1992L0043 — LV — 01.05.2004 — 004.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

Grozīta ar:

▼B

PADOMES DIREKTĪVA 92/43/EEK

(1992. gada 21. maijs)

par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību

EIROPAS KOPIENU PADOME,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 130.s pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ),

ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ),

ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ),

tā kā vides kvalitātes saglabāšana, aizsardzība un uzlabošana, kas iekļauj dabisko dzīvotņu un savvaļas faunas un floras aizsardzību, ir vispārīgs Kopienas pamatmērķis, kā norādīts Līguma 130.r pantā;

tā kā Eiropas Kopienas vides politikā un rīcības programmā (1987. līdz 1992. gads) ( 4 ) paredzēti pasākumi attiecībā uz dabas un tās resursu aizsardzību;

tā kā šīs direktīvas galvenais mērķis ir veicināt bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu, ņemot vērā ekonomiskās, sociālās, kultūras un reģionālās prasības, šī direktīva palīdz sasniegt vispārīgo mērķi par noturīgu attīstību; tā kā, lai saglabātu šādu bioloģisko daudzveidību, dažos gadījumos var būt vajadzīga cilvēka darbība vai tās veicināšana;

tā kā Eiropā esošajā dalībvalstu teritorijā turpinās dabisko dzīvotņu noplicināšanās, un aizvien vairāk savvaļas sugu ir nopietni apdraudētas; tā kā, ņemot vērā to, ka apdraudētās dzīvotnes un sugas ir daļa no Kopienas dabas mantojuma un ka šim apdraudējumam bieži ir pārrobežu raksturs, ir jāveic Kopienas mēroga pasākumi, lai tās saglabātu;

tā kā, ņemot vērā, ka ir apdraudēti konkrēti dabisko dzīvotņu veidi un konkrētas sugas, tās jānosaka par prioritārām, lai sekmētu saglabāšanas pasākumu drīzu īstenošanu;

tā kā, lai nodrošinātu Kopienā nozīmīgu dabisko dzīvotņu un sugu atjaunošanos vai saglabāšanu labvēlīgā aizsardzības statusā, ir jānosaka īpaši aizsargājamas dabas teritorijas, lai pēc noteikta grafika izveidotu saskaņotu Eiropas ekoloģisko tīklu;

tā kā visas noteiktās teritorijas, arī tās, ko tagad klasificē vai nākotnē klasificēs kā īpaši aizsargājamas dabas teritorijas saskaņā ar Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīvu 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību ( 5 ), būs jāiekļauj saskaņotajā Eiropas ekoloģiskajā tīklā;

tā kā visās noteiktajās teritorijās ir lietderīgi vajadzīgos pasākumus ieviest, ņemot vērā izvirzītos saglabāšanas mērķus;

tā kā dalībvalstis iesaka teritorijas, ko var noteikt par īpaši aizsargājamām dabas teritorijām, bet tā kā tomēr jāparedz procedūra, lai ārkārtas gadījumos par aizsargājamu varētu noteikt teritoriju, kuru nav ieteikusi dalībvalsts, bet kuru Kopiena uzskata par svarīgu prioritāra dabiskās dzīvotnes veida vai prioritāru sugu saglabāšanai vai izdzīvošanai;

tā kā attiecīgi jāizvērtē visi plāni vai programmas, kas varētu būtiski ietekmēt tās teritorijas saglabāšanas mērķus, kura ir vai tiks noteikta par īpaši aizsargājamu dabas teritoriju;

tā kā ir atzīts, ka to pasākumu pieņemšana, kas paredzēti, lai veicinātu Kopienā nozīmīgu prioritāru dabisko dzīvotņu un prioritāru sugu aizsardzību, ir visu dalībvalstu kopēja atbildība; tā kā tomēr tas var radīt pārmērīgi lielu finansiālu apgrūtinājumu dažām dalībvalstīm, ņemot vērā, no vienas puses, šādu dzīvotņu un sugu nevienmērīgo izplatību Kopienā un, no otras puses, to, ka principu – “piesārņotājs maksā” – šajā īpašajā dabas aizsardzības gadījumā iespējams piemērot tikai daļēji;

tā kā tādēļ panākta vienošanās, ka šajā ārkārtas gadījumā jāparedz Kopienas līdzfinansējums, ko piešķir to resursu ietvaros, kas pieejami saskaņā ar Kopienas lēmumiem;

tā kā zemes izmantošanas plānošanas un attīstības politikā jāveicina to ainavas iezīmju pārvaldība, kas ir būtiski svarīgas savvaļas faunai un florai;

tā kā jāizveido sistēma to dabisko dzīvotņu un sugu aizsardzības statusa uzraudzībai, uz kurām attiecas šī direktīva;

tā kā, papildinot Direktīvu 79/409/EEK, attiecībā uz dažām faunas un floras sugām ir vajadzīga vispārīga aizsardzības sistēma; tā kā jāparedz pārvaldības pasākumi attiecībā uz konkrētām sugām, ja tas vajadzīgs šo sugu aizsardzības statusa dēļ, tostarp jāaizliedz konkrēti gūstīšanas vai nonāvēšanas veidi, vienlaikus paredzot izņēmumu iespējamību noteiktos apstākļos;

tā kā, lai nodrošinātu šīs direktīvas ieviešanas uzraudzību, Komisija regulāri sagatavo apkopojošu ziņojumu, inter alia pamatojoties uz dalībvalstu iesūtītajām ziņām par to valsts tiesību aktu piemērošanu, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu;

tā kā zinātnes un tehnikas atziņu pilnveide ir svarīga šīs direktīvas īstenošanai; tā kā attiecīgi ieteicams veicināt vajadzīgo izpētes un zinātnisko darbu;

tā kā tehnikas un zinātnes attīstības dēļ jābūt iespējai pielāgot šīs direktīvas pielikumus; tā kā jāizveido procedūra, saskaņā ar kuru Padome var grozīt pielikumus;

tā kā jāizveido regulatīvā komiteja, lai palīdzētu Komisijai šīs direktīvas ieviešanā un jo īpaši tad, kad pieņemti lēmumi par Kopienas līdzfinansējumu;

tā kā jāparedz papildu pasākumi, ar ko reglamentē konkrētu vietējo faunas un floras sugu reintrodukciju un iespējamo svešzemju sugu introdukciju;

tā kā izglītība un vispārīga informācija par šīs direktīvas mērķiem ir svarīga, lai nodrošinātu šīs direktīvas efektīvu ieviešanu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.