h) apakšpunktā minētos prioritāros kritērijus un šā panta 3. punktā minētos papildu kritērijus, jaunas apstādīšanas atļauju piešķiršanā šādus kritērijus tās var piemērot vienādi visā valstī vai arī noteikt tiem atšķirīgas nozīmīguma pakāpes dažādos dalībvalstu apgabalos.

5. Viena vai vairāku Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punktā uzskaitīto kritēriju izmantošanu par atbilstības kritērijiem kādā no ģeogrāfiskajiem mērogiem, kas minēti tās 63. panta 2. punktā, par pienācīgi pamatotu minētās regulas 64. panta 1. punkta d) apakšpunkta piemērošanas nolūkā uzskata tad, ja ar šādu izmantošanu iecerēts atrisināt kādu īpašu problēmu, kas ietekmē vīnkopības nozari šajā konkrētajā ģeogrāfiskajā mērogā un kas var tikt atrisināta tikai ar šādu ierobežojumu.

6. Neskarot noteikumus, kas I un II pielikumā paredzēti attiecībā uz konkrētiem atbilstības un prioritārajiem kritērijiem, dalībvalstis vajadzības gadījumā pieņem papildu pasākumus, lai tādējādi nepieļautu to, ka atļaujas pieteikuma iesniedzēji apiet minētajos pielikumos iekļautos atbilstības un prioritāros kritērijus.

5. pants

Paredzamas atkārtotas apstādīšanas atļaušana

Dalībvalstis var noteikt, ka par atļauju, kuru ražotājiem, kas apņēmušies izart ar vīnogulājiem apstādītu platību, piešķir saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 2. punktu, ir jāiemaksā nodrošinājums.

Jebkurā gadījumā, ja izaršanu ražotāji vēl nav veikuši ceturtā gada beigās, skaitot no dienas, kad iestādīti jaunie vīnogulāji, attiecībā uz neizarto platību piemēro Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. pantu.

6. pants

Atkārtotas apstādīšanas ierobežojumi

Dalībvalstis, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1308/2013 66. panta 3. punktu, var ierobežot atkārtotu apstādīšanu, ja konkrētā atkārtoti apstādāmā platība ietilpst platībā, kurā jaunas apstādīšanas atļauju izdošana ir ierobežota saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 63. panta 2. punkta b) apakšpunktu, un ar nosacījumu, ka šāds lēmums ir pamatots ar vajadzību novērst skaidri pierādītu risku, ka būtiski mazināsies kāda konkrēta aizsargāta cilmes vietas nosaukuma (ACVN) vai aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (AĢIN) vērtīgums.

Pirmajā daļā minētais būtiskas mazināšanās risks nepastāv, ja:

a) konkrētā atkārtoti apstādāmā platība atrodas tajā pašā ACVN vai AĢIN apgabalā kā izartā platība un atkārtotā apstādīšana attiecas uz vīnogulājiem ar tādu pašu ACVN vai AĢIN kā izartajā platībā;

b) atkārtotās apstādīšanas mērķis ir ražot vīnus, kam nav ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, ar nosacījumu, ka pieteikuma iesniedzējs uzņemas tādas pašas saistības kā tās, kas attiecībā uz jauniem stādījumiem noteiktas šīs regulas I pielikuma A un B iedaļas 2. punktā.







III NODAĻA

VĪNA DĀRZU REĢISTRS

7. pants

Vīna dārzu reģistrā iekļaujamās informācijas minimums

1. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 1. punkta piemērošanas nolūkā dalībvalstīs, kurās īsteno vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, vīna dārzu reģistrā iekļautā atjauninātā informācija par katru vīnkopi ietver vismaz tās ziņas un specifikācijas, kas noteiktas šīs regulas III un IV pielikumā.

2. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 3. punkta piemērošanas nolūkā dalībvalstīs, kurās neīsteno vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, bet īsteno vīna dārzu pārstrukturēšanai vai pārveidošanai paredzētas valsts atbalsta programmas, vīna dārzu reģistrā iekļautā atjauninātā informācija ietver vismaz vienkāršotās ziņas un specifikācijas, kas noteiktas šīs regulas III pielikumā.







IV NODAĻA

VĪNA PRODUKTU IMPORTĒŠANAS PAVADDOKUMENTI UN NOTEIKUMI







I IEDAĻA

VĪNA PRODUKTU UZRAUDZĪBAS UN SERTIFIKĀCIJAS PAVADDOKUMENTI

8. pants

Vispārīgi noteikumi

1. Regulas (ES) Nr. 1308/2013 147. panta 1. punkta piemērošanas nolūkā visas vīna produktu transporta operācijas starp vīnkopjiem, novācējiem, ražotājiem, pārstrādātājiem, pudeļu pildītājiem vai tirgotājiem vai starp tiem un mazumtirgotājiem veicamas, pievienojot pavaddokumentu.

Pirmajā daļā minētajiem operatoriem jāspēj jebkurā transporta operācijas brīdī uzrādīt minēto pavaddokumentu kompetentajām iestādēm.

2. Pavaddokumentu drīkst izmantot tikai vienam sūtījumam.

3. Dalībvalstis izveido un pastāvīgi atjaunina šajā pantā minēto operatoru sarakstu. Ja šāds saraksts vai reģistrs jau ir izveidots citiem mērķiem, to var izmantot arī šīs regulas vajadzībām.

9. pants

Atbrīvojumi

1. Atkāpjoties no 8. panta, pavaddokuments netiek prasīts šādos gadījumos:

a) ja vīna produktus, nemainot to īpašnieku, transportē no vīna dārza uz vīna darītavu, starp divām viena uzņēmuma ēkām vai starp vienai ražotāju grupai piederošām telpām ar nosacījumu, ka transportēšana vajadzīga vīndarības, pārstrādes, uzglabāšanas vai pudeļu pildīšanas dēļ, ka ceļa garums nepārsniedz 70 kilometru un ka transportēšana pilnībā notiek vienas dalībvalsts teritorijā vai to ir apstiprinājušas attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes;

b) ja vīnogu čagas un vīna nogulsnes:

i) transportē uz dedzinātavu vai etiķa rūpnīcu, un ražotājs produktam ir pievienojis pavadzīmi, kura atbilst transportēšanas sākuma dalībvalsts kompetento iestāžu nosacījumiem;

ii) transportē, lai produktu izņemtu no vīndarības procesa vai cita kompetentās iestādes uzraudzīta vīnogu pārstrādes procesa, kā paredzēts Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 14. panta 1. punkta b) apakšpunkta vii) punktā un 18. panta 2. punktā;

c) ja vīnogu sulu un vīnogu misu ar KN kodu 2009 61 un 2009 69 piegādā vīndarībā neiesaistītiem operatoriem un produktam ir pievienots tirdzniecības dokuments;

d) ja vīna produkti ir ražoti un tiek transportēti tikai tādu dalībvalstu teritorijā, uz kurām neattiecas Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 1. punktā paredzētais vīna dārzu reģistra uzturēšanas pienākums;

e) attiecībā uz šādiem vīna produktiem, ja to transportēšana pilnībā notiek vienas dalībvalsts teritorijā un taras nominālā ietilpība nepārsniedz 60 litru:

i) vīna produkti marķētā tarā, kuras nominālā ietilpība nepārsniedz 10 litru un kura aprīkota ar vienreizlietojamu noslēgšanas ierīci, ja šo produktu kopējais daudzums nepārsniedz:

— 5 litrus vai 5 kilogramus rektificētas vai nerektificētas koncentrētas vīnogu misas,

— 100 litru attiecībā uz visiem pārējiem produktiem;

ii) vīns vai vīnogu sula, kas paredzēta diplomātiskajām pārstāvniecībām, konsulātiem un tamlīdzīgām iestādēm, nepārsniedzot tām piešķirto daļu;

iii) vīns vai vīnogu sula:

— privātos mājsaimniecības pārvietojumos un kas nav paredzēta pārdošanai,

— uz kuģiem, lidmašīnās vai vilcienos un kas paredzēta patērēšanai uz vietas;

iv) privātpersonu transportēts vīns, rūgstošs vīns, rūgstoša vīnogu misa un vīnogu misa, kas paredzēta personīgam saņēmēja vai viņa ģimenes patēriņam, ja transportētais daudzums nepārsniedz 30 litru;

v) zinātniskiem vai tehniskiem eksperimentiem paredzēti produkti, ja kopējais transportētais daudzums nepārsniedz vienu hektolitru;

vi) tirdzniecības paraugi;

vii) kompetentajai iestādei vai norīkotai laboratorijai paredzēti paraugi.

2. Ja pavaddokuments netiek prasīts, nosūtītājiem jāspēj jebkurā laikā pierādīt visas tās informācijas precizitāti, kuru tie atzīmējuši V nodaļā paredzētajā preču ievešanas un izvešanas reģistrā vai citos reģistros, kurus kārtot prasa transportēšanas sākuma dalībvalsts.

10. pants

Atzītie pavaddokumenti

1. Kompetentās iestādes par pavaddokumentiem atzīst šādus dokumentus, ja tie atbilst V pielikuma 2.–5. punkta nosacījumiem:

a) attiecībā uz vīna produktiem, kurus sūta vienas dalībvalsts robežās vai starp dalībvalstīm, neskarot šīs daļas b) apakšpunktu, par pavaddokumentu atzīst:

i) produktiem, kuru transportēšanai Savienībā piemēro atliktās nodokļa maksāšanas režīmu, – vienu no Direktīvas 2008/118/EK 21. panta 6. punktā vai 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem dokumentiem ar nosacījumu, ka tajā ir skaidri norādīts direktīvas 21. panta 3. punktā minētais unikālais administratīvās atsauces kods (“ARC kods”), ka dokuments ir sagatavots saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 684/2009 ( 1 ) un – ja izmanto Direktīvas 2008/118/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto dokumentu – ka nosūtītājs nodrošina atbilstību minētajam 1. punktam;

ii) Savienības robežās transportētām akcīzes precēm pēc to nodošanas patēriņam transportēšanas sākuma dalībvalstī – Direktīvas 2008/118/EK 34. panta 1. punktā minēto vienkāršoto pavaddokumentu, kas sagatavots un tiek izmantots saskaņā ar Komisijas Regulu (EEK) Nr. 3649/92 ( 2 );

iii) ar akcīzes nodokli apliekamiem vīna produktiem, kurus sūta sīkražotāji saskaņā ar Direktīvas 2008/118/EK 40. pantu, un ar akcīzes nodokli neapliekamiem vīna produktiem – vienu no šādiem dokumentiem, kas sagatavots saskaņā ar nosūtīšanas dalībvalsts nosacījumiem:

— ja dalībvalsts izmanto informācijas sistēmu, par pavaddokumentu atzīst šīs sistēmas izveidota elektroniska administratīva dokumenta izdruku vai jebkuru tirdzniecības dokumentu, kurā ir skaidri norādīts īpašais administratīvais kods (“MVV kods”), ko minētā sistēma piešķīrusi elektroniskajam administratīvajam dokumentam, ar nosacījumu, ka dokuments ir izveidots saskaņā ar piemērojamajiem valsts noteikumiem,

— ja dalībvalsts neizmanto informācijas sistēmu, par pavaddokumentu atzīst administratīvu dokumentu vai tirdzniecības dokumentu, uz kura ir redzams kompetentās iestādes piešķirtais MVV kods, ar nosacījumu, ka šis dokuments un tā kopija ir validēta saskaņā ar šā panta 3. punktu;

b) attiecībā uz vīna produktiem, kurus sūta uz trešo valsti vai uz Direktīvas 2008/118/EK 5. panta 2. un 3. punktā minētu teritoriju, par pavaddokumentu atzīst vienu no a) apakšpunkta i) vai iii) punktā minētajiem dokumentiem.

Pirmās daļas a) apakšpunkta iii) punkta otrajā ievilkumā minētos dokumentus drīkst izmantot tikai līdz 2020. gada 31. decembrim.

2. Dokumentos, kas minēti 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā, iekļauj V pielikuma A iedaļā norādīto informāciju vai arī ļauj kompetentajām iestādēm iegūt piekļuvi šai informācijai.

Ja uz šiem dokumentiem ir Direktīvas 2008/118/EK 21. panta 2. punktā minētās datorizētās sistēmas piešķirts ARC kods vai šā panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta iii) punkta pirmajā ievilkumā minētās un nosūtīšanas dalībvalsts izveidotās informācijas sistēmas piešķirtais MVV kods, izmantotajā sistēmā patur šīs regulas V pielikuma A iedaļā minēto informāciju.

3. Šā panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta iii) punkta otrajā ievilkumā minētos dokumentus un to kopijas pirms nosūtīšanas validē:

a) kompetentās iestādes ierēdnis ar parakstu, datumu un zīmogu; vai

b) nosūtītājs ar parakstu, datumu un atkarībā no gadījuma:

i) ar īpašu zīmogu, kas atbilst V pielikuma C iedaļas paraugam;

ii) ar kompetento iestāžu noteiktu zīmogu; vai

iii) ar kompetento iestāžu apstiprināta zīmogošanas automāta nospiedumu.

Ja drukāšanu veic ar šim nolūkam apstiprinātu drukas iekārtu, īpašo zīmogu vai kompetento iestāžu noteikto zīmogu, kas minēti b) apakšpunktā, drīkst jau iepriekš uzdrukāt uz veidlapas.

4. Ja vīna produkti ir importēti no trešās valsts, 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētajos dokumentos iekļauj atsauci uz sertifikātu, kas izcelsmes valstī sagatavots saskaņā ar 20. pantu.

5. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis drīkst par pavaddokumentiem atzīt citus dokumentus, tostarp dokumentus, kas sagatavoti, izmantojot datorizētu procedūru, kuras mērķis ir vienkāršot vīna produktu transportēšanu, ja tā norisinās tikai pašu dalībvalsts teritorijā un kad vīna produktus tieši eksportē no šīs teritorijas.

11. pants

Izcelsmes vai proveniences, īpašību, ražas gada vai vīna vīnogu šķirnes un ACVN vai AĢIN sertifikācija

1. Dokumentus, kuri minēti 10. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta i) un iii) punktā, uzskata par tādiem, kas apliecina vīna produkta izcelsmi vai provenienci, kvalitāti un īpašības, ražas gadu vai vīna produkta ražošanā izmantoto vīnogu šķirni (šķirnes) un – attiecīgā gadījumā – ACVN vai AĢIN. Sertificēšanas nolūkā nosūtītājs vai pilnvarota persona, kas rīkojas nosūtītāja vārdā, minēto dokumentu 17.l ailē ieraksta attiecīgo informāciju, kas prasīta VI pielikuma I daļā.

2. Tās informācijas precizitāti, kas prasīta saskaņā ar 1. punktu, nosūtītājs apliecina, pamatojoties uz preču ievešanas un izvešanas reģistru, kas jākārto saskaņā ar V nodaļu, vai uz sertificēto informāciju, kas atrodama attiecīgā produkta iepriekšējo sūtījumu pavaddokumentos, un oficiālajām atbilstības pārbaudēm, kuras kompetentās iestādes veikušas saskaņā ar VII nodaļu.

3. Ja dalībvalstis attiecībā uz to teritorijā ražotiem vīna produktiem prasa ACVN vai AĢIN sertifikātu, ko izdod šim nolūkam norīkota kontroles struktūra, pavaddokumentā iekļauj atsauci uz minēto sertifikātu, kā arī kontroles struktūras nosaukumu un – attiecīgā gadījumā – elektronisko adresi.

12. pants

Eksportētu vīna produktu sertifikācija

1. Ja galamērķa trešās valsts kompetentās iestādes attiecībā uz vīna produktiem, kurus sūta uz šo trešo valsti, prasa 11. pantā minētu sertificēšanu, to veic vienā no šādiem veidiem:

a) ar elektronisku administratīvo dokumentu vai jebkuru citu tirdzniecības dokumentu, kuru izmanto saskaņā ar Direktīvas 2008/118/EK 21. panta 6. punktu, vai ar tādu dokumentu, kāds minēts šīs regulas 10. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punktā, ar nosacījumu, ka nosūtītājs vai pilnvarota persona, kas rīkojas nosūtītāja vārdā, dokumentā norāda šīs regulas VI pielikuma I daļā noteikto attiecīgo informāciju;

b) ar īpašu eksporta sertifikātu, kuru sagatavo pēc šīs regulas VI pielikuma II daļā pievienotā parauga un ievērojot turpat izklāstītās prasības.

2. Šā panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto sertifikātu par autentisku uzskata tad, ja to ar datumu un parakstu ir validējis nosūtītājs vai pilnvarota persona, kas rīkojas nosūtītāja vārdā, un ja nosūtītājs uz sertifikāta kā administratīvu atsauci ir norādījis kompetentās iestādes piešķirto pavaddokumenta ARC kodu vai MVV kodu.

3. Šā panta 1. punktā minētajai sertificēšanai mutatis mutandis piemēro 11. panta 2. un 3. punktu.

13. pants

Eksportu pierādošie dokumenti

1. Ja vīna produkti apgrozībā atrodas kopā ar dokumentu, kas minēts 10. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta i) punktā, apliecinājums par izvešanu no Savienības muitas teritorijas šādā gadījumā ir Direktīvas 2008/118/EK 28. pantā minētais eksporta ziņojums, kuru eksporta muitas iestāde sagatavojusi saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 ( 3 ) 334. pantu.

2. Ja vīna produkti apgrozībā atrodas kopā ar dokumentu, kas minēts 10. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta iii) punktā, apliecinājumu par izvešanu no Savienības muitas teritorijas izveido saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 334. pantu. Šādā gadījumā nosūtītājs vai pilnvarota persona, kas rīkojas nosūtītāja vārdā, uz pavaddokumenta, izmantojot vienu no šīs regulas V pielikuma D iedaļas norādēm, atzīmē minētās īstenošanas regulas 331. pantā minēto atsauci uz eksporta deklarāciju, kuru izdevusi eksporta muitas iestāde.

3. Ja vīna produktus saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/2446 ( 4 ) VII sadaļas I un V nodaļu un Īstenošanas regulas (ES) 2015/2447 VII sadaļas I nodaļu, piemērojot Regulas (ES) Nr. 952/2013 210. panta d) punktā paredzēto procedūru “izvešana pārstrādei”, uz laiku eksportē uz kādu no Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) dalībvalstīm, lai tur tos uzglabātu, nogatavinātu un/vai iepildītu tarā, minētajiem vīna produktiem papildus pavaddokumentam pievieno Muitas sadarbības padomes 1963. gada 3. decembra ieteikumā paredzēto informācijas lapu. Šajā lapā produkta aprakstam rezervētajās ailēs to apraksta saskaņā ar Savienības un attiecīgās valsts noteikumiem un norāda pārvadājamā vīna daudzumu.

Šo informāciju iegūst no tā pavaddokumenta oriģināla, ar kuru kopā vīns ir transportēts līdz muitas iestādei, kas izsniedz informācijas lapu. Informācijas lapā norāda arī sūtījuma sākotnējā pavaddokumenta veidu, datumu un numuru.

Kad pirmajā daļā minētos produktus ieved atpakaļ Savienības muitas teritorijā, informācijas lapu pienācīgi aizpilda kompetentā EBTA muitas iestāde. Ja šāda dokumenta ailē “Preču apraksts” ir ierakstīta pirmajā daļā prasītā informācija, dokumentu uzskata par līdzvērtīgu pavaddokumentam, kas vajadzīgs preču transportēšanai līdz galamērķa muitas iestādei Savienībā vai līdz to nodošanai patēriņam.

Attiecīgā Savienības muitas iestāde apzīmogo sūtījuma saņēmēja vai viņa pārstāvja uzrādītā dokumenta kopiju vai fotokopiju un atdod to viņam šīs regulas prasību izpildes vajadzībām.

14. pants

Tarā neiepildītu vīna produktu sūtījumi

1. Ja neizmanto 10. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta iii) punkta pirmajā ievilkumā vai 10. panta 5. punktā minēto datorizēto sistēmu vai informācijas sistēmu vai ja šī sistēma neļauj izkraušanas vietas kompetentajai iestādei būt informētai, tarā neiepildītu vīna produktu nosūtītājs ne vēlāk kā transportlīdzekļa izbraukšanas brīdī tās teritorijas kompetentajai iestādei, kur atrodas iekraušanas vieta, nosūta pavaddokumenta kopiju attiecībā uz šādiem produktiem:

a) Savienības izcelsmes produkti, kuru daudzums pārsniedz 60 litru:

i) vīns, kas paredzēts pārstrādāšanai ACVN vai AĢIN vīnā, vienas šķirnes vīnogu vīns vai konkrēta vīnogu ražas gada vīns vai vīns, kas paredzēts iepildīšanai tarā, lai šo vīnu tirgotu tādu, kāds tas ir;

ii) rūgstoša vīnogu misa;

iii) rektificēta vai nerektificēta koncentrēta vīnogu misa;

iv) svaigu vīnogu misa, kuras rūgšana ir pārtraukta, pievienojot spirtu;

v) vīnogu sula;

vi) koncentrēta vīnogu sula;

b) ārpussavienības izcelsmes produkti, kuru daudzums pārsniedz 60 litru:

i) svaigās vīnogas, izņemot galda vīnogas;

ii) vīnogu misa;

iii) rektificēta vai nerektificēta koncentrēta vīnogu misa;

iv) rūgstoša vīnogu misa;

v) svaigu vīnogu misa, kuras rūgšana ir pārtraukta, pievienojot spirtu;

vi) vīnogu sula;

vii) koncentrēta vīnogu sula;

viii) deserta vīns, paredzēts tādu produktu gatavošanai, uz kuriem neattiecas KN kods 2204 ;

c) jebkādas izcelsmes produkti jebkurā pārvadāšanas daudzumā, neskarot 9. pantā norādītos atbrīvojumus:

i) vīna nogulsnes;

ii) vīnogu čagas, paredzētas destilēšanai vai cita veida rūpnieciskai pārstrādei;

iii) čagu vīns;

iv) vīns, kas stiprināts destilācijai;

v) vīns no tādu šķirņu vīnogām, kuras klasifikācijā, ko dalībvalstis izveidojušas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 81. pantu, attiecībā uz vīnogu novākšanas vietas administratīvo vienību nav minētas kā vīna vīnogu šķirnes;

vi) produkti, kurus nedrīkst piedāvāt vai piegādāt tiešam patēriņam pārtikā.

Tās teritorijas kompetentā iestāde, kur atrodas iekraušanas vieta, par transportēšanas sākumu paziņo tās teritorijas kompetentajai iestādei, kur atrodas izkraušanas vieta.

2. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalsts drīkst noteikt citu termiņu, kurā pavaddokumenta kopija nosūtāma attiecībā uz tādu vīna produktu sūtījumiem, kuru transportēšana pilnībā notiek šīs dalībvalsts teritorijā.

15. pants

Trešās valsts produktu sūtījumi vai tādu Savienības produktu sūtījumi, kas sākotnēji bijuši eksportēti uz trešo valsti

1. Lai drīkstētu Savienības muitas teritorijā transportēt brīvā apgrozībā laistu trešās valsts produktu sūtījumus, pavaddokumentu veido, par paraugu ņemot 20. pantā minēto VI-1 dokumentu vai 26. vai 27. pantā minētu līdzvērtīgu dokumentu, un tajā ietver šādu informāciju vai dod kompetentajām iestādēm piekļuvi šādai informācijai:

a) VI-1 dokumenta numurs vai atsauce uz vienu no 26. un 27. pantā minētajiem dokumentiem;

b) tās trešās valsts struktūras nosaukums un adrese, kura aizpildījusi a) apakšpunktā minēto dokumentu vai to aizpildīt atļāvusi ražotājam;

c) iepriekš a) apakšpunktā minētā dokumenta aizpildīšanas datums.

VI-1 dokumentu, 26. vai 27. pantā minētu līdzvērtīgu dokumentu vai 22. pantā minēto VI-2 izrakstu operatoram jāspēj uzrādīt ikreiz, kad to pieprasa dalībvalstu kompetentās iestādes.

2. Lai drīkstētu Savienības muitas teritorijā transportēt tādu Savienības izcelsmes vīna produktu sūtījumus, kuri sākotnēji bijuši eksportēti uz trešo valsti vai uz teritoriju, kas minēta Direktīvas 2008/118/EK 5. panta 2. un 3. punktā, pavaddokumentā ietver šādu informāciju vai dod kompetentajām iestādēm piekļuvi šādai informācijai:

a) atsauce uz šīs regulas 10. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minēto pavaddokumentu, kas sagatavots sākotnējās nosūtīšanas vajadzībām; vai

b) atsauces uz citiem apliecinošiem dokumentiem, kurus izdevis importētājs un kurus kompetentā iestāde atzīst par pietiekamiem, lai pierādītu produkta izcelsmi, kad to laiž brīvā apgrozībā Savienības teritorijā.

3. Ja izmanto Direktīvas 2008/118/EK 21. panta 2. punktā minēto datorizēto sistēmu vai nosūtīšanas dalībvalsts izveidoto informācijas sistēmu, izmantotajā sistēmā patur šā panta 1. un 2. punktā norādīto informāciju.

16. pants

Saņēmēja atteikšanās no sūtījuma

Ja saņēmējs atsakās no kopā ar pavaddokumentu transportētā produkta vai tā daļas, viņš dokumenta otrā pusē uzraksta vārdus “saņēmējs atsakās pieņemt”, datumu, parakstās un vajadzības gadījumā norāda arī nepieņemto daudzumu litros vai kilogramos.

Šādā gadījumā produktu var sūtīt atpakaļ nosūtītājam kopā ar to pašu pavaddokumentu vai uzglabāt pārvadātāja telpās tik ilgi, līdz ir sagatavots jauns dokuments, ko pievieno produktam, kad to nosūta atpakaļ.

17. pants

Pavaddokumenta validēšana smaga pārkāpuma vai nozīmīgas neatbilstības gadījumā

1. Ja kompetentā iestāde konstatē vai tai ir pamatots iemesls aizdomām, ka nosūtītājs transportē vai ir transportējis vīna produktu, kurš ražošanas apstākļu vai produkta sastāva ziņā neatbilst Savienības normām vai saskaņā ar tām pieņemtajām valsts normām, vai vīna produktu, kura pavaddokumentu sakarībā ir izdarīts smags pārkāpums, kompetentā iestāde var prasīt, lai nosūtītājs sagatavo un kompetentajā iestādē validē jaunu pavaddokumentu par attiecīgo vīna produktu.

Ja validācija notiek, tā var būt saistīta ar produkta turpmākās izmantošanas nosacījumiem vai ar produkta tirgošanas aizliegumu. Validācijas pierādījums ir kompetentās iestādes zīmogs, amatpersonas paraksts un datums.

2. Šā panta 1. punktā minētā iestāde informē iestādi, kuras teritoriālajā atbildībā ir iekraušanas vieta. Ja transportēšana pilnībā notiek vai ir notikusi Savienības teritorijā, piemēro 43. un 45. pantā paredzēto savstarpējās palīdzības vai neatbilstīguma aizdomu paziņošanas procedūru.

18. pants

Ar pavaddokumentiem saistīta pārkāpuma gadījumā piemērojamie pasākumi, ja pārkāpums nav smags

1. Ja kompetentā iestāde konstatē, ka sūtījums, kam ir jābūt ar pavaddokumentu, tiek transportēts bez šāda dokumenta vai kopā ar dokumentu, kurā uzrādītā informācija ir kļūdaina vai nepilnīga, tā veic pasākumus, lai šādu transportēšanu legalizētu, labojot būtiskās kļūdas vai sagatavojot jaunu pavaddokumentu.

Pirmajā daļā minētā iestāde apzīmogo saskaņā ar šo prasību labotos vai sagatavotos dokumentus. Stāvokļa legalizēšana konkrēto transporta operāciju nedrīkst aizkavēt ilgāk, nekā tas patiešām vajadzīgs.

Ja tas pats nosūtītājs pieļauj atkārtotus pārkāpumus, 1. punkta pirmajā daļā minētā iestāde informē iestādi, kuras teritoriālajā atbildībā ir iekraušanas vieta. Ja transportēšana pilnībā notiek Savienības teritorijā, piemēro 43. un 45. pantā paredzēto savstarpējās palīdzības vai neatbilstīguma aizdomu paziņošanas procedūru.

2. Ja transporta operāciju nav iespējams legalizēt atbilstīgi 1. punkta pirmajai daļai, tajā minētā iestāde pārvadājumu aiztur. Iestāde informē nosūtītāju par pārvadājuma aizturēšanu un tās iznākumā veiktajiem pasākumiem. Šie pasākumi var ietvert produkta tirdzniecības aizliegumu.

19. pants

Nepārvarama vara vai neparedzēti incidenti

Ja transportēšanas laikā nepārvaramas varas vai kāda neparedzēta incidenta ietekmē sūtījumu, kam ir jābūt ar pavaddokumentu, nākas sadalīt vai ja tas tiek pilnīgi vai daļēji zaudēts, nosūtītājs lūdz incidenta vietai vai nepārvaramās varas notikuma vietai vistuvāko kompetento iestādi sagatavot faktu izklāstu un attiecīgi rīkoties, lai konkrēto transporta operāciju legalizētu.







II IEDAĻA

PAVADDOKUMENTI, KAS VAJADZĪGI, LAI IMPORTĒTUS VĪNA PRODUKTUS VARĒTU LAIST BRĪVĀ APGROZĪBĀ

20. pants

Importētu vīna produktu atbilstības sertifikācija

1. Vīna produktu importēšanas gadījumā pavaddokuments sastāv no sertifikāta un analīzes protokola, kas Regulas (ES) Nr. 1308/2013 90. panta 3. punktā minēti attiecīgi a) un b) apakšpunktā un kas abi veido vienotu dokumentu (turpmāk “VI-1 dokuments”). Tomēr VI-1 dokumenta daļa, kas atvēlēta analīzes protokolam, nav jāaizpilda, ja attiecīgie produkti nav paredzēti tiešai lietošanai pārtikā.

Regulas (ES) Nr. 1308/2013 90. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktā minētās kompetentās iestādes [struktūras] un izraudzītās iestādes [norīkotās struktūras] vai struktūrvienības attiecīgo trešo valstu kontekstā ir tās, kas minētas šīs regulas 51. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā.

2. VI-1 dokumentu sagatavo un lieto saskaņā ar 22.–25. pantu un uzskata to par tādu, kas apliecina, ka importētais produkts:

a) ir tāds, kam piemītošās vīna produkta īpašības ir saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vai saskaņā ar spēkā esošu divpusēju nolīgumu starp Savienību un trešo valsti;

b) ir darīts no konkrēta vīnogu ražas gada vīnogām vai ir ražots no konkrētas vīna vīnogu šķirnes (šķirnēm);

c) attiecīgā gadījumā atbilst ģeogrāfiskās izcelsmes norādes specifikācijām, kuras ir saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem (TRIPS līgums) vai ar Savienības tiesību aktiem par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, vai ar Savienības un attiecīgā vīna izcelsmes trešās valsts nolīgumu par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu atzīšanu un aizsardzību.

21. pants

Atbrīvojumi

Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1308/2013 90. panta 3. punkta, piemēro šādus atbrīvojumus:

a) VI-1 dokuments nav jāuzrāda par šādiem produktiem:

i) produkti marķētā tarā, kuras nominālā ietilpība nepārsniedz 10 litru un kura aprīkota ar vienreizlietojamu noslēgšanas ierīci, ja kopējais transportētais daudzums, ko var veidot arī atsevišķi sūtījumi, nepārsniedz 100 litru;

ii) vīns un vīnogu sula, kas ir tādas privātpersonas personīgā īpašumā, kura Regulas (EK) Nr. 1186/2009 3. panta nozīmē maina pastāvīgo dzīvesvietu no trešās valsts uz Savienību;

iii) vīns, kuru viena privātpersona citai privātpersonai sūta Regulas (EK) Nr. 1186/2009 25. panta nozīmē un kura daudzums vienā sūtījumā nepārsniedz 30 litru;

iv) vīns, vīnogu misa un vīnogu sula, kura atrodas ceļotāju personīgajā bagāžā Regulas (EK) Nr. 1186/2009 41. panta nozīmē un kuras daudzums vienam ceļotājam nepārsniedz 30 litru;

v) Regulas (EK) Nr. 1186/2009 90. pantā definētiem gadatirgiem [tirdzniecības izstādēm] paredzēts vīns un vīnogu sula, ja minētie produkti ir iepildīti marķētā tarā, kuras ietilpība nepārsniedz divus litrus un kura aprīkota ar vienreizlietojamu noslēgšanas ierīci;

vi) vīns, vīnogu misa un vīnogu sula, kuras maksimālais daudzums ir 100 litru un kura iepildīta v) apakšpunktā neminētā tarā un tiek importēta zinātnisku un tehnisku eksperimentu vajadzībām;

vii) vīni un vīnogu sula, ko importē saskaņā ar Vīnes 1961. gada 18. aprīļa Konvenciju par diplomātiskajiem sakariem, Vīnes 1963. gada 24. aprīļa Konvenciju par konsulārajiem sakariem vai saskaņā ar citām konsulārajām konvencijām vai 1969. gada 16. decembra Ņujorkas Konvenciju par īpašajām misijām;

viii) vīni un vīnogu sula, kas ir starptautiskās satiksmes kuģu un lidmašīnu krājumos;

ix) uz trešo valsti eksportēti Savienībā pudelēs iepildīti Savienības izcelsmes vīni un vīnogu sula, ko ieved atpakaļ Savienības muitas teritorijā un tur laiž brīvā apgrozībā;

b) ja vīns ir iepildīts marķētā tarā, kuras ietilpība nepārsniedz 60 litru un kura aprīkota ar vienreizlietojamu noslēgšanas ierīci, un ja vīna izcelsmes valsts ir piedāvājusi īpašas garantijas, ko Savienība ir pieņēmusi, un tāpēc šī valsts ir iekļauta VII pielikuma IV daļas A iedaļas sarakstā, VI-1 dokumenta daļu, kas atvēlēta analīzes protokolam, jāaizpilda tikai par:

i) faktisko spirta tilpumkoncentrāciju;

ii) kopējo skābumu;

iii) kopējo sēra dioksīda saturu.

22. pants

VI-1 dokumenta un VI-2 izraksta sagatavošanas noteikumi

1. VI-1 dokumentu sagatavo uz VII pielikuma I daļas paraugam atbilstošas veidlapas saskaņā ar minētā pielikuma tehniskajiem noteikumiem.

To paraksta 51. panta 1. punktā paredzētā sarakstā iekļautas kompetentās struktūras amatpersona un norīkotās struktūras vai struktūrvienības amatpersona.

Produktam pievieno VI-1 dokumenta oriģinālu un tā kopiju.

Pēc VII pielikuma II daļas parauga var sagatavot izrakstu (turpmāk “VI-2 izraksts”), kurš ietver VI-1 dokumenta datus vai – ja ticis uzrādīts VI-2 izraksts – šā VI-2 izraksta datus un Savienības muitas iestādes zīmogu. Produktam pievieno VI-2 izraksta oriģinālu un divas tā kopijas.

2. VI-1 dokumentam un VI-2 izrakstam ir sērijas numurs, ko VI-1 dokumenta gadījumā piešķir kompetentā struktūra, kuras amatpersona dokumentu ir parakstījusi, bet VI-2 izraksta gadījumā – muitas iestāde, kura izrakstu ir apzīmogojusi.

23. pants

VI-1 dokumenta un VI-2 izrakstu lietojums

Pēc tam kad ir pabeigtas muitas formalitātes, kuru nokārtošana tiek prasīta, lai ar tām saistīto sūtījumu varētu laist brīvā apgrozībā, VI-1 dokumenta oriģinālu un tā kopiju vai VI-2 izraksta oriģinālu un tā kopijas nodod tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā šīs muitas formalitātes ir veiktas, un nodošana izpaužas šādi:

a) muitas dienesti VI-1 dokumenta oriģināla un kopijas vai VI-2 izraksta oriģināla un kopiju otrā pusē pievieno nodevuma uzrakstu, VI-1 dokumenta oriģinālu vai VI-2 izraksta oriģinālu un tā kopiju atdod atpakaļ attiecīgajai personai un sev patur VI-1 dokumenta vai VI-2 izraksta kopiju, kuru tie glabā vismaz piecus gadus;

b) ja sūtījums pirms laišanas brīvā apgrozībā ir jāpārsūta, jaunais nosūtītājs šo sūtījumu uzraugošajiem muitas dienestiem nodod uz sūtījumu attiecošos VI-1 dokumentu un VI-2 izrakstu vai – ja sūtījumu aptver sākotnēji sagatavots VI-2 izraksts un secīgi sagatavots VI-2 izraksts – nodod šos abus izrakstus.

Ja VI-2 izrakstu nodod kopā ar VI-1 dokumentu, muitas dienesti pārliecinās, vai VI-1 dokumentā norādītās ziņas saskan ar VI-2 izrakstā norādītajām ziņām. Ja kopā nodod sākotnēji sagatavotu VI-2 izrakstu un secīgi sagatavotu VI-2 izrakstu, muitas dienesti pārliecinās, vai sākotnēji sagatavotajā VI-2 izrakstā norādītās ziņas saskan ar tām, kas norādītas secīgi sagatavotajā VI-2 izrakstā, kuram tie saskanības gadījumā uzspiež zīmogu, tādējādi abus minētos VI-2 izrakstus padarot par līdzvērtīgiem.

Muitas dienesti VI-1 dokumenta oriģināla un kopijas vai sākotnēji sagatavotā VI-2 izraksta oriģināla un kopijas otrā pusē pievieno nodevuma uzrakstu.

VI-1 dokumenta un VI-2 izraksta oriģinālu muitas dienesti atdod atpakaļ jaunajam nosūtītājam un sev patur kopijas, kuras tie glabā vismaz piecus gadus.

Tomēr VI-2 izraksts nav jāsagatavo, ja produkta sūtījumu reeksportē uz trešo valsti;

c) ja sūtījumu pirms laišanas brīvā apgrozībā sadala, attiecīgā persona šo sūtījumu uzraugošajiem muitas dienestiem nodod uz sadalāmo sūtījumu attiecošos VI-1 dokumenta vai sākotnēji sagatavotā VI-2 izraksta oriģinālu un kopiju, kā arī par katru jauno sūtījumu secīgi sagatavotā VI-2 izraksta oriģinālu un divas tā kopijas.

Muitas dienesti pārliecinās, vai VI-1 dokumentā vai sākotnēji sagatavotajā VI-2 izrakstā norādītās ziņas saskan ar tām, kas norādītas par katru jauno sūtījumu secīgi sagatavotajā VI-2 izrakstā. Saskanības gadījumā muitas dienesti apzīmogo par katru jauno sūtījumu secīgi sagatavoto VI-2 izrakstu, tādējādi padarot to līdzvērtīgu sākotnēji sagatavotajam VI-2 izrakstam, un VI-1 dokumenta vai sākotnēji sagatavotā VI-2 izraksta oriģināla un kopijas otrā pusē pievieno nodevuma uzrakstu. Secīgi sagatavotā VI-2 izraksta oriģinālu kopā ar VI-1 dokumenta vai sākotnēji sagatavotā VI-2 izraksta oriģinālu muitas dienesti atdod atpakaļ attiecīgajai personai un sev patur katra minētā dokumenta kopiju, kuru tie glabā vismaz piecus gadus.

24. pants

VI-1 dokumenta lietojums netiešas importēšanas gadījumā

Ja vīns no trešās valsts, kuras teritorijā tas ražots (turpmāk “izcelsmes valsts”), ir ticis eksportēts uz citu trešo valsti (turpmāk “eksportētājvalsts”), un no turienes to eksportē uz Savienību, šā vīna VI-1 dokumentu par tādu, kas ir derīgs minētā vīna importēšanai Savienībā, uzskata tad, ja eksportētājvalsts kompetentās struktūras, neveicot turpmākas šā vīna analīzes, minēto dokumentu ir sagatavojušas, par pamatu ņemot izcelsmes valsts kompetento struktūru sagatavoto VI-1 dokumentu vai tam līdzvērtīgu dokumentu, un ar nosacījumu, ka vīns:

a) izcelsmes valstī jau ir iepildīts pudelēs un marķēts un paliek tādā stāvoklī; vai

b) no izcelsmes valsts ticis eksportēts neiepildītā veidā un eksportētājvalstī bez turpmākas pārstrādes ir iepildīts pudelēs un marķēts.

Eksportētājvalsts VI-1 dokumentā ir iekļauts eksportētājvalsts kompetentās struktūras apliecinājums, ka konkrētais vīns ir tāds, uz ko attiecas šā panta pirmā daļa, un tāds, kas atbilst tās nosacījumiem.

Eksportētājvalsts VI-1 dokumentam ir pievienots izcelsmes valsts VI-1 dokumenta vai tam līdzvērtīga dokumenta oriģināls vai apliecināta kopija.

Kompetentās trešo valstu struktūras šajā pantā ir tās, kas iekļautas 51. panta 1. punktā paredzētajā sarakstā.

25. pants

Īpaši noteikumi par konkrētu vīnu sertificēšanu

1. Attiecībā uz deserta vīniem un vīniem, kas stiprināti destilācijai, VI-1 dokumentus par derīgiem atzīst tikai tad, ja 51. panta 1. punktā paredzētā sarakstā iekļauta kompetenta struktūra dokumenta 14. ailē ir ierakstījusi:

“šim vīnam pievienotais spirts ir sertificēts vīna spirts”.

2. VI-1 dokumentu drīkst izmantot, lai apliecinātu, ka importētais vīns ir apzīmēts ar ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, kura ir saskaņā ar TRIPS līgumu vai ar Savienības tiesību aktiem par ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, vai ar Savienības un attiecīgā vīna izcelsmes trešās valsts nolīgumu par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu atzīšanu un aizsardzību.

Tādā gadījumā dokumenta 14. ailē jābūt rakstītam:

“vīns, uz ko attiecas šis dokuments, ir sertificēts vīnkopības reģionā ražots vīns, un tam saskaņā ar izcelsmes valsts noteikumiem ir piešķirta 6. ailē uzrādītā ģeogrāfiskās izcelsmes norāde”.

3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto 14. ailē ierakstīto apliecinājumu papildina ar šādu informāciju:

a) pilns kompetentās izdevējstruktūras nosaukums un adrese;

b) kompetentās struktūras amatpersonas paraksts;

c) kompetentās struktūras zīmogs.

26. pants

Vienkāršotā procedūra

1. VI-1 dokumentus, ko sagatavojuši tādu trešo valstu vīna ražotāji, kuras ir piedāvājušas īpašas garantijas, ko Savienība ir pieņēmusi, un tāpēc šīs valstis ir iekļautas VII pielikuma IV daļas B iedaļas sarakstā, attiecīgo trešo valstu kontekstā uzskata par VI-1 dokumentiem, ko sagatavojušas 51. panta 1. punktā paredzētā sarakstā iekļautas kompetentās struktūras un norīkotās struktūras vai struktūrvienības, ar nosacījumu, ka minētie ražotāji ir saņēmuši individuālu pilnvarojumu no šo trešo valstu kompetentajām struktūrām un ka [to inspektori] šos ražotājus pārbauda.

2. Šā panta 1. punktā minētie pilnvarotie ražotāji VI-1 dokumentus sagatavo, ierakstot šādu informāciju:

a) dokumenta 1. ailē: savu nosaukumu un adresi un reģistrācijas numuru VII pielikuma IV daļas B iedaļas sarakstā minētā valstī;

b) dokumenta 9. ailē: pilnvarojumu piešķīrušās trešās valsts kompetentās struktūras nosaukumu un adresi;

c) dokumenta 10. ailē: vismaz 21. panta b) punktā paredzētās ziņas.

Izsvītrojuši vārdus “amatpersonas uzvārds un amats”, ražotāji parakstās 9. un 10. ailē paredzētajā vietā.

Zīmogs un norīkotās struktūras vai struktūrvienības nosaukums un adrese netiek prasīta.

27. pants

Elektroniskais dokuments

1. Ja vīna produktus Savienībā importē no trešām valstīm, kurās ir ieviesta pārbaužu sistēma, ko Savienība saskaņā ar šā punkta otro daļu atzinusi par līdzvērtīgu tai sistēmai, kas ar Savienības tiesību aktiem izveidota šo pašu produktu jomā, VI-1 dokumentu drīkst aizstāt ar elektronisku dokumentu.

Trešās valsts ieviesto pārbaužu sistēmu var uzskatīt par līdzvērtīgu tai, kuru to pašu produktu jomā izveidojusi Savienība, ja sistēma atbilst vismaz šādiem nosacījumiem:

a) tā sniedz pietiekamas garantijas attiecībā uz konkrētās trešās valsts teritorijā ražotu vai tirgotu vīna produktu iedabu, izcelsmi un izsekojamību;

b) tā garantē piekļuvi izmantotajā elektroniskajā sistēmā glabātajiem operatoru, kompetento struktūru un norīkoto struktūru vai struktūrvienību reģistrācijas un identitātes datiem;

c) tā garantē iespēju b) apakšpunktā minētos datus pārbaudīt savstarpējās administratīvās sadarbības satvarā.

Trešās valstis, kurās ieviesto pārbaužu sistēmu Savienība atzinusi par līdzvērtīgu saskaņā ar šā punkta otro daļu, iekļauj VII pielikuma IV daļas C iedaļas sarakstā.

2. Šā panta 1. punktā paredzētais elektroniskais dokuments ietver vismaz VI-1 dokumenta sagatavošanai vajadzīgo informāciju, kā arī unikālu administratīvās atsauces kodu, kuru piešķir vai kura piešķiršanu uzrauga eksportējošās trešās valsts kompetentās struktūras. Minēto kodu norāda uz tirdzniecības dokumentiem, kas vajadzīgi, lai [produktus] importētu Savienības muitas teritorijā.

3. Eksportējošā trešā valsts pēc tās dalībvalsts kompetento iestāžu pieprasījuma, kurā preces paredzēts laist brīvā apgrozībā, dod piekļuvi elektroniskajam dokumentam vai tā izveidošanai vajadzīgajiem datiem. Ja piekļuve attiecīgajām elektroniskajām sistēmām nav pieejama, šādus datus var pieprasīt arī papīra formā.

4. Izmantojot datorizētas sistēmas, var izdot un lietot arī 22. panta 1. punktā minētos VI-2 izrakstus; sīki izstrādātus noteikumus šajā jomā nosaka kompetentās dalībvalstu iestādes. VI-2 izraksta saturs elektroniskā formātā un papīra formā ir identisks.







V NODAĻA

PREČU IEVEŠANAS UN IZVEŠANAS REĢISTRS

28. pants

Preču ievešanas un izvešanas reģistra kārtošana

1. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 1308/2013 147. panta 2. punkta un ar nosacījumu, ka pievienotos, izņemtos un uzkrātos daudzumus jebkurā laikā ir iespējams pārbaudīt pēc finanšu pārskatos izmantotajiem tirdzniecības dokumentiem, preču ievešanas un izvešanas reģistrs (turpmāk šajā nodaļā “reģistrs”) nav jākārto, ja:

a) vīna produkti, kas atrodas operatora krājumā vai ko tas piedāvā pārdošanai, visi ir marķētā tarā, kuras nominālā ietilpība nepārsniedz 10 litru un kura aprīkota ar vienreizlietojamu noslēgšanas ierīci, un to daudzums nepārsniedz 5 litrus vai 5 kilogramus rektificētas vai nerektificētas koncentrētas vīnogu misas un 100 litrus visu pārējo produktu;

b) operatori dzērienus pārdod tikai patēriņam uz vietas;

▼M1

c) ja tie ir mazumtirgotāji.

▼B

2. Dalībvalstis var prasīt, lai reģistru kārto arī tie tirgotāji, kuri nav krājumu turētāji, un šādā gadījumā tās drīkst noteikt attiecīgos noteikumus un procedūras.

3. Dalībvalstis izveido un pastāvīgi atjaunina to operatoru sarakstu, kuriem ir pienākums kārtot reģistru. Ja šāds saraksts vai reģistrs jau ir izveidots citiem mērķiem, to var izmantot arī šīs regulas vajadzībām.

4. Katrs uzņēmums kārto savu reģistru.

Ja mazumtirdzniecības veikali, kas preci pārdod tieši galapatērētājam, ir daļa no tā paša uzņēmuma un tos apgādā no vienas vai vairākām šim uzņēmumam piederošām centrālajām noliktavām, ikviena šāda centrālā noliktava, neskarot 1. punkta a) apakšpunktu, kārto reģistru par produktiem, kurus tā piegādā. Mazumtirdzniecības veikaliem adresētās piegādes šādā reģistrā atzīmē kā izņemtos daudzumus.

5. Reģistra kārtošana notiek vietā, kur produktus uzglabā.

Ar nosacījumu, ka pievienotos, izņemtos un uzkrātos daudzumus to faktiskās glabāšanas vietā jebkurā laikā ir iespējams pārbaudīt pēc citiem apliecinošiem dokumentiem, kompetentās iestādes tomēr var atļaut:

a) reģistru kārtot uzņēmuma juridiskajā adresē, ja produktus uzglabā dažādās uzņēmuma telpās, kas atrodas tajā pašā vietējā administratīvi teritoriālajā vienībā vai tās tiešā tuvumā esošās administratīvi teritoriālajās vienībās;

b) reģistra kārtošanu uzticēt specializētai firmai.

29. pants

Reģistrā atzīmējamās darbības

1. Operatori, kuriem ir pienākums kārtot reģistru, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 78. panta 2. punkta un 80. panta un Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA un ID pielikuma prasībām un turpat minētajām vīndarības metodēm norāda piekopto vīndarības praksi un veiktās pārstrādes un apstrādes darbības, kā arī jaunu vīndarības metožu eksperimentālo izmantošanu, pie šādas norādes iekļaujot pienācīgu atsauci uz atļauju, ko attiecīgā dalībvalsts devusi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 606/2009 4. pantu.

2. Reģistrā atzīmē Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 16. un 17. pantā noteikto informāciju par turpmāk norādītajām apstrādes darbībām, ja tādas ir veiktas, un – ja dalībvalstis ir to paredzējušas – iekļauj pienācīgas atsauces uz paziņojumiem, kuri kompetentajām iestādēm sniegti saskaņā ar 30. panta 2. punktu:

a) spirta satura koriģēšana (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 40. punkts un 10. papildinājums) un cukuru satura pazemināšana vīnogu misā, izmantojot membrānas (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 49. punkts un 16. papildinājums);

b) bagātināšana un saldināšana (Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VIII pielikuma I daļas A un B punkts; Regulas (EK) Nr. 606/2009 11. un 12. pants un ID un II pielikums);

c) paskābināšana un atskābināšana (Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VIII pielikuma I daļas C un D punkts; Regulas (EK) Nr. 606/2009 13. pants un IA pielikuma 12., 13., 46., 48. un 50. punkts);

d) apstrāde ar vīndarības kokogli (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 9. punkts);

e) apstrāde ar kālija ferocianīdu (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 26. punkts);

f) apstrāde, kurā izmanto elektrodialīzi vai katjonītus, lai tādā veidā nodrošinātu vīna vīnskābes stabilizāciju vai paskābināšanos katjonu apmaiņas ietekmē (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 20., 36. un 43. punkts);

g) dimetildikarbonāta (DMDC) pievienošana vīnam (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 34. punkts);

h) ozola šķeldas izmantošana vīndarības procesā (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 38. punkts un 9. papildinājums);

i) eksperimentāla jaunu vīndarības metožu izmantošana (Regulas (EK) Nr. 606/2009 4. pants);

j) vīnā izšķīdināto gāzu daudzuma regulēšana ar membrānu kontaktfiltriem (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 52. punkts);

k) apstrāde, lietojot membrānu tehnoloģiju apvienojumā ar aktivēto ogli (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 53. punkts);

l) polivinilimidazola-polivinilpirolidona kopolimēru lietošana (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 54. punkts);

m) sudraba hlorīda lietošana (Regulas (EK) Nr. 606/2009 IA pielikuma 55. punkts).

3. Reģistrā atzīmē turpmāk norādītās konkrētās darbības, ja tādas ir veiktas:

a) Regulas (EK) Nr. 606/2009 7. un 8. pantā paredzētā sajaukšana un kupāža;

b) pudeļu pildīšana;

c) visu veidu dzirkstošā vīna, pusdzirkstošā vīna un gāzēta pusdzirkstošā vīna ražošana;

d) deserta vīna ražošana;

e) rektificētas vai nerektificētas koncentrētas vīnogu misas ražošana;

f) destilēšanas vajadzībām stiprināta vīna ražošana;

g) pārstrāde citas kategorijas produktā, piemēram, aromatizētajā vīnā.

Ja notiek iepildīšana, norāda iepildītās taras vienību skaitu un saturu.

30. pants

Valsts noteikumi

1. Dalībvalstis var pieņemt papildinošus noteikumus par informāciju, kas reģistrā atzīmējama par:

a) 28. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētiem produktiem, kas paredzēti laišanai konkrētās dalībvalsts tirgū un ir iepildīti marķētā tarā, kuras nominālā ietilpība nepārsniedz 10 litru un kura aprīkota ar vienreizlietojamu noslēgšanas ierīci;

b) Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 14. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto konkrēto kategoriju produktiem;

c) konkrētām 29. pantā minētajām darbībām.

Dalībvalstis var paredzēt atsevišķas uzskaites ieviešanu vai esošā reģistra pielāgošanu.

2. Neskarot pienākumu reģistrēt prasīto informāciju ikreiz, kad tiek veikta 29. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētā spirta satura koriģēšana, bagātināšana, paskābināšana un atskābināšana, dalībvalstis var prasīt, lai operatori, kas attiecīgās darbības veic minēto valstu teritorijā, noteiktā termiņā paziņotu savām kompetentajām iestādēm vai struktūrām par šādu darbību pabeigšanu vai – bagātināšanas gadījumā – plānoto uzsākšanu.

Ja dalībvalstu kompetentās inspekcijas iestādes visām konkrētā vīna produkta partijām veic sistemātiskas analītiskās pārbaudes, pirmajā daļā minētā paziņošana netiek prasīta.







VI NODAĻA

DEKLARĀCIJAS

31. pants

Produkcijas deklarācijas

1. Ražotāji, kas uzņēmējdarbību veic dalībvalstī, kurai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 1. punktu ir pienākums uzturēt atjauninātu vīna dārzu reģistru, ik gadu minētās dalībvalsts kompetentajām iestādēm iesniedz deklarāciju par produkciju, ko tie attiecīgajā vīna gadā ir saražojuši minētajā dalībvalstī.

Dalībvalstis, kuru izveidotais ikgadēji atjauninātais vīna dārzu reģistrs ļauj konstatēt, kurš deklarētājs kādu produkciju no kādiem vīna dārza nogabaliem ir deklarējis, drīkst atbrīvot ražotājus no pienākuma deklarēt Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 22. panta 2. punkta e) apakšpunktā minēto informāciju. Tādos gadījumos dalībvalsts kompetentās iestādes pašas aizpilda deklarāciju, tajā norādot vīna dārzu reģistrā ierakstīto platību.

2. Novācēji, kas pieder pie viena vai vairākiem vīndarības kooperatīviem vai ražotāju grupām vai ir saistīti ar tām un kas visu savu vīnogu vai vīnogu misas produkciju ir piegādājuši šiem vīndarības kooperatīviem vai ražotāju grupām, bet sev rezervējuši tiesības uz ģimenes patēriņam paredzētu jaundarītā vīna daudzumu, kas nepārsniedz 10 hektolitru, ir atbrīvoti no pienākuma iesniegt produkcijas deklarāciju, ja tas jau ir jādara minētajiem vīndarības kooperatīviem vai ražotāju grupām.

3. Dalībvalsts, kurai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 1. punktu nav pienākuma kārtot un atjaunināt vīna dārzu reģistru, drīkst prasīt, lai ražotāji, kas uzņēmējdarbību veic šīs dalībvalsts teritorijā, iesniegtu 1. punktā minēto produkcijas deklarāciju.

Tādā gadījumā mutatis mutandis piemēro 2. punktu.

32. pants

Krājumu deklarācijas

1. Ražotāji, pārstrādātāji, pudeļu pildītāji un tirgotāji, kas ir krājumu turētāji dalībvalstī, kurai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 1. punktu ir pienākums kārtot un atjaunināt vīna dārzu reģistru, ik gadu minētās dalībvalsts kompetentajai iestādei deklarē vīna un vīnogu misas daudzumus, kas 31. jūlijā bijuši to krājumos.

2. Dalībvalsts, kurai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 145. panta 1. punktu nav pienākuma kārtot un atjaunināt vīna dārzu reģistru, drīkst prasīt, lai ražotāji, pārstrādātāji, pudeļu pildītāji un tirgotāji, kas uzņēmējdarbību veic šīs dalībvalsts teritorijā, iesniegtu 1. punktā minēto krājumu deklarāciju.

33. pants

Ražas deklarācijas

Dalībvalsts drīkst prasīt, lai visi novācēji vai daži novācēji, kas izraudzīti pēc objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, kompetentajām iestādēm deklarētu ražu, ko tie novākuši attiecīgajā vīna gadā.

34. pants

Apstrādes vai tirgošanas deklarācijas

1. Dalībvalstis drīkst noteikt, ka vīnogu, vīnogu sulas un vīnogu misas gadījumā novācējiem, ražotājiem un tirgotājiem, kuri pirms Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 22. un 24. pantā noteiktā produkcijas un ražas deklarāciju iesniegšanas termiņa ir apstrādājuši vai tirgojuši vīna ražošanai paredzētus vīna produktus, jāiesniedz kompetentajām iestādēm apstrādes vai tirgošanas deklarācija par vīna gadu, kurā šī apstrāde vai tirdzniecība notikusi.

2. Ja dalībvalsts saskaņā ar 1. punktu prasa, lai novācēji iesniedz apstrādes vai tirgošanas deklarāciju, tad novācēji, kas pieder pie viena vai vairākiem vīndarības kooperatīviem vai ražotāju grupām vai ir saistīti ar tām un kas visu savu vīnogu vai vīnogu misas produkciju ir piegādājuši šiem vīndarības kooperatīviem vai ražotāju grupām, bet sev rezervējuši tiesības uz ģimenes patēriņam paredzētu jaundarītā vīna daudzumu, kas nepārsniedz 10 hektolitru, ir atbrīvoti no pienākuma iesniegt apstrādes vai tirgošanas deklarāciju saskaņā ar 1. punktu, ja tas jau ir jādara minētajiem vīndarības kooperatīviem vai ražotāju grupām.

35. pants

Kopīgi noteikumi

Dalībvalstis drīkst pieprasīt sīkāku informāciju par vīna dārzu reģistru vai produkcijas vai krājumu deklarāciju.

Dalībvalstis drīkst atbrīvot operatoru no 31. un 32. pantā paredzēto deklarāciju iesniegšanas par vīna gadiem, kuros produkcijas nav bijis vai krājumi nav izveidoti.







VII NODAĻA

PĀRBAUDES, KOMPETENTĀS IESTĀDES, SAVSTARPĒJĀ PALĪDZĪBA UN SODI







I IEDAĻA

PĀRBAUDES, KOMPETENTĀS IESTĀDES, SAZINĀŠANĀS STRUKTŪRAS UN SAVSTARPĒJĀ PALĪDZĪBA

36. pants

Vispārējie principi

1. Dalībvalstis paredz pārbaudes, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu to vīna nozares noteikumu pareizu piemērošanu, kuri Regulas (ES) Nr. 1308/2013 90. pantā un II daļas I sadaļas III nodaļā un II sadaļas II nodaļas 2. iedaļā un šajā regulā noteikti attiecībā uz vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmu, vīna dārzu reģistru, pavaddokumentiem un sertifikāciju, preču ievešanas un izvešanas reģistru un obligātajām deklarācijām. Dalībvalstis paredz iedarbīgu un uz risku balstītu oficiālo pārbaužu sistēmu.

2. Kompetentā iestāde vai iestādes šādas oficiālās pārbaudes veic saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/625 ( 5 ) vispārējiem principiem un neskarot šīs regulas un Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 VI nodaļas noteikumus.

Vīnogulāju stādīšanas atļauju sistēmai mutatis mutandis piemēro Regulas (ES) Nr. 1306/2013 59. pantu.

3. Šā panta 1. un 2. punktu mutatis mutandis piemēro Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas II sadaļas I nodaļas 2. iedaļā paredzēto ar ACVN vai AĢIN apzīmēto vīna produktu pārbaudēm, kas attiecas uz atbilstību minēto produktu specifikācijas prasībām.

37. pants

Kopīgie noteikumi par pārbaudēm

1. Neskarot izlases veidā veiktās vai uz risku balstītās analītiskās pārbaudes, kuras veic nosūtīšanas dalībvalstī, pārbaudes notiek ražošanas dalībvalstī.

Ja pārbaudes izpaužas kā paraugu ņemšana, šo pārbaužu skaits, veids un biežums ir tāds, lai tās reprezentētu visu dalībvalsts teritoriju un attiecīgā gadījumā atbilstu saražoto, tirgoto un tirgošanas nolūkā paturēto vīna nozares produktu apjomam.

2. Šā panta 1. punktā minētās pārbaudes ir administratīvās pārbaudes un – vajadzības gadījumā – pārbaudes uz vietas.

Administratīvās pārbaudes vajadzības gadījumā ietver kontrolpārbaudes, cita starpā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 V sadaļas II nodaļā paredzētās integrētās administrācijas un kontroles sistēmas datiem.

Pārbaudes uz vietas iepriekš neizziņo. Visskopāko iespējamo brīdinājumu tomēr drīkst sniegt ar nosacījumu, ka netiek apdraudēts pārbaudes mērķis. Izņemot attiecīgi pamatotus gadījumus vai pasākumus, kuri paredz sistemātiskas pārbaudes uz vietas, šādu brīdinājumu sniedz ne agrāk kā 48 stundas pirms pārbaudes. Pārbaudi veic, pēc riska analīzes ņemot paraugus no attiecīgas procentuālās daļas ražotāju. Par katru pārbaudi uz vietas sagatavo kontroles ziņojumu, kas dod pārskatu par veiktajām pārbaudes darbībām.

3. Attiecībā uz vīna dārzu reģistru dalībvalstis pārliecinās, vai no III un IV pielikumā prasītās vīnkopja un produkcijas dokumentācijas izrietošais strukturālais stāvoklis saskan ar faktisko stāvokli, kādā ir katrs vīnkopis un fiziska vai juridiska persona vai šādu personu grupa, no kuras tiek prasīts iesniegt 31. pantā paredzēto produkcijas deklarāciju. Minēto dokumentāciju koriģē atkarībā no šīs pārliecināšanās iznākuma.

4. Trešo valstu vīnu un citu vīna produktu pārbaudes, pamatojoties uz VI-1 dokumentu, notiek dalībvalstī, caur kuru minētie produkti tiek ievesti Savienības teritorijā.

38. pants

Pārbaudāmās personas

1. Fiziskās vai juridiskās personas un šādu personu grupas, kuru profesionālā darbība ir šajā regulā minēto pārbaužu objekts, neliek šķēršļus šo pārbaužu veikšanai un vienmēr veicina to norisi.

2. Kad kompetentās iestādes amatpersonas ņem paraugus, attiecīgie operatori:

a) nedrīkst nekādā veidā traucēt paraugu vākšanu; un

b) sniedz minētajām amatpersonām visu informāciju, kas vajadzīga saskaņā ar šo regulu vai saskaņā ar Īstenošanas regulu (ES) 2018/274.

39. pants

Izotopu analītiskā datubāze

Par vīna nozares kontroli atbildīgais Eiropas references centrs, izmantojot dalībvalstu norīkoto laboratoriju paziņotos datus, Savienības līmenī kārto un atjaunina izotopu analītisko datubāzi. Minētie dati, kurus iegūst, harmonizētā veidā analizējot vīna produktu komponentu, proti, etanola un ūdens, izotopus, ļauj visā tirgošanas procesā veikt vajadzīgās pārbaudes saskaņā ar analīzes metodēm, kuras noteiktas atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. panta 5. punktam, un noteikumiem un procedūrām, kuras noteiktas Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 27., 28. un 29. pantā.

40. pants

Kompetentās iestādes un sazināšanās struktūras

Dalībvalstis norīko iestādes, kuru kompetencē ir 37. pantā minēto pārbaužu veikšana. Šīm iestādēm ir efektīvai pārbaužu veikšanai pietiekams skaits atbilstīgi kvalificētu un pieredzējušu darbinieku.

Ja dalībvalsts norīko vairākas kompetentās iestādes, kuru uzdevums ir pārbaudīt atbilstību vīna nozari reglamentējošajiem noteikumiem, tā norāda katras iestādes atbildības jomu un organizē šo iestāžu sadarbību.

Katra dalībvalsts norīko vienu sazināšanās struktūru, kas atbild par saziņu ar Komisiju, pārējo dalībvalstu sazināšanās struktūrām un trešajām valstīm un pieņem un pārsūta administratīvās palīdzības pieprasījumus.

41. pants

Amatpersonu pilnvaras

Katra dalībvalsts veic visus pienācīgos pasākumus, lai atvieglotu tās kompetento iestāžu amatpersonu darbu. Tā nodrošina, lai šādas amatpersonas, vajadzības gadījumā kopā ar citu tās īpaši pilnvarotu struktūru amatpersonām:

a) varētu piekļūt vīna dārziem, vīndarības un uzglabāšanas iekārtām, vīna produktu pārstrādes iekārtām un minēto produktu transportēšanas līdzekļiem;

b) varētu piekļūt saimniecības tirdzniecības telpām vai noliktavām un transportlīdzekļiem, kas paredzēti, lai pārdotu, tirgotu vai transportētu vīna produktus vai produktus, kas var būt paredzēti izmantošanai vīna nozarē;

c) varētu veikt vīna produktu un šādu produktu gatavošanā izmantojamu vielu vai produktu inventarizāciju;

d) varētu ņemt vīna produktu un šādu produktu gatavošanā izmantojamu vielu vai produktu un pārdošanas, tirgošanas vai transportēšanas nolūkā glabātu produktu paraugus;

e) varētu izskatīt grāmatvedības datus un citus dokumentus, ko izmanto kontroles procedūrās, un izgatavot to kopijas vai izrakstus;

f) varētu veikt atbilstīgus aizsardzības pasākumus attiecībā uz vīna produktu vai šādu produktu gatavošanā izmantojamu produktu gatavošanu, paturēšanu, transportēšanu, aprakstīšanu, noformēšanu un tirgošanu, ja ir iemesls uzskatīt, ka noticis smags Savienības tiesību aktu pārkāpums, jo īpaši ja ir runa par krāpšanu vai veselības apdraudējumu.

42. pants

Pārbaužu saskaņotība un piekļuve informācijai

Attiecībā uz tādu sūtījumu pārbaudēm, kuriem pievienoti 10. pantā minētie pavaddokumenti, kompetentajām iestādēm, kas norīkotas saskaņā ar 40. pantu, ir piekļuve informācijai, kura glabājas Direktīvas 2008/118/EK 21. pantā minētajā datorizētajā sistēmā, un informācijai par to vīna produktu pārvietošanu, kuru atrašanos apritē reglamentē minētās direktīvas IV nodaļā paredzētais režīms.

Minētajām kompetentajām iestādēm ir piekļuve arī tai informācijai, kura glabājas pirmajā daļā neminētās informācijas sistēmās, kas izveidotas, lai pārbaudītu, kā notiek vīna produktu pārvietošana.

Pirmās un otrās daļas sakarībā iegūto informāciju drīkst izmantot vienīgi šīs regulas vajadzībām.

43. pants

Savstarpējā palīdzība

1. Kad dalībvalsts kompetentā iestāde veic pārbaudes savā teritorijā, tā drīkst pieprasīt informāciju no jebkuras tādas dalībvalsts kompetentās iestādes, kuru var tieši vai netieši ietekmēt minēto pārbaužu iznākums. Šādu pieprasījumu izsaka ar 40. panta trešajā daļā paredzēto sazināšanās struktūru starpniecību, un palīdzība tiek sniegta laikus.

Komisiju informē vienmēr, kad tā produkta izcelsme, kas ir pirmajā daļā minēto pārbaužu objekts, ir kādā trešā valstī un ja pārējās dalībvalstis varētu būt īpaši ieinteresētas šā produkta tirgošanā.

Pieprasījumu saņēmusī iestāde sniedz visu to informāciju, kas pieprasījumu izteikušajai iestādei varētu dot iespēju pildīt savus pienākumus.

2. Pēc pieprasījumu izteikušās iestādes pausta pamatota lūguma pieprasījumu saņēmusī iestāde pati veic pārbaudes, kuru mērķis ir tāds, kā aprakstīts minētajā lūgumā, vai gādā, lai šādas pārbaudes veiktu kāds cits.

Pieprasījumu saņēmusī iestāde rīkojas tā, kā tā būtu rīkojusies savā vārdā.

3. Ar pieprasījumu saņēmušās iestādes piekrišanu pieprasījumu izteikusī iestāde var norīkot amatpersonas:

a) vai nu tās dalībvalsts kompetento iestāžu telpās, kurā pieprasījumu saņēmusī iestāde veic uzņēmējdarbību, saņemt informāciju par Regulas (ES) Nr. 1308/2013, šīs regulas un Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 attiecīgo noteikumu piemērošanu vīna produktiem vai informāciju par šo noteikumu izpildes pārbaudīšanu un tostarp izgatavot transportēšanas un citu dokumentu kopijas vai izrakstus no reģistriem;

b) vai pēc tam kad pieprasījumu saņēmusī iestāde par to ir laikus informēta, būt klāt pārbaudēs, kuras lūgtas saskaņā ar 2. punktu.

Pirmās daļas a) apakšpunktā minētās kopijas izgatavot drīkst tikai ar pieprasījumu saņēmušās iestādes piekrišanu.

4. Pieprasījumu saņēmušās iestādes amatpersonas vienmēr saglabā atbildību par savas dalībvalsts teritorijā veiktajām pārbaudēm.

5. Pieprasījumu izteikušās iestādes amatpersona:

a) uzrāda rakstisku rīkojumu, kurā norādīta tās identitāte un oficiālais amats;

b) neskarot ierobežojumus, ko pieprasījumu saņēmušās iestādes dalībvalsts noteikusi savām amatpersonām, kuras veic attiecīgās pārbaudes, izmanto:

i) piekļuves tiesības, kas paredzētas 41. panta a) un b) punktā;

ii) tiesības būt informētai par to pārbaužu rezultātiem, ko pieprasījumu saņēmušās iestādes amatpersonas veikušas saskaņā ar 41. panta c) un e) punktu.

6. Paraugu ņemšanas, apstrādāšanas un nosūtīšanas izmaksas un pārbaudes vajadzībām veiktās analītiskās un organoleptiskās testēšanas izmaksas sedz paraugu ņemšanu pieprasījušās dalībvalsts kompetentā iestāde. Šādas izmaksas aprēķina pēc likmēm, ko piemēro dalībvalstī, kuras teritorijā attiecīgās darbības ir veiktas.

44. pants

Pierādījuma spēks

Dalībvalsts kompetentās iestādes drīkst atsaukties uz citu dalībvalstu kompetento iestāžu amatpersonu konstatējumiem, kas izdarīti šīs iedaļas piemērošanas sakarībā, un tiem ir tāds pats spēks kā valsts kompetentās iestādes konstatējumiem.

45. pants

Neatbilstīguma aizdomu paziņošana

Ja dalībvalsts kompetentajai iestādei ir pamats aizdomām vai ja tai kļūst zināms, ka vīna produkts neatbilst attiecīgajiem Regulas (ES) Nr. 1308/2013, šīs regulas un Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 noteikumiem par vīna produktiem vai ka tā iegūšanas vai tirgošanas nolūkā ir izdarītas krāpnieciskas darbības, minētās dalībvalsts sazināšanās struktūra par to tūlīt paziņo sazināšanās struktūrai dalībvalstīs, kuras šo noteikumu neievērošana varētu īpaši interesēt tāpēc, ka tās rezultātā var tikt veikti administratīvi pasākumi vai uzsākta tiesvedība.

Ja dalībvalsts kompetentās iestādes konstatē vai ja tām ir aizdomas, ka vīna produkti ir kļuvuši par viltošanas objektu un tāpēc varētu apdraudēt patērētāju veselību vai ka tie neatbilst Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. vai 90. panta prasībām, minētās dalībvalsts sazināšanās struktūra, izmantojot Komisijas izveidotu informācijas sistēmu, par to tūlīt informē Komisiju un pārējo dalībvalstu sazināšanās struktūras un – vajadzības gadījumā – attiecīgo trešo valstu sazināšanās struktūras.







II IEDAĻA

SODI

46. pants

Sods un izmaksu atgūšana neatļautu stādījumu gadījumā

Dalībvalstis uzliek naudassodu ražotājiem, kuri nepilda Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 1. punktā noteikto pienākumu.

Minimālais naudassods ir:

a) EUR 6 000 par hektāru, ja ražotājs visus neatļautos stādījumus izar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 2. punktā minēto četru mēnešu laikā no dienas, kad tam paziņots par pārkāpumu;

b) EUR 12 000 par hektāru, ja ražotājs visus neatļautos stādījumus izar pirmā gada laikā pēc tam, kad pagājuši minētie četri mēneši;

c) EUR 20 000 par hektāru, ja ražotājs visus neatļautos stādījumus izar vairāk nekā gadu pēc tam, kad pagājuši minētie četri mēneši.

Ja gada ienākumi, kas gūti apgabalā, kur atrodas attiecīgie vīna dārzi, saskaņā ar aplēsēm pārsniedz EUR 6 000 no hektāra, dalībvalstis drīkst otrajā daļā noteiktās minimālās summas palielināt proporcionāli attiecīgajam apgabalam aplēstajiem vidējiem gada ienākumiem no hektāra.

Ja neatļauto stādījumu izaršanu dalībvalsts nodrošina par saviem līdzekļiem, attiecīgās izmaksas, ko saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. panta 2. punktu iekasē no ražotāja, aprēķina objektīvi, ņemot vērā darbaspēka izmaksas, iekārtu un transporta izmantošanu vai citas radušās izmaksas. Šādu izmaksu summu pieskaita piemērojamā soda apjomam.

47. pants

Ar pavaddokumentiem un VI-1 dokumentiem saistītais sods par neatbilstību dažiem Savienības noteikumiem

1. Ja dalībvalsts kompetentās iestādes konstatē vai ja tām ir aizdomas, ka vīna produkti ir kļuvuši par viltošanas objektu un tāpēc varētu apdraudēt patērētāju veselību vai ka tie neatbilst Regulas (ES) Nr. 1308/2013 80. vai 90. panta prasībām, attiecībā uz 8. panta 1. punktā minētajiem operatoriem var tikt apturēta 10., 11. un 12. panta piemērošana.

2. Ja 1. punktā minētā konstatēšana vai aizdomas attiecas uz importētiem vīniem, var tikt apturēta 26. un 27. panta piemērošana.

48. pants

Sods par preču ievešanas un izvešanas reģistra nekārtošanu, deklarāciju neiesniegšanu vai paziņojumu neizdarīšanu

1. Operatori, kuriem ir pienākums kārtot preču ievešanas un izvešanas reģistru, iesniegt produkcijas, krājumu vai ražas deklarācijas vai paziņot kompetentajām iestādēm, kad tie veic 30. panta 2. punktā minētās darbības, un kuri šādu reģistru nekārto, šādas deklarācijas Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 22., 23. un 24. pantā minētajos termiņos neiesniedz vai šādu paziņojumu dalībvalsts atbilstīgi 30. panta 2. punktam noteiktajā termiņā neizdara, saņem administratīvu sodu.

2. Šā panta 1. punktā minētais sods ir naudassods, kura lielumu dalībvalstis nosaka un kuru tās piemēro, par pamatu ņemot produktu vērtību un krāpšanas nestos finansiālos labumus vai ekonomiskos zaudējumus.

3. Būtiskas vai atkārtotas neatbilstības gadījumā, kad deklarācijas 1. punktā minētajos termiņos nav iesniegtas, attiecīgais operators zaudē iespēju kārtējā vai nākamajā finanšu gadā izmantot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 47. un 50. pantā paredzētos atbalsta pasākumus, izņemot šādus gadījumus:

a) ja Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 22., 23. un 24. pantā minētie termiņi ir nokavēti par ne vairāk kā 15 darbdienām, piemēro tikai administratīvo sodu, kas minēts 2. punktā;

b) ja 1. punktā minētajās deklarācijās dalībvalstu kompetentās iestādes konstatē nepilnības vai neprecizitātes un ja trūkstošajai vai neprecīzajai informācijai ir būtiska nozīme Regulas (ES) Nr. 1308/2013 47. un 50. pantā paredzēto atbalsta pasākumu pareizā piemērošanā, izmaksājamo atbalstu proporcionāli samazina par summu, kuru kompetentā iestāde nosaka, ņemot vērā pārkāpuma smagumu.

49. pants

Ārkārtas apstākļi un acīmredzamas kļūdas

1. Šajā regulā paredzētos sodus nepiemēro ārkārtas apstākļos Regulas (ES) Nr. 1306/2013 2. panta 2. punkta nozīmē.

2. Ja konstatētas acīmredzamas kļūdas, kuras kompetentā iestāde ir atzinusi, jebkuru paziņojumu, pieprasījumu vai lūgumu, ko dalībvalsts saņēmusi saistībā ar šo regulu, var koriģēt jebkurā brīdī pēc tā saņemšanas.







VIII NODAĻA

PAZIŅOJUMI

50. pants

Paziņojamā informācija

1. Dalībvalstis Komisijai paziņo šādu informāciju:

a) normatīvie un administratīvie akti, kurus tās pieņēmušas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 120. panta 2. punkta a) apakšpunktu, šo regulu un Īstenošanas regulu (ES) 2018/274;

b) to kompetento iestāžu nosaukums un adrese, kuras atbild par oficiālo analīžu veikšanu, sertifikācijas procedūras administrēšanu un ar reģistriem un pavaddokumentiem saistītajām pārbaudēm;

c) to kompetento iestāžu nosaukums un adrese, kuras atbild par vīnogulāju stādīšanas atļauju piešķiršanu un kuras atbild par vīna dārzu reģistra kārtošanu un atjaunināšanu un ar ražošanas potenciālu saistītas atjauninātās informācijas iesniegšanu;

d) II pielikuma H iedaļas pirmās daļas 1) un 2) punktā minētās robežvērtības;

e) pasākumi, kurus tās veikušas, lai īstenotu VII nodaļas noteikumus (tikai ja šo pasākumu paziņošanai ir nozīme dalībvalstu sadarbības kontekstā), un katras dalībvalsts norīkotās sazināšanās struktūras nosaukums un adrese;

f) nosacījumi, kurus tās piemēro attiecībā uz 10. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta iii) punktā un b) apakšpunktā minēto pavaddokumentu sagatavošanu;

g) vīna vīnogu šķirnes, uz kurām attiecas Regulas (ES) Nr. 1308/2013 81. panta un 120. panta 2. punkta b) apakšpunkta piemērošana.

2. Dalībvalstis Komisijai paziņo visas izmaiņas to kompetento iestāžu un sazināšanās struktūru nosaukumā un adresē, kas Komisijai paziņotas saskaņā ar 1. punktu.

3. Šā panta 1. punktā paredzēto paziņošanu veic saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 34. pantu.

51. pants

Paziņotās informācijas publiskošana

1. Pamatojoties uz trešo valstu kompetento iestāžu paziņojumiem, Komisija sagatavo un atjaunina sarakstus, kuros ir šāda informācija:

a) par VI-1 dokumentu izdošanu atbildīgo produkta izcelsmes valsts kompetento iestāžu nosaukums un adrese;

b) izcelsmes valsts norīkoto struktūru vai struktūrvienību nosaukums un adrese vai – ja izcelsmes valstī tādu nav – ārpus produkta izcelsmes valsts esoša laboratorija, kas jau ir pilnvarota VI-1 dokumentos aizpildīt analīzes protokola daļu;

c) to vīna ražotāju un pārstrādātāju nosaukums, adrese un oficiālais reģistrācijas numurs, kurus produkta izcelsmes valsts ir pilnvarojusi sagatavot VI-1 dokumentus;

d) tādas vienas sazināšanās struktūras nosaukums un adrese, kura katrā trešā valstī ir norīkota administratīvās palīdzības pieprasījumu pieņemšanai un pārsūtīšanai un savas valsts pārstāvēšanai saziņā ar Komisiju un dalībvalstīm.

2. Komisija publisko 50. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minēto kompetento iestāžu nosaukumu un adresi, 50. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto un ar ražošanas potenciālu saistīto informāciju, 50. panta 1. punkta e) apakšpunktā minētās sazināšanās struktūras nosaukumu un adresi, 50. panta 1. punkta g) apakšpunktā minētās vīna vīnogu šķirnes un šā panta 1. punktā minētos sarakstus.







IX NODAĻA

GROZĪJUMI, ATCELŠANA, PĀREJAS NOTEIKUMI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

52. pants

Grozījumi Regulā (EK) Nr. 555/2008

Regulu (EK) Nr. 555/2008 groza šādi:

1) svītro 1., 21., 22. un 23., 38.–54., 74., 83.–95.a un 98.–102. pantu;

2) svītro IX–XIII un XVI–XXI pielikumu.

53. pants

Grozījumi Regulā (EK) Nr. 606/2009

Regulu (EK) Nr. 606/2009 groza šādi:

1) svītro 12. un 13. pantu;

2) iekļauj šādu 14.a un 14.b pantu:

“14.a pants

Spirta minimālā procentuālā satura noteikšana blakusproduktiem

1. Ievērojot Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VIII pielikuma II daļas D iedaļas 1. punktu, dalībvalstis nosaka minimālo spirta procentuālo saturu, kādam jābūt no vīna atdalītajā blakusproduktā salīdzinājumā ar spirta procentuālo saturu saražotajā vīnā. Šo minimālo procentuālo saturu dalībvalstis drīkst koriģēt pēc objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem.

2. Ja atbilstošais procentuālais saturs, ko dalībvalstis noteikušas saskaņā ar 1. punktu, netiek sasniegts, attiecīgais operators piegādā paša saražotu vīnu tādā apjomā, kas ir pietiekams, lai minimālo procentuālo saturu sasniegtu.

3. Lai noteiktu spirta saturu blakusproduktos salīdzinājumā ar spirta saturu saražotajā vīnā, pieņem, ka standarta dabiskā spirta tilpumkoncentrācija dažādajās vīnkopības zonās ir šāda:

a) 8,0 % A zonā;

b) 8,5 % B zonā;

c) 9,0 % C I zonā;

d) 9,5 % C II zonā;

e) 10,0 % C III zonā.

14.b pants

Blakusproduktu realizēšana

1. Vīndarības procesa vai cita kompetentās iestādes uzraudzīta vīnogu pārstrādes procesa blakusproduktus ražotāji no šā procesa izņem, ievērojot nodošanas un reģistrācijas prasības, kas noteiktas attiecīgi Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2018/273 ( *1 ) 9. panta 1. punkta b) apakšpunktā un Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2018/274 ( *2 ) 14. panta 1. punkta b) apakšpunkta vii) punktā un 18. pantā.

2. Izņemšanu veic nekavējoties un ne vēlāk kā tā vīna gada beigās, kurā blakusprodukti tikuši iegūti; ievēro piemērojamos Savienības vides tiesību aktus.

3. Dalībvalstis drīkst nolemt, ka blakusprodukti no procesa nav jāizņem ražotājiem, kuri attiecīgajā vīna gadā savās telpās nav saražojuši vairāk par 50 hektolitriem vīna vai vīnogu misas.

4. Ražotāji var izvēlēties vīndarības vai citādas vīnogu pārstrādes blakusproduktu realizēšanas pienākumu izpildīt, daļu blakusproduktu vai tos visus nododot destilēšanai. Šādu blakusproduktu realizēšanas veidu apliecina dalībvalsts kompetentā iestāde.

5. Dalībvalstis, pamatodamās uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, var nolemt, ka to teritorijā vīndarības vai citādas vīnogu pārstrādes blakusproduktu pilnīga vai daļēja nodošana destilēšanai ir obligāta visiem vai dažiem ražotājiem.

54. pants

Grozījums Regulā (EK) Nr. 607/2009

Regulas (EK) Nr. 607/2009 63. pantu svītro.

55. pants

Atcelšana

Atceļ Regulu (EK) Nr. 436/2009 un Deleģēto regulu (ES) 2015/560.

56. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ ATBILSTĪBAS KRITĒRIJU, KAS MINĒTS REGULAS (ES) Nr. 1308/2013 64. PANTA 1. PUNKTA c) APAKŠPUNKTĀ, UN PAPILDU KRITĒRIJU, KAS MINĒTS ŠĪS REGULAS 4. PANTA 1. PUNKTĀ

A. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta c) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 1. punkta c) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:

1) no jauna apstādāmā platība ir paredzēta, lai ražotu vīnus ar konkrētu attiecīgā apgabala ACVN; vai –

2) ja no jauna apstādāmā platība nav paredzēta, lai ražotu vīnus ar konkrētu ACVN, – pieteikuma iesniedzējs uzņemas šādas saistības:

a) vīnogas, kas izaudzētas šādās no jauna apstādītās platībās, neizmantot un netirgot, lai ražotu vīnus ar ACVN, ja šīs platības atrodas teritorijās, kas ir atbilstīgas minētajam nolūkam;

b) neizart un atkārtoti neapstādīt attiecīgās platības ar mērķi padarīt atkārtoti apstādīto platību atbilstīgu tam, lai audzētu vīnogas vīniem ar konkrētu ACVN.

Pieteikuma iesniedzēji uzņemas 2) punktā minētās saistības uz ierobežotu laiku, ko nosaka dalībvalsts un kas nedrīkst būt vēlāks kā 2030. gada 31. decembris.

B. Šīs regulas 4. panta 1. punktā minētais papildu kritērijs

Papildu kritēriju, kas minēts šīs regulas 4. panta 1. punktā, uzskata par izpildītu, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:

1) no jauna apstādāmā platība paredzēta, lai ražotu vīnus ar konkrētu attiecīgā apgabala AĢIN; vai –

2) ja no jauna apstādāmā platība nav paredzēta, lai ražotu vīnus ar konkrētu AĢIN, – pieteikuma iesniedzējs uzņemas šādas saistības:

a) vīnogas, kas izaudzētas šādās no jauna apstādītās platībās, neizmantot un netirgot, lai ražotu vīnus ar AĢIN, ja šīs platības atrodas teritorijās, kas ir atbilstīgas minētajam nolūkam;

b) neizart un atkārtoti neapstādīt attiecīgās platības ar mērķi padarīt atkārtoti apstādīto platību atbilstīgu tam, lai audzētu vīnogas vīniem ar konkrētu AĢIN.

Pieteikuma iesniedzēji uzņemas 2) punktā minētās saistības uz ierobežotu laiku, ko nosaka dalībvalsts un kas nedrīkst būt vēlāks kā 2030. gada 31. decembris.









II PIELIKUMS

NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ PRIORITĀRIEM KRITĒRIJIEM, KURI UZSKAITĪTI REGULAS (ES) Nr. 1308/2013 64. PANTA 2. PUNKTA a)–h) APAKŠPUNKTĀ, UN PAPILDU KRITĒRIJIEM, KAS MINĒTI ŠĪS REGULAS 4. PANTA 3. PUNKTĀ

A. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta a) apakšpunktā

1. Uzskata, ka juridiskās personas neatkarīgi no to juridiskās formas atbilst šim kritērijam, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:

a) fiziska persona, kas vīnogulāju stādījumus ierīko pirmo reizi un kas veic uzņēmējdarbību kā šīs saimniecības vadītājs (“jauns lauksaimnieks”), īsteno faktisku un ilgstošu juridiskās personas kontroli tādu lēmumu ziņā, kuri attiecas uz saimniecības pārvaldīšanu, ieņēmumiem un finansiālo risku. Ja vairākas fiziskas personas, tostarp viena vai vairākas personas, kas nav gados jauni lauksaimnieki, piedalās juridiskās personas kapitālā vai pārvaldībā, gados jaunais lauksaimnieks spēj īstenot šādu faktisku un ilgtermiņa kontroli vai nu viens pats, vai arī kopā ar citām personām, vai

b) ja juridisko personu vienpersoniski vai kopīgi ar citām personām kontrolē cita juridiskā persona, a) apakšpunktā minētos nosacījumus piemēro ikvienai fiziskajai personai, kas kontrolē šo citu juridisko personu.

Nosacījumus, kas paredzēti a) un b) apakšpunktā, piemēro mutatis mutandis attiecībā uz fizisko personu grupu neatkarīgi no tiesiskā statusa, kas šādai grupai un tās locekļiem piešķirts ar valsts tiesību aktiem.

2. Dalībvalstis var pieņemt lēmumu iekļaut papildu nosacījumu, ka prasītājs ir fiziska persona, kuras vecums pieteikuma iesniegšanas gadā nepārsniedz 40 gadus (“gados jaunais ražotājs”).

Juridiskās personas, kas minētas 1) punktā, tiek uzskatītas par atbilstīgām papildu nosacījumam, kas minēts šā punkta pirmajā daļā, ja tās fiziskās personas vecums, kas minēta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, pieteikuma iesniegšanas gadā nepārsniedz 40 gadus.

Nosacījumus, kas paredzēti šā punkta otrajā daļā, piemēro mutatis mutandis attiecībā uz fizisko personu grupu, kas minēta 1. punkta otrajā daļā.

3. Dalībvalstis var prasīt, lai pieteikuma iesniedzēji apņemas piecu gadu laikposmā neizīrēt vai nepārdot no jauna apstādīto platību(-as) citai fiziskai vai juridiskai personai.

Ja pieteikuma iesniedzējs ir juridiska persona vai fizisku personu grupa, dalībvalstis var arī prasīt, lai pieteikuma iesniedzējs piecu gadu laikā nenodotu faktisku un ilgstošu lauku saimniecības kontroli tādu lēmumu ziņā, kas attiecas uz saimniecības pārvaldīšanu, ieņēmumiem un finansiālo risku, citai personai (personām), izņemot ja minētā persona (personas) izpilda 1. un 2. punkta nosacījumus, kas tika piemēroti atļauju piešķiršanas laikā.

B. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta b) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta b) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:

1) pieteikuma iesniedzējs apņemas, ka no jauna apstādāmajā platībā vai visā lauku saimniecībā vismaz piecus līdz septiņus gadus ievēros bioloģiskās ražošanas noteikumus, kas izklāstīti Padomes Regulā (EK) Nr. 834/2007 ( 6 ) un attiecīgos gadījumos Komisijas Regulā (EK) Nr. 889/2008 ( 7 ). Šāda laikposma beigu termiņš nedrīkst būt vēlāks par 2030. gada 31. decembri.

Dalībvalstis var uzskatīt, ka kritērijs ir izpildīts, ja pieteikuma iesniedzējs pieteikuma iesniegšanas brīdī jau ir vīnkopis un pirmajā daļā minētos noteikumus par bioloģisko ražošanu vismaz piecus gadus pirms pieteikuma iesniegšanas ir faktiski piemērojis visai platībai, kas attiecīgajā saimniecībā apstādīta ar vīnogulājiem;

2) pieteikuma iesniedzējs apņemas ievērot kādu no turpmāk nosauktajām vadlīnijām vai sertifikācijas shēmām, kas pārsniedz attiecīgos obligātos standartus, kuri noteikti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 VI sadaļas I nodaļu, vismaz piecus līdz septiņus gadus ilgā laikposmā, kas jebkurā gadījumā nedrīkst būt vēlāks par 2030. gada 31. decembri:

a) kultūraugiem vai konkrētai nozarei specifiskas integrētās augu aizsardzības pamatnostādnes, kas ir piemērotas vīnkopībai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/128/EK ( 8 ) 14. panta 5. punktu, ja šādas pamatnostādnes pastāv;

b) valsts sertifikācijas shēmas integrētai ražošanai, kas ir piemērotas vīnkopībai;

c) valsts vai reģionāla līmeņa vides sertifikācijas shēmas, kuras apliecina atbilstību vides tiesību aktiem saistībā ar augsnes un/vai ūdens kvalitāti, bioloģisko daudzveidību, ainavas saglabāšanu un klimata pārmaiņu seku mazināšanu un/vai pielāgošanos klimata pārmaiņām un kuras attiecas uz vīnkopību.

Sertifikācijas shēmas, kas minētas b) un c) apakšpunktā, apliecina, ka lauksaimnieks savā saimniecībā ievēro praksi, kas atbilst valsts noteikumiem par integrētu ražošanu vai c) apakšpunktā minētajiem mērķiem. Šo sertificēšanu veic sertifikācijas struktūras, kas ir akreditētas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 765/2008 ( 9 ) II nodaļu un atbilst attiecīgajiem saskaņotajiem standartiem “Atbilstības novērtēšana – Prasības struktūrām, kas veic produktu, procesu un pakalpojumu sertifikāciju” vai “Atbilstības novērtēšana – Prasības struktūrām, kas nodrošina pārvaldības sistēmu auditu un sertifikāciju”.

Dalībvalstis var uzskatīt, ka kritērijs ir izpildīts, ja pieteikuma iesniedzējs pieteikuma iesniegšanas brīdī jau ir vīnkopis un pirmajā daļā minētās vadlīnijas vai sertifikācijas shēmas vismaz piecus gadus pirms pieteikuma iesniegšanas ir faktiski piemērojis visai platībai, kas attiecīgajā saimniecībā apstādīta ar vīnogulājiem;

3) ja dalībvalstu lauku attīstības programmā(-ās) ietilpst īpašs “agrovides un klimata” darbības veids(-i), kas noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1305/2013 ( 10 ) 28. pantā, kuru var piemērot platībām, kas apstādītas ar vīnogulājiem saistībā ar konkrētu platību, kura norādīta pieteikumā, un ar nosacījumu, ka ir pieejams pietiekams finansējums, pieteikuma iesniedzējs ir atbilstīgs un uzņemas piemērot šāda veida darbības no jauna apstādāmajai platībai un izpildīt saistības, kas ietvertas attiecīgajā lauku attīstības programmā(-as) attiecībā uz šo īpašo “agrovides un klimata” darbības veidu;

4) šajā pieteikumā norādītais īpašais zemes gabals atrodas uz nogāzēm, kur izveidotas terases.

Dalībvalstis var arī prasīt, lai ražotāji apņemas, ka vismaz piecus līdz septiņus gadus neizars un atkārtoti neapstādīs platības, kas šiem nosacījumiem neatbilst. Šāda laikposma beigu termiņš nedrīkst būt vēlāks par 2030. gada 31. decembri.

C. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta c) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta c) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja ir izpildīts ikviens no šādiem nosacījumiem:

1) konkrētais zemes gabals, kas norādīts pieteikumā, ir nonācis pieteikuma iesniedzēja rīcībā pēc apmaiņas ar citu zemes gabalu, kas apstādīts ar vīnogulājiem saistībā ar zemes apvienošanas projektu;

2) zemes gabals, kas norādīts pieteikumā, nav apstādīts ar vīnogulājiem vai ir apstādīts ar vīnogulājiem tā, ka aizņem mazāku laukumu nekā platība, kas zudusi šāda zemes konsolidācijas projekta īstenošanas rezultātā;

3) kopējā platība, par kuru ir pieprasīta atļauja, nepārsniedz starpību, ja tāda ir, starp platību, kas apstādīta ar vīnogulājiem iepriekš piederošajā zemes gabalā, un to, kas norādīta pieteikumā.

D. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta d) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta d) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja konkrētais zemes gabals, kas norādīts pieteikumā, atrodas kādā no šādu veidu apgabaliem:

1) sausuma skarti apgabali, kuros gada nokrišņu daudzuma un gada potenciālās evapotranspirācijas attiecība ir mazāka par 0,5;

2) apgabali, kuros augu sakņošanās dziļums ir seklāks par 30 cm;

3) apgabali, kuros ir nelabvēlīga augsnes struktūra un akmeņainība saskaņā ar definīciju un robežvērtībām, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 1305/2013 III pielikumā;

4) apgabali uz stāvām nogāzēm, kuru slīpums ir vismaz 15 %;

5) apgabali, kas atrodas kalnu apvidos, kuru augstums virs jūras līmeņa ir vismaz 500 m, izņemot plakankalnes;

6) apgabali, kuri atrodas tālākajos Eiropas Savienības reģionos, kas minēti Līguma par Eiropas Savienības darbību 349. pantā, un nelielajās Egejas jūras salās, kas definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 229/2013 ( 11 ), vai mazās salās, kurās kopējā zemes platība nepārsniedz 250 km2 un kurām raksturīgi strukturāli vai sociāli ekonomiski ierobežojumi.

Dalībvalstis var arī prasīt, lai ražotāji apņemas, ka vismaz piecus līdz septiņus gadus neizars un atkārtoti neapstādīs platības, kurās nav dabas radīti vai citi specifiski ierobežojumi. Šāda laikposma beigu termiņš nedrīkst būt vēlāks par 2030. gada 31. decembri.

Dalībvalstis vēlākais līdz 2018. gadam var pieņemt lēmumu izslēgt vienu vai vairākus pirmajā daļā minētos apgabalus no atbilstības šim prioritārajam kritērijam, ja tām nav iespējams faktiski novērtēt šādu atbilstību.

E. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta e) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta e) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja attiecīgā projekta ekonomiskā ilgtspēja ir noteikta, pamatojoties uz vienu vai vairākām šādām lauksaimniecības ieguldījumu projektu standarta finanšu analīzes metodēm:

1) neto pašreizējā vērtība (NPV);

2) iekšējā peļņas norma (IRR);

3) ieguvumu un izmaksu attiecība (BCR);

4) atmaksāšanās laiks (PP);

5) papildu neto ieguvums (INB).

Metodi piemēro tādā veidā, kas ir pielāgots pieteikuma iesniedzēja veidam.

Dalībvalstis var arī pieprasīt pieteikuma iesniedzējam jauno vīnogulāju stādījumu ierīkot saskaņā ar pieteikumā norādītajiem tehniskajiem parametriem.

F. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta f) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta f) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja konkurētspējas pieaugšanas potenciāls ir noteikts, pamatojoties uz kādu no šiem apsvērumiem:

1) platības, kuras pašreizējam vīnkopim apstādāmas no jauna, var dot apjomradītus ietaupījumus, jo ievērojami samazinās vienības izmaksas, kas specifiskas no jauna iestādītajai platībai salīdzinājumā ar vidējo rādītāju jau esošajos lauku saimniecības vīna dārzos vai vidējo situāciju reģionā;

2) platības, kuras pašreizējam vīnkopim apstādāmas no jauna, var radīt labāku pielāgojumu tirgus pieprasījumam par produkciju panākto cenu pieauguma dēļ vai produkcijas noieta palielinājuma dēļ salīdzinājumā ar jau esošajiem lauku saimniecības vīna dārziem vai vidējo situāciju reģionā;

3) platības, kas nozares jaunienācējam apstādāmas no jauna, ir tādas, kurās var izmantot lauksaimnieciskās ražošanas modeli, kas ir ienesīgāks nekā vidējais rādītājs reģionā.

Dalībvalstis var sīkāk detalizēt 1), 2) un 3) punktā uzskaitītos apsvērumus.

Dalībvalstis var arī pieprasīt pieteikuma iesniedzējam jauno vīnogulāju stādījumu ierīkot saskaņā ar pieteikumā norādītajiem tehniskajiem parametriem.

G. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta g) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta g) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja apstādāmais zemes gabals(-i) atrodas noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, kur ražo produktu ar jau esošu ACVN vai AĢIN, ja audzējamās vīnogas ir paredzētas vīniem ar ACVN vai AĢIN un ir ievērots viens no šādiem nosacījumiem:

1) apstādāmajā zemesgabalā ir labākas augsnes un klimatiskās īpašības salīdzinājumā ar vidējo rādītāju citos zemesgabalos, kuros ir vīna dārzi, kas atbilst ģeogrāfiskās izcelsmes norādes specifikācijām tajā pašā reģionā;

2) stādāmā vīnogulāja šķirne vai attiecīgais klons ir labāk pielāgots apstādāmā zemes gabala specifiskajām augsnes un klimatiskajām īpašībām salīdzinājumā ar zemes gabaliem, kuros ir vīna dārzi, kas atbilst ģeogrāfiskās izcelsmes norādes specifikācijām, kam ir līdzīgas augsnes un klimatiskās īpašības un kas atrodas tajā pašā reģionā, bet kas ierīkoti ar citu šķirņu vīnogulājiem vai citiem tās pašas šķirnes kloniem;

3) stādāmā vīnogulāja šķirne vai attiecīgais klons palīdz uzlabot vīnogulāju šķirņu vai pastāvošo šķirņu vai klonu daudzveidību vienā un tajā pašā ģeogrāfiskajā apgabala, kurā ražo produktu ar ACVN vai AĢIN;

4) izmantojamā vīnogulāju audzēšanas sistēma vai ierīkojamā vīna dārza struktūra no jauna apstādāmajā platībā ir tāda, ka var dot labākas kvalitātes vīnogas salīdzinājumā ar audzēšanas sistēmām un/vai struktūrām, kuru izmantošana ir dominējoša vienā un tajā pašā ģeogrāfiskajā apgabalā, kurā ražo produktu ar ACVN vai AĢIN.

Dalībvalstis var sīkāk detalizēt 1)–4) punktā uzskaitītos nosacījumus.

Dalībvalstis var arī pieprasīt pieteikuma iesniedzējam jauno vīnogulāju stādījumu ierīkot saskaņā ar pieteikumā norādītajiem tehniskajiem parametriem.

Dalībvalstis šo prioritāro kritēriju var piemērot attiecībā uz pieteikumiem par jaunu stādījumu platībā, kas ir iezīmēta tehniskajā dokumentācijā, kura pievienota aizsardzības pieteikumam par cilmes vietas nosaukuma vai ģeogrāfiskās izcelsmes norādes aizsardzību, uz kuru attiecas pašreizēja iepriekšējā valsts procedūra vai kura ir Komisijas pārbaudes periodā. Tādā gadījumā 1)–4) punktā izklāstītos nosacījumus piemēro mutatis mutandis.

H. Kritērijs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā

Kritēriju, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. panta 2. punkta h) apakšpunktā, uzskata par izpildītu, ja pieteikuma iesniedzēja saimniecības lielums pieteikuma iesniegšanas brīdī atbilst robežlielumiem, kas jānosaka dalībvalstīm valsts vai reģionālā līmenī, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem. Šos robežlielumus nosaka šādus:

1) mazajām saimniecībām – ne mazāk kā 0,5 hektāri;

2) vidēji lielajām saimniecībām – ne vairāk kā 50 hektāru.

Dalībvalstis var arī prasīt atbilstību vienam vai vairākiem šādiem nosacījumiem:

1) pēc jaunās stādīšanas pieteikuma iesniedzēja saimniecība kļūs lielāka;

2) pieteikuma iesniedzējam pieteikuma iesniegšanas brīdī jau ir ar vīnogulājiem apstādīta platība, kas negūst labumu no izņēmumiem, kuri paredzēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 62. panta 4. punktā.

I. Šīs regulas 4. panta 3. punktā minētie papildu kritēriji

I. “Ražotāja iepriekšējā rīcība”

Papildu kritēriju, kas minēts šīs regulas 4. panta 3. punktā, uzskata par izpildītu, ja pieteikuma iesniedzējam nav vīnogulāju, kas iestādīti bez atļaujas, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1308/2013 71. pantā, vai bez stādīšanas tiesībām, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 85.a un 85.b pantā.

Dalībvalstis var arī prasīt atbilstību vienam vai vairākiem šādiem nosacījumiem:

1) neviena atļauja, kas pieteikuma iesniedzējam iepriekš piešķirta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 64. pantu, nav beigusies sakarā ar neizmantošanu;

2) pieteikuma iesniedzējs ir izpildījis visas saistības, kas minētas I pielikuma A un B iedaļā, šā pielikuma A, B un D–G iedaļā un šīs iedaļas II punktā;

3) pieteikuma iesniedzējam nav platības, kas apstādītas ar vīnogulājiem, kuri vismaz astoņus gadus vairs netiek izmantoti ražas iegūšanai.

II. “Bezpeļņas organizācijas ar sociālu mērķi, kuras saņēmušas zemi, kas bijusi konfiscēta saistībā ar terora aktiem un citiem noziegumu veidiem”

Papildu kritēriju, kas minēts šīs regulas 4. panta 3. punktā, uzskata par izpildītu, ja pieteikuma iesniedzējs ir juridiska persona neatkarīgi no juridiskās formas un ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

1) pieteikuma iesniedzējs ir bezpeļņas organizācija, kuras darbībai ir vienīgi sociāls mērķis;

2) pieteikuma iesniedzējs izmanto konfiscēto zemi tikai sociāliem mērķiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/42/ES ( 12 ) 10. pantu.

Dalībvalstis var arī prasīt, lai pieteikuma iesniedzēji, kas atbilst šim kritērijam, apņemtos dalībvalsts nosakāmā laikposmā neiznomāt vai nepārdot no jauna apstādīto platību citai fiziskai vai juridiskai personai. Šāda laikposma beigu termiņš nedrīkst būt vēlāks par 2030. gada 31. decembri.









III PIELIKUMS

INFORMĀCIJAS MINIMUMS, KAS IEKĻAUJAMS UN ATJAUNINĀMS VĪNA DĀRZU REĢISTRĀ, UN AR ŠO INFORMĀCIJU SAISTĪTĀS SPECIFIKĀCIJAS, KĀ MINĒTS 7. PANTĀ

1. VĪNKOPJA DOKUMENTĀCIJA

1.1. Identifikācija un atrašanās vieta

1. Vīnkopja identifikācija (savietojama ar vienoto sistēmu katra Regulas (ES) Nr. 1306/2013 68. panta 1. punkta f) apakšpunktā minētā atbalsta saņēmēja identitātes reģistrēšanai un ar reģistriem vai informāciju, kas ir dalībvalsts rīcībā).

2. Visu to vīna dārzu nogabalu saraksts un atrašanās vieta, kas nav uzskatāmi par tādiem, kuros ietilpst tikai pamestas vīnkopības platības (identifikācija savietojama ar lauksaimniecībā izmantojamo zemes gabalu identifikācijas sistēmu, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1306/2013 68. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 70. panta 1. punktā).

1.2. Vīna dārza nogabalā ar vīnogulājiem apstādītās platības īpašības

Vīnkopja dokumentācijā šo informāciju, kas saistīta ar katru vīna dārza nogabalu, uzrāda atsevišķi. Ja to pieļauj vīna dārzu nogabalu viendabīgums, var iesniegt informāciju arī par vairāku blakus esošo zemes gabalu kopumu vai blakus esošā zemes gabala daļu(-ām), ja vien tiek nodrošināta katra atsevišķā zemes gabala identifikācija.

1. Vīna dārza nogabala identifikācija: Vīna dārza nogabalu identifikācijas sistēmu iz