02006X1227(01) — LV — 27.12.2006 — 000.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm





Labota ar:









▼B

▼C1

Noteikumi Nr. 17 Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas (ANO/EEK) – Vienotie noteikumi par transportlīdzekļu apstiprināšanu saistībā ar sēdekļiem, to stiprinājumiem un pagalvjiem

4. redakcija

Iekļauts viss spēkā esošais teksts līdz:

Sērijas 07 grozījumi – spēkā stāšanās datums: 1998. gada 6. augusts

1. papildinājums grozījumu sērijai 07 – spēkā stāšanas datums: 1999. gada 17. novembris

2. papildinājums grozījumu sērijai 07 – spēkā stāšanās datums: 2000. gada 13. janvāris

Sērijas 06 grozījumu 1. labojums saskaņā ar depozitāra paziņojumu C.N.655.1999.TREATIES-1, kas datēts ar 1999. gada 19. jūliju

Sērijas 07 grozījumu 1. labojums saskaņā ar depozitāra paziņojumu C.N.425.2000.TREATIES-1, kas datēts ar 2000. gada 27. jūniju

Sērijas 07 grozījumu 1. labojums saskaņā ar depozitāra paziņojumu C.N.814.2001.TREATIES-1, kas datēts ar 2001. gada 23. augustu

Noteikumu 4. redakcijas 1. labojums saskaņā ar depozitāra paziņojumu C.N.165.2004. TREATIES-1, kas datēts ar 2004. gada 4. martu

Noteikumu 4. redakcijas 2. labojums saskaņā ar depozitāra paziņojumu C.N.1035.2004. TREATIES-1, kas datēts ar 2004. gada 4. oktobri

1. DARBĪBAS JOMA

Šie noteikumi attiecas uz M1 un N kategorijas transportlīdzekļu sēdekļu, to stiprinājumu un pagalvju stiprību, kā arī uz M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļu sēdekļu, to stiprinājumu un pagalvju stiprību, kas nav minēta Noteikumu Nr. 80 sērijas 01 grozījumos. ( 1 ) ( 2 )

Noteikumi attiecas arī uz sēdekļu atzveltnes pakaļējās daļas konstrukciju (2) un ierīcēm, kas paredzētas braucēju aizsardzībai pret apdraudējumu, ko M1 kategorijas transportlīdzekļos rada bagāžas pārvietošanās frontāla trieciena rezultātā.

Noteikumi neattiecas uz salokāmiem, uz sāniem vai atpakaļ vērstiem sēdekļiem un uz pagalvjiem, kas pierīkoti šādiem sēdekļiem.

2. DEFINĪCIJAS

Šajos noteikumos:

2.1. “transportlīdzekļa apstiprināšana” nozīmē transportlīdzekļa tipa apstiprināšanu attiecībā uz sēdekļu un to stiprinājumu stiprību, sēdekļu atzveltnes pakaļējās daļas konstrukciju un pagalvju raksturojumu;

2.2. “transportlīdzekļa tips” nozīmē mehānisko transportlīdzekļu kategoriju, kam ir kopējas šādas būtiskas pazīmes:

2.2.1. sēdekļu uzbūve, apveids, izmēri, materiāli un masa, kaut arī sēdekļiem var būt atšķirīgs pārvalks vai krāsa; apstiprinātā tipa sēdekļa masas atšķirības, kas nav lielākas par 5 procentiem, netiek uzskatītas par nozīmīgām;

2.2.2. sēdekļu atzveltņu, sēdekļu un to daļu regulēšanas, pārvietošanas un fiksēšanas sistēmu veids un izmēri;

2.2.3. sēdekļu stiprinājumu veids un izmēri;

2.2.4. pagalvju izmēri, to karkass, materiāli un polsterējums, kaut arī tiem var būt atšķirīga krāsa un virsmas materiāls;

2.2.5. pagalvja piestiprināšanas pierīču veids un izmēri, transportlīdzekļa daļas raksturojums, pie kura tiek piestiprināts pagalvis, ja tas ir atsevišķi piestiprināms;

2.3. “sēdeklis” nozīmē konstrukciju, kura var arī būt iestrādāta transportlīdzekļa konstrukcijā un ir apdarināta un kurā var iesēsties viens pieaudzis cilvēks. Šis termins attiecas uz atsevišķu sēdekli vai vienai personai paredzētu daļu no sola;

2.4. “sols” nozīmē apdarinātu konstrukciju, kas domāta sēdēšanai vairāk nekā vienam pieaugušam cilvēkam;

2.5. “stiprinājums” ir sistēma, ar ko samontēto sēdekļa mezglu piestiprina transportlīdzekļa konstrukcijai, ar to saprotot arī stiprinājumā ietvertās transportlīdzekļa daļas;

2.6. “regulēšanas sistēma” ir ierīce, ar ko sēdekli vai tā daļas var noregulēt tādā stāvoklī, kas ir piemērots sēdētāja ķermeņa uzbūvei. Šāda ierīce īpaši var nodrošināt:

2.6.1. pārvietošanu garenvirzienā;

2.6.2. pārvietošanu vertikāli;

2.6.3. leņķisku pārvietošanu;

2.7. “pārvietošanas sistēma” ir ierīce, ar kuru sēdekli vai vienu no tā daļām var pārvietot un/vai pagriezt, nenostādot to kādā fiksētā vidējā stāvoklī, lai transportlīdzekļa izmantotāji ērti varētu piekļūt telpai aiz attiecīgā sēdekļa;

2.8. “fiksēšanas sistēma” ir ierīce, kas nodrošina sēdekļa un tā daļu noturēšanu lietošanas stāvoklī;

2.9. “salokāms sēdeklis” ir papildu sēdeklis, ko paredzēts izmantot dažreiz un kas parasti atrodas salocītā stāvoklī;

2.10. “šķērsplakne” ir vertikāla plakne, kas ir perpendikulāra transportlīdzekļa vidējai garenvirziena plaknei;

2.11. “garenvirziena plakne” ir plakne, kas ir paralēla transportlīdzekļa vidējai garenvirziena plaknei;

2.12. “pagalvis” ir ierīce, kuras mērķis ir ierobežot pieauguša braucēja galvas atpakaļvirziena kustību attiecībā pret rumpi, lai samazinātu kakla skriemeļu traumēšanas iespēju satiksmes negadījumā;

2.12.1. “integrēts pagalvis” ir pagalvis, ko veido sēdekļa atzveltnes augšējā daļa. Šī definīcija ietver arī pagalvjus, kas atbilst tālāk 2.12.2. vai 2.12.3. apakšpunktā minētajai definīcijai, ja tos var noņemt no sēdekļa vai transportlīdzekļa, izmantojot instrumentus vai daļēji vai pilnīgi noņemot sēdekļa pārvalku;

2.12.2. “noņemams pagalvis” ir pagalvis, kas sastāv no komponenta, kas ir atdalāms no sēdekļa un ko ir paredzēts sēdeklim pievienot, lai tas droši turētos pie sēdekļa atzveltnes konstrukcijas;

2.12.3. “atsevišķs pagalvis” ir pagalvis, kas sastāv no komponenta, kas ir atsevišķs no sēdekļa un kas ir paredzēts uzlikšanai un/vai tā drošai noturēšanai pie transportlīdzekļa konstrukcijas;

2.13. “R punkts” ir sēdvietas atskaites punkts, kā norādīts šo noteikumu 3. pielikumā;

2.14. “atskaites līnija” ir līnija uz manekena, kas parādīta šo noteikumu 3. pielikuma 1. papildinājuma 1. attēlā;

2.15. “nodalīšanas sistēma” nozīmē detaļas vai ierīces, kas papildus sēdekļu atzveltnēm ir paredzētas braucēju aizsardzībai pret bagāžas pārvietošanos; to it īpaši var nodrošināt tīkls vai stiepļu siets, kas atrodas virs sēdekļu atzveltņu augstuma, kad tie ir vertikālā vai salocītā stāvoklī. Pagalvji, kas ierīkoti kā transportlīdzekļa standarta aprīkojums un kam pievienotas šādas detaļas vai ierīces, ir uzskatāmi par piederīgiem pie nodalīšanas sistēmas. Tomēr ar pagalvi aprīkots sēdeklis pats par sevi nav uzskatāms par nodalīšanas sistēmu.

3. APSTIPRINĀŠANAS PIETEIKUMS

3.1. Pieteikumu transportlīdzekļa tipa apstiprināšanai iesniedz transportlīdzekļa ražotājs vai tā attiecīgi pilnvarots pārstāvis.

3.2. Pieteikumam ir jāpievieno tālāk minētie dokumenti trīs eksemplāros un tālāk minētās ziņas:

3.2.1. transportlīdzekļa tipa sīks apraksts attiecībā uz sēdekļu konstrukciju, to stiprinājumu, kā arī regulēšanas, pārvietošanas un fiksēšanas sistēmām;

3.2.1.1. nodalīšanas sistēmas sīks apraksts un/vai rasējumi, ja tāda sistēma ir;

3.2.2. piemērota mēroga un pietiekami detalizēti rasējumi, kuros ir parādīti sēdekļi, sēdekļu stiprinājums pie transportlīdzekļa un sēdekļu regulēšanas, pārvietošanas un fiksēšanas sistēmas.

3.2.3. Ja sēdeklis ir aprīkots ar noņemamu pagalvi:

3.2.3.1. pagalvja sīks apraksts, īpaši raksturojot polsterējuma materiāla vai materiālu īpašības;

3.2.3.2. sīks apraksts, kas parāda pagalvja atrašanās vietu, atbalsta veidu un pierīces pagalvja piemontēšanai pie sēdekļa.

3.2.4. Ja pagalvis ir atsevišķs:

3.2.4.1. pagalvja sīks apraksts, īpaši raksturojot polsterējuma materiāla vai materiālu īpašības;

3.2.4.2. sīks apraksts, kas parāda pagalvja atrašanās vietu un pierīces pagalvja pierīkošanai pie transportlīdzekļa konstrukcijas.

3.3. Tehniskajam dienestam, kas atbild par apstiprināšanas pārbaudēm, ir jāsaņem:

3.3.1. transportlīdzeklis, kas pārstāv apstiprināmo transportlīdzekļa tipu, vai transportlīdzekļa detaļas, ko tehniskais dienests uzskata par vajadzīgām apstiprināšanas pārbaužu veikšanai;

3.3.2. sēdekļu papildu komplekts, kas atbilst transportlīdzeklī ievietotajiem, kopā ar to stiprinājumiem;

3.3.3. ja transportlīdzekļa sēdeklis ir aprīkots vai aprīkojams ar pagalvjiem, tad papildus 3.3.1. un 3.3.2. apakšpunktā minētajām prasībām ir jāiesniedz:

3.3.3.1. ja pagalvji ir noņemami: sēdekļu papildu komplekts, kur sēdekļi aprīkoti ar tādiem pagalvjiem, kas atbilst transportlīdzeklī ievietotajiem, kopā ar to stiprinājumiem;

3.3.3.2. ja pagalvji ir atsevišķi: sēdekļu papildu komplekts, kas atbilst transportlīdzeklī ievietotajiem, kopā ar to stiprinājumiem, atbilstošo pagalvju papildu komplekts un transportlīdzekļa konstrukcijas daļa, pie kuras ir pierīkots pagalvis, vai visa konstrukcija.

4. APSTIPRINĀŠANA

4.1. Ja transportlīdzeklis, kas nodots apstiprināšanai, kā nosaka šie noteikumi, atbilst attiecīgajām prasībām (sēdekļi ir aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem), tiek izsniegts transportlīdzekļa apstiprinājums.

4.2. Katram apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam piešķir apstiprinājuma numuru. Numura pirmie divi cipari (kas patlaban ir 07 un atbilst grozījumu sērijas numuram) norāda grozījumu sēriju, kas ietver visjaunākos svarīgos tehniskos grozījumus šajos noteikumos, kas ir spēkā apstiprinājuma izsniegšanas laikā. Viena un tā pati Līgumslēdzēja puse nevar izsniegt to pašu numuru vai nu tam pašam transportlīdzekļa tipam, kas aprīkots ar cita veida sēdekļiem vai pagalvjiem, kas transportlīdzeklī ir citādi nostiprināti (tas attiecas uz sēdekļiem gan ar pagalvjiem, gan bez tiem), vai citam transportlīdzekļa tipam.

4.3. Paziņojums par transportlīdzekļa tipa apstiprināšanu, apstiprinājuma pagarināšanu vai atteikumu atbilstoši šiem noteikumiem tiek nosūtīts Nolīguma Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, ar veidlapu, kuras paraugs ir parādīts šo noteikumu 1. pielikumā.

4.4. Uz katra transportlīdzekļa, kā norādīts apstiprināšanas paraugā, labi redzamā un viegli pieejamā vietā jābūt piestiprinātai, kā parādīts apstiprināšanas paraugā, sakarā ar šiem noteikumiem apstiprinātam transportlīdzekļa tipam atbilstošai starptautiskai zīmei, kas sastāv no:

4.4.1. burta “E”, kas apvilkts ar apli, un tās valsts pazīšanas numura, kas izdevusi apstiprinājumu; ( 3 )

4.4.2. šo noteikumu numura, kam seko burts “R”, svītra un apstiprinājuma numurs, kas novietots pa labi no iepriekš 4.4.1. apakšpunktā minētā apļa;

4.4.3. tomēr, ja transportlīdzeklī ir ierīkoti vairāki ar pagalvjiem aprīkoti vai aprīkojami sēdekļi, kas ir apstiprināti kā atbilstoši tālāk 5.1. un 5.2. punktā minētajām prasībām, aiz šo noteikumu numura ir jābūt burtiem “RA”. Veidlapā, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam, norāda, kurš sēdeklis (sēdekļi) transportlīdzeklī ir aprīkots(-i) vai kuru(-us) ir iespējams aprīkot ar pagalvi. Marķējumā arī jānorāda, ka citi transportlīdzeklī esošie sēdekļi, kas nav aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem, ir apstiprināti un atbilst šo noteikumu tālāk 5.1. punktā minētajām prasībām.

4.5. Ja transportlīdzeklis atbilst tipam, kas apstiprināts sakarā ar vieniem vai vairākiem citiem noteikumiem, kas pievienoti šim nolīgumam, valstī, kura ir izsniegusi apstiprinājumu sakarā ar šiem noteikumiem, 4.4.1. apakšpunktā norādītais simbols nav jāatkārto; tādā gadījumā šo noteikumu numurs un apstiprinājuma numurs, kā arī visu noteikumu papildu simboli, kuru sakarā apstiprinājums ir izsniegts tajā valstī, kura to ir izsniegusi uz šo noteikumu pamata, ir jānovieto vertikālos stabiņos pa labi no simbola, kas norādīts 4.4.1. apakšpunktā.

4.6. Apstiprinājuma zīmei jābūt skaidri salasāmai un nenodzēšamai.

4.7. Apstiprinājuma zīmei jāatrodas tuvu pie ražotāja uzliktās agregāta datu plāksnes vai uz tās.

4.8. Apstiprinājuma zīmju izkārtojuma paraugi ir doti šo noteikumu 2. pielikumā.

5. PRASĪBAS

5.1. Vispārējās prasības attiecībā uz M1 kategorijas transportlīdzekļu sēdekļiem ( 4 )

5.1.1. Ikvienā ierīkotā regulēšanas vai pārvietošanas sistēmā ir jāietver fiksēšanas sistēma, kurai jādarbojas automātiski. Roku balstiem vai citām ērtībām radītu ierīču fiksēšanas sistēmas nav vajadzīgas, ja vien šo ierīču klātbūtne nerada papildu risku braucējiem transportlīdzeklī iegūt traumu sadursmes gadījumā.

5.1.2. Atbrīvošanas ierīces, kas minēta 2.7. punktā, svirai jāatrodas sēdekļa ārējā malā tuvu pie durvīm. Tai jābūt viegli pieejamai arī tam braucējam, kas sēž tieši aiz minētā sēdekļa.

5.1.3. Sēdekļu pakaļējām daļām, kas atrodas 1. zonā, kā norādīts 6.8.1.1. apakšpunktā, jāiztur enerģijas izkliedes pārbaude atbilstoši šo noteikumu 6. pielikumā norādītajām prasībām.

5.1.3.1. Šī prasība ir uzskatāma par izpildītu, ja saskaņā ar 6. pielikumā noteiktajām procedūrām veiktajās pārbaudēs izmantotais galvas veidola palēninājums nepārtraukti nepārsniedz 80 g vairāk nekā 3 milisekundes. Turklāt pārbaudes laikā nedrīkst rasties vai pēc tam palikt bīstama asa mala.

5.1.3.2. Prasības, kas ietvertas 5.1.3. apakšpunktā, neattiecas uz sēdekļiem pašā pakaļgalā un sēdekļiem, kuru atzveltnes ir ar mugurām kopā.

5.1.4. Uz sēdekļu pakaļējās daļas virsmas nedrīkst būt bīstami negludumi vai asas malas, kas varētu palielināt iespējamību, ka braucēji var gūt smagas traumas. Šī prasība ir uzskatāma par izpildītu, ja sēdekļu pakaļējās daļas virsma, to pārbaudot 6.1. punktā aprakstītajos apstākļos, izliecas rādiusā, kas nav mazāks par:

2,5 mm 1. zonā,

5,0 mm 2. zonā,

3,2 mm 3. zonā.

Zonas ir definētas 6.8.1. apakšpunktā.

5.1.4.1. Šī prasība neattiecas uz:

5.1.4.1.1. sēdekļu pakaļējām daļām dažādās zonās, ja izvirzījumi nepārsniedz 3,2 mm augstumu virs apkārtējās virsmas, turklāt malām jābūt neasām, ja vien izvirzījuma augstums nepārsniedz pusi no tā platuma;

5.1.4.1.2. sēdekļiem pašā pakaļgalā un sēdekļiem, kuru atzveltnes ir ar mugurām kopā;

5.1.4.1.3. sēdekļu pakaļējām daļām, kas atrodas zemāk par horizontālo plakni, kura šķērso zemāko R punktu katrā sēdekļu rindā. (Ja sēdekļu rindas ir dažādā augstumā, sākot no pakaļgala, plakne ir jāpagriež uz augšu vai uz leju, lai tā, ejot caur R punktu, veidotu vertikālu pakāpienu attiecībā uz tuvāko priekšējo sēdekļu rindu);

5.1.4.1.4. tādām daļām kā “elastīgs stiepļu siets”.

5.1.4.2. 2. zonā, kas aprakstīta 6.8.1.2. apakšpunktā, virsmu izliekuma rādiusi var būt mazāki par 5 mm, taču ne mazāki par 2,5 mm, ja virsmas ir izturējušas enerģijas izkliedes pārbaudi, kas aprakstīta šo noteikumu 6. pielikumā. Turklāt šīm virsmām jābūt polsterētām, lai novērstu galvas tiešu kontaktu ar sēdekļa karkasa konstrukciju.

5.1.4.3. Ja iepriekš aprakstītajās zonās atrodas kādas daļas, kas ir pārklātas ar mīkstāku materiālu nekā materiāls ar cietību 50 pēc Šora A (skleroskopijas) cietības skalas, iepriekš minētās prasības, izņemot tās, kas saistītas ar enerģijas izkliedes pārbaudi saskaņā ar 6. pielikumā ietvertajām prasībām, attiecas tikai uz neelastīgajām daļām.

5.1.5. Pēc 6.2. un 6.3. punktā aprakstītajām pārbaudēm nedrīkst parādīties bojājums sēdekļa karkasā vai sēdekļa stiprinājumā, regulēšanas un pārvietošanas sistēmās vai to fiksēšanas ierīcēs. Paliekošās deformācijas, tostarp pārrāvumus, var pieļaut, ja tie nepalielina risku iegūt traumas sadursmes gadījumā un ja noteiktās slodzes ir izturētas.

5.1.6. Veicot 6.3. punktā un 9. pielikuma 2.1. punktā aprakstītās pārbaudes, nedrīkst notikt fiksēšanas sistēmu atbrīvošanās.

5.1.7. Pārvietošanas sistēmām, kas paredzētas tam, lai atļautu vai atvieglotu braucēju uzņemšanu, pēc pārbaudēm ir jābūt darba kārtībā; tām jābūt vismaz vienu reizi atslēdzamām un jānodrošina sēdekļa vai sēdekļa daļu pārvietošana, kam šīs sistēmas ir paredzētas.

Jebkurām citām pārvietošanas sistēmām, kā arī regulēšanas sistēmām un to fiksēšanas sistēmām pēc pārbaudes nav obligāti jābūt darba kārtībā.

Ja sēdekļi ir aprīkoti ar pagalvjiem, sēdekļa atzveltnes stiprība un tā fiksēšanas ierīču stiprība tiek uzskatīta par atbilstošu 6.2. punkta prasībām, ja pēc pārbaudēm, kas aprakstītas 6.4.3.6. apakšpunktā, nav salūzis sēdeklis vai tā atzveltne; pretējā gadījumā ir jāpierāda, ka sēdeklis spēj izturēt 6.2. punktā izklāstītās pārbaudes.

Ja sēdeklī (solā) ne visām sēdvietām ir paredzēti pagalvji, ir jāveic 6.2. punktā aprakstītā pārbaude.

5.2. Vispārīgi norādījumi par N1, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļu sēdekļiem un M2 un M3 transportlīdzekļu sēdekļiem, kas nav ietverti Noteikumos Nr. 80

5.2.1. Sēdekļiem un soliem ir jābūt stingri pierīkotiem pie transportlīdzekļa.

5.2.2. Pārbīdāmiem sēdekļiem un soliem ir jābūt automātiski fiksējamiem visos paredzētajos stāvokļos.

5.2.3. Regulējamām sēdekļu atzveltnēm jābūt fiksējamām visos paredzētajos stāvokļos.

5.2.4. Visiem sēdekļiem, ko var sagāzt uz priekšu vai kam var nolocīt lejā atzveltni, normālā stāvoklī automātiski jāfiksējas.

5.3. Pagalvju uzlikšana

5.3.1. Visos M1 kategorijas transportlīdzekļos pagalvim jābūt uzliktam uz katra izņemama priekšējā sēdekļa. Šo noteikumu ietvaros var apstiprināt arī sēdekļus, kas aprīkoti ar pagalvjiem, kuri paredzēti citu sēdvietu aprīkošanai un citām transportlīdzekļu kategorijām.

5.3.2. Visos M2 kategorijas transportlīdzekļos pagalvim jābūt uzliktam uz katra izņemama priekšējā sēdekļa, ja transportlīdzekļa masa nepārsniedz 3 500 kg, kā arī N1 kategorijas transportlīdzekļos; pagalvjiem šādos transportlīdzekļos jāatbilst prasībām, kas ietvertas Noteikumos Nr. 25, kuros ieviesti 03 sērijas grozījumi.

5.4. Īpašas prasības attiecībā uz sēdekļiem, kas aprīkoti vai ir aprīkojami ar pagalvjiem

5.4.1. Pagalvja atrašanās transportlīdzeklī nedrīkst radīt papildu briesmas transportlīdzeklī braucošajiem. It īpaši tie nedrīkst nevienā lietošanas stāvoklī radīt bīstamu negludumu vai asu malu, kas braucējiem var palielināt nopietnas traumas risku.

5.4.2. Pagalvju priekšējās un pakaļējās virsmas daļām, kas atrodas 1. zonā, ir jāiztur enerģijas absorbcijas pārbaude, kas aprakstīta tālāk 6.8.1.1.3. apakšpunktā.

5.4.2.1. Šī prasība ir uzskatāma par izpildītu, ja pārbaudēs, kas veiktas, ievērojot 6. pielikumā aprakstīto procedūru, galvas veidola palēninājums nepārtraukti nepārsniedz 80 g vairāk nekā 3 milisekundes. Turklāt pārbaudes laikā nedrīkst rasties vai pēc tam palikt bīstami asa mala.

5.4.3. Pagalvju priekšējām un pakaļējās virsmas daļām, kas atrodas 2. zonā, kas definēta tālāk 6.8.1.2.2. apakšpunktā, ir jābūt tā polsterētām, lai novērstu jebkādu tiešu galvas kontaktu ar konstrukcijas komponentiem, un tām jāatbilst iepriekš 5.1.4. apakšpunktā minētajām prasībām, kuras attiecas uz sēdekļu pakaļējām daļām 2. zonā.

5.4.4. Iepriekš 5.4.2. un 5.4.3. apakšpunktā minētās prasības neattiecas uz pagalvju pakaļējās virsmas daļām, ja pagalvjus ir paredzēts pierīkot sēdekļiem, aiz kuriem nav ierīkots sēdeklis.

5.4.5. Pagalvis ir jānostiprina pie sēdekļa vai pie transportlīdzekļa konstrukcijas tādā veidā, lai nekādas neelastīgas vai bīstamas daļas neizvirzītos no pagalvja polsterējuma vai no pierīces, kas to savieno ar sēdekļa atzveltni, kad pārbaudes laikā galvas veidols rada spiedienu.

5.4.6. Ja sēdeklis ir aprīkots ar pagalvi, pēc vienošanās ar tehnisko dienestu 5.1.3. apakšpunkta prasības var uzskatīt par izpildītām, ja ar pagalvi aprīkotais sēdeklis atbilst iepriekš 5.4.2. apakšpunktā minētajiem nosacījumiem.

5.5. Pagalvju augstums

5.5.1. Pagalvju augstumu mēra tā, kā aprakstīts tālāk 6.5. punktā.

5.5.2. Ja pagalvja augstums nav regulējams, tā augstumam jābūt ne mazāk kā 800 mm uz priekšējiem sēdekļiem un 750 mm uz citiem sēdekļiem.

5.5.3. Ja pagalvja augstums ir regulējams:

5.5.3.1. augstumam jābūt vismaz 800 mm uz priekšējiem sēdekļiem un 750 mm uz citiem sēdekļiem; šis mērījums jāizdara stāvoklī starp augstāko un zemāko noregulējumu, ko vien regulēšana pieļauj;

5.5.3.2. nav pieļaujams tāds “lietošanas stāvoklis”, kad pagalvja augstums ir mazāks par 750 mm;

5.5.3.3. ja sēdeklis nav priekšējais, sēdekļa pagalvis var būt tāds, ka to var pārvietot tādā stāvoklī, lai balsta augstums būtu mazāks par 750 mm, ja vien braucējs šādu stāvokli nepārprotami atzīst par pagalvim neizmantojamu;

5.5.3.4. priekšējo sēdekļu pagalvji var būt tādi, ka tos automātiski var pārvietot, kad sēdeklis nav aizņemts, stāvoklī, kad balsta augstums ir mazāks par 750 mm, ja vien tie automātiski atgriežas lietošanas stāvoklī, kad sēdeklis ir aizņemts.

5.5.4. Iepriekš 5.5.2. un 5.5.3.1. apakšpunktā minētie izmēri var būt mazāki par 800 mm priekšējiem sēdekļiem un 750 mm citiem sēdekļiem, lai paliktu pietiekami liela atstarpe starp pagalvi un transportlīdzekļa jumta iekšējo virsmu, logiem vai citu transportlīdzekļa konstrukcijas daļu; tomēr šī atstarpe nedrīkst pārsniegt 25 mm. Ja sēdeklis ir aprīkots ar pārvietošanas un/vai regulēšanas sistēmu, šis noteikums attiecas uz visiem sēdekļa stāvokļiem. Turklāt, ievērojot iepriekš minēto 5.5.3.2. apakšpunktu, nav pieļaujams tāds “lietošanas stāvoklis”, kad pagalvju augstums ir mazāks par 700 mm.

5.5.5. Atsaucoties uz prasībām par pagalvju augstumu, kas minētas iepriekš 5.5.2. un 5.5.3.1. apakšpunktā, jebkuram sēdeklim vai sēdvietai, kam paredzēts atrasties aizmugures vidū, pagalvja augstumam jābūt ne mazākam par 700 mm.

5.6. Ja sēdekli var aprīkot ar pagalvi, ir jāpārbauda atbilstība 5.1.3. un 5.4.2. apakšpunktā minētajām prasībām.

5.6.1. Ja pagalvja augstums ir regulējams, ierīces tās daļas augstumam, pret kuru atbalstās galva, mērot, kā aprakstīts tālāk 6.5. punktā, ir jābūt vismaz 100 mm.

5.7. Atstarpe starp sēdekļa atzveltni un pagalvi nedrīkst būt lielāka par 60 mm, ja ierīces augstums nav regulējams. Ja pagalvja augstums ir regulējams, viszemākajā stāvoklī tam ir jāatrodas ne vairāk kā 25 mm attālumā no atzveltnes augšējās malas. Ja sēdekļiem vai soliem ir regulējams augstums un atsevišķi pagalvji, šīs prasības izpilde ir jāpārbauda visos sēdekļa vai sola stāvokļos.

5.8. Ja pagalvji ir integrēti ar sēdekļa atzveltni, ir jāņem vērā konkrēta zona:

virs plaknes, kas perpendikulāra atskaites līnijai, 540 mm attālumā no R punkta;

starp divām vertikāli novietotām garenvirziena plaknēm, kuras atrodas 85 mm attālumā no atskaites līnijas abām pusēm. Šajā zonā viena vai vairākas atstarpes, kurām neatkarīgi no to konfigurācijas attālums “a” ir lielāks par 60 mm, mērot, kā aprakstīts tālāk 6.7. punktā, ir pieļaujamas, ja pēc papildu pārbaudes, kas veikta atbilstoši tālāk minētajam 6.4.3.3.2. apakšpunktam, joprojām ir ievērota atbilstība tālāk minētā 5.11. punkta prasībām.

5.9. Ja pagalvju augstums ir regulējams, viena vai vairākas atstarpes, kurām neatkarīgi no to konfigurācijas attālums “a” ir lielāks par 60 mm, mērot, kā aprakstīts tālāk 6.7. punktā, ir pieļaujamas attiecībā uz ierīci, kas kalpo par pagalvi, ja pēc papildu pārbaudes, kas veikta atbilstoši tālāk minētajam 6.4.3.3.2. apakšpunktam, joprojām ir ievērota atbilstība tālāk minētā 5.11. punkta prasībām.

5.10. Pagalvja platumam jābūt tādam, lai nodrošinātu pietiekamu atbalstu sēdeklī normāli sēdoša cilvēka galvai. Saskaņā ar tālāk 6.6. punktā aprakstīto procedūru pagalvim jāaizņem platība, kas nav mazāka par 85 mm, mērot uz katru pusi no pagalvim paredzētā sēdekļa vertikālās vidusplaknes.

5.11. Pagalvim un tā stiprinājumam jābūt tādam, lai galvas maksimālā atpakaļ vērstā pārvietošanās X, ko pieļauj pagalvis, mērot atbilstoši tālāk 6.4.3. apakšpunktā aprakstītajai statistiskajai procedūrai, būtu mazāka par 102 mm.

5.12. Pagalvim un tā stiprinājumam jābūt pietiekami stipram, lai bez salūšanas izturētu slodzi, kas raksturota tālāk 6.4.3.6. apakšpunktā. Ja pagalvis ir integrēts ar sēdekļa atzveltni, šā apakšpunkta normas attiecas uz sēdekļa atzveltnes konstrukcijas daļu virs plaknes, kas perpendikulāra atskaites līnijai un atrodas 540 mm attālumā no R punkta.

5.13. Ja pagalvis ir regulējams, nedrīkst pieļaut iespēju to pacelt virs maksimālā ekspluatācijas augstuma, izņemot gadījumu, kad to tīši dara lietotājs un šī darbība nav nepieciešama pagalvja regulēšanai.

5.14. Sēdekļa atzveltnes un tā fiksēšanas ierīču stiprība ir uzskatāma par atbilstošu tālāk minētā 6.2. punkta prasībām, ja pēc pārbaudes saskaņā 6.4.3.6. apakšpunktā aprakstīto sēdeklī vai tā atzveltnē nav radušies lūzumi; pretējā gadījumā ir jāpierāda, ka sēdeklis var izturēt tālāk 6.2. punktā izklāstītās pārbaudes prasības.

5.15. Īpašās prasības attiecībā uz braucēju aizsardzību pret bagāžas pārvietošanos

5.15.1. Sēdekļu atzveltnes

Sēdekļu atzveltnēm un/vai pagalvjiem, kas novietoti tā, ka tie veido priekšēju barjeru bagāžas nodalījumam, kad visi sēdekļi ir vietā un normālā lietošanas stāvoklī, kā norādīts ražotāja instrukcijā, ir jābūt pietiekami izturīgiem, lai frontāla trieciena gadījumā pasargātu braucējus no pārvietojušās bagāžas. Šī prasība tiek uzskatīta par izpildītu, ja pārbaudes laikā vai pēc pārbaudes, kas aprakstīta 9. pielikumā, sēdekļu atzveltnes paliek iepriekšējā stāvoklī un fiksēšanas mehānismi paliek savā vietā. Tomēr sēdekļu atzveltņu un to stiprinājumu deformēšanās pārbaudes laikā ir pieļaujama, ja priekšējā kontūra, ko veido pārbaudīto atzveltņu un/vai pagalvju daļas, kuru materiāla cietība pārsniedz 50 pēc Šora A cietības skalas, neizvirzās uz priekšu attiecībā uz šķērsvirziena vertikālo plakni, kas iet caur:

a) punktu 150 mm attālumā uz priekšu aiz R punkta uz konkrētā sēdekļa attiecībā uz pagalvja daļām;

b) punktu 100 mm attālumā uz priekšu aiz R punkta uz konkrētā sēdekļa attiecībā uz sēdekļa atzveltnes daļām;

pārbaudes bloku atsitiena fāzes tiek izslēgtas.

Ja pagalvji ir integrēti ar sēdekli, robežu starp pagalvi un sēdekļa atzveltni nosaka plakne, kas perpendikulāra atskaites līnijai 540 mm attālumā no R punkta.

Visi mērījumi jāizdara attiecīgā sēdekļa vai sēdvietas garenvirziena vidusplaknē, ja sēdvieta veido bagāžas nodalījuma priekšējo robežu.

9. pielikumā aprakstītās pārbaudes laikā pārbaudes blokiem jāpaliek aiz konkrētā sēdekļa atzveltnes (atzveltnēm).

5.15.2. Nodalīšanas sistēmas

Ievērojot transportlīdzekļa ražotāja lūgumu, 9. pielikumā aprakstīto pārbaudi var izdarīt, neizņemot nodalīšanas sistēmas no transportlīdzekļa, ja šīs sistēmas ir ierīkotas kā konkrētā tipa transportlīdzekļa standarta aprīkojums.

Nodalīšanas sistēmas, ko veido stiepļu tīkls virs sēdekļu atzveltnēm normālā lietošanas stāvoklī, ir jāpārbauda tā, kā aprakstīts 9. pielikuma 2.2. punktā.

Šī prasība ir uzskatāma par izpildītu, ja pārbaudes laikā nodalīšanas sistēmas paliek iepriekšējā stāvoklī. Tomēr nodalīšanas sistēmu deformēšanās ir pieļaujama, ja nodalījuma priekšējā kontūra (nodalījumā ietverot pārbaudītā sēdekļa (sēdekļu) atzveltnes (atzveltņu) un/vai pagalvja (balstu) daļas, kuru cietība ir lielāka par 50 pēc Šora A cietības skalas), nepārvietojas uz priekšu no šķērsvirziena vertikālās plaknes, kas iet caur:

a) punktu 150 mm attālumā uz priekšu aiz R punkta uz konkrētā sēdekļa attiecībā uz pagalvja daļām;

b) punktu 100 mm attālumā uz priekšu aiz R punkta uz konkrētā sēdekļa attiecībā uz sēdekļa atzveltnes daļām un nodalīšanas sistēmas daļu, kas nav pagalvis.

Ja pagalvis ir integrēts ar sēdekli, pagalvja un sēdekļa pakaļējā robeža ir tā, kas aprakstīta 5.15.1. apakšpunktā.

Visi mērījumi jāizdara attiecīgā sēdekļa vai sēdvietas garenvirziena vidusplaknē attiecībā uz katru sēdvietu, ja sēdvieta veido bagāžas nodalījuma priekšējo robežu.

Pēc pārbaudes nedrīkst parādīties asas vai negludas malas, kas var palielināt risku braucējiem iegūt traumu vai var palielināt iespējamās traumas smagumu.

5.15.3. Iepriekš 5.13.1. un 5.13.2 . apakšpunktā minētās prasības neattiecas uz bagāžas atbalsta sistēmām, kas trieciena gadījumā ieslēdzas automātiski. Ražotājam ir jādemonstrē un tehniskajam dienestam jāredz, ka šādu sistēmu radītā aizsardzība ir līdzvērtīga aizsardzības sistēmai, kas aprakstīta 5.15.1. un 5.15.2. apakšpunktā.

6. TESTI

6.1. Vispārējie norādījumi, kas attiecas uz visiem testiem

6.1.1. Sēdekļa atzveltnei, ja tā ir regulējama, jābūt fiksētai tādā stāvoklī, ka atzveltne ir sasvērta atpakaļ pēc iespējas tuvāk 25o leņķim attiecībā pret manekena rumpja vertikālo atskaites līniju, kā aprakstīts 3. pielikumā, ja vien ražotājs nav devis citādus norādījumus.

6.1.2. Ja sēdeklis, tā fiksēšanas mehānisms un uzstādījums ir identisks vai simetrisks citam sēdeklim šajā transportlīdzeklī, tehniskais dienests var pārbaudīt tikai vienu no šādiem sēdekļiem.

6.1.3. Ja sēdekļiem ir regulējami pagalvji, pārbaudes laikā pagalvjiem jāatrodas visnelabvēlīgākajā (parasti visaugstākajā) stāvoklī, kādu var iestatīt ar regulēšanas sistēmu.

6.2. Sēdekļa atzveltnes un to regulēšanas sistēmu stiprības pārbaude

6.2.1. Spēks, kas rada 53 dekaņūtonmetru (daNm) lielu impulsu attiecībā pret R punktu, tiek pielikts gareniski un atpakaļvirzienā attiecībā pret sēdekļa atzveltnes konstrukcijas augšējo daļu, izmantojot komponentu, kas simulē manekena muguru, kā parādīts šo noteikumu 3. pielikumā. Ja ir jāpārbauda sols, kur daļa no atbalsta karkasa vai viss karkass (arī pagalvju karkass) vairākām sēdvietām ir kopējs, visas šīs sēdvietas pārbauda vienlaikus.

6.3. Sēdekļa stiprinājuma stiprības un regulēšanas, fiksēšanas un pārvietošanas sistēmu pārbaude

6.3.1. Ne mazāks kā 20 g garenvirziena horizontāls palēninājums tiek pielikts 30 milisekundes visam transportlīdzekļa korpusam virzienā uz priekšu, ievērojot 7. pielikuma 1. punktā aprakstītās prasības. Ievērojot ražotāja lūgumu, alternatīvi var pielikt pārbaudes impulsu, kas aprakstīts 9. pielikuma papildinājumā.

6.3.2. Atpakaļvirzienā tiek pielikts garenvirziena palēninājums, ievērojot 6.3.1. apakšpunktā minētās prasības.

6.3.3. Iepriekš 6.3.1. un 6.3.2. apakšpunktā minēto prasību izpilde ir jāpārbauda visos sēdekļa stāvokļos. Ja sēdekļi ir aprīkoti ar regulējamiem pagalvjiem, pārbaude jāaizdara tad, kad pagalvji atrodas visnelabvēlīgākajā (parasti visaugstākajā) stāvoklī, kādu var iestatīt ar regulēšanas sistēmu. Pārbaudes laikā sēdekļi jānovieto tā, lai nekādi ārēji faktori netraucētu fiksēšanas sistēmu atslēgšanos.

Šie nosacījumi ir jāuzskata par izpildītiem, ja sēdekli pārbauda pēc noregulēšanas kādā no tālāk minētajiem stāvokļiem:

garenvirziena noregulējums ir fiksēts par vienu ierobu vai 10 mm atpakaļ no maksimāli uz priekšpusi noregulēta normāla braukšanas stāvokļa vai ražotāja norādīta lietošanas stāvokļa (sēdekļiem ar atsevišķu vertikālu regulēšanu spilvens ir jānovieto visaugstākajā stāvoklī);

garenvirziena noregulējums ir fiksēts par vienu ierobu vai 10 mm uz priekšu no maksimāli uz pakaļpusi noregulēta normāla braukšanas stāvokļa vai ražotāja norādīta lietošanas stāvokļa (sēdekļiem ar atsevišķu vertikālu regulēšanu spilvens ir jānovieto viszemākajā stāvoklī) un, ja nepieciešams, ievērojot tālāk 6.3.4. apakšpunktā minētās prasības.

6.3.4. Ja fiksēšanas sistēmas ir iekārtotas tā, ka sēdekļa stāvoklī, kas atšķiras no iepriekš 6.3.3. apakšpunktā aprakstītajiem stāvokļiem, spēku sadalījums uz fiksēšanas ierīcēm un sēdekļa stiprinājumiem būtu mazāk labvēlīgs nekā jebkurā 6.3.3. apakšpunktā aprakstītajā konfigurācijā, pārbaudes ir jāizdara šajā visnelabvēlīgākajā sēdvietas stāvoklī.

6.3.5. Iepriekš 6.3.1. apakšpunktā minētie pārbaudes nosacījumi ir jāuzskata par izpildītiem, ja, ievērojot ražotāja lūgumu, šīs pārbaudes aizstāj ar visa braukšanas kārtībā esoša transportlīdzekļa sadursmes pārbaudi, kad sadursme notiek ar neelastīgu barjeru, kā aprakstīts šo noteikumu 7. pielikuma 2. punktā. Tādā gadījumā sēdeklis ir jānoregulē stiprinājuma sistēmā radušos spriegumu sadales visnelabvēlīgākajā stāvoklī, kā noteikts iepriekš 6.1.1., 6.3.3. un 6.3.4. apakšpunktā.

6.4. Pagalvja darbības pārbaude

6.4.1. Ja pagalvis ir regulējams, to novieto visnelabvēlīgākajā (parasti visaugstākajā) stāvoklī, kādu var iestatīt ar regulēšanas sistēmu.

6.4.2. Ja ir jāpārbauda sols, kura atbalsta karkasa daļa vai viss karkass (arī pagalvju karkass) vairākām sēdvietām ir kopējs, visas šīs sēdvietas pārbauda vienlaikus.

6.4.3. Pārbaude

6.4.3.1. Visas līnijas, arī atskaites līnijas projekcijas, ir jāvelk attiecīgo sēdekļu vai sēdvietu vertikālajā vidusplaknē (sk. šo noteikumu 5. pielikumu).

6.4.3.2. Nobīdīto atskaites līniju nosaka, pieliekot manekena muguru simulējošai daļai, kā minēts šo noteikumu 3. pielikumā, sākotnējo spēku, kas rada 37,3 daNm atpakaļvirziena spēka momentu ap R punktu.

6.4.3.3. Izmantojot sfērisku galvas veidolu 165 mm diametrā, sākotnējo spēku, kas rada 37,3 daNm spēka momentu ap R punktu, pieliek taisnā leņķī attiecībā pret pārvietoto atskaites līniju 65 mm attālumā zem pagalvja augšmalas, turklāt atskaites līnijai ir jāpaliek nobīdītā stāvoklī, kā noteikts 6.4.3.2. apakšpunktā.

6.4.3.3.1. Ja spraugas traucē spēka pielikšanu, kā aprakstīts 6.4.3.3. apakšpunktā, 65 mm attālumā no pagalvja augšmalas, šo attālumu var samazināt, lai spēka ass ietu caur tā karkasa elementa centrālo līniju, kas atrodas vistuvāk spraugai.

6.4.3.3.2. Gadījumos, kas aprakstīti iepriekš 5.8. un 5.9. punktā, pārbaudi atkārto, ar 165 mm diametra lodi pieliekot katrai spraugai spēku:

kas iet caur spraugas vismazākā šķēluma smaguma centru un līdztekus šķērsvirziena plaknēm paralēli atskaites līnijai, kā arī

atkārtoti pieliekot 37,3 daNm spēka momentu ap R punktu.

6.4.3.4. Nosaka tangenti Y attiecībā uz lodveida galvas veidolu, kas paralēla nobīdītajai atskaites līnijai.

6.4.3.5. Izmēra attālumu X, kas minēts iepriekš 5.11. apakšpunktā, starp tangenti Y un nobīdīto atskaites līniju.

6.4.3.6. Lai pārbaudītu pagalvja darbības efektivitāti, 6.4.3.3. un 6.4.3.3.2 apakšpunktā norādīto sākotnējo slodzi palielina līdz 89 daN, ja vien jau agrāk nav radies sēdekļa vai tā atzveltnes lūzums.

6.5. Pagalvja augstuma noteikšana

6.5.1. Visas līnijas, arī atskaites līnijas projekcija, ir jāvelk attiecīgā sēdekļa vai sēdvietas vertikālajā vidusplaknē, un šīs plaknes un sēdekļa krustošanās līnija nosaka pagalvja un sēdekļa atzveltnes kontūru (sk. 1. attēlu šo noteikumu 4. pielikumā).

6.5.2. Manekenu, kas aprakstīts šo noteikumu 3. pielikumā, novieto normālā stāvoklī uz sēdekļa.

6.5.3. Manekena atskaites līnijas projekciju, kā parādīts šo noteikumu 3. pielikumā, uzzīmē uz attiecīgā sēdekļa plaknē, kas aprakstīta iepriekš 4.3.1. apakšpunktā.

Novelk pagalvja augšmalas tangenti S perpendikulāri atskaites līnijai.

6.5.4. Attālums “h” no R punkta līdz tangentei S ir augstums, kas jāņem vērā, lai izpildītu iepriekš 5.5. punktā aprakstītās prasības.

6.6. Pagalvja platuma noteikšana (sk. 2. attēlu šo noteikumu 4. pielikumā)

6.6.1. Plakne S1, kas perpendikulāra atskaites līnijai un atrodas 65 mm zem tangentes S, kas definēta iepriekš 6.5.3. apakšpunktā, nosaka pagalvja daļu, ko ierobežo ārējā kontūra C.

6.6.2. Pagalvja platums, kas jāņem vērā, lai izpildītu iepriekš 5.10. apakšpunktā aprakstītās prasības, ir attālums “L”, ko mēra plaknē S1 starp vertikālajām garenvirziena plaknēm P un P'.

6.6.3. Ja nepieciešams, pagalvja platumu var noteikt arī plaknē, kas perpendikulāra atskaites līnijai, 635 mm virs sēdekļa R punkta, un šo attālumu mēra pa atskaites līniju.

6.7. Pagalvja spraugu attāluma “a” noteikšana (sk. šo noteikumu 8. pielikumu)

6.7.1. Attālumu “a” nosaka katrai spraugai un arī attiecībā pret pagalvja frontālo daļu, izmantojot 165 mm diametra lodi.

6.7.2. Lodi novieto tā, lai tā saskartos ar spraugu tajā spraugas zonas punktā, kas ļauj lodi maksimāli iebīdīt spraugā, nepieliekot lodei slodzi.

6.7.3. Attālums starp diviem punktiem, kuros lode saskaras ar spraugas malām, ir attālums “a”, kas jāņem vērā, novērtējot iepriekš 5.8. un 5.9. punktā minēto nosacījumu izpildi.

6.8. Enerģijas izkliedes pārbaude uz sēdekļa atzveltnes un pagalvja

6.8.1. Ir jāpārbauda sēdekļu pakaļējās daļas virsmas, kas atrodas tālāk definētajās zonās, kas var saskarties ar 165 mm diametra lodi, kad sēdeklis ir uzstādīts transportlīdzeklī.

6.8.1.1. 1. zona

6.8.1.1.1. Ja sēdekļi ir atsevišķi un bez pagalvjiem, šī zona ietver sēdekļa atzveltnes pakaļējo daļu starp garenvirziena vertikālajām plaknēm 100 mm uz abām pusēm no sēdekļa centrālās līnijas garenvirziena vidusplaknes un virs plaknes, kas perpendikulāra atskaites līnijai, 100 mm zem sēdekļa atzveltnes augšmalas.

6.8.1.1.2. Ja ir jāpārbauda sols bez pagalvjiem, šī zona atrodas starp garenvirziena vertikālajām plaknēm, 100 mm attālumā uz abām pusēm no katras izņemamas sēdvietas garenvirziena vidusplaknes, kā to noteicis ražotājs, un virs plaknes, kas perpendikulāra atskaites līnijai, 100 mm zem sēdekļa atzveltnes augšmalas.

6.8.1.1.3. Ja ir jāpārbauda sēdekļi vai sols ar pagalvjiem, šī zona atrodas starp garenvirziena vertikālajām plaknēm, abās pusēs un 70 mm no attiecīgā sēdekļa vai sēdvietas garenvirziena vidusplaknes, un atrodas virs plaknes, kas perpendikulāra atskaites līnijai, 635 mm attālumā no R punkta. Pārbaudes nolūkā pagalvis, ja tas ir regulējams, ir jānovieto visnelabvēlīgākajā (parasti visaugstākajā) stāvoklī, kādu var iestatīt ar regulēšanas sistēmu.

6.8.1.2. 2. zona

6.8.1.2.1. Ja sēdekļiem vai soliem nav pagalvju vai to pagalvji ir noņemami vai atsevišķi pieliekami, 2. zona atrodas virs plaknes, kas perpendikulāra atskaites līnijai, ir 100 mm attālumā no sēdekļa vai sola atzveltnes augšmalas un nepieder pie 1. zonas daļām.

6.8.1.2.2. Ja sēdekļi vai soli ir integrēti ar pagalvjiem, 2. zona atrodas virs plaknes, kas perpendikulāra atskaites līnijai, ir 440 mm attālumā no attiecīgā sēdekļa vai sēdvietas R punkta, un nepieder pie 1. zonas daļām.

6.8.1.3. 3. zona

6.8.1.3.1. 3. zona ir definējama kā sēdekļa vai sola atzveltnes daļa, kas atrodas virs iepriekš 5.1.4.1.3. apakšpunktā aprakstītajām horizontālajām plaknēm, izņemot tās daļas, kas atrodas 1. vai 2. zonā.

6.9. Līdzvērtīgas pārbaudes metodes

Ja tiek izmantota pārbaudes metode, kas atšķiras no iepriekš 6.2., 6.3., 6.4. apakšpunktā un 6. pielikumā aprakstītajām, šīs metodes līdzvērtīgums ir jāpierāda.

7. RAŽOŠANAS ATBILSTĪBA

Ražošanas procedūrām ir jāatbilst tām, kas izklāstītas šā nolīguma 2. papildinājumā (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) un ietver tālāk minētās prasības:

7.1. Katram transportlīdzeklim, kas apstiprināts saskaņā ar šiem noteikumiem, ir jābūt ražotam atbilstoši tā apstiprinātajam tipam un jāatbilst iepriekš 5. punktā izklāstītajām prasībām. Tomēr, ja pagalvji atbilst iepriekš 2.12.2. un 2.12.3. apakšpunktā definētajiem, nekas nevar kavēt transportlīdzekļa tipa atbilstību apstiprinātajam tipam, pat ja to laiž tirgū ar sēdekļiem, kas nav aprīkoti ar pagalvjiem.

7.2. Kompetentā iestāde, kas ir izsniegusi tipa apstiprinājumu, var jebkurā brīdī pārbaudīt katra saražotā agregāta atbilstības kontroles metodes. Šī iestāde arī var uz nejaušas izvēles pamata veikt sērijveidā ražotu transportlīdzekļu pārbaudes attiecībā uz prasībām, kas izklāstītas iepriekš 5. punktā.

8. SANKCIJAS PAR RAŽOŠANAS NEATBILSTĪBU

8.1. Apstiprinājumu, kas izsniegts attiecībā uz transportlīdzekļa tipu atbilstoši šiem noteikumiem, var atsaukt, ja iepriekš 7.1. apakšpunktā minētās prasības netiek ievērotas vai ja transportlīdzekļi neiztur 7. punktā paredzētās pārbaudes.

8.2. Ja kāda Nolīguma Puse, kas piemēro šos noteikumus, atsauc tās agrāk izsniegto apstiprinājumu, tai ir bez kavēšanās jāinformē pārējās Puses, kas piemēro šos noteikumus, sniedzot paziņojumu ar veidlapu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam paraugam.

9. TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA PĀRVEIDOJUMI UN APSTIPRINĀJUMA PAGARINĀŠANA ATTIECĪBĀ UZ SĒDEKĻIEM, TO STIPRINĀJUMIEM UN/VAI PAGALVJIEM

9.1. Par katru transportlīdzekļa tipa pārveidojumu attiecībā uz sēdekļiem, to stiprinājumiem un/vai pagalvjiem ir jāziņo pārvaldei, kas ir apstiprinājusi transporta līdzekļa tipu. Pēc tam šī pārvalde var:

9.1.1. uzskatīt, ka ieviestie pārveidojumi, domājams, neradīs manāmi sliktu ietekmi un ka katrā gadījumā transportlīdzeklis joprojām atbilst prasībām, vai

9.1.2. uzskatīt, ka pārveidojumi ir pietiekami nesvarīgi, lai ar aprēķiniem pārbaudītu iepriekš 6.2., 6.3. un 6.4. punktā norādītos rezultātus, pamatojoties uz apstiprināšanas pārbaudēm, vai

9.1.3. par pārbaužu veikšanu atbildīgajam tehniskajam dienestam pieprasīt vēl vienu atskaiti.

9.2. Apstiprinājuma apliecinājums vai atteikums, kurā ir norādīti ieviestie pārveidojumi, ir jānosūta Pusēm, kuras piemēro šos noteikumus, ievērojot iepriekš 4.3. punktā noteikto procedūru.

9.3. Kompetentā iestāde, kas izsniedz apstiprinājuma pagarinājumu, piešķir pagarinājuma sērijas numuru un par to informē 1958. gada nolīguma pārējās Puses, kuras piemēro šos noteikumus, nosūtot paziņojumu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam veidlapas paraugam.

10. GALĪGA RAŽOŠANAS IZBEIGŠANA

10.1. Ja apstiprinājuma ieguvējs galīgi izbeidz ražot ierīci, kas apstiprināta atbilstoši šiem noteikumiem, tam par to jāinformē iestāde, kura izsniegusi apstiprinājumu. Pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas šī iestāde par to informē 1958. gada nolīguma pārējās Puses, kuras piemēro šos noteikumus, nosūtot paziņojumu, kas atbilst šo noteikumu 1. pielikumā dotajam veidlapas paraugam.

11. LIETOŠANAS INSTRUKCIJA

11.1. Ja sēdekļi ir aprīkoti ar regulējamiem pagalvjiem, ražotājam ir jānodrošina instrukcija par pagalvju izmantošanu, regulēšanu, fiksēšanu un, ja vajadzīgs, noņemšanu.

12. PAR APSTIPRINĀŠANAS PĀRBAUDĒM ATBILDĪGO TEHNISKO DIENESTU UN PĀRVALŽU NOSAUKUMI UN ADRESES

Puses, kas piemēro šos noteikumus, paziņo ANO Sekretariātam par pārbaudēm atbildīgo tehnisko dienestu un apstiprinājumu izsniedzējas pārvaldes nosaukumus un adreses, kam jānosūta veidlapas ar apstiprinājuma apliecinājumu, pagarinājumu vai noraidījumu, ja tas ir izsniegts citā valstī.

13. PĀREJAS NOTEIKUMI

13.1. Pēc sērijas 06 grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas neviena no Pusēm, kas piemēro šos noteikumus, nedrīkst atteikties izsniegt Eiropas Ekonomikas komisijas (ECE) apstiprinājumu, kā nosaka šie noteikumi, kas ietver sērijas 06 grozījumus.

13.2. No 1999. gada 1. oktobra Puses, kas piemēro šos noteikumus, izsniedz Eiropas Ekonomikas komisijas apstiprinājumu tikai tad, ja tiek izpildītas šo noteikumu prasības atbilstoši 06 sērijas grozījumiem.

13.3. No 2001. gada 1. oktobra Puses, kas piemēro šos noteikumus, var atteikties atzīt apstiprinājumu, kas nav izsniegts atbilstoši šo noteikumu sērijas 06 grozījumiem.

13.4. No sērijas 07 grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas neviena Puse, kas piemēro šos noteikumus, nedrīkst atteikties izsniegt Eiropas Ekonomikas komisijas apstiprinājumu atbilstoši šiem noteikumiem, kuros ieviesti sērijas 07 grozījumi.

13.5. Kad ir pagājuši 24 mēneši pēc sērijas 07 grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas, Puses, kas piemēro šos noteikumus, izsniedz Eiropas Ekonomikas komisijas apstiprinājumu tikai tad, ja apstiprināmā transportlīdzekļa tips atbilst Noteikumu prasībām, ievērojot sērijas 07 grozījumus.

13.6. Kad ir pagājuši 48 mēneši pēc sērijas 07 grozījumu oficiālās spēkā stāšanās dienas, saskaņā ar šiem noteikumiem patlaban spēkā esošie apstiprinājumi vairs nav spēkā, izņemot transportlīdzekļu tipu apstiprinājumus, kas atbilst šo noteikumu prasībām, ievērojot sērijas 07 grozījumus.









1. PIELIKUMS

PAZIŅOJUMS

(maksimālais formāts: A4 (210 × 297 mm))









2. PIELIKUMS

APSTIPRINĀJUMA ZĪMJU IZKĀRTOJUMS

A paraugs

(sk. šo noteikumu 4.4., 4.4.1., 4.4.2. un 4.4.3. apakšpunktu)

Transportlīdzeklis, kurā vismaz viens sēdeklis ir aprīkots vai aprīkojams ar pagalvi

Šeit parādītā apstiprinājuma zīme uz transportlīdzekļa rāda, ka attiecīgais transportlīdzekļa tips attiecībā uz sēdekļu stiprību, ja sēdekļi ir aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem, un attiecībā uz pagalvju raksturojumu ir apstiprināts Nīderlandē (E4) atbilstoši Noteikumiem Nr. 17 ar apstiprinājuma numuru 072439. Apstiprinājuma numura pirmie divi cipari norāda, ka apstiprināšanas brīdī Noteikumos jau ir bijuši iestrādāti sērijas 07 grozījumi. Minētā apstiprinājuma zīme arī parāda, ka transportlīdzekļa tips ir apstiprināts atbilstoši Noteikumiem Nr. 17 attiecībā uz transportlīdzekļa sēdekļu stiprību, ja tie nav aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem.

B paraugs

(sk. šo noteikumu 4.4., 4.4.1. un 4.4.2. apakšpunktu)

Transportlīdzeklis ar sēdekļiem, kas nav aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem

Šeit parādītā apstiprinājuma zīme uz transportlīdzekļa rāda, ka attiecīgā transportlīdzekļa tipa sēdekļi nav aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem un attiecībā uz sēdekļu un to stiprinājumu stiprību transportlīdzeklis ir apstiprināts Nīderlandē (E4) atbilstoši Noteikumiem Nr. 17 ar apstiprinājuma numuru 072439. Apstiprinājuma numura pirmie divi cipari norāda, ka apstiprināšanas brīdī Noteikumos jau ir bijuši iestrādāti 07 sērijas grozījumi.

C paraugs

(sk. šo noteikumu 4.5. punktu)

Transportlīdzeklis, kurā vismaz viens sēdeklis ir aprīkots vai aprīkojams ar pagalvi

Šeit parādītā apstiprinājuma zīme uz transportlīdzekļa rāda, ka attiecīgajam transportlīdzekļa tipam ir vismaz viens sēdeklis, kas aprīkots vai aprīkojams ar pagalvi, un ka transportlīdzeklis ir apstiprināts Nīderlandē (E4) atbilstoši Noteikumiem Nr. 17 un 33 ( 5 ) .

Apstiprinājuma zīmes cipari norāda, ka apstiprinājuma izsniegšanas dienā Noteikumos Nr. 17 ir bijuši iestrādāti sērijas 07 grozījumi, bet Noteikumi Nr. 33 ir joprojām bijuši sākotnējā redakcijā. Minētā apstiprinājuma zīme arī parāda, ka transportlīdzekļa tips ir apstiprināts atbilstoši Noteikumiem Nr. 17 attiecībā uz transportlīdzekļa sēdekļu stiprību, ja tie nav aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem.

D paraugs

(sk. šo noteikumu 4.5. punktu)

Transportlīdzeklis, kura sēdekļi nav aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem

Minētā apstiprinājuma zīme uz transportlīdzekļa rāda, ka transportlīdzekļa tipam ir sēdekļi, kas nav aprīkoti vai aprīkojami ar pagalvjiem, un ka tips ir apstiprināts Nīderlandē (E4) atbilstoši Noteikumiem Nr. 17 un 33 (1) . Apstiprinājuma zīmes cipari norāda, ka apstiprinājuma izsniegšanas dienā Noteikumos Nr. 17 ir bijuši iestrādāti sērijas 07 grozījumi, bet Noteikumi Nr. 33 joprojām ir bijuši sākotnējā redakcijā.









3. PIELIKUMS

PROCEDŪRA SĒDVIETU STĀVOKĻA “H” PUNKTA UN RUMPJA STĀVOKĻA FAKTISKĀ LEŅĶA NOTEIKŠANAI MEHĀNISKAJOS TRANSPORTLĪDZEKĻOS

1. MĒRĶIS

Šajā pielikumā aprakstītā procedūra tiek izmantota, lai noteiktu “H” punkta atrašanās vietu un rumpja stāvokļa faktisko leņķi vienā vai vairākās mehāniskā transportlīdzekļa sēdvietās un lai pārbaudītu iegūto datu atbilstību ražotāja nodrošinātajām konstrukcijas specifikācijām ( 6 ).

2. DEFINĪCIJAS

Šajā pielikumā:

2.1. “atskaites dati” ir viens vai vairāki no tālāk minētajiem sēdvietas raksturdatiem:

2.1.1. “H” punkts un “R” punkts, kā arī to savstarpējā attiecība;

2.1.2. rumpja stāvokļa faktiskais un projektētais leņķis, kā arī abu leņķu attiecība;

2.2. “trīsdimensiju “H” punkta mehānisms” (3-D H mehānisms) ir ierīce, ko izmanto “H” punkta un rumpja stāvokļa faktisko leņķu noteikšanai. Šī ierīce ir aprakstīta šā pielikuma 1. papildinājumā;

2.3. “H” punkts” ir rumpja un kājas augšstilba centrālā ass uz 3-D H mehānisma, kas ierīkots uz transportlīdzekļa sēdekļa atbilstoši tālāk minētajam 4. punktam. “H” punkts atrodas mehānisma centra līnijas vidū starp “H” punkta skata pogām 3-D H mehānisma abās pusēs. “H” punkts teorētiski atbilst “R” punktam (sk. pielaides tālāk 3.2.2. apakšpunktā). Pēc tam, kad “H” punkts ir noteikts, ievērojot 4. punktā aprakstīto procedūru, tiek uzskatīts, ka tas ir nemainīgs attiecībā pret sēdekļa spilvenu konstrukciju un ka sēdekļa regulēšanas laikā tas pārvietojas kopā ar sēdekli;

2.4. “R” punkts” jeb “sēdvietas atskaites punkts” ir ražotāja norādīts konstrukcijas punkts katrai sēdvietai, kas tiek noteikts attiecībā uz trīsdimensiju atskaites sistēmu;

2.5. “rumpja līnija” ir 3-D H mehānisma zondes centrālā līnija, kad zonde atrodas galējā pakaļējā stāvoklī;

2.6. “rumpja stāvokļa faktiskais leņķis” ir leņķis, ko mēra caur “H” punktu starp vertikālo līniju un rumpja līniju, izmantojot 3-D H mehānisma muguras leņķa kvadrantu. Rumpja stāvokļa faktiskais leņķis teorētiski atbilst rumpja stāvokļa projektētajam leņķim (sk. pielaides tālāk 3.2.2. apakšpunktā);

2.7. “rumpja stāvokļa projektētais leņķis” ir leņķis, ko mēra caur “R” punktu starp vertikālo līniju un rumpja līniju stāvoklī, kas atbilst projektētajam sēdekļa atzveltnes stāvoklim, kā to ir noteicis transportlīdzekļa ražotājs;

2.8. “braucēja centrālā plakne” (C/LO) ir vidusplakne 3-D H mehānismam, kad tas ir uzstādīts katrā paredzētajā sēdvietā; to parāda “H” punkta “Y” ass koordināta. Atsevišķu sēdekļu centrālā plakne sakrīt ar braucēja centrālo plakni. Attiecībā uz citiem sēdekļiem braucēja centrālo plakni norāda ražotājs;

2.9. “trīsdimensiju atskaites sistēma” ir šā pielikuma 2. papildinājumā aprakstītā sistēma;

2.10. “norādes zīmes” ir ražotāja norādīti transportlīdzekļa fiziski punkti (caurumi, virsmas, atzīmes vai robi);

2.11. “transportlīdzekļa mērīšanas stāvoklis” ir transportlīdzekļa stāvoklis, ko nosaka norādes zīmju koordinātas trīsdimensiju atskaites sistēmā.

3. PRASĪBAS

3.1. Datu sniegšana

Attiecībā uz katru sēdvietu, par kuru ir jāsniedz atskaites dati, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu prasībām, ir jāsniedz visi šeit minētie dati vai to attiecīga izlase tādā formā, kā norādītas šā pielikuma 3. papildinājumā:

3.1.1. “R” punkta koordinātas attiecībā pret trīsdimensiju atskaites sistēmu;

3.1.2. rumpja stāvokļa projektētais leņķis;

3.1.3. visi norādījumi par sēdekļa noregulēšanu (ja tas ir regulējams) mērīšanas stāvoklī, kā paskaidrots tālāk 4.3. punktā.

3.2. Iegūto datu un projekta specifikāciju sakarība

3.2.1. “H” punkta koordinātas un rumpja stāvokļa faktiskā leņķa lielums, kas iegūts atbilstoši tālāk 4. punktā izklāstītajai procedūrai, ir attiecīgi jāsalīdzina ar “R” punkta koordinātām un rumpja stāvokļa projektētā leņķa lielumu, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs.

3.2.2. “R” punkta un “H” punkta relatīvais stāvoklis un rumpja stāvokļa projektētā leņķa attiecība pret faktiskā leņķa lielumu ir uzskatāma konkrētai sēdvietai par apmierinošu, ja “H” punkts, kā nosaka tā koordinātas, atrodas kvadrātā, kura mala ir 50 mm un kura horizontālo un vertikālo malu diagonāles krustojas “R” punktā, un ja rumpja stāvokļa faktiskais leņķis ir 5 grādu robežās no projektētā leņķa lieluma.

3.2.3. Ja šie nosacījumi ir izpildīti, “R” punkts un rumpja stāvokļa projektētais leņķis tiek izmantots, lai pierādītu atbilstību šo noteikumu prasībām.

3.2.4. Ja “H” punkts vai rumpja stāvokļa faktiskais leņķis neatbilst iepriekš 3.2.2. apakšpunktā minētajām prasībām, “H” punkts un rumpja stāvokļa faktiskais leņķis ir jānosaka vēl divas reizes (pavisam trīs reizes). Ja divos gadījumos no trim rezultāti atbilst prasībām, iepriekš 3.2.3. apakšpunktā minētie nosacījumi ir ievēroti.

3.2.5. Ja vismaz divos gadījumos no trim, kas aprakstīti iepriekš 3.2.4. apakšpunktā, rezultāti neatbilst iepriekš 3.2.2. apakšpunktā minētajām prasībām vai ja rezultātus nav iespējams pārbaudīt tāpēc, ka transportlīdzekļa ražotājs nav sniedzis informāciju par “R” punkta novietojumu vai par rumpja stāvokļa projektēto leņķi, tiek izmantots triju mērīto punktu centrālais punkts vai triju mērīto leņķu vidējais lielums, kas ir uzskatāms par piemērojamu visos gadījumos, kad šajos noteikumos tiek minēts “R” punkts vai rumpja stāvokļa projektētais leņķis.

4. PROCEDŪRA “H” PUNKTA UN RUMPJA STĀVOKĻA FAKTISKĀ LEŅĶA NOTEIKŠANAI

4.1. Transportlīdzeklis ir jākondicionē pēc ražotāja ieskata 20 ± 10 oC temperatūrā, nodrošinot, ka sēdekļa materiāls sasniedz istabas temperatūru. Ja pārbaudāmais sēdeklis nekad nav izmantots sēdēšanai, uz tā divas reizes uz vienu minūti uzliek 70 līdz 80 kg smagu cilvēku vai ierīci, lai ielocītu sēdekļa spilvenu un atzveltni. Ja ražotājs pieprasa, visiem sēdekļu mezgliem jāpaliek nenoslogotiem vismaz 30 minūtes pirms 3-D H mehānisma uzstādīšanas.

4.2. Transportlīdzeklim jābūt mērīšanas stāvoklī, kā noteikts iepriekš 2.11. apakšpunktā.

4.3. Ja sēdeklis ir regulējams, tas jānoregulē vispirms galēji pakaļējā vadītājam vai braucējam normālā stāvoklī, kā norādījis transportlīdzekļa izgatavotājs, ņemot vērā tikai sēdekļa garenvirziena regulējumu, bet izņemot sēdekļa pārvietošanu, ko neizmanto normālas vadīšanas vai braukšanas stāvoklim, bet citam nolūkam. Ja ir vēl citi sēdekļa regulēšanas režīmi (vertikāls, leņķisks, atzveltnes u. c.), tie jāiestata transportlīdzekļa ražotāja norādītā stāvoklī. Ja sēdekļi ir iekārti, vertikālajam stāvoklim jābūt stingri fiksētam atbilstoši normālam vadīšanas stāvoklim, kā norādījis ražotājs.

4.4. Sēdvietas laukumu, kas ir saskarē ar 3-D H mehānismu, pārsedz ar kokvilnas muslīna gabalu, kas ir pietiekami liels, ar atbilstošu faktūru un raksturojams kā vienkāršs kokvilnas audums, kura vienā kvadrātcentimetrā ir 18,9 diedziņi un kura svars ir 0,228 kg/m2, vai ar tekstilizstrādājuma vai neausta auduma gabalu ar līdzīgām īpašībām. Ja pārbaude notiek uz sēdekļa, kas atrodas ārpus transportlīdzekļa, grīdai, uz kura novieto sēdekli, jābūt ar tādu pašu pamata raksturojumu ( 7 ) kā grīdai transportlīdzeklī, kurā sēdekli paredzēts izmantot.

4.5. 3-D H mehānisma sēdekļa un atzveltnes mezglu novieto tā, lai braucēja centrālā plakne (C/LO) sakristu ar 3-D H mehānisma centrālo plakni. Ja ražotājs pieprasa, 3-D H mehānismu var pārvietot transportlīdzekļa iekšpusē attiecībā uz C/LO, ja 3-D H mehānisms atrodas tik tālu ārpusē, ka sēdekļa mala neļauj mainīt 3-D H mehānisma līmeni.

4.6. Piestiprina pēdas un apakšstilba mezglus pie pamatnes mezgla, ko var darīt atsevišķi vai izmantojot T-veida stieņa un apakšstilba mezglu. Līnijai, kas iet caur “H” punkta skata pogām, jāiet paralēli zemei un perpendikulāri sēdekļa garenvirziena centrālajai plaknei.

4.7. Noregulē 3-D H mehānisma pēdu un kāju stāvokli, kā noteikts tālāk:

4.7.1. Paredzētais sēdvietas stāvoklis: vadītājam un priekšā sēdošam malējam pasažierim.

4.7.1.1. Abi pēdu un kāju mezgli ir jāvirza uz priekšu tā, lai pēdas dabiskā stāvoklī novietotos uz grīdas, ja nepieciešams – starp darba pedāļiem. Ja iespējams, kreisā pēda jānovieto pa kreisi un labā pēda pa labi aptuveni vienādā attālumā no 3-D H mehānisma centrālās plaknes. Spirta līmeņrādis, ar ko pārbauda 3-D H mehānisma šķērsvirziena orientāciju, atgriežas horizontālā stāvoklī, kad pēc vajadzības pārregulē sēdekļa pamatni vai noregulē kājas un pēdas mezglus muguras virzienā. Līnijai, kas iet caur “H” punkta skata pogām, jāpaliek perpendikulārai pret sēdekļa garenvirziena centrālo plakni.

4.7.1.2. Ja kreiso kāju nav iespējams novietot paralēli labajai un kreisā pēda neatbalstās uz konstrukciju, kreiso pēdu pārvieto vajadzīgā virzienā līdz atbalstam. Skata pogu izkārtojumam ir jāsaglabājas.

4.7.2. Paredzētais sēdvietas stāvoklis: pakaļpusē ārmalā

Attiecībā uz pakaļējiem vai papildu sēdekļiem kājas novieto tā, kā norādījis ražotājs. Ja tādā gadījumā kājas balstās uz dažādu augstumu grīdas, tā pēda, kas pirmā skar priekšējo sēdekli, ir atskaites punkts, bet otra pēda jāiekārto tā, lai spirta līmeņrādis, kas rāda sēdekļa ierīces šķērsvirziena orientāciju, rādītu horizontālu stāvokli.

4.7.3. Citi paredzētie sēdvietas stāvokļi:

Ir jāizpilda vispārējā procedūra, kā norādīts iepriekš 4.7.1. apakšpunktā, izņemot to, ka pēdas jānovieto, kā norādījis transportlīdzekļa ražotājs.

4.8. Pieliek kājas apakšstilba un augšstilba atsvarus un nolīmeņo 3-D H mehānismu.

4.9. Sagāž muguras plāksni uz priekšu līdz priekšējai atdurai un atvelk 3-D H mehānismu no sēdekļa atzveltnes, izmantojot T veida stieni. Uzliek 3-D H mehānismu atpakaļ uz sēdekļa, izmantojot kādu no šeit aprakstītajām metodēm:

4.9.1. Ja 3-D H mehānisms tiecas slīdēt atpakaļvirzienā, rīkojas tā, kā paskaidrots tālāk. Ļauj 3-D H mehānismam slīdēt atpakaļ, kamēr vairs nav vajadzīga T veida stieņa horizontāla ierobežojošā slodze virzienā uz priekšu, t. i., kamēr sēdekļa pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni. Ja nepieciešams, maina apakšstilba stāvokli.

4.9.2. Ja 3-D H mehānismam nav tendences slīdēt atpakaļvirzienā, izmanto citu procedūru. Bīda 3-D H mehānismu atpakaļvirzienā, pieliekot horizontālu atpakaļvirziena slodzi T veida stienim, kamēr sēdekļa pamatne saskaras ar sēdekļa atzveltni (sk. 2. attēlu šā pielikuma 1. papildinājumā).

4.10. Uzliek 100 ± 10 N slodzi 3-D H mehānisma atzveltnes un pamatnes mezglam tajā punktā, kur krustojas gurna leņķa kvadrants un T veida stieņa čaula. Slodzes pielikšanas virzienu saglabā līnijas virzienā, kas iet gar iepriekš minēto krustpunktu uz punktu tieši virs augšstilba stieņa čaulas (sk. 2. attēlu šā pielikuma 1. papildinājumā). Pēc tam uzmanīgi atliek muguras plāksni atpakaļ pie atzveltnes. Procedūras pārējā daļa jāizpilda uzmanīgi, lai novērstu 3-D H mehānisma slīdēšanu uz priekšu.

4.11. Uzliek labās un kreisās puses sēžamvietas atsvarus un pēc tam pārmaiņus astoņus rumpja atsvarus. Nemaina 3-D H mehānisma līmeni.

4.12. Pagāž muguras plāksni uz priekšu, lai atbrīvotu spriegumu uz atzveltnes. Pašūpo 3-D H mehānismu no viena sāna uz otru 10 grādu lokā (par 5 grādiem uz katru pusi no vertikālās centrālās plaknes) trīs pilnas reizes, lai atbrīvotos no berzes, kas radusies starp 3-D H mehānismu un sēdekli.

Šūpošanas laikā 3-D H mehānisma T veida stienim var būt tendence novirzīties no noteiktā horizontālā un vertikālā līmeņa. Tādēļ T veida stienis ir jāierobežo, šūpošanas kustību laikā uzliekot attiecīgu sānisku slodzi. Turot T veida stieni un šūpojot 3-D H mehānismu, jāpievērš uzmanība tam, lai vertikālā vai uz priekšu un atpakaļ virzienā nejauši netiktu uzliktas ārējas slodzes.

Izpildot šo posmu, 3-D H mehānisma pēdas nevajag ierobežot vai turēt. Ja pēdas maina virzienu, šajā brīdī tām jāļauj palikt tādā stāvoklī.

Pamatni uzmanīgi atvirza atpakaļ pie atzveltnes un pārbauda, vai abi spirta līmeņrāži rāda nulli. Ja 3-D H mehānisma šūpošanas laikā ir notikusi pēdu pārvietošanās, tad pēdu stāvoklis ir jānoregulē tā, kā norādīts tālāk:

Pēdas pa vienai paceļ no grīdas minimāli nepieciešamā augstumā, līdz tās tālāk nevar pacelt. Pacelšanas laikā pēdām brīvi jārotē un nav jāuzliek nekādas uz priekšu vērstas vai sānvirziena slodzes. Kad abas pēdas ir noliktas atpakaļ uz grīdas, papēdim jāsaskaras ar tam paredzēto konstrukciju.

Pārbauda, vai sānvirzienā spirta līmeņrādis rāda nulli; ja vajadzīgs, pieliek tik lielu sānvirziena slodzi muguras plāksnes augšpusē, lai nolīmeņotu 3-D H mehānisma pamatni uz sēdekļa.

4.13. Turot T veida stieni, lai neļautu 3-D H mehānismam slīdēt uz priekšu pa sēdekļa spilvenu, rīkojas tā, kā norādīts tālāk:

a) muguras plāksni pārvieto atpakaļ pie sēdekļa atzveltnes;

b) pārmaiņus uzliek un noņem horizontālu pakaļgala virzienā vērstu slodzi, kas nepārsniedz 25 N, muguras leņķa stienim aptuveni tādā augstumā, kas sakrīt ar rumpja atsvaru viduspunktu, līdz brīdim, kad gurna leņķa kvadrants rāda, ka pēc slodzes noņemšanas ir sasniegts stabils stāvoklis. Ir jāuzmanās, lai uz 3-D H mehānismu neiedarbotos ārējas lejupvērstas vai sānvirziena slodzes. Ja ir vajadzīgs citāds 3-D H mehānisma līmeņa noregulējums, muguras plāksni griež virzienā uz priekšu, vēlreiz līmeņo, un tad atkārto 4.12. apakšpunktā aprakstīto procedūru.

4.14. Visi vajadzīgie mērījumu dati:

4.14.1. “H” punkta koordinātas nosaka attiecībā uz trīsdimensiju atskaites sistēmu.

4.14.2. Rumpja stāvokļa faktisko leņķi nolasa pie 3-D H mehānisma muguras leņķa kvadranta, kad zonde ir galējā pakaļējā stāvoklī.

4.15. Ja vēlas veikt atkārtotas darbības ar 3-D H mehānismu, sēdekļa mezglam ir jāpaliek nenoslogotam vismaz 30 minūtes pirms darbības atkārtošanas. Noslogotu 3-D H mehānismu nedrīkst atstāt uz sēdekļa mezgla ilgāk nekā nepieciešams pārbaudes veikšanai.

4.16. Ja vienā rindā izvietotus sēdekļus var uzskatīt par līdzīgiem (sols, identiski sēdekļi utt.), katrā sēdekļu rindā nosaka tikai vienu “H” punktu un vienu “rumpja stāvokļa faktisko leņķi”, un šā pielikuma 1. papildinājumā aprakstīto 3-D H mehānismu novieto uz sēdvietas, kas tiek uzskatīta par rindu raksturojošu. Šāda raksturojoša sēdvieta ir:

4.16.1. priekšējā rindā – vadītāja sēdeklis;

4.16.2. pakaļējā rindā vai rindās – malējais sēdeklis.









3. PIELIKUMS

1. papildinājums

TRĪSDIMENSIJU “H” PUNKTA MEHĀNISMA APRAKSTS ( *1 )

(3-D H mehānisms)

1. Muguras un pamatnes plāksnes

Muguras un pamatnes plāksnes ir izgatavotas no armētas plastmasas un metāla; plāksnes stimulējoši iedarbojas uz cilvēka rumpi un augšstilbiem un ir mehāniski ar locīklu savienotas “H” punktā. Pie zondes ir piestiprināts kvadrants locīklas punktā “H”, kas dod iespēju noteikt rumpja stāvokļa faktisko leņķi. Pie pamatnes piestiprinātais regulējamais augšstilba stienis nosaka augšstilba centrālo līniju un ir atskaites līnija attiecībā uz gurna leņķa kvadrantu.

2. Ķermeņa un kāju elementi

Apakšstilba segmenti ir savienoti ar pamatnes mezglu pie T veida stieņa, kas savieno ceļgalus, un ir regulējamā augšstilba stieņa sānvirziena pagarinājums. Apakšstilba segmentos ir iestiprināti kvadranti ceļgala leņķu noteikšanai. Apava un pēdas mezgli ir kalibrēti tā, lai varētu noteikt pēdas leņķi. Ierīces telpiskai orientācijai izmanto divus spirta līmeņrāžus. Ķermeņa daļu atsvarus novieto attiecīgajos smaguma centros, lai radītu iegrimumu sēdeklī, kas atbilst 76 kg smaga vīrieša ķermeņa iegrimei. Ir jāpārbauda, vai visi 3-D H mehānisma savienojumi kustas brīvi bez manāmas berzes.

1. attēls – 3-D H mehānisma elementu apzīmējumi

2. attēls – 3-D H mehānisma izmēri un slodzes sadalījums

(Izmēri milimetros)









3. PIELIKUMS

2. papildinājums

TRĪSDIMENSIJU ATSKAITES SISTĒMA

1. Trīsdimensiju atskaites sistēmu nosaka trīs ortogonālas plaknes, ko norādījis transportlīdzekļa ražotājs (sk. attēlu) ( *2 ).

2. Transportlīdzekli nostāda mērīšanas stāvoklī, novietojot to uz atbalsta virsmas, lai norādes zīmju koordinātas atbilstu ražotāja noteiktajām vērtībām.

3. “R” punkta koordinātas un “H” punktu nosaka attiecībā pret norādes zīmēm, ko noteicis transportlīdzekļa ražotājs.

Attēls — Trīsdimensiju atskaites sistēma









3. PIELIKUMS

3. papildinājums

SĒDVIETU NOVIETOJUMA ATSKAITES DATI

1. Atskaites datu kodēšana

Atskaites dati tiek pierakstīti sēdvietu secībā. Katras sēdvietas stāvokli apzīmē ar divciparu kodu. Koda pirmais simbols ir arābu cipars, kas norāda sēdekļu rindu, skaitot no transportlīdzekļa priekšgala uz pakaļgalu. Otrs simbols ir lielais burts, kas apzīmē sēdvietas novietojumu rindā, skatoties transportlīdzekļa kustības virzienā; burtu apzīmējumi ir:

L (left) = kreisais

C (centre) = vidējais

R (right) = labais

2. Transportlīdzekļa mērīšanas stāvokļa apraksts

2.1. Norādes zīmju koordinātas

X …………………………

Y …………………………

Z …………………………

3. Atskaites datu saraksts

3.1. Sēdvieta: …………………………

3.1.1. “R” punkta koordinātas

X …………………………

Y …………………………

Z …………………………

3.1.2. Projektētais rumpja leņķis …………………………

3.1.3. Norādījumi par sēdekļa regulēšanu ( *3 )

horizontāli: …………………………

vertikāli: …………………………

leņķiski: …………………………

rumpja leņķis: …………………………

Piezīme: pārējām sēdvietām atskaites datus pieraksta apakšpunktos 3.2., 3.3. utt.









4. PIELIKUMS

PAGALVJU AUGSTUMA UN PLATUMA NOTEIKŠANA

1. attēls

2. attēls









5. PIELIKUMS

PĀRBAUDĒS IEGŪTO LĪNIJU UN MĒRĪJUMU DATI

1. Sākotnējais stāvoklis bez slodzes.

2.a. Nobīdītais stāvoklis, pieliekot mehānisma mugurai spēka momentu 373 Nm punktā R, kas nosaka nobīdīto atskaites līniju r1.

2.b. Nobīdītais stāvoklis, pieliekot 165 mm sfērai spēku F, kas rada momentu 373 Nm punktā R, saglabājot nobīdīto atskaites līniju r1 uz vietas.

3. Stāvoklis pēc spēka F palielināšanas līdz 890 N.









6. PIELIKUMS

PĀRBAUDES PROCEDŪRA ENERĢIJAS IZKLIEDES NOTEIKŠANAI

1. Uzstādīšana, pārbaudes ierīce, reģistrēšanas instrumenti un procedūra

1.1. Uzstādīšana

Sēdeklis stingri jānostiprina uz pārbaudes sola tāpat kā transportlīdzeklī ar ražotāja piegādātām pierīču detaļām, lai sēdeklis paliktu vietā pēc trieciena.

Sēdekļa atzveltne, ja tā ir regulējama, jāfiksē stāvoklī, kas aprakstīts šo noteikumu 6.1.1. apakšpunktā.

Ja sēdeklis ir aprīkots ar pagalvi, pagalvis ir jāuzliek uz sēdekļa atzveltnes tāpat kā transportlīdzeklī. Ja pagalvis ir atsevišķs, tas jāpiestiprina pie tās transportlīdzekļa konstrukcijas daļas, kur to parasti piestiprina.

Ja pagalvis ir regulējams, tas jānovieto visnelabvēlīgākajā stāvoklī, kādu pieļauj tā regulēšanas sistēmas.

1.2. Pārbaudes ierīce

1.2.1. Pārbaudes ierīce sastāv no svārsta, kura rotācijas ass balstās uz lodīšu gultņiem un kura sitiena centrā reducētā masa ( *4 ) /ir 6,8 kg. Svārsta apakšējā daļa sastāv no neelastīga galvas veidola 165 mm diametrā, kura centrs sakrīt ar svārsta sitiena centru.

1.2.2. Galvas veidolam pierīko divus paātrinājuma mērinstrumentus (akcelerometrus) un ātruma mērinstrumentu, ar kuriem var noteikt lielumus trieciena virzienā.

1.3. Reģistrēšanas instrumenti

Izmanto tādus reģistrēšanas instrumentus, kas nodrošina tālāk norādīto mērījumu precizitāti.

1.3.1. Paātrinājumam:

precizitāti = ± 5 % no faktiskā lieluma;

datu kanāla frekvenču klasi: 600. klasi, kas atbilst ISO standartam 6487 (1980);

šķērsass jutīgumu = < 5 % no skalas zemākā punkta.

1.3.2. Ātrumam:

precizitāti = ±2,5 % no faktiskā lieluma;

jutīgumu = 0,5 km/h.

1.3.3. Laika reģistrēšanai:

mērinstrumentiem jābūt tādiem, kas spēj reģistrēt darbību visā tās garumā un nodrošina iespēju fiksēt nolasījumus vienā sekundes tūkstošdaļā;

trieciena sākumam galvas veidola un pārbaudāmā priekšmeta pirmajā saskares brīdī ir jāparādās ierakstos, ko izmanto pārbaudes analīzē.

1.4. Pārbaudes procedūra

1.4.1. Sēdekļa atzveltnes pārbaudes

Kad sēdeklis ir uzstādīts tā, kā norādīts šā pielikuma 1.1. punktā, trieciena virzienam no pakaļpuses uz priekšu jābūt garenvirziena plaknē 45o leņķī pret vertikāli.

Pārbaudes laboratorija izvēlas trieciena punktus 1. zonā, kas definēta šo noteikumu 6.8.1.1. apakšpunktā, vai, ja vajadzīgs, 2. zonā, kas definēta šo noteikumu 6.8.1.2. apakšpunktā, uz virsmām, kuru izliekuma rādiuss ir mazāks par 5 mm.

1.4.2. Pagalvja pārbaudes

Pagalvi pierīko un noregulē tā, kā norādīts šā pielikuma 1.1. punktā. Triecienus vērš pret pārbaudes laboratorijas izvēlētiem punktiem 1. zonā, kas definēta šo noteikumu 6.8.1.1. apakšpunktā, un, iespējams, 2. zonā, kas definēta šo noteikumu 6.8.1.2. apakšpunktā, uz virsmām, kuru izliekuma rādiuss ir mazāks par 5 mm.

1.4.2.1. Attiecībā uz pakaļējo virsmu trieciena virzienam no aizmugures uz priekšu jābūt garenvirziena plaknē 45o leņķī pret vertikāli.

1.4.2.2. Attiecībā uz priekšējo virsmu trieciena virzienam no priekšas uz aizmuguri jābūt horizontālā garenvirziena plaknē.

1.4.2.3. Priekšējo un pakaļējo zonu attiecīgi ierobežo horizontālā plakne, kas ir tangenciāla pret pagalvja augšdaļu, kā noteikts šo noteikumu 6.5. punktā.

1.4.3. Galvas veidolam jāatsitas pret pārbaudāmo priekšmetu ar ātrumu 24,1 km/h; šo ātrumu sasniedz tikai ar enerģijas dzinējspēku vai papildus ar trieciena ierīci.

2. Rezultāti

Palēninājumu aprēķina kā abu palēninājuma mērinstrumentu nolasījumu vidējo vērtību.

3. Līdzvērtīgas procedūras (sk. šo noteikumu 6.9. punktu).









7. PIELIKUMS

SĒDEKĻU STIPRINĀJUMU STIPRĪBAS UN TO REGULĒŠANAS, FIKSĒŠANAS UN PĀRVIETOŠANAS SISTĒMU PĀRBAUDES METODE

1. Inerces pretestības pārbaude

1.1. Pārbaudāmos sēdekļus uzstāda uz tiem paredzētās transportlīdzekļa virsbūves. Šī transportlīdzekļa virsbūve ir stingri jānostiprina uz pārbaudes ratiņiem tā, kā aprakstīts nākamajos punktos.

1.2. Ar metodi, ko izmanto transportlīdzekļa virsbūves nostiprināšanai uz pārbaudes ratiņiem, nedrīkst panākt sēdekļa stiprinājumu pastiprināšanu.

1.3. Sēdekļus un to daļas noregulē un fiksē, kā aprakstīts 6.1.1. apakšpunktā, un vienā no stāvokļiem, kas aprakstīts šo noteikumu 6.3.3. vai 6.3.4. apakšpunktā.

1.4. Ja vienas grupas sēdekļi nav būtiski atšķirīgi tādā izpratnē, kā norādīts šo noteikumu 2.2. punktā, šo noteikumu 6.3.1. un 6.3.2. apakšpunktā aprakstītās pārbaudes var veikt tad, kad viens sēdeklis ir noregulēts galēji priekšējā stāvoklī, bet otrs ir noregulēts galēji pakaļējā stāvoklī.

1.5. Ratiņu palēninājumu nosaka ar datu kanāliem, kuru frekvenču klase (CFC) ir 60 atbilstoši Starptautiskā standarta ISO 6487 (1980) raksturojumam.

2. Visa transportlīdzekļa pārbaude sadursmē ar neelastīgu barjeru

2.1. Barjera sastāv no armēta betona bloka, kurš ir vismaz 3 m plats, ne mazāk kā 1,5 m augsts un ne mazāk kā 0,6 m biezs. Bloka priekšējai virsmai jābūt perpendikulārai pret ieskriešanās treka pēdējo daļu un pārklātai ar 19 ± 1 mm biezām saplākšņa loksnēm. Aiz armētā betona bloka jābūt sablīvētām vismaz 90 tonnām grunts. Armētā betona un grunts barjeras vietā var izmantot citus šķēršļus, kam ir tāda pati priekšējā virsma, ja vien tie var dot līdzvērtīgus rezultātus.

2.2. Trieciena brīdī transportlīdzeklim jāatrodas brīvā skrējienā. Tam jāsasniedz šķērslis, virzoties pa trajektoriju, kas perpendikulāra sienai, ar ko notiek sadursme; maksimāli pieļaujamā sāniskā nesakritība starp transportlīdzekļa frontālās daļas vertikālo viduslīniju un sadursmei paredzētās sienas vertikālo viduslīniju ir ± 30 cm; trieciena brīdī uz transportlīdzekli nedrīkst iedarboties nekādas papildu stūrēšanas vai dzinējspēka ierīces. Ātrumam trieciena brīdī ir jābūt no 48,3 km/h līdz 53,1 km/h.

2.3. Degvielas padeves sistēmai jābūt uzpildītai ar degvielu vai līdzvērtīgu šķidrumu vismaz par 90 procentiem no sistēmas tilpības.









8. PIELIKUMS

PAGALVJU SPRAUGU IZMĒRA “a” NOTEIKŠANA

1. attēls – Horizontālo spraugu piemērs

Piezīme: šķēlumam A-A ir jāveidojas spraugas zonā, kurā bez slodzes pielikšanas ir iespējams maksimāli iespiest lodi.

2. attēls – Vertikālo spraugu piemērs

Piezīme: šķēlumam A-A ir jāveidojas spraugas zonā, kurā bez slodzes pielikšanas ir iespējams maksimāli iespiest lodi.









9. PIELIKUMS

PĀRBAUDES PROCEDŪRAS ATTIECĪBĀ UZ IERĪCĒM, KAS PAREDZĒTAS BRAUCĒJU AIZSARDZĪBAI PRET BAGĀŽAS PĀRVIETOŠANOS

1. Pārbaudes bloki

Neelastīgi bloki, kuru inerces centrs sakrīt ar ģeometrisko centru.

1. veids







Izmēri: 300 mm × 300 mm × 300 mm visas malas un stūri noapaļoti līdz 20 mm Masa: 18 kg

2. veids







Izmēri: 500 mm × 350 mm × 125 mm visas malas un stūri noapaļoti līdz 20 mm Masa: 10 kg

2. Pārbaudes sagatavošana

2.1. Sēdekļu atzveltņu pārbaude (sk. 1. attēlu)

2.1.1. Vispārējās prasības

2.1.1.1. Ja ražotājs vēlas, transportlīdzekļa daļas, kuru cietība ir mazāka par 50 pēc Šora A cietības skalas, var uz pārbaudes laiku noņemt no pārbaudīta sēdekļa un pagalvjiem.

2.1.1.2. Divus 1. veida pārbaudes blokus noliek uz bagāžas nodalījuma grīdas. Lai noteiktu pārbaudes bloku novietojumu garenvirzienā, blokus vispirms novieto tā, lai to priekšējā virsma saskartos ar to transportlīdzekļa daļu, kas veido bagāžas nodalījuma priekšējo robežu, un lai to apakšpuse balstītos uz bagāžas nodalījuma grīdas. Pēc tam blokus pārvieto atpakaļvirzienā paralēli transportlīdzekļa garenvirziena vidusplaknei, kamēr to ģeometriskais centrs ir pārvietots horizontāli par 200 mm. Ja bagāžas nodalījuma izmēru dēļ nav iespējams blokus pārvietot par 200 mm un pakaļējie sēdekļi ir horizontāli regulējami, šos sēdekļus pabīda uz priekšu tik tālu, cik atļauj regulēšanas diapazons un kas atbilst braucēju parastām vajadzībām, vai arī pārbīda tādā stāvoklī, lai attālums būtu 200 mm, izmantojot mazāko no abiem attālumiem. Citos gadījumos pārbaudes bloki tiek nolikti pēc iespējas tālāk aiz pakaļējiem sēdekļiem. Attālumam no transportlīdzekļa garenvirziena vidusplaknes līdz katra pārbaudes bloka iekšēji vērstajam sānam jābūt 25 mm, lai attālums no viena bloka līdz otram būtu 50 mm.

2.1.1.3. Pārbaudes laikā sēdekļi jānoregulē tā, lai fiksēšanas sistēmu nevarētu atbrīvot ārējas iedarbības faktori. Ja iespējams, sēdekļus noregulē saskaņā ar tālāk minētajiem norādījumiem:

Garenvirzienā sēdeklis jāfiksē vienu ierobu jeb 10 mm priekšā galēji pakaļējam lietošanas stāvoklim, ko norādījis ražotājs (sēdekļiem ar atsevišķu vertikālo regulēšanu spilvens jānovieto iespējami viszemākajā stāvoklī). Pārbaudi veic, sēdekļu atzveltnēm atrodoties parastā lietošanas stāvoklī.

2.1.1.4. Ja sēdekļa atzveltnei ir pierīkots pagalvis un ja tas ir regulējams, pārbaudi veic tad, kad pagalvis ir novietots visaugstāk.

2.1.1.5. Ja pakaļējā(-o) sēdekļa(-u) atzveltni(-es) var nolocīt uz leju, tā(-ās) jānostiprina normālā vertikālā stāvoklī ar standarta fiksēšanas mehānismu.

2.1.1.6. Sēdekļiem, aiz kuriem nevar ievietot 1. veida blokus, šī pārbaude nav jāveic.

1. attēls – Pārbaudes bloku stāvoklis pirms pakaļējo sēdekļu atzveltņu pārbaudes

2.1.2. Transportlīdzekļi ar vairāk nekā divām sēdekļu rindām

2.1.2.1. Ja lietotājs pašas tālākās pakaļējās rindas sēdekļus var izņemt un/vai var nolocīt lejā, kā norādījis ražotājs, lai palielinātu bagāžas nodalījuma telpu, tad ir jāpārbauda arī sēdekļu rinda, kas atrodas tieši priekšā šai galējai pakaļējai sēdekļu rindai.

2.1.2.2. Tomēr šajā gadījumā tehniskais dienests pēc konsultēšanās ar ražotāju var pieņemt lēmumu nepārbaudīt vienu no divām pakaļējām sēdekļu rindām, ja sēdekļiem un to pierīcēm ir līdzīga konstrukcija un ja ir izpildīts pārbaudes noteikums par 200 mm attāluma ievērošanu.

2.1.3. Ja ir sprauga, kas ļauj vienam 1. veida blokam slīdēt garām sēdekļiem, tad saskaņā ar tehniskā dienesta un ražotāja vienošanos aiz sēdekļiem uzliek pārbaudes slodzes (divus 1. veida blokus).

2.1.4. Pārbaudes ziņojumā ir jāatzīmē precīza pārbaudes konfigurācija.

2.2. Nodalīšanas sistēmu pārbaude

Lai pārbaudītu nodalīšanas sistēmas virs sēdekļu atzveltnēm, transportlīdzeklī ierīko fiksētu paceltu pārbaudes grīdu, kuras slodzes virsma nosaka pārbaudes bloka smaguma centra atrašanos vidū starp norobežojošās sēdekļa atzveltnes augšējo malu (neievērojot pagalvjus) un griestu apšuvuma apakšējo daļu. 2. veida pārbaudes bloku noliek uz paceltās pārbaudes grīdas uz lielākās, 500 × 350 mm virsmas, vidū attiecībā pret transportlīdzekļa garenvirziena asi, un ar 500 × 125 mm virsmu pret priekšpusi. Nodalīšanas sistēmām, aiz kurām nevar ievietot 2. veida pārbaudes bloku, šī pārbaude nav jāveic. Pārbaudes bloku novieto tiešā saskarē ar nodalīšanas sistēmu. Bez tam divus 1. veida pārbaudes blokus novieto tā, kā norādīts 2.1. punktā, lai vienlaikus veiktu sēdekļu atzveltņu pārbaudi (sk. 2. attēlu).

2. attēls – Nodalīšanas sistēmas pārbaude virs atzveltnes

2.2.1. Ja sēdekļa atzveltne ir aprīkota ar pagalvi, pārbaudes laikā pagalvim, ja tas ir regulējams, jāatrodas visaugstākajā stāvoklī.

3. Bagāžu ierobežojošu sēdekļu atzveltņu un nodalīšanas sistēmu dinamiskā pārbaude

3.1. Vieglā automobiļa virsbūvi droši piestiprina pie pārbaudes suporta, bet šis stiprinājums nedrīkst darboties kā sēdekļu atzveltņu un nodalīšanas sistēmas pastiprinājums. Pēc pārbaudes bloku uzstādīšanas, kā aprakstīts 2.1. vai 2.2. punktā, uz vieglā automobiļa virsbūvi iedarbojas ar paātrinājumu, kā parādīts 9. pielikumā, tā, lai trieciena brīdī tā brīvās pārvietošanās ātrums būtu 50 +0/-2 km/h. Vienojoties ar ražotāju, alternatīvi var izmantot iepriekš aprakstīto pārbaudes impulsa koridoru, izpildot sēdekļa stiprības pārbaudi saskaņā ar 6.3.1. apakšpunktu.









9. PIELIKUMS

Papildinājums

SUPORTA ĀTRUMA SAMAZINĀJUMA KORIDORS ATKARĪBĀ NO LAIKA

(Frontālā triecienā)