02016R1076 — LV — 11.06.2019 — 002.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

►B EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2016/1076 (2016. gada 8. jūnijs), ar ko dažu tādu valstu izcelsmes izstrādājumiem, kuras ietilpst Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstu grupā, piemēro režīmu, kas paredzēts nolīgumos, ar kuriem izveido ekonomisko partnerattiecību nolīgumus vai kuru rezultātā notiek to izveide (pārstrādāta redakcija) (OV L 185, 8.7.2016., 1. lpp)

Grozīta ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2016/1076

(2016. gada 8. jūnijs),

ar ko dažu tādu valstu izcelsmes izstrādājumiem, kuras ietilpst Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstu grupā, piemēro režīmu, kas paredzēts nolīgumos, ar kuriem izveido ekonomisko partnerattiecību nolīgumus vai kuru rezultātā notiek to izveide

(pārstrādāta redakcija)







I NODAĻA

PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN PIEKĻUVE TIRGUM

1. pants

Priekšmets

Ar šo regulu tādu dažu valstu izcelsmes izstrādājumiem, kuras ietilpst Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstu grupā, piemēro režīmu, kas paredzēts nolīgumos, ar kuriem izveido ekonomisko partnerattiecību nolīgumus vai kuru rezultātā notiek to izveide.

2. pants

Darbības joma

1. Šo regulu piemēro izstrādājumiem, kuru izcelsme ir I pielikumā norādītajos reģionos vai valstīs.

2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 22. pantu, lai grozītu I pielikumu nolūkā pievienot ĀKK valstu grupas reģionus vai valstis, kas pabeigušas sarunas par nolīgumu ar Savienību, kurš atbilst vismaz 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT 1994) XXIV panta prasībām.

3. Reģions vai valsts joprojām ir iekļauti I pielikuma sarakstā, ja vien Komisija nepieņems deleģēto aktu saskaņā ar 22. pantu, grozot I pielikumu, lai svītrotu minēto reģionu vai valsti no minētā pielikuma, jo īpaši ja:

a) reģions vai valsts norāda, ka neplāno ratificēt nolīgumu, kas ļāva to iekļaut I pielikumā;

b) nolīguma, kas ļāva reģionu vai valsti iekļaut I pielikumā, ratificēšana nav notikusi saprātīgā laikposmā, tāpēc nolīguma stāšanās spēkā ir pārmērīgi novilcināta; vai

c) nolīgums ir lauzts vai attiecīgais reģions vai valsts izbeidz savu tiesību izmantošanu un pienākumu izpildi saskaņā ar nolīgumu, bet citādāk nolīgums ir spēkā.

3. pants

Pilnvaru deleģēšana

Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 22. pantu, lai grozītu šīs regulas I pielikumu, atjaunojot sarakstā tos reģionus vai valstis no ĀKK valstu grupas, kuras saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 527/2013 no Regulas (EK) Nr. 1528/2007 I pielikuma svītrotas un kuras pēc šādas svītrošanas ir veikušas savu attiecīgo nolīgumu ratifikācijai nepieciešamos pasākumus.

4. pants

Piekļuve tirgum

1. Ievedmuitas nodokļus atceļ visiem izstrādājumiem, kas iekļauti harmonizētās sistēmas 1. līdz 97. nodaļā, izņemot 93. nodaļu, un kā izcelsme ir I pielikumā norādītajā reģionā vai valstī. Šāda nodokļu atcelšana ir pakļauta vispārējam aizsardzības mehānismam, kas paredzēts 9. līdz 20. pantā.

2. Attiecībā uz harmonizētās sistēmas 93. nodaļas izstrādājumiem, kuru izcelsme ir I pielikumā norādītajos reģionos vai valstīs, joprojām piemēro vislielākās labvēlības muitas nodokļus.

3. Šā panta 1. punktu nepiemēro Dienvidāfrikas izcelsmes izstrādājumiem. Uz šādiem izstrādājumiem attiecas atbilstīgie TASN noteikumi. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 22. pantā minēto procedūru, lai šai regulai pievienotu pielikumu, kurā nosaka režīmu, kas piemērojams Dienvidāfrikas izcelsmes izstrādājumiem, ja attiecīgie TASN noteikumi ir aizstāti ar attiecīgajiem noteikumiem nolīgumā, ar kuru izveido EPN vai kura rezultātā notiek tā izveide.

4. Panta 1. punktu nepiemēro tarifa pozīcijas 0803 00 19 izstrādājumiem, kuru izcelsme ir I pielikumā norādītajā reģionā vai valstī un kuri līdz 2018. gada 1. janvārim laisti brīvā apgrozībā Savienības tālākajos reģionos. Šā panta 1. punktu un 8. pantu nepiemēro tarifa pozīcijas 1701 izstrādājumiem, kuru izcelsme ir I pielikumā norādītajā reģionā vai valstī un kuri līdz 2018. gada 1. janvārim laisti brīvā apgrozībā Francijas aizjūras departamentos. Minētos laikposmus pagarina līdz 2028. gada 1. janvārim, ja vien nav citādas vienošanās starp attiecīgo nolīgumu Pusēm. Komisija publicē paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, informējot ieinteresētās personas par šo noteikumu darbības beigām.







II NODAĻA

IZCELSMES NOTEIKUMI UN ADMINISTRATĪVĀ SADARBĪBA

5. pants

Izcelsmes noteikumi

1. Izcelsmes noteikumus, kas izklāstīti II pielikumā, piemēro, lai noteiktu, vai izstrādājumu izcelsme ir I pielikumā norādītajos reģionos vai valstīs.

2. Izcelsmes noteikumus, kas izklāstīti II pielikumā, aizstāj noteikumi, kas pievienoti jebkuram nolīgumam ar reģioniem vai valstīm, kuras norādītas I pielikumā, kad minēto nolīgumu piemēro provizoriski vai tas stājas spēkā, atkarībā no tā, kas notiek agrāk. Komisija publicē paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, lai informētu uzņēmumus par provizoriskas piemērošanas vai spēkā stāšanās datumu, no kura izstrādājumiem, kuru izcelsme ir reģionos un valstīs, kas uzskaitītas I pielikumā, jāpiemēro nolīgumā iekļautie izcelsmes noteikumi.

3. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 22. pantu attiecībā uz II pielikuma tehniskajiem grozījumiem, ja vajadzīgs ņemt vērā grozījumus citos Savienības tiesību aktos muitas jomā.

4. Lēmumus par II pielikuma pārvaldību pieņem saskaņā ar 19. panta 5. punktā minēto pārbaudes procedūru.

6. pants

Administratīvā sadarbība

1. Ja Komisija uz objektīvas informācijas pamata konstatē nespēju nodrošināt administratīvo sadarbību vai atklāj pārkāpumus vai krāpšanu, tā var saskaņā ar šo pantu pagaidu kārtā apturēt 4., 7. un 8. pantā paredzēto muitas nodokļu atcelšanu (“attiecīgais režīms”).

2. Piemērojot šo pantu, nespēja nodrošināt administratīvo sadarbību, inter alia, nozīmē:

a) atkārtotu nespēju izpildīt attiecīgos pienākumus, proti, pārbaudīt attiecīgā izstrādājuma vai izstrādājumu izcelsmes statusu;

b) atkārtotu atteikšanos veikt izcelsmes apliecinājuma pārbaudi vai paziņot tās rezultātus, vai nepamatotu kavēšanos ar šo darbību;

c) atkārtotu atteikšanos vai nepamatotu kavēšanos, iegūstot atļauju veikt administratīvas sadarbības uzdevumus, lai pārbaudītu dokumentu autentiskumu vai informācijas pareizību, kas saistīta ar attiecīgā režīma piešķiršanu.

Piemērojot šo pantu, pārkāpumu vai krāpšanu var konstatēt, tostarp, arī tad, ja bez pamatota iemesla strauji palielinās preču imports, pārsniedzot attiecīgā reģiona vai valsts parasto ražošanas līmeni un eksporta jaudu.

3. Ja Komisija, pamatojoties uz dalībvalsts iesniegto informāciju, vai pēc savas iniciatīvas konstatē, ka 1. un 2. punktā paredzētie nosacījumi ir izpildīti, attiecīgā režīma piemērošanu var apturēt saskaņā ar 19. panta 4. punktā minēto konsultēšanās procedūru, ar noteikumu, ka Komisija pirms tam ir:

a) informējusi 19. panta 2. punktā minēto komiteju;

b) informējusi attiecīgo reģionu vai valsti saskaņā ar visām attiecīgajām procedūrām, kas piemērojamas starp Savienību un minēto valsti vai reģionu; un

c) publicējusi paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, kurā teikts, ka ir konstatēta nespēja nodrošināt administratīvo sadarbību vai konstatēti pārkāpumi vai krāpšana.

4. Apturēšanas laikposms saskaņā ar šo pantu ir spēkā tik ilgi, cik tas ir vajadzīgs Savienības finansiālo interešu aizsardzībai. Minētais laikposms nepārsniedz sešus mēnešus, bet to var pagarināt. Minētā laikposma beigās Komisija pieņem lēmumu, vai izbeigt apturēšanu vai pagarināt apturēšanas laikposmu saskaņā ar 19. panta 4. punktā minēto konsultēšanās procedūru.

5. Panta 2., 3. un 4. punktā paredzētās pagaidu apturēšanas procedūras aizstāj procedūras, kas noteiktas jebkurā nolīgumā ar I pielikumā norādītajiem reģioniem vai valstīm, ja minētais nolīgums tiek piemērots provizoriski vai stājas spēkā, atkarībā no tā, kas notiek agrāk. Komisija publicē paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, lai informētu uzņēmumus par provizoriskas piemērošanas vai spēkā stāšanās datumu, no kura izstrādājumiem, uz kuriem attiecas šī regula, jāpiemēro nolīgumā paredzētās pagaidu apturēšanas procedūras.

6. Lai īstenotu jebkurā nolīgumā ar I pielikumā norādītajiem reģioniem vai valstīm paredzēto pagaidu apturēšanu, Komisija bez liekas kavēšanās:

a) informē 19. panta 2. punktā minēto komiteju, ka konstatēta nespēja nodrošināt administratīvo sadarbību, vai konstatēti pārkāpumi vai krāpšana; un

b) publicē paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, kurā teikts, ka ir konstatēta nespēja nodrošināt administratīvo sadarbību, vai konstatēti pārkāpumi vai krāpšana.

Lēmumu, ar ko aptur attiecīgo režīmu, pieņem saskaņā ar 19. panta 4. punktā minēto konsultēšanās procedūru.







III NODAĻA

PĀREJAS REŽĪMS







1. IEDAĻA

Rīsi

7. pants

Nulles tarifa likmes

Ievedmuitas nodokļus neuzliek tarifa pozīcijas 1006 izstrādājumiem.







2. IEDAĻA

Cukurs

8. pants

Nulles tarifa likmes

Ievedmuitas nodokļus neuzliek tarifa pozīcijas 1701 izstrādājumiem.







IV NODAĻA

VISPĀRĪGI AIZSARDZĪBAS NOTEIKUMI

9. pants

Definīcijas

Šajā nodaļā piemēro šādas definīcijas:

a) “Savienības ražošanas nozare” ir līdzīgu vai tieši konkurējošu preču Savienības ražotāji kopumā, kas darbojas Savienības teritorijā, vai arī tādi Savienības ražotāji, kuru ražoti līdzīgi vai tieši konkurējoši izstrādājumi kopā veido lielāko daļu no Savienībā ražotiem minētajiem izstrādājumiem;

b) “nopietns kaitējums” ir ievērojama vispārēja Savienības ražošanas nozares pasliktināšanās;

c) “nopietna kaitējuma draudi” ir nopietns kaitējums, kas nav novēršams;

d) “traucējumi” ir nekārtības sektorā vai rūpniecības nozarē;

e) “traucējumu draudi” ir traucējumi, kas nav novēršami.

10. pants

Principi

1. Aizsardzības pasākumu var noteikt saskaņā ar šajā nodaļā paredzētajiem noteikumiem, ja izstrādājumi, kuru izcelsme ir I pielikumā norādītajos reģionos vai valstīs, tiek importēti Savienībā tik lielos apjomos vai ar tādiem nosacījumiem, kas rada vai draud radīt šādas sekas:

a) nopietnu kaitējumu Savienības ražošanas nozarei;

b) traucējumus ekonomikas sektorā, īpaši tad, ja minētie traucējumi rada lielas sociālas problēmas vai grūtības, kas varētu izraisīt nopietnu Savienības ekonomiskās situācijas pasliktināšanos; vai

c) traucējumus lauksaimniecības produktu tirgos, uz ko attiecas PTO nolīgums par lauksaimniecību, vai mehānismos, kas regulē minētos tirgus.

2. Aizsardzības pasākumu var noteikt saskaņā ar šajā nodaļā izklāstītajiem noteikumiem, ja izstrādājumi, kuru izcelsme ir I pielikumā norādītajās valstīs, tiek importēti Savienībā tik lielos apjomos vai ar tādiem nosacījumiem, kas rada vai draud radīt šādus traucējumus viena vai vairāku Savienības tālāko reģionu ekonomiskajā situācijā.

11. pants

Nosacījumu noteikšana, lai ieviestu aizsardzības pasākumus

1. Nopietna kaitējuma vai tā drauda noteikšanā, inter alia, iekļauj šādus faktorus:

a) importēto izstrādājumu apjoms, jo īpaši, ja tas ievērojami palielinājies absolūtā izteiksmē vai attiecībā pret ražošanas vai patēriņa līmeni Savienībā;

b) importēto izstrādājumu cena, jo īpaši, ja cenas ir pārlieku pazeminātas salīdzinājumā ar līdzīgu izstrādājumu cenām Savienībā;

c) pastāvīga ietekme uz Savienības ražošanas nozari, uz ko norāda konkrētu ekonomisku faktoru attīstības tendences, piemēram ražošana, jaudas izmantojums, krājumi, realizācija, tirgus daļa, cenu kritums vai tāda cenu kāpuma kavēšana, kas parasti būtu vērojams, peļņa, kapitāla peļņa, naudas plūsma un nodarbinātība;

d) citi faktori, kas nav importa tendences, un kuri rada vai var radīt kaitējumu attiecīgajai Savienības ražošanas nozarei.

2. Traucējumu vai to draudu noteikšanas pamatā ir objektīvi faktori, tostarp šādi elementi:

a) importēto izstrādājumu apjoma kāpums absolūtā vai relatīvā izteiksmē attiecībā pret ražošanu Savienībā vai importu no citiem avotiem; un

b) šāda importa ietekme uz cenām; vai

c) šāda importa ietekme uz attiecīgo Savienības ražošanas nozari vai ekonomikas sektoru, tostarp uz realizāciju, ražošanu, finansiālo situāciju un nodarbinātību.

3. Lai noteiktu, vai imports tiek veikts ar tādiem nosacījumiem, kas rada vai draud radīt traucējumus lauksaimniecības produktu tirgos vai minētos tirgus regulējošajos mehānismos, ietverot regulas, ar ko izveido kopējā tirgus organizācijas (KTO), ņem vērā visus attiecīgos objektīvos faktorus, tostarp vienu vai vairāk no šādiem elementiem:

a) importēto izstrādājumu apjoms salīdzinājumā ar iepriekšējā kalendāra gada vai attiecīgā gadījumā – tirdzniecības gada apjomu, iekšējā ražošana un patēriņš, plānotie turpmākie apjomi saskaņā ar KTP reformu;

b) iekšējo cenu līmenis salīdzinājumā ar salīdzināmajām vai mērķa cenām, ja tādas ir, un, ja nav, salīdzinājumā ar vidējām iekšējā tirgus cenām tajā pašā iepriekšējo tirdzniecības gadu laikposmā;

c) tarifa pozīcijas 1701 izstrādājumu tirgos, ja divos sekojošos mēnešos Savienības baltā cukura vidējā tirgus cena pazeminās zem 80 % no vidējās Savienības tirgus cenas par balto cukuru iepriekšējā tirdzniecības gadā.

4. Lai noteiktu, vai ir izpildīti 1., 2. un 3. punktā minētie nosacījumi Savienības tālāko reģionu gadījumos, analīze aprobežojas tikai ar attiecīgā tālākā reģiona vai reģionu analīzi. Īpašu uzmanību pievērš vietējās rūpniecības nozares lielumam, tās finansiālajai situācijai un nodarbinātības situācijai.

12. pants

Procedūras uzsākšana

1. Izmeklēšanu sāk pēc dalībvalsts pieprasījuma vai pēc Komisijas pašas iniciatīvas, ja Komisija uzskata, ka ir pietiekami daudz pierādījumu, lai pamatotu šādu izmeklēšanas sākšanu.

2. Dalībvalstis informē Komisiju, ja šķiet, ka tendences attiecībā uz importu no jebkura no I pielikumā minētajiem reģioniem vai valstīm liecina par aizsardzības pasākumu nepieciešamību. Minētā informācija ietver pieejamos pierādījumus, kas noteikti, pamatojoties uz 11. pantā minētajiem kritērijiem. Komisija trijās darba dienās no minētās informācijas saņemšanas nodod to visām dalībvalstīm.

3. Ja izrādās, ka ir pietiekami pierādījumi, kas pamato procedūras sākšanu, Komisija publicē paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Procedūru uzsāk vienā mēnesī pēc informācijas saņemšanas no dalībvalsts.

Komisija parasti 21 dienas laikā pēc dienas, kad tā ir saņēmusi informāciju, informē dalībvalstis par informācijas analīzi.

4. Ja Komisija uzskata, ka pastāv jebkurš no 10. pantā izklāstītajiem apstākļiem, tā nekavējoties paziņo attiecīgajam I pielikumā minētajam reģionam vai valstij par nodomu sākt izmeklēšanu. Paziņojumam var pievienot uzaicinājumu apspriesties, lai noskaidrotu situāciju un rastu savstarpēji apmierinošu risinājumu.

13. pants

Izmeklēšana

1. Pēc procedūras uzsākšanas Komisija sāk izmeklēšanu.

2. Komisija var pieprasīt, lai dalībvalstis tai sniedz informāciju, un dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai apmierinātu jebkuru šādu prasību. Ja šī informācija izraisa vispārēju interesi vai arī tās nosūtīšanu pieprasa kāda dalībvalsts, Komisija to nosūta visām dalībvalstīm ar noteikumu, ka šī informācija nav konfidenciāla; ja šī informācija ir konfidenciāla, Komisija nosūta informācijas nekonfidenciālu kopsavilkumu.

3. Ja izmeklēšana aprobežojas tikai ar kādu Savienības tālāko reģionu, Komisija var pieprasīt kompetentajām vietējām iestādēm sniegt 2. punktā minēto informāciju ar attiecīgās dalībvalsts starpniecību.

4. Ja vien iespējams, izmeklēšanu pabeidz sešos mēnešos pēc tās sākšanas. Ārkārtas apstākļos šo termiņu var pagarināt vēl par trim mēnešiem.

14. pants

Pagaidu aizsardzības pasākumu piemērošana

1. Pagaidu aizsardzības pasākumus piemēro kritiskos apstākļos, ja kavēšanās radītu zaudējumus, ko būtu grūti novērst, ievērojot pagaidu konstatējumu par to, ka pastāv jebkurš no 10. pantā izklāstītajiem apstākļiem. Šādus pagaidu aizsardzības pasākumus pieņem saskaņā ar 19. panta 4. punktā minēto konsultēšanās procedūru vai steidzamos gadījumos – saskaņā ar 19. panta 6. punktu.

2. Ņemot vērā Savienības tālāko reģionu īpašo situāciju un to neaizsargātību pret jebkuru importa kāpumu, pagaidu aizsardzības pasākumus piemēro procedūrās, kas attiecas uz šādiem reģioniem, ja sākotnējā pārbaude liecina, ka imports ir palielinājies. Minētos pagaidu aizsardzības pasākumus pieņem saskaņā ar 19. panta 4. punktā minēto konsultēšanās procedūru vai steidzamos gadījumos – saskaņā ar 19. panta 6. punktu.

3. Ja kāda dalībvalsts pieprasa Komisijas tūlītēju iejaukšanos un ja ir izpildīti 1. vai 2. punktā minētie nosacījumi, Komisija pieņem lēmumu piecās darba dienās pēc pieprasījuma saņemšanas.

4. Pagaidu aizsardzības pasākumi var būt muitas nodokļa palielinājums attiecīgajam izstrādājumam līdz tādam līmenim, kas nepārsniedz muitas nodokli, kuru piemēro citiem PTO locekļiem, vai tarifa kvotas.

5. Pagaidu aizsardzības pasākumus nepiemēro ilgāk par 180 dienām. Ja pagaidu pasākumi attiecas tikai uz tālākajiem reģioniem, tos nepiemēro ilgāk par 200 dienām.

6. Ja pagaidu aizsardzības pasākumus atceļ tāpēc, ka izmeklēšana liecina, ka 10. un 11. pantā paredzētie nosacījumi nav izpildīti, minēto pasākumu dēļ iekasētos muitas nodokļus automātiski atmaksā.

15. pants

Procedūras un izmeklēšanas izbeigšana bez pasākumu noteikšanas

Ja divpusējus aizsardzības pasākumus uzskata par nevajadzīgiem, procedūru un izmeklēšanu izbeidz saskaņā ar 19. panta 5. punktā minēto pārbaudes procedūru.

16. pants

Galīgo aizsardzības pasākumu noteikšana

1. Ja galīgie konstatētie fakti liecina, ka ir pastāv jebkurš no 10. pantā izklāstītajiem apstākļiem, Komisija pieprasa apspriešanos ar attiecīgo reģionu vai valsti, lai rastu savstarpēji apmierinošu risinājumu attiecīgās institucionālās kārtības kontekstā, kas noteikta attiecīgajos nolīgumos, kuri ļauj iekļaut reģionu vai valsti I pielikumā.

2. Ja 1. punktā minētās apspriešanās rezultātā nepanāk savstarpēji apmierinošu risinājumu 30 dienās pēc dienas, kad jautājums nodots izskatīšanai attiecīgajam reģionam vai valstij, tad lēmumu par galīgo aizsardzības pasākumu noteikšanu Komisija saskaņā ar 19. panta 5. punktā minēto pārbaudes procedūru pieņem 20 darba dienu laikā pēc apspriešanās laikposma beigām.

3. Galīgie aizsardzības pasākumi var būt vienā no šādiem veidiem:

a) ievedmuitas nodokļa likmes tālākas samazināšanas apturēšana attiecīgajam izstrādājumam, kura izcelsme ir attiecīgajā reģionā vai valstī;

b) muitas nodokļa palielinājums attiecīgajam izstrādājumam līdz tādam līmenim, kas nepārsniedz muitas nodokļa līmeni, ko piemēro citiem PTO locekļiem;

c) tarifa kvota.

4. Galīgo divpusēju aizsardzības pasākumu nepiemēro tam pašam izstrādājumam no tā paša reģiona vai valsts, kamēr nav pagājis viens gads pēc tam, kad beigusies iepriekšēju šādu aizsardzības pasākumu darbība vai tie atcelti.

17. pants

Aizsardzības pasākumu ilgums un pārskatīšana

1. Aizsardzības pasākums saglabājas spēkā tikai tik ilgi, cik varētu būt nepieciešams, lai novērstu vai labotu nopietnu kaitējumu vai traucējumus. Minētais laikposms nepārsniedz divus gadus, tostarp jebkuru pagaidu pasākumu, ja vien tas netiek pagarināts saskaņā ar 2. punktu. Ja pasākums ir spēkā tikai vienā vai vairāk tālākajos Savienības reģionos, tā piemērošanas laikposms nevar pārsniegt četrus gadus.

2. Sākotnējo aizsardzības pasākuma laikposmu izņēmuma kārtā var pagarināt, ja ir noteikts, ka aizsardzības pasākums ir vajadzīgs, lai novērstu vai labotu nopietnu kaitējumu vai traucējumus.

3. Pagarinājumus paredz saskaņā ar šajā regulā noteikto kārtību, ko piemēro izmeklēšanām, izmantojot to pašu kārtību, kādu izmantoja sākotnējiem pasākumiem.

Aizsardzības pasākuma, tostarp jebkura pagaidu pasākuma, kopējais ilgums nevar pārsniegt četrus gadus. Ja pagaidu pasākums attiecas tikai uz Savienības tālākajiem reģioniem, šo ilgumu pagarina līdz astoņiem gadiem.

4. Ja aizsardzības pasākums ir spēkā ilgāk nekā vienu gadu, tas pakāpeniski un periodiski liberalizējams piemērošanas laikā, ietverot jebkuru pagarinājumu.

Periodiski notiek apspriešanās ar attiecīgo reģionu vai valsti atbilstīgajās institucionālajās struktūrās, kas izveidotas saskaņā ar attiecīgajiem nolīgumiem, lai noteiktu aizsardzības pasākumu atcelšanas grafiku, tiklīdz to ļauj apstākļi.

18. pants

Uzraudzības pasākumi

1. Ja ĀKK valstu izcelsmes izstrādājuma importa tendences liecina, ka šāds imports varētu radīt jebkuru no 10. pantā minētājām apstākļiem, minētā izstrādājuma importu var pakļaut iepriekšējai Savienības uzraudzībai.

2. Komisija saskaņā ar 19. panta 4. punktā minēto konsultēšanās procedūru pieņem lēmumu noteikt uzraudzības pasākumus.

3. Uzraudzības pasākumi ir spēkā ierobežotu laiku. Ja vien nav paredzēts citādi, tie zaudē spēku otrā sešu mēnešu laikposma beigās pēc pirmajiem sešiem mēnešiem, kurā šie pasākumi ieviesti.

4. Vajadzības gadījumā uzraudzības pasākumus var attiecināt tikai uz vienu vai vairāk Savienības tālākajiem reģioniem.

5. Lēmumu par uzraudzības pasākumu noteikšanu nekavējoties informācijas nolūkā paziņo attiecīgajai institucionālajai struktūrai, kas izveidota ar attiecīgajiem nolīgumiem, kuri ļauj iekļaut reģionu vai valsti I pielikumā.

19. pants

Komiteju procedūra

1. Lai sasniegtu šīs regulas 14., 15., 16. un 18. panta mērķus, Komisijai palīdz Aizsardzības pasākumu komiteja, kas izveidota ar 3. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2015/478 ( 1 ). Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

2. Piemērojot šīs regulas 5. un 6. pantu un šīs regulas II pielikuma 6. panta 11. un 13. punktu un 36. panta 4. punktu, Komisijai palīdz Muitas kodeksa komiteja, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 ( 2 ) 285. panta 1. punktu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

3. Piemērojot šīs regulas 7. un 8. pantu, Komisijai palīdz Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komiteja, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 ( 3 ) 229. panta 1. punktu. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

4. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.

5. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

6. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 8. pantu saistībā ar tās 4. pantu.

20. pants

Ārkārtas pasākumi, ko piemēro ierobežotā teritorijā

Ja izrādās, ka vienā vai vairāk dalībvalstīs ir izpildīti nosacījumi, kas paredzēti, lai varētu pieņemt aizsardzības pasākumus, Komisija, izvērtējusi alternatīvus risinājumus, izņēmuma kārtā var atļaut piemērot uzraudzības un aizsardzības pasākumus tikai attiecīgajā dalībvalstī vai attiecīgajās dalībvalstīs, ja tā uzskata, ka šādi pasākumi, ko piemēro tādā līmenī, ir atbilstīgāki nekā pasākumi, ko piemēro visā Savienībā. Šādiem pasākumiem stingri ierobežo ilgumu, un, ciktāl iespējams, ar tiem netraucē iekšējā tirgus darbību.







V NODAĻA

PROCEDŪRAS NOTEIKUMI

21. pants

Pielāgošana tehnikas attīstībai

Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 22. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz 6. panta un 9. līdz 20. panta tehniskiem grozījumiem, kas var būt nepieciešami, ņemot vērā atšķirības starp šo regulu un nolīgumiem, kas provizoriski piemēroti vai saskaņā ar LESD 218. pantu noslēgti ar I pielikumā norādītajiem reģioniem vai valstīm.

22. pants

Deleģēšanas īstenošana

1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, kas minēti 3. pantā, Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013. gada 21. jūnija. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, kas minēti 2. panta 2. un 3. punktā, 4. panta 3. punktā, 5. panta 3. punktā un 21. pantā, Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 20. februāra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 2. panta 2. un 3. punktā, 3. pantā, 4. panta 3. punktā, 5. panta 3. punktā un 21. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4. Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar katras dalībvalsts norīkotajiem ekspertiem saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

5. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6. Saskaņā ar 3. pantu, 4. panta 3. punktu, 5. panta 3. punktu vai 21. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu lēmumu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

7. Saskaņā ar 2. panta 2. un 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par četriem mēnešiem.

23. pants

Ziņojums

Komisija iekļauj informāciju par šīs regulas īstenošanu savā gada ziņojumā par tirdzniecības aizsardzības pasākumu piemērošanu un īstenošanu, ko iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei, ievērojot 22.a pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 ( 4 ).







VI NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

24. pants

Atcelšana

Regulu (EK) Nr. 1528/2007 atceļ.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas sniegta IV pielikumā.

25. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

TO REĢIONU VAI VALSTU SARAKSTS, KAS PABEIGUŠAS SARUNAS 2. PANTA 2. PUNKTA NOZĪMĒ

ANTIGVA UN BARBUDA

BAHAMU SALU SADRAUDZĪBA

BARBADOSA

BELIZA

BOTSVĀNAS REPUBLIKA

DOMINIKAS SADRAUDZĪBA

DOMINIKĀNAS REPUBLIKA

FIDŽI REPUBLIKA

GANAS REPUBLIKA

GRENĀDA

GAJĀNAS KOOPERATĪVĀ REPUBLIKA

JAMAIKA

KAMERŪNAS REPUBLIKA

KENIJAS REPUBLIKA

KOTDIVUĀRAS REPUBLIKA

▼M2

LESOTO KARALISTI

▼B

MADAGASKARAS REPUBLIKA

MAURĪCIJAS REPUBLIKA

▼M2

MOZAMBIKAS REPUBLIKU

▼B

NAMĪBIJAS REPUBLIKA

PAPUA-JAUNGVINEJAS NEATKARĪGĀ VALSTS

SENTKITSAS UN NEVISAS FEDERĀCIJA

SENTLUSIJA

SENTVINSENTA UN GRENADĪNAS

▼M3

SAMOA NEATKARĪGĀ VALSTS

▼B

SEIŠELU REPUBLIKA

SURINAMAS REPUBLIKA

SVAZILENDAS KARALISTE

TRINIDĀDAS UN TOBĀGO REPUBLIKA

ZIMBABVES REPUBLIKA









II PIELIKUMS

Izcelsmes noteikumi,

KAS ATTIECAS UZ JĒDZIENA“NOTEIKTAS IZCELSMES IZSTRĀDĀJUMI” DEFINĪCIJU, UN ADMINISTRATĪVĀS SADARBĪBAS PASĀKUMI

I SADAĻA: Vispārīgi noteikumi Panti 1. Definīcijas II SADAĻA: Jēdziena noteiktas izcelsmes izstrādājumi definīcija Panti 2. Vispārīgas prasības 3. Pilnībā iegūti izstrādājumi 4. Pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti izstrādājumi 5. Nepietiekamas apstrādes vai pārstrādes darbības 6. Izcelsmes kumulācija 7. Kvalifikācijas vienība 8. Palīgierīces, rezerves daļas un darbarīki 9. Komplekti 10. Neitrāli elementi III SADAĻA: Teritoriālās prasības Panti 11. Teritorialitātes princips 12. Tieša transportēšana 13. Izstādes IV SADAĻA: Izcelsmes apliecinājums Panti 14. Vispārīgas prasības 15. Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas procedūra 16. Ar atpakaļejošu spēku izdoti pārvadājumu sertifikāti EUR.1 17. Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 dublikāta izdošana 18. Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdošana, pamatojoties uz iepriekš izdotu vai sagatavotu izcelsmes apliecinājumu 19. Nosacījumi faktūras deklarācijas sagatavošanai 20. Atzīts eksportētājs 21. Izcelsmes apliecinājuma derīgums 22. Tranzīta procedūra 23. Izcelsmes apliecinājuma iesniegšana 24. Importēšana pa daļām 25. Atbrīvojumi no izcelsmes apliecinājuma 26. Informācijas procedūra kumulācijas vajadzībām 27. Apliecinošie dokumenti 28. Izcelsmes apliecinājuma un apliecinošo dokumentu saglabāšana 29. Neatbilstība un formālas kļūdas 30. Euro izteiktas summas V SADAĻA: Administratīvās sadarbības pasākumi Panti 31. Savstarpēja palīdzība 32. Izcelsmes apliecinājumu pārbaude 33. Piegādātāju deklarāciju pārbaude 34. Sankcijas 35. Brīvās zonas 36. Atkāpes VI SADAĻA: Seūta un Meliļa Panti 37. Īpaši nosacījumi VII SADAĻA: Nobeiguma noteikums Panti 38. Papildinājumi RĀDĪTĀJS PAPILDINĀJUMI 1. PAPILDINĀJUMS: Ievada piezīmes 2. papildinājuma sarakstam 2. PAPILDINĀJUMS: Apstrādes vai pārstrādes darbības, kas jāveic attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiāliem, lai izgatavotais izstrādājums iegūtu noteiktas izcelsmes statusu 2.A PAPILDINĀJUMS: Atkāpes no apstrādes vai pārstrādes darbībām, kas jāveic nenoteiktas izcelsmes materiāliem, lai izgatavotais izstrādājums iegūtu noteiktas izcelsmes statusu saskaņā ar šā pielikuma 4. pantu 3. PAPILDINĀJUMS: Pārvadājumu sertifikāta veidlapa EUR.1 4. PAPILDINĀJUMS: Faktūras deklarācija 5.A PAPILDINĀJUMS: Piegādātāja deklarācija par izstrādājumiem, kam ir preferenciāla izcelsme 5.B PAPILDINĀJUMS: Piegādātāja deklarācija par izstrādājumiem, kam nav preferenciālas izcelsmes 6. PAPILDINĀJUMS: Informācijas sertifikāts 7. PAPILDINĀJUMS: Izstrādājumi, kuriem nepiemēro šā pielikuma 6. panta 5. punktu 8. PAPILDINĀJUMS: Zvejniecības produkti, kuriem uz laiku nepiemēro šā pielikuma 6. panta 5. punktu 9. PAPILDINĀJUMS: Blakus esošās jaunattīstības valstis 10. PAPILDINĀJUMS: Izstrādājumi, uz kuriem pēc 2015. gada 1. oktobra attiecas 2. panta 2. punkta un 6. panta 1. un 2. punkta noteikumi par kumulāciju un uz kuriem neattiecas 6. panta 5., 9. un 12. punkta noteikumi 11. PAPILDINĀJUMS: Izstrādājumi, uz kuriem neattiecas šā pielikuma 6. panta 5., 9. un 12. punkta noteikumi 12. PAPILDINĀJUMS: Aizjūras zemes un teritorijas







I SADAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. pants

Definīcijas

Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas:

a) “ražošana” ir jebkura apstrāde vai pārstrāde, ietverot montāžu vai īpašas darbības;

b) “materiāls” ir jebkuras sastāvdaļas, izejvielas, daļas vai detaļas u. c., ko izmanto izstrādājuma ražošanā;

c) “izstrādājums” ir gatavais izstrādājums, pat ja to vēlāk paredzēts izmantot citā ražošanas darbībā;

d) “preces” ir gan materiāli, gan izstrādājumi;

e) “muitas vērtība” ir vērtība, ko nosaka saskaņā ar nolīgumu par to, kā īstenojams VVTT 1994 VII pants (PTO nolīgums par muitas vērtējumu);

f) “ražotāja cena” ir cena, ko par gatavo izstrādājumu maksā ražotājam, kura uzņēmumā ir veikta izstrādājuma pēdējā apstrāde ar noteikumu, ka cenā ir ietverta visu izmantoto materiālu vērtība, atskaitot visus iekšējos nodokļus, ko tad, ja iegūto izstrādājumu eksportē, atmaksā vai ko varētu atmaksāt;

g) “materiālu vērtība” ir izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu muitas vērtība to importēšanas laikā vai, ja tā nav zināma un to nevar noskaidrot, tad pirmā cena, ko var noskaidrot, kas attiecīgajā teritorijā samaksāta par šiem materiāliem;

h) “noteiktas izcelsmes materiālu vērtība” ir to g) punktā noteikto materiālu vērtība, ko piemēro mutatis mutandis;

i) “pievienotā vērtība” ir ražotāja cena, kam atskaitīta vai nu Savienībā, vai ĀKK valstīs importēto materiālu muitas vērtība;

j) “nodaļas” un “pozīcijas” ir nodaļas un pozīcijas (četru ciparu kodi) nomenklatūrā, kas veido preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizēto sistēmu, kura šajā pielikumā minēta kā “harmonizētā sistēma” vai “HS”;

k) “klasificēts” norāda, ka izstrādājums vai materiāls iekļauts konkrētā pozīcijā;

l) “sūtījums” ir izstrādājumi, ko vai nu viens eksportētājs vienlaikus nosūta vienam saņēmējam, vai uz ko attiecas viens pārvadājuma dokuments par nosūtīšanu no eksportētāja saņēmējam, vai, ja šāda dokumenta nav, viena faktūra;

m) “teritorijas” ir teritorijas, ietverot teritoriālos ūdeņus;

n) “AZT” ir aizjūras zemes un teritorijas, kā definēts 12. papildinājumā.







II SADAĻA

JĒDZIENA “NOTEIKTAS IZCELSMES IZSTRĀDĀJUMI” DEFINĪCIJA

2. pants

Vispārīgas prasības

1. Lai piemērotu šo regulu, uzskata, ka šādi izstrādājumi ir I pielikumā uzskaitīto ĀKK valstu izcelsmes izstrādājumi, turpmāk šajā pielikumā “ĀKK valstis”:

a) izstrādājumus, kas pilnībā iegūti ĀKK valstīs šā pielikuma 3. panta nozīmē;

b) ĀKK valstīs iegūtus izstrādājumus, kuru sastāvā ir materiāli, kas nav tur iegūti pilnībā ar noteikumu, ka šādi izstrādājumi ĀKK valstīs ir pienācīgi apstrādāti vai pārstrādāti šā pielikuma 4. panta nozīmē.

2. Lai īstenotu 1. punktu, ĀKK valstu teritorijas uzskata par vienu teritoriju.

Noteiktas izcelsmes izstrādājumus, ko veido materiāli, kuri pilnībā iegūti vai pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti divās vai vairākās ĀKK valstīs, uzskata par tās ĀKK valsts izcelsmes izstrādājumiem, kurā notikusi pēdējā apstrāde vai pārstrāde, ar noteikumu, ka tur tiem veikta apstrāde vai pārstrāde papildus 5. pantā minētajām darbībām.

3. Izstrādājumiem, kas uzskaitīti 10. papildinājumā, 2. punkta noteikumus piemēro tikai pēc 2015. gada 1. oktobra.

3. pants

Pilnībā iegūti izstrādājumi

1. Šādus izstrādājumus uzskata par pilnīgi iegūtiem ĀKK valstīs vai Savienībā:

a) minerālproduktus, kas tur iegūti no zemes vai jūras gultnes;

b) tur novāktos augu valsts produktus;

c) tur dzimušus un audzētus dzīvus dzīvniekus;

d) produktus, kas iegūti no tur audzētiem dzīviem dzīvniekiem;

e) produktus, kas iegūti, tur medījot un zvejojot;

f) akvakultūras produktus, ieskaitot jūras organismu audzētavu produktus, ja zivis izšķīlušās un audzētas tur;

g) produktus, kas iegūti jūras zvejā, un citus produktus, kas iegūti jūrā ārpus to teritoriālajiem ūdeņiem ar to kuģiem;

h) produktus, kas izgatavoti uz to pārstrādes kuģiem tikai no g) apakšpunktā minētajiem produktiem;

i) lietotus priekšmetus, kas savākti tur un ir derīgi vienīgi izejvielu iegūšanai, tostarp lietotas riepas, kuras derīgas vienīgi atjaunošanai vai lai tās izmantotu kā atkritumus;

j) atkritumus un lūžņus, kas tur radušies ražošanas darbībās;

k) produktus, kas iegūti no jūras gultnes ārpus to teritoriālajiem ūdeņiem, ar nosacījumu, ka tām ir ekskluzīvas tiesības izmantot šo jūras gultni;

l) preces, ko tur ražo tikai no izstrādājumiem, kas precizēti a) līdz k) apakšpunktā.

2. Termini “to kuģi” un “to zivju pārstrādes kuģi” 1. punkta g) un h) apakšpunktā attiecas tikai uz kuģiem un pārstrādes kuģiem, kas:

a) reģistrēti kādā dalībvalstī vai ĀKK valstī;

b) kuģo ar kādas dalībvalsts vai ĀKK valsts karogu;

c) atbilst kādam no turpmāk minētajiem nosacījumiem:

i) tie vismaz 50 % apmērā pieder ĀKK valsts vai dalībvalsts valstspiederīgajiem; vai

ii) tie pieder uzņēmumiem:

— kuru galvenais birojs un galvenā darījumdarbības vieta ir ĀKK valstī vai dalībvalstī, un

— kuri vismaz 50 % apmērā pieder ĀKK valstij, valsts uzņēmumiem šajā valstī, tās vai dalībvalsts valstspiederīgajiem.

3. Neatkarīgi no 2. punkta Savienība pēc ĀKK valsts pieprasījuma atzīst, ka kuģus, kurus ĀKK valsts fraktē vai nomā, uzskata par “to kuģiem”, lai veiktu zveju tās ekskluzīvajā ekonomikas zonā, ar šādiem nosacījumiem:

a) ka ĀKK valsts piedāvājusi Savienībai iespēju pārrunāt zvejniecības nolīgumu un Savienība nav pieņēmusi šo piedāvājumu;

b) ka Komisija ir piekritusi frakts vai nomas līgumam, sniedzot pietiekamas iespējas ĀKK valsts jaudas attīstīšanai zvejot uz sava rēķina un jo īpaši piešķirot ĀKK valstij atbildību par kuģa navigācijas un komerciālo pārvaldību, kas nodots tās rīcībā uz ievērojamu laikposmu.

4. pants

Pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti izstrādājumi

1. Šajā pielikumā izstrādājumus, kas nav pilnībā iegūti, uzskata par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem ĀKK valstīs vai Savienībā, ja ir izpildīti 2. papildinājuma sarakstā vai 2.A papildinājumā paredzētie nosacījumi. Attiecībā uz visiem izstrādājumiem, uz kuriem attiecas šī regula, minētajos nosacījumos paredzēts, kā jāapstrādā vai jāpārstrādā tādi nenoteiktas izcelsmes materiāli, kurus izmanto ražošanā, un šos nosacījumus piemēro tikai šādiem materiāliem. Tādējādi – ja kādu izstrādājumu, kas atbilstīgi sarakstā paredzētajiem nosacījumiem ieguvis noteiktas izcelsmes statusu, izmanto kāda cita izstrādājuma ražošanā, tad sākotnējam izstrādājumam nepiemēro nosacījumus, kas piemērojami izstrādājumam, kura ražošanā to izmanto, un nenoteiktas izcelsmes materiālus, kas varētu būt izmantoti tā ražošanā, neņem vērā.

2. Neatkarīgi no 1. punkta nenoteiktas izcelsmes materiālus, ko saskaņā ar 2. un 2.A papildinājumā paredzētajiem nosacījumiem nebūtu jāizmanto šā izstrādājuma ražošanā, tomēr var izmantot, ja:

a) to kopējā vērtība nepārsniedz 15 % no ražotāja cenas;

b) piemērojot šo punktu, attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiāliem nepārsniedz nevienu sarakstā minēto maksimālās vērtības procentuālo daudzumu.

Šo punktu nepiemēro izstrādājumiem, kas ietilpst harmonizētās sistēmas 50. līdz 63. nodaļā.

3.

a) Neatkarīgi no 1. punkta un ja ĀKK Klusā okeāna valsts iepriekš iesniedz pieprasījumu Eiropas Komisijai, piemērojot 2. punktu, par pietiekami apstrādātiem var pārstrādātiem uzskata pozīcijās 1604 un 1605 klasificētus pārstrādātus zvejniecības produktus, kuri pārstrādāti vai ražoti krasta uzņēmumu telpās šajā valstī no nenoteiktas izcelsmes materiāliem pozīcijā 0302 vai 0303 , kuri izkrauti šajā valstī. Paziņojumā Komisijai norāda attīstības pabalstu apjomu zvejniecības nozarei šajā valstī un iekļauj vajadzīgo informāciju par attiecīgajām sugām, par produktiem, ko paredzēts ražot, kā arī norādi par paredzētajiem daudzumiem.

b) ĀKK Klusā okeāna valsts ne vēlāk kā trīs gadus pēc pieprasījuma iesniegšanas izstrādā ziņojumu, ko iesniedz Savienībai, par a) apakšpunkta īstenošanu.

c) Šā punkta a) apakšpunktu piemēro, neskarot sanitāros un fitosanitāros pasākumus, kas ir spēkā Savienībā, zvejas resursu efektīvu saglabāšanu un ilgtspējīgu pārvaldību un atbalstu cīņai pret nelegālām, nepaziņotām un neregulētām zvejas darbībām reģionā.

4. Šā panta 1., 2. un 3. punktu piemēro, izņemot gadījumus, kas paredzēti 5. pantā.

5. pants

Nepietiekamas apstrādes vai pārstrādes darbības

1. Neskarot 2. punktu, un neatkarīgi no tā, vai ir izpildītas 4. panta prasības, par nepietiekamu apstrādi vai pārstrādi, lai izstrādājumam piešķirtu noteiktas izcelsmes izstrādājuma statusu, tiek uzskatītas šādas darbības:

a) saglabāšanas darbības, lai nodrošinātu, ka izstrādājumi saglabājas labā stāvoklī, tos pārvadājot un uzglabājot, (vēdināšana, izklāšana, žāvēšana, dzesēšana, sālīšana, apstrāde ar sēra dioksīdu vai citiem ūdens šķīdumiem, bojāto daļu noņemšana un tamlīdzīgas darbības);

b) vienkāršas darbības–putekļu noslaucīšana, sijāšana, šķirošana, klasificēšana, saskaņošana (ieskaitot priekšmetu komplektu veidošanu), mazgāšana, krāsošana, sagriešana;

c) iepakojuma maiņa, kā arī iepakojumu sadalīšana un apvienošana;

d) vienkārša iepildīšana pudelēs, flakonos, maisos, kastēs, kārbās, piestiprināšana pie dēlīšiem u. c., kā arī citas vienkāršās iepakošanas darbības;

e) marķēšana, etiķešu un citu tamlīdzīgu atšķirības zīmju piestiprināšana izstrādājumiem vai to iepakojumam;

f) vienkārša vienādu vai dažādu izstrādājumu sajaukšana; cukura sajaukšana ar citām vielām;

g) vienkārša daļu montāža, lai izveidotu gatavu izstrādājumu;

h) divu vai vairāku a) līdz g) apakšpunktā norādīto darbību apvienojums;

i) dzīvnieku kaušana;

j) labības un rīsu atsēnalošana, daļēja vai pilnīga balināšana, pulēšana un glazēšana;

k) cukura iekrāsošana vai cukurgraudiņu veidošana; daļēja vai pilnīga cukura samalšana;

l) augļu, riekstu un dārzeņu mizošana, kauliņu izņemšana un lobīšana.

2. Nosakot, vai ar izstrādājumu veiktās apstrādes vai pārstrādes darbības jāuzskata par nepietiekamām 1. punkta nozīmē, kopā izvērtē visas vai nu ĀKK valstīs, vai Savienībā ar attiecīgo izstrādājumu veiktās darbības.

6. pants

Izcelsmes kumulācija

Kumulācija AZT un Savienībā

1. Savienības vai AZT izcelsmes materiālus uzskata par ĀKK valstu izcelsmes materiāliem, ja tie iekļauti tur iegūtajā izstrādājumā. Šādiem materiāliem nav vajadzīga pietiekama apstrāde vai pārstrāde, ja tiem veikta apstrāde vai pārstrāde papildus 5. pantā minētajai.

2. Apstrādi vai pārstrādi, kas veikta Savienībā vai AZT, uzskata par veiktu ĀKK valstīs, ja materiāliem ĀKK valstīs attiecīgi veic apstrādi vai pārstrādi papildus 5. pantā minētajai.

3. Lai noteiktu, vai izstrādājumu izcelsme ir ĀKK valstī, mutatis mutandis piemēro šā pielikuma noteikumus.

4. Šā panta noteikumus 10. papildinājumā uzskaitītajiem izstrādājumiem piemēro tikai pēc 2015. gada 1. oktobra.

Kumulācija Dienvidāfrikā

5. Atbilstīgi 6., 7., 8., un 11. punkta noteikumiem Dienvidāfrikas izcelsmes materiālus uzskata par ĀKK izcelsmes materiāliem, ja tie iekļauti tur iegūtajā izstrādājumā, ar noteikumu, ka tiem veikta apstrāde vai pārstrāde papildus 5. pantā minētajai. Šādiem materiāliem nav jābūt pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem.

6. Izstrādājumus, kuri ir ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu, pamatojoties uz 5. punktu, joprojām uzskata par ĀKK valstu izcelsmes izstrādājumiem tikai tad, ja tur pievienotā vērtība pārsniedz izmantoto Dienvidāfrikas izcelsmes materiālu vērtību. Ja tas tā nav, attiecīgos izstrādājumus uzskata par Dienvidāfrikas izcelsmes izstrādājumiem. Piešķirot izcelsmi, neņem vērā Dienvidāfrikas izcelsmes materiālus, kuriem ĀKK valstīs ir veikta pietiekama apstrāde vai pārstrāde.

7. Šā panta 5. punktā paredzētā kumulācija nav piemērojama 7., 10. un 11. papildinājumā uzskaitītajiem izstrādājumiem.

8. Panta 5. punktā paredzētā kumulācija ir piemērojama 8. papildinājumā uzskaitītajiem izstrādājumiem tikai tad, ja TASN šiem izstrādājumiem ir atcelti tarifi. Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (C sērijā) publicē datumu, kurā ir izpildīti šā punkta nosacījumi.

9. Neskarot 7. un 8. punktu, uzskatīs, ka Dienvidāfrikā veikta apstrāde un pārstrāde ir veikta citā Dienvidāfrikas Muitas savienības (SACU) dalībvalstī, kas ir ĀKK valsts, ja materiāliem veic attiecīgu apstrādi vai pārstrādi citā SACU dalībvalstī.

10. Neskarot 7. un 8. punktu, un pēc ĀKK valstu pieprasījuma Dienvidāfrikā veiktu apstrādi un pārstrādi uzskata par ĀKK valstīs veiktu, ja materiāliem pēc tam veic attiecīgu apstrādi vai pārstrādi ĀKK valstī, ievērojot reģionālas ekonomiskas integrācijas nolīgumu.

11. Komisija par ĀKK valstu pieprasījumiem lemj saskaņā ar šīs regulas 19. panta 5. punktā minēto pārbaudes procedūru.

12. Šā panta 5. punktā paredzēto kumulāciju var piemērot tikai tad, ja izmantotie Dienvidāfrikas materiāli ir ieguvuši noteiktas izcelsmes izstrādājumu statusu, piemērojot izcelsmes noteikumus, kas ir vienādi ar šajā pielikumā noteiktajiem. Šā panta 9. un 10. punktā paredzēto kumulāciju var piemērot tikai tad, ja piemēro izcelsmes noteikumus, kas ir vienādi ar šajā pielikumā noteiktajiem.

Kumulācija blakus esošajās jaunattīstības valstīs

13. Pēc ĀKK valstu pieprasījuma materiālus, kuru izcelsme ir blakus esošā jaunattīstības valstī, kas nav ĀKK valsts un pieder saskaņotai ģeogrāfiskai vienībai, uzskata par ĀKK valstu izcelsmes materiāliem, ja tie iekļauti tur iegūtā izstrādājumā. Šiem materiāliem nav obligāti jābūt pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem ar noteikumu, ka:

— ĀKK valstī veikta apstrāde vai pārstrāde papildus 5. pantā minētajām darbībām,

— ĀKK valstis, Savienība un citas attiecīgās valstis ir noslēgušas nolīgumu par atbilstīgām administratīvām procedūrām, kas nodrošinās šā punkta pareizu īstenošanu.

Šo punktu nepiemēro tunča izstrādājumiem, kas klasificēti harmonizētās sistēmas 3. vai 16. nodaļā, un rīsu produktiem ar tarifa pozīcijas kodu 1006 .

Lai noteiktu, vai izstrādājumu izcelsme ir blakus esošā jaunattīstības valstī, piemēro šā pielikuma noteikumus.

Par ĀKK valstu pieprasījumiem lemj saskaņā ar šīs regulas 19. panta 5. punktā minēto pārbaudes procedūru. Šādā lēmumā arī identificē izstrādājumus, kuriem nevar atļaut šajā daļā paredzēto kumulāciju.

7. pants

Kvalifikācijas vienība

1. Kvalifikācijas vienība šā pielikuma piemērošanai ir konkrētais izstrādājums, ko uzskata par pamatvienību, klasificējot pēc harmonizētās sistēmas nomenklatūras.

Tas nozīmē:

a) ja izstrādājumu, ko veido priekšmetu grupa vai kopums, klasificē vienā pozīcijā saskaņā ar harmonizētās sistēmas noteikumiem, viss kopums ir kvalifikācijas vienība;

b) ja vienā sūtījumā ir vairāki identiski izstrādājumi, kas harmonizētajā sistēmā klasificēti vienā pozīcijā, tad, piemērojot šo pielikumu, katru izstrādājumu ņem vērā atsevišķi.

2. Ja saskaņā ar harmonizētās sistēmas 5. vispārējo noteikumu iepakojumu klasificē kopā ar tajā iepakoto izstrādājumu, tad, nosakot izcelsmi, iepakojumu un attiecīgo izstrādājumu uzskata par vienu veselu.

8. pants

Palīgierīces, rezerves daļas un darbarīki

Palīgierīces, rezerves daļas un darbarīkus, ko nosūta ar kādu iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli un kas ietilpst parastajā aprīkojumā, un ir iekļauti cenā vai arī nav norādīti atsevišķā faktūrā, uzskata par saistītiem ar attiecīgo iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli.

9. pants

Komplekti

Uzskata, ka komplekti harmonizētās sistēmas 3. vispārējā noteikuma nozīmē ir ar noteiktu izcelsmi, ja visas to sastāvdaļas ir noteiktas izcelsmes izstrādājumi. Ja komplektā ietilpst noteiktas un nenoteiktas izcelsmes izstrādājumi, tad tomēr uzskata, ka viss komplekts ir ar noteiktu izcelsmi, ja vien nenoteiktas izcelsmes izstrādājumu vērtība nepārsniedz 15 % no komplekta ražotāja cenas.

10. pants

Neitrāli elementi

Lai noteiktu, vai izstrādājums ir noteiktas izcelsmes izstrādājums, nav jānosaka izcelsme ražošanas procesā izmantotajai(-ām):

a) enerģijai un degvielai;

b) ražotnei un iekārtām;

c) mašīnām un darbarīkiem;

d) precēm, kuras neietilpst un kuras nav paredzēts iekļaut galaproduktā.







III SADAĻA

TERITORIĀLĀS PRASĪBAS

11. pants

Teritorialitātes princips

1. Izņemot 6. pantā paredzētos gadījumus, II sadaļā paredzētos nosacījumus attiecībā uz noteiktas izcelsmes statusa iegūšanu ĀKK valstīs pilda nepārtraukti.

2. Izņemot 6. pantā paredzētos gadījumus, ja no ĀKK valstīm, Savienības vai AZT uz citu valsti eksportētās noteiktas izcelsmes preces nosūta atpakaļ, tās jāuzskata par nenoteiktas izcelsmes precēm, ja vien muitas dienestu pārliecināšanai nevar pierādīt, ka:

a) atpakaļ nosūtītās preces ir tās pašas preces, kas eksportētas, un

b) ar tām nav veiktas nekādas darbības, izņemot darbības, kas vajadzīgas, lai preces uzturētu labā stāvoklī, kamēr tās atrodas attiecīgajā valstī vai kamēr tās eksportē.

12. pants

Tieša transportēšana

1. Šajā regulā paredzēto preferenciālo režīmu piemēro tikai izstrādājumiem, kuri atbilst šā pielikuma prasībām, kurus, piemērojot 6. pantu, tieši transportē starp ĀKK valstu, Savienības, AZT vai Dienvidāfrikas teritoriju, tiem nenonākot citā teritorijā. Tomēr izstrādājumus, kas ietilpst vienā sūtījumā, var pārvadāt caur citām teritorijām, vai nu eksportējot caur šīm teritorijām, vai īslaicīgi tajās uzglabājot, ar noteikumu, ka tie paliek tranzīta vai uzglabāšanas valsts muitas dienestu pārraudzībā un ar tiem neveic nekādas citas darbības kā vien izkraušanu, pārkraušanu vai darbības, kas vajadzīgas, lai saglabātu tos labā stāvoklī.

Noteiktas izcelsmes izstrādājumus var transportēt pa cauruļvadiem caur teritoriju, kas nav ĀKK valsts vai Savienības teritorija.

2. Importētājvalsts muitas dienestiem sniedz pierādījumus par to, ka 1. punktā izklāstītie nosacījumi ir izpildīti, uzrādot:

a) vienotu pārvadāšanas dokumentu par transportēšanu no eksportētājvalsts caur tranzīta valsti; vai

b) tranzītvalsts muitas iestāžu izdotu sertifikātu, kurā:

i) sniegts precīzs izstrādājumu apraksts;

ii) norādīts izstrādājumu izkraušanas un pārkraušanas datums un attiecīgā gadījumā kuģu nosaukumi vai citi izmantotie transportlīdzekļi; un

iii) apliecināti nosacījumi, ar kādiem izstrādājumi palikuši tranzīta valstī;

vai

c) ja nav iepriekš minēto – kādu citu pamatojuma dokumentu.

13. pants

Izstādes

1. Importējot noteiktas izcelsmes izstrādājumus, kurus no ĀKK valsts nosūta izstādei valstī vai teritorijā, kas nav minēta 6. pantā, un kurus pēc izstādes pārdod importam Savienībā, piemēro šajā regulā paredzētos noteikumus, ja muitas dienestiem var pierādīt, ka:

a) minētos izstrādājumus eksportētājs ir nosūtījis tieši no ĀKK valsts uz valsti vai teritoriju, kurā notiek izstāde, un tos tur ir izstādījis;

b) eksportētājs izstrādājumus ir pārdevis vai citādi realizējis kādai personai Savienībā;

c) izstrādājumi ir nosūtīti izstādes laikā vai tūlīt pēc tās tādā stāvoklī, kādā tie nosūtīti uz izstādi; un

d) izstrādājumi pēc nosūtīšanas uz izstādi nav izmantoti citām vajadzībām vien demonstrēšanai minētajā izstādē.

2. Saskaņā ar IV sadaļas noteikumiem izdod vai sagatavo izcelsmes apliecinājumu, un to parastajā kārtībā iesniedz importētājvalsts muitas dienestiem. Tajā norāda izstādes nosaukumu un adresi. Vajadzības gadījumā papildus var pieprasīt dokumentārus pierādījumus par izstādīšanas nosacījumiem.

3. Šā panta 1. punktu piemēro visām tirdzniecības, rūpniecības, lauksaimniecības vai amatniecības izstādēm, gadatirgiem vai tamlīdzīgai publiskai izstādīšanai, kuru nerīko privātām vajadzībām veikalos vai uzņēmumu telpās ar nolūku pārdot ārvalstu izstrādājumus un kurā izstrādājumi paliek muitas kontrolē.







IV SADAĻA

IZCELSMES APLIECINĀJUMS

14. pants

Vispārīgas prasības

1. ĀKK valstu izcelsmes izstrādājumiem, importējot tos Savienībā, piemēro šīs regulas noteikumus, iesniedzot:

a) vai nu pārvadājumu sertifikātu EUR.1, kura paraugs ir 3. papildinājumā; vai

b) gadījumos, kas precizēti 19. panta 1. punktā, eksportētāja izsniegtu deklarāciju, turpmāk “faktūras deklarācija”, faktūras, pavadzīmes vai jebkura cita tirdzniecības dokumenta veidā, kurā attiecīgais izstrādājums ir pietiekami sīki aprakstīts, lai to varētu identificēt. Faktūras deklarācijas teksts norādīts 4. papildinājumā.

2. Neatkarīgi no 1. punkta noteiktas izcelsmes izstrādājumiem šā pielikuma nozīmē 25. pantā precizētajos gadījumos piemēro šīs regulas noteikumus, pat ja neiesniedz minētajā punktā minētos dokumentus.

15. pants

Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas procedūra

1. Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdod eksportētājvalsts muitas dienesti pēc eksportētāja rakstiska pieteikuma vai, ja eksportētājs uzņemas atbildību, pēc eksportētāja pilnvarota pārstāvja rakstiska pieteikuma.

2. Šim nolūkam eksportētājs vai eksportētāja pilnvarots pārstāvis aizpilda gan pārvadājumu sertifikātu EUR.1, gan pieteikuma veidlapu, kuru paraugi doti 3. papildinājumā. Veidlapas aizpilda saskaņā ar šā pielikuma noteikumiem. Ja tās aizpilda rokrakstā, izmanto tinti un raksta ar drukātiem burtiem. Izstrādājumu aprakstu sniedz šim nolūkam atvēlētajā ailē, neatstājot nevienu tukšu rindu. Ja aile nav pilnībā aizpildīta, tad zem pēdējās apraksta rindas ievelk horizontālu līniju, visu tukšo laukumu šķērsām pārsvītrojot.

3. Eksportētājs, kas iesniedz pieteikumu preču pārvadājumu sertifikāta EUR.1 saņemšanai, ir gatavs jebkurā laikā pēc tās eksportētājas ĀKK valsts muitas darbinieku pieprasījuma, kurā izdots preču pārvadājumu sertifikāts EUR.1, iesniegt visus attiecīgos dokumentus, kas apliecina attiecīgo izstrādājumu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī atbilstību citām šā pielikuma prasībām.

4. ĀKK eksportētājvalsts muitas dienesti pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdod tad, ja attiecīgos izstrādājumus var uzskatīt par ĀKK valstu vai kādas citas 6. pantā minētas valsts vai teritorijas izcelsmes izstrādājumiem un tie atbilst citām šā pielikuma prasībām.

5. Izdevēji muitas dienesti veic visus vajadzīgos pasākumus, lai pārbaudītu izstrādājuma noteiktas izcelsmes statusu un atbilstību citām šā pielikuma prasībām. Tādēļ tām ir tiesības prasīt jebkādus pierādījumus un veikt jebkādas eksportētāja pārskatu pārbaudes vai citas pārbaudes, kuras tie uzskata par vajadzīgām. Izdevēji muitas dienesti arī nodrošina, ka atbilstīgi aizpilda 2. punktā minētās veidlapas. Īpaši tie pārbauda, vai izstrādājumu aprakstam atvēlētā vieta ir aizpildīta tā, lai nebūtu iespējami nekādi krāpnieciski papildinājumi.

6. Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas dienu norāda sertifikāta 11. ailē.

7. Muitas dienesti eksportētājam izdod pārvadājumu sertifikātu EUR.1, tiklīdz ir faktiski veikts vai nodrošināts eksports.

16. pants

Ar atpakaļejošu spēku izdoti pārvadājumu sertifikāti EUR.1

1. Neatkarīgi no 15. panta 7. punkta pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izņēmuma kārtā var izdot pēc attiecīgo izstrādājumu eksporta, ja:

a) tas nav noformēts eksportēšanas laikā kļūdu, nejaušu izlaidumu vai īpašu apstākļu dēļ; vai

b) muitas dienestiem ir pierādīts, ka pārvadājumu sertifikāts EUR.1 ir bijis izdots, bet tehnisku iemeslu dēļ nav pieņemts, importējot attiecīgās preces.

2. Lai īstenotu 1. punktu, eksportētājs pieteikumā norāda to izstrādājumu eksportēšanas vietu un dienu, uz kuriem attiecas pārvadājumu sertifikāts EUR.1, kā arī minētā pieprasījuma iemeslus.

3. Muitas dienesti pārvadājumu sertifikātu EUR.1 var izdot ar atpakaļejošu spēku tikai pēc tam, kad tās ir pārbaudījušas, vai informācija eksportētāja pieteikumā atbilst informācijai atbilstīgajos dokumentos.

4. Ar atpakaļejošu spēku izdotus pārvadājumu sertifikātus EUR.1 vizē ar šādu frāzi:

“ISSUED RETROSPECTIVELY”

5. Šā panta 4. punktā minēto vīzu iekļauj pārvadājumu sertifikāta EUR.1 7. ailē.

17. pants

Pārvadājumu sertifikāta EUR.1 dublikāta izdošana

1. Ja pārvadājumu sertifikāts EUR.1 ir nozagts, pazaudēts vai iznīcināts, eksportētājs var iesniegt pieteikumu muitas dienestiem, kas sertifikātu izdevušas, lai iegūtu dublikātu, kuru sagatavo, pamatojoties uz eksporta dokumentiem, kas ir šo iestāžu rīcībā.

2. Izdoto dublikātu vizē ar šādu vārdu:

“DUPLICATE”

3. Šā panta 2. punktā minēto vīzu iekļauj pārvadājumu sertifikāta EUR.1 dublikāta 7. ailē.

4. Dublikāts, kurā jānorāda oriģinālā pārvadājumu sertifikāta EUR.1 izdošanas datums, ir derīgs no dienas, kad izdots pārvadājumu sertifikāta EUR.1 oriģināls.

18. pants

Pārvadājumu sertifikātu EUR.1 izdošana, pamatojoties uz iepriekš izdotu vai sagatavotu izcelsmes apliecinājumu

Kad noteiktas izcelsmes izstrādājumus nodod muitas iestādes kontrolei ĀKK valstī vai Savienībā, ir iespējams aizstāt oriģinālo izcelsmes apliecinājumu ar vienu vai vairākiem pārvadājumu sertifikātiem EUR.1, lai nosūtītu visus šos izstrādājumus vai daļu no tiem uz citu vietu ĀKK valstīs vai Savienībā. Pārvadājumu sertifikāta vai sertifikātu EUR.1 aizstājēju izdod tā muitas iestāde, kuras kontrolē ir nodoti attiecīgie izstrādājumi.

19. pants

Nosacījumi faktūras deklarācijas sagatavošanai

1. Šā pielikuma 14. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto faktūras deklarāciju var sagatavot:

a) atzīts eksportētājs 20. panta nozīmē; vai

b) jebkurš eksportētājs sūtījumiem, kuros ietilpst viena vai vairākas pakas ar noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, ja to kopējā vērtība nepārsniedz EUR 6 000 .

2. Faktūras deklarāciju var sagatavot, ja attiecīgos izstrādājumus var uzskatīt par ĀKK valstu vai kādas citas 6. pantā minētas valsts vai teritorijas izcelsmes izstrādājumiem un tie atbilst citām šā pielikuma prasībām.

3. Eksportētājs, kurš sagatavo faktūras deklarāciju, ir gatavs jebkurā laikā pēc eksportētājvalsts muitas iestāžu pieprasījuma iesniegt visus attiecīgos dokumentus, kas apliecina izstrādājumu noteiktas izcelsmes statusu, kā arī atbilstību citām šā pielikuma prasībām.

4. Eksportētājs sagatavo faktūras deklarāciju, uzrakstot, uzspiežot vai uzdrukājot uz faktūras, pavadzīmes vai cita tirdzniecības dokumenta deklarāciju, kuras teksts dots 4. papildinājumā, kādā no minētajā pielikumā norādītajām valodām un saskaņā ar eksportētājvalsts tiesību aktu noteikumiem. Ja deklarāciju aizpilda rokrakstā, izmanto tinti un raksta ar drukātiem burtiem.

5. Faktūras deklarācijā eksportētājs parakstās pašrocīgi. Tomēr atzītam eksportētājam 20. panta nozīmē šāda deklarācija nav jāparaksta, ja viņš iesniedz eksportētājvalsts muitas dienestiem rakstisku apliecinājumu par to, ka viņš uzņemas visu atbildību par jebkuru faktūras deklarāciju ar norādi uz viņu, it kā viņš pats to būtu parakstījis ar roku.

6. Eksportētājs faktūras deklarāciju var sagatavot tad, kad attiecīgos izstrādājumus eksportē, vai pēc eksportēšanas ar nosacījumu, ka importētājvalstī šo deklarāciju iesniedz ne vēlāk kā divus gadus pēc attiecīgo deklarācijā minēto izstrādājumu importēšanas.

20. pants

Atzīts eksportētājs

1. Eksportētājas valsts muitas dienesti var atļaut jebkuram eksportētājam, kurš bieži veic izstrādājumu pārvadājumus saskaņā ar šo regulu, sagatavot faktūras deklarāciju neatkarīgi no attiecīgo izstrādājumu vērtības. Eksportētājs, kurš vēlas šādu atļauju saņemt, sniedz muitas dienestiem visas garantijas, kas vajadzīgas, lai varētu pārbaudīt izstrādājumu noteiktās izcelsmes statusu, kā arī to atbilstību citām šā pielikuma prasībām.

2. Eksportētājas valsts muitas dienesti var piešķirt atzīta eksportētāja statusu ar jebkādiem nosacījumiem, ko tās uzskata par atbilstīgiem.

3. Eksportētājas valsts muitas dienesti apstiprinātajam eksportētājam piešķir muitas atļaujas numuru, ko norāda faktūras deklarācijā.

4. Eksportētājas valsts muitas dienesti pārrauga, kā atzītais eksportētājs izmanto šo atļauju.

5. Eksportētājas valsts muitas dienesti jebkurā laikā var atsaukt atļauju. Eksportētājas valsts muitas dienesti tā rīkojas, ja apstiprinātais eksportētājs vairs nesniedz 1. punktā minētās garantijas, neizpilda 2. punktā minētos nosacījumus vai citādi nepareizi izmanto atļauju.

21. pants

Izcelsmes apliecinājuma derīgums

1. Izcelsmes apliecinājums ir derīgs desmit mēnešus no tā izdošanas dienas eksportētājvalstī, un minētajā laikposmā to iesniedz importētājvalsts muitas dienestiem.

2. Izcelsmes apliecinājumus, ko importētājvalsts muitas dienestiem iesniedz pēc 1. punktā norādītā iesniegšanas termiņa, var pieņemt, lai piemērotu preferenciālo režīmu, ja minētos dokumentus līdz noteiktajam termiņam iesniegt nav bijis iespējams kādu ārkārtas apstākļu dēļ.

3. Citos gadījumos, ja apliecinājums iesniegts par vēlu, importētājvalsts muitas dienesti izcelsmes apliecinājumu var pieņemt, ja izstrādājumi uzrādīti pirms minētā termiņa.

22. pants

Tranzīta procedūra

Kad izstrādājumus importē ĀKK valstī, kas nav izcelsmes valsts, sākas papildu četru mēnešu derīguma termiņš no datuma, kad tranzīta valsts muitas dienesti pārvadājumu sertifikāta EUR.1 7. ailē ieraksta šādu informāciju:

— vārdu “transit”,

— tranzītvalsts nosaukumu,

— iespiež oficiālu zīmogu, kura paraugs darīts pieejams Komisijai saskaņā ar 31. pantu, un

— vīzu datumu.

23. pants

Izcelsmes apliecinājuma iesniegšana

Izcelsmes apliecinājumus iesniedz importētājvalsts muitas dienestiem saskaņā ar procedūrām, ko piemēro šajā valstī. Minētie dienesti var pieprasīt izcelsmes apliecinājuma tulkojumu un to, lai importa deklarācijai būtu pievienots importētāja apliecinājums, ka izstrādājumi atbilst šīs regulas īstenošanai.

24. pants

Importēšana pa daļām

Ja pēc importētāja pieprasījuma un saskaņā ar importētājvalsts muitas dienestu noteiktajiem nosacījumiem izjauktus vai nesaliktus izstrādājumus harmonizētās sistēmas vispārīgo noteikumu 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, uz ko attiecas harmonizētās sistēmas XVI un XVII iedaļa vai pozīcijas 7308 un 9406 , importē pa daļām, tad vienotu šo izstrādājumu izcelsmes apliecinājumu iesniedz muitas dienestiem, importējot pirmo daļu.

25. pants

Atbrīvojumi no izcelsmes apliecinājuma

1. Izstrādājumus, kurus viena privātpersona otrai pārsūta sīkpakās vai kuri ietilpst ceļotāja personīgajā bagāžā, uzskata par noteiktas izcelsmes izstrādājumiem, un izcelsmes apliecinājumu nepieprasa, ja šos izstrādājumus neimportē tirdzniecībai un ja ir deklarēts, ka tie atbilst šā pielikuma prasībām, un ja nav šaubu par šādas deklarācijas ticamību. Gadījumos, kad izstrādājumus sūta pa pastu, šo deklarāciju var rakstīt uz muitas deklarācijas CN22/CN23 veidlapām vai uz papīra lapas, ko pievieno šim dokumentam.

2. Ja imports notiek neregulāri un izstrādājumi ir paredzēti tikai saņēmēju, ceļotāju vai viņu ģimenes locekļu personīgai lietošanai, tad to neuzskata par izstrādājumu importu pārdošanai, ja pēc izstrādājumu veida un daudzuma ir redzams, ka nav paredzēti nekādi komerciāli mērķi.

3. Turklāt sīkpakās šo izstrādājumu kopējā vērtība nepārsniedz EUR 500 un, ja izstrādājumi ir daļa no ceļotāju personīgās bagāžas – EUR 1 200 .

26. pants

Informācijas procedūra kumulācijas vajadzībām

1. Ja piemēro 2. panta 2. punktu un 6. panta 1. punktu, sniedz pierādījumus par noteiktas izcelsmes statusu šā pielikuma nozīmē par materiāliem no citām ĀKK valstīm, Savienības vai AZT ar pārvadājumu sertifikātu EUR.1 vai ar piegādātāja deklarāciju, kuras paraugs dots 5.A papildinājumā, ko sniedz eksportētājs valstī vai AZT, no kuras ir materiāli.

2. Ja piemēro 2. panta 2. punktu un 6. panta 2. un 9. punktu, sniedz pierādījumus par apstrādi vai pārstrādi, kas veikta ĀKK valstīs, Savienībā, AZT vai Dienvidāfrikā, ar piegādātāja deklarāciju, kuras paraugs dots 5.B papildinājumā un kuru sniedz eksportētājs valstī vai AZT, no kuras ir materiāli.

3. Piegādātājs atsevišķu piegādātāja deklarāciju katram materiālu sūtījumam ieraksta faktūrā, kas attiecas uz sūtījumu, vai minētās faktūras pielikumā, vai pavadzīmē, vai citā ar šo sūtījumu saistītā tirdzniecības dokumentā, kas attiecīgos materiālus apraksta pietiekami precīzi, lai būtu iespējams tos identificēt.

4. Piegādātāja deklarācija var būt uz drukātas veidlapas.

5. Piegādātāju deklarācijas paraksta ar roku. Tomēr, ja faktūru un piegādātāja deklarāciju sagatavo, izmantojot elektroniskas datu apstrādes metodes, piegādātāja deklarācija nav obligāti jāparaksta ar roku, ja piegādes uzņēmuma atbildīgo darbinieku identificē atbilstīgi tās valsts muitas dienestu prasībām, kur sagatavo piegādātāju deklarācijas. Minētie muitas dienesti var izstrādāt šā punkta īstenošanas nosacījumus.

6. Piegādātāja deklarācijas iesniedz kompetentajai muitas iestādei eksportētājā ĀKK valstī, kurai jāizdod pārvadājumu sertifikāts EUR.1.

27. pants

Apliecinošie dokumenti

Pielikuma 15. panta 3. punktā un 19. panta 3. punktā minētie dokumenti, ar kuriem pierāda, ka izstrādājumus, uz ko attiecas pārvadājumu sertifikāts EUR.1 vai faktūras deklarācija, var uzskatīt par ĀKK valsts vai kādas citas 6. pantā minētas valsts vai teritorijas izcelsmes izstrādājumiem un tie atbilst pārējām šā pielikuma prasībām, inter alia var būt šādi:

a) tieši pierādījumi par darbībām, ko eksportētājs vai piegādātājs veicis, lai iegūtu attiecīgās preces, kas norādītas, piemēram, eksportētāja vai piegādātāja pārskatos vai iekšējā grāmatvedības uzskaitē;

b) izmantoto materiālu noteiktas izcelsmes statusu apstiprinoši dokumenti, kas izdoti vai sagatavoti ĀKK valstī vai kādā citā 6. pantā minētā valstī vai teritorijā, kur šos dokumentus izmanto saskaņā ar valsts tiesību aktiem;

c) dokumenti, kas apstiprina attiecīgo materiālu apstrādi vai pārstrādi ĀKK valstīs, Savienībā vai AZT un kas izdoti vai sagatavoti ĀKK valstī, Savienībā vai AZT, kur šos dokumentus izmanto saskaņā ar valsts tiesību aktiem;

d) pārvadājumu sertifikāti EUR.1 vai faktūras deklarācijas, kas apstiprina izmantoto materiālu noteiktas izcelsmes statusu un kas saskaņā ar šo pielikumu izdoti vai sagatavoti ĀKK valstīs vai kādā citā 6. pantā minētā valstī vai teritorijā.

28. pants

Izcelsmes apliecinājuma un apliecinošo dokumentu saglabāšana

1. Eksportētājs, kurš iesniedz pieteikumu, lai saņemtu pārvadājumu sertifikātu EUR.1, 15. panta 3. punktā minētos dokumentus glabā vismaz trīs gadus.

2. Eksportētājs, kurš sagatavo faktūras deklarāciju, minētās faktūras deklarācijas kopiju un 19. panta 3. punktā minētos dokumentus glabā vismaz trīs gadus.

3. Eksportētājvalsts muitas iestādes, kas izdod pārvadājumu sertifikātu EUR.1, 15. panta 2. punktā minēto pieteikuma veidlapu glabā vismaz trīs gadus.

4. Importētājvalsts muitas dienesti tiem iesniegtos pārvadājumu sertifikātus EUR.1 un faktūras deklarācijas glabā vismaz trīs gadus.

29. pants

Neatbilstība un formālas kļūdas

1. Ja atklāj nelielu neatbilstību starp informāciju izcelsmes apliecinājumā un dokumentos, kas iesniegti muitas iestādei, lai nokārtotu formalitātes izstrādājumu importam, tad izcelsmes apliecinājums ipso facto nezaudē spēku, ja attiecīgi konstatē, ka šis dokuments atbilst konkrētajiem izstrādājumiem.

2. Izcelsmes apliecinājumu nevar noraidīt acīmredzamu formālu kļūdu, piemēram, drukas kļūdu, dēļ, ja šīs kļūdas nerada šaubas par to, ka informācija šajā dokumentā ir pareiza.

30. pants

Euro izteiktas summas

1. Ja faktūra par izstrādājumiem ir sagatavots nevis euro, bet citā valūtā, tad 19. panta 1 punkta b) apakšpunkta un 25. panta 3. punkta piemērošanai katra attiecīgā valsts katru gadu nosaka ĀKK valstu, dalībvalstu un citu 6. pantā minēto valstu vai teritoriju valūtā izteikto summu ekvivalentus euro.

2. Ciktāl tas attiecas uz valūtu, kurā faktūra ir izrakstīta, atbilstīgi summai, ko noteikusi attiecīgā valsts, uz sūtījumu attiecas 19. panta 1. punkta b) apakšpunkta vai 25. panta 3. punkta noteikumi.

3. Summas, kas izmantojamas katrā attiecīgajā valsts valūtā, ir līdzvērtīgas summām, kuras izteiktas euro pēc kursa katru gadu oktobra pirmajā darbdienā. Summas līdz 15. oktobrim paziņo Komisijai, un tās stājas spēkā no nākamā gada 1. janvāra. Komisija paziņo attiecīgās summas visām attiecīgajām valstīm.

4. Valstis var noapaļot uz augšu vai uz leju summu, kas iegūta, kad euro izteiktā summa pārvērsta attiecīgās valsts valūtā. Noapaļotā summa nedrīkst atšķirties no pārvēršot iegūtās summas par vairāk kā 5 %. Valstis var saglabāt nemainīgu to savas valūtas summu, kura ir līdzvērtīga euro izteiktajai summai, ja 3. punktā paredzētās ikgadējās korekcijas laikā, pārvēršot šo summu, (pirms noapaļošanas) valsts valūtā tā palielinās par mazāk nekā 15 %. Līdzvērtīgo summu valsts valūtā var saglabāt nemainīgu, ja pārvēršot šī līdzvērtīgā summa samazinātos.

5. Euro izteiktās summas pārskata Komisija. Veicot minēto pārskatīšanu, Komisija vērtē, vai būtu vēlams reāli saglabāt attiecīgos ierobežojumus. Tālab tā var nolemt mainīt euro izteiktās summas.







V SADAĻA

ADMINISTRATĪVĀS SADARBĪBAS PASĀKUMI

31. pants

Savstarpēja palīdzība

1. ĀKK valstis nosūta Komisijai zīmogu nospiedumu paraugus kopā ar to muitas dienestu adresēm, kuras ir kompetentas izdot pārvadājumu sertifikātus EUR.1 un vēlāk pārbaudīt pārvadājumu sertifikātus EUR.1 un faktūras deklarācijas.

Pārvadājumu sertifikātus EUR.1 un faktūras deklarācijas pieņem, lai piemērotu preferenciālu režīmu no dienas, kad Komisija saņem informāciju.

Komisija šo informāciju nosūta dalībvalstu muitas dienestiem.

2. Lai nodrošinātu šā pielikuma pareizu piemērošanu, Savienība, AZT un ĀKK valstis ar kompetento muitas pārvalžu starpniecību palīdz cita citai, pārbaudot pārvadājumu sertifikātu EUR.1, faktūras deklarāciju vai piegādātāja deklarāciju autentiskumu un šajos dokumentos sniegtās informācijas pareizību.

Iestādes, pie kurām vēršas, sniedz attiecīgo informāciju par apstākļiem, kādos izstrādājums ir izgatavots, jo īpaši norādot apstākļus, kādos ir ievēroti izcelsmes noteikumi dažādajās attiecīgajās ĀKK valstīs, dalībvalstīs un AZT.

32. pants

Izcelsmes apliecinājumu pārbaude

1. Turpmāku izcelsmes apliecinājumu pārbaudi veic izlases kārtā vai arī gadījumos, kad importētājvalsts muitas dienestiem rodas pamatotas šaubas par šādu dokumentu autentiskumu, attiecīgo izstrādājumu noteiktas izcelsmes statusu vai citu šā pielikuma prasību izpildi.

2. Lai īstenotu 1. punktu, importētājvalsts muitas dienesti atdod atpakaļ eksportētājvalsts muitas dienestiem pārvadājumu sertifikātu EUR.1 un faktūru, ja tāda iesniegta, faktūras deklarāciju vai šo dokumentu kopiju, vajadzības gadījumā norādot iemeslus pārbaudes pieprasīšanai. Lai pamatotu pieprasītās pārbaudes veikšanu, pārsūta visus iegūtos dokumentus un informāciju, kas liecina, ka izcelsmes apliecinājumā sniegtā informācija nav pareiza.

3. Pārbaudi veic eksportētājvalsts muitas dienesti. Tādēļ tām ir tiesības prasīt jebkādus pierādījumus un veikt jebkādas eksportētāja pārskatu pārbaudes vai citas pārbaudes, kuras tie uzskata par vajadzīgām.

4. Ja importētājvalsts muitas dienesti nolemj apturēt preferenciāla režīma piešķiršanu attiecīgajiem izstrādājumiem, tad, gaidot pārbaudes rezultātus, tie importētājam piedāvā izstrādājumus atbrīvot, veicot visus piesardzības pasākumus, ko tās atzīst par vajadzīgiem.

5. Muitas dienesti, kas pieprasa pārbaudi, cik iespējams drīz tiek informētas par šīs pārbaudes rezultātiem. Šajos rezultātos skaidri norāda, vai dokumenti ir autentiski un vai attiecīgos izstrādājumus var uzskatīt par ĀKK valstu vai kādas citas 6. pantā minētas valsts vai teritorijas izcelsmes izstrādājumiem, un vai tie atbilst citām šā pielikuma prasībām.

6. Ja pamatotu šaubu gadījumā desmit mēnešos no pārbaudes pieprasījuma iesniegšanas dienas nav saņemta atbilde vai ja atbildē nav pietiekamas informācijas, lai noteiktu attiecīgā dokumenta autentiskumu vai izstrādājumu īsto izcelsmi, muitas dienesti, kas iesniegušas pieprasījumu, izņemot ārkārtas gadījumus, liedz tiesības uz preferenciālu režīmu.

7. Ja pārbaudes procedūra vai kāda cita pieejama informācija liecina, ka pārkāpti šā pielikuma noteikumi, pietiekami steidzami veic pārbaudes, lai atklātu un novērstu šādus pārkāpumus.

33. pants

Piegādātāju deklarāciju pārbaude

1. Piegādātāju deklarāciju pārbaudi veic izlases veidā vai gadījumos, kad importētājvalsts muitas dienestiem ir pamatotas šaubas par dokumenta autentiskumu vai par informācijas precizitāti vai pilnīgumu attiecībā uz attiecīgo materiālu patieso izcelsmi.

2. Muitas dienesti, kuriem iesniegta piegādātāja deklarācija, var pieprasīt tās valsts muitas dienestiem, kurā deklarācija sagatavota, izdot informācijas sertifikātu, kura paraugs dots 6. papildinājumā. Vai arī muitas dienesti, kam iesniegta piegādātāja deklarācija, var pieprasīt eksportētājam uzrādīt informācijas sertifikātu, ko izdevuši tās valsts muitas dienesti, kurā sagatavota deklarācija.

Informācijas sertifikāta kopiju iestāde, kas to izdeva, glabā vismaz trīs gadus.

3. Muitas dienesti, kas pieprasa pārbaudi, cik iespējams drīz tiek informētas par šīs pārbaudes rezultātiem. Pārbaudes rezultāti skaidri norāda, vai deklarācija par materiālu statusu ir pareiza.

4. Pārbaudes nolūkā piegādātāji vismaz trīs gadus glabā deklarācijas dokumenta kopiju un visus vajadzīgos pierādījumus par materiālu patieso statusu.

5. Muitas dienestiem valstī, kurā sagatavota piegādātāja deklarācija, ir tiesības pieprasīt jebkādu pierādījumu vai veikt jebkādu pārbaudi, ko tās uzskata par piemērotu, lai pārbaudītu katras piegādātāja deklarācijas pareizību.

6. Jebkuru pārvadājumu sertifikātu EUR.1 vai faktūras deklarāciju, kas izdota vai sagatavota, pamatojoties uz nepareizu piegādātāja deklarāciju, uzskata par nederīgu.

34. pants

Sankcijas

Personai, kas sagatavo vai kuras dēļ sagatavo dokumentu ar nepareizu informāciju, lai panāktu preferenciāla režīma piešķiršanu izstrādājumiem, piemēro sankcijas.

35. pants

Brīvās zonas

1. Tiek darīts viss nepieciešamais, lai nodrošinātu, ka izstrādājumus, uz kuriem attiecas izcelsmes apliecinājums vai piegādātāja deklarācija un kuri transportēšanas laikā atradušies brīvajā zonā attiecīgās valsts teritorijā, neaizstāj ar citām precēm un ar tiem veic tikai parastas darbības, kas vajadzīgas, lai nepieļautu bojāšanos.

2. Ja, izņēmuma gadījumā atkāpjoties no 1. punkta, noteiktas izcelsmes izstrādājumus importē brīvajā zonā ar izcelsmes apliecinājumu, un tie tiek apstrādāti vai pārstrādāti, attiecīgās iestādes pēc eksportētāja pieprasījuma izdod jaunu pārvadājumu sertifikātu EUR.1, ja minētā apstrāde vai pārstrāde atbilst šā pielikuma noteikumiem.

36. pants

Atkāpes

1. Komisija pēc savas ierosmes vai pēc saņēmējvalsts pieprasījuma saņēmējvalstij var piešķirt īslaicīgu atkāpi no šā pielikuma noteikumiem, ja:

a) iekšēju vai ārēju faktoru dēļ tā nespēj izpildīt šajā pielikumā paredzētos noteikumus par to, kā iegūstama izcelsme, ja tā iepriekš to spējusi; vai

b) tai vajadzīgs laiks, lai panāktu atbilstību šajā pielikumā paredzētajiem noteikumiem par to, kā iegūstama izcelsme.

2. Šāda īslaicīga atkāpe piemērojama ne ilgāk par laiku, kad jūtama to iekšējo un ārējo faktoru ietekme, kuru dēļ tā noteikta, vai tik ilgu laiku, kas saņēmējvalstij vajadzīgs, lai panāktu atbilstību noteikumiem.

3. Atkāpes pieprasījumu rakstiski iesniedz Komisijai. Tajā atbilstīgi 1. punktam norāda iemeslus, kāpēc vajadzīga atkāpe, un pievieno attiecīgus apliecinošos dokumentus.

4. Pasākumus saskaņā ar šo pantu pieņem saskaņā ar šīs regulas 19. panta 5. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Savienība apstiprina visus ĀKK valstu pieprasījumus, kas ir pienācīgi pamatoti saskaņā ar šo pantu un kas nevar radīt būtisku kaitējumu izveidotai Savienības nozarei.







VI SADAĻA

SEŪTA UN MELIĻA

37. pants

Īpaši nosacījumi

1. Šajā pielikumā izmantotais termins “Savienība” neattiecas uz Seūtu un Meliļu. Termins “Savienības izcelsmes izstrādājumi” neattiecas uz izstrādājumiem, kuru izcelsme ir Seūtā un Meliļā.

2. Šā pielikuma noteikumus mutatis mutandis piemēro, lai noteiktu, vai, izstrādājumus importējot Seūtā un Meliļā, tos var uzskatīt par ĀKK valstu izcelsmes izstrādājumiem.

3. Ja Seūtā, Meliļā vai Savienībā pilnīgi iegūtiem izstrādājumus apstrādā un pārstrādā ĀKK valstīs, tos var uzskatīt par pilnīgi iegūtiem ĀKK valstīs.

4. Apstrādi vai pārstrādi, kas veikta Seūtā, Meliļā vai Savienībā, uzskata par veiktu ĀKK valstīs, ja materiālus turpmāk apstrādā vai pārstrādā ĀKK valstīs.

5. Panta 3. un 4. punkta īstenošanai, 5. pantā minētās nepietiekamās darbības nav uzskatāmas par apstrādi vai pārstrādi.

6. Seūtu un Meliļu uzskata par vienotu teritoriju.







VII SADAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

38. pants

Papildinājumi

Šā pielikuma papildinājumi ir tā sastāvdaļa.









1. papildinājums

Ievada piezīmes sarakstam 2. papildinājumā

1. piezīme

Sarakstā izklāstīti nosacījumi, saskaņā ar kuriem visus izstrādājumus var uzskatīt par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem II pielikuma 4. panta nozīmē.

2. piezīme

1. Saraksta pirmajās divās slejās ir aprakstīts iegūtais izstrādājums. Pirmajā slejā minēts harmonizētajā sistēmā izmantotās pozīcijas numurs vai nodaļas numurs, un otrajā slejā ir preču apraksts, ko šajā sistēmā izmanto attiecīgajai pozīcijai vai nodaļai. Saraksta 3. vai 4. slejā ir noteikumi attiecībā uz katru ierakstu pirmajās divās slejās. Dažos gadījumos pirmās slejas ieraksts sākas ar “ex”, un tas nozīmē, ka 3. un 4. slejas noteikumi attiecas tikai uz to pozīcijas daļu, kas aprakstīta 2. slejā.

2. Ja 1. slejā apvienoti vairāku pozīciju numuri vai norādīts nodaļas numurs un tāpēc izstrādājumu apraksts 2. slejā ir vispārināts, tad 3. vai 4. slejas noteikumi attiecas uz visiem izstrādājumiem, kas harmonizētajā sistēmā klasificēti attiecīgās nodaļas pozīcijās vai visās 1. slejā apvienotajās pozīcijās.

3. Ja sarakstā dažādi noteikumi attiecas uz dažādiem kādas pozīcijas izstrādājumiem, tad katrā ievilkumā ir tās pozīcijas daļas apraksts, uz ko attiecas 3. vai 4. slejas noteikumi.

4. Ja ierakstam pirmajās divās slejās ir paredzēti noteikumi gan 3. slejā, gan 4. slejā, eksportētājs var izvēlēties, kuru no tiem piemērot. Ja 4. slejā izcelsmes noteikums nav ierakstīts, tad jāpiemēro 3. slejas noteikumi.

3. piezīme

1. Pielikuma 4. panta noteikumus attiecībā uz izstrādājumiem, kas ieguvuši noteiktas izcelsmes statusu un ko izmanto citu izstrādājumu ražošanā, piemēro neatkarīgi no tā, vai minētais statuss ir iegūts rūpnīcā, kur minētos izstrādājumus izmanto, vai arī citā rūpnīcā Savienībā vai ĀKK valstīs.

Piemērs

Motoru pozīcijā 8407 , par kuru noteikumos ir teikts, ka tam izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtība nedrīkst pārsniegt 40 % no ražotāja cenas, izgatavo no “pārējā leģētā tērauda, kas iepriekš apstrādāts kaļot”, uz ko attiecas pozīcija ex 72 24 .

Ja minētais kalums Savienībā izkalts no stieņa bez noteiktas izcelsmes, tad kalums jau ir ieguvis noteiktas izcelsmes statusu, pamatojoties uz to noteikumu sarakstā, kurš attiecas uz saraksta pozīciju ex 72 24 . Tādā gadījumā, aprēķinot motora vērtību, kalumu var uzskatīt par noteiktas izcelsmes kalumu neatkarīgi no tā, vai kalums ražots tajā pašā rūpnīcā, kurā motors, vai citā Savienības rūpnīcā. Tādējādi, aprēķinot izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtību, nenoteiktās izcelsmes stieņa vērtību neņem vērā.

2. Noteikums sarakstā nosaka mazāko vajadzīgo apstrādes vai pārstrādes daudzumu, kā arī to, ka lielāka apstrāde vai pārstrāde arī piešķir noteiktas izcelsmes statusu; un otrādi, ja veikta mazāka apstrāde vai pārstrāde, tad noteiktas izcelsmes statusu nevar piešķirt. Tādējādi, ja noteikumā paredzēts, ka noteiktā ražošanas stadijā var izmantot nenoteiktas izcelsmes materiālu, tad šo materiālu atļauts izmantot arī iepriekšējā ražošanas stadijā, bet nav atļauts izmantot vēlākās stadijās.

3. Neskarot 3. piezīmes 2. punktu, ja noteikumā paredzēts, ka var izmantot “jebkuras pozīcijas materiālus”, tad var izmantot arī materiālus, kas ir paša izstrādājuma pozīcijā, tomēr jāievēro visi īpašie ierobežojumi, kas varētu būt paredzēti noteikumā. Tomēr frāze “ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem, ieskaitot citus materiālus, kas minēti pozīcijā …” nozīmē, ka var izmantot tikai tos materiālus, kas klasificēti vienā pozīcijā ar izstrādājumu, kura apraksts atšķiras no izstrādājuma apraksta saraksta 2. slejā.

4. Ja kāds noteikums sarakstā norāda, ka izstrādājumu var ražot no vairāk nekā viena materiāla, tas nozīmē, ka var izmantot jebkuru materiālu vai vairākus materiālus. Tas nenozīmē, ka jāizmanto visi šie materiāli.

Piemērs

Noteikumā par audumiem, uz ko attiecas pozīcija 5208 līdz 5212 , paredzēts, ka var izmantot dabīgās šķiedras un kopā ar citiem materiāliem var izmantot arī ķīmiskus materiālus. Tas nenozīmē, ka ir jāizmanto abi; var izmantot vienu vai otru, vai abus.

5. Ja saraksta noteikumā norādīts, ka izstrādājums jāizgatavo no konkrēta materiāla, tad šis nosacījums neliedz izmantot citus materiālus, kas tiem raksturīgo īpašību dēļ nevar atbilst šiem noteikumam. (Skatīt arī 6. piezīmes 3. punktu par tekstilmateriāliem).

Piemērs

Noteikums par pozīcijā 1904 klasificētiem gataviem pārtikas produktiem aizliedz izmantot labību un tās pārstrādes produktus, tomēr tas nenozīmē, ka nedrīkst izmantot minerālsāļus, ķīmiskās un citas piedevas, kas nav ražotas no labības.

Tomēr tas neattiecas uz izstrādājumiem, kurus gan nevar izgatavot no konkrētiem sarakstā norādītiem materiāliem, tomēr var izgatavot no tamlīdzīgiem materiāliem iepriekšējās ražošanas stadijās.

Piemērs

Ja kādu ex 62. nodaļa klasificētu apģērba gabalu izgatavo no neaustas drānas, ja attiecīgās šķiras preču ražošanā atļauts izmantot tikai nenoteiktas izcelsmes dziju, nav iespējams sākt ražošanu no neaustas drānas pat tad, ja neaustu drānu parasti nevar izgatavot no dzijas. Šādos gadījumos izejviela parasti ir stadijā pirms dzijas, proti, šķiedras stadija.

6. Ja šā saraksta kādā noteikumā ir minētas divas vai vairākas maksimālās procentuālās vērtības nenoteiktas izcelsmes izejvielām, ko var izmantot, minētos procentus nedrīkst skaitīt kopā. Citiem vārdiem sakot, visu izmantoto nenoteiktas izcelsmes materiālu maksimālā vērtība nedrīkst pārsniegt lielāko paredzēto procentuālo daudzumu. Turklāt nedrīkst pārsniegt atsevišķus procentuālos daudzumus, kas attiecas uz konkrētiem materiāliem.

4. piezīme

1. Sarakstā izmantotais termins “dabīgās šķiedras” attiecas uz šķiedrām, kas nav mākslīgās vai sintētiskās šķiedras. Šo terminu attiecina tikai uz pirmvērpšanas stadijām, tostarp uz atlikām, un, ja vien nav noteikts citādi, arī šķiedrām, kas ir kārstas, ķemmētas vai citādi apstrādātas, bet nav vērptas.

2. Termins “dabīgās šķiedras” attiecas uz pozīcijā 0503 klasificētiem astriem, pozīcijās 5002 un 5003 klasificētu zīdu, pozīcijās 5101 līdz 5105 klasificētām vilnas šķiedrām, smalku vai rupju spalvu, pozīcijās 5201 līdz 5203 klasificētām kokvilnas šķiedrām un pārējām pozīcijās 5301 līdz 5305 klasificētām augu šķiedrām.

3. Terminus “tekstilmasa”, “ķīmiski materiāli” un “materiāli papīra ražošanai” sarakstā lieto, lai raksturotu materiālus, kas nav klasificēti 50. līdz 63. nodaļā un ko var izmantot mākslīgu, sintētisku vai papīra šķiedru vai pavedienu ražošanai.

4. Terminu “ķīmiskās štāpeļšķiedras” sarakstā lieto par pozīcijās 5501 līdz 5507 klasificētu sintētisku vai mākslīgu pavedienu grīsti, štāpeļšķiedrām vai atlikām.

5. piezīme

1. Ja pie kāda izstrādājuma sarakstā ir atsauce uz šo piezīmi, tad 3. slejā izklāstītos nosacījumus nepiemēro nevienam tekstila pamatmateriālam, ko izmanto minētā izstrādājuma ražošanā, ja kopā tie atbilst 10 % vai mazāk no visu izmantoto tekstila pamatmateriālu kopējā svara. (Sk. arī turpmāk 5. piezīmes 3. punktu un 5. piezīmes 4. punktu).

2. Tomēr 5. piezīmes 1. punktā minēto pielaidi var piemērot tikai jauktiem izstrādājumiem, kas izgatavoti no diviem vai vairākiem tekstila pamatmateriāliem.

Tekstila pamatmateriāli ir šādi:

— zīds,

— vilna,

— rupja dzīvnieku spalva,

— smalka dzīvnieku spalva,

— zirgu astri,

— kokvilna,

— materiāli papīra ražošanai un papīrs,

— lini,

— kaņepāji,

— džuta un citas tekstila lūksnas šķiedras,

— sizals un citas agavju ģints augu tekstilšķiedras,

— kokosšķiedra, abakas, rāmijas un citas augu tekstilšķiedras,

— sintētiskie ķīmiskie pavedieni,

— mākslīgie ķīmiskie pavedieni,

— strāvvadoši pavedieni,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no polipropilēna,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliestera,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliamīda,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliakrilnitrila,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no poliimīda,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no politetrafluoretilēna,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no polifenilēnsulfīda,

— sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras no polivinilhlorīda,

— citas sintētiskās ķīmiskās štāpeļšķiedras,

— mākslīgās ķīmiskās štāpeļšķiedras no viskozes,

— citas mākslīgās ķīmiskās štāpeļšķiedras,

— dzija, kas izgatavota no poliuretāna ar elastīgiem poliētera segmentiem, pozamentēta vai ne,

— dzija, kas izgatavota no poliuretāna ar elastīgiem poliestera segmentiem, pozamentēta vai ne,

— pozīcijā 5605 klasificēti izstrādājumi (metalizēti pavedieni), kuros iestrādāta lente ar alumīnija folijas pildījumu vai ar plastmasas kārtas pildījumu, ar alumīnija pulvera pārklājumu, kurš nepārsniedz 5 mm un ir iestiprināts ar caurspīdīgu vai krāsainu līmi starp divām plastmasas kārtām, vai bez tā,

— citi pozīcijā 5605 klasificēti izstrādājumi.

Piemērs

Pozīcijā 5205 klasificēta dzija, kas izgatavota no pozīcijā 5203 klasificētām kokvilnas šķiedrām un pozīcijā 5506 klasificētām sintētiskām štāpeļšķiedrām, ir jaukta dzija. Tāpēc nenoteiktas izcelsmes sintētiskās štāpeļšķiedras, kas neatbilst izcelsmes noteikumiem (kuri paredz izgatavošanu no ķīmiskiem materiāliem vai tekstilmasas), var izmantot, ja to svars nepārsniedz 10 % no dzijas svara.

Piemērs

Pozīcijā 5112 klasificēts vilnas audums, kas izgatavots no pozīcijā 5107 klasificētas vilnas dzijas un pozīcijā 5509 klasificētas sintētisko štāpeļšķiedru dzijas, ir jaukts audums. Tāpēc sintētisku dziju, kas neatbilst izcelsmes noteikumiem (kuros paredzēta ražošana no ķīmiskiem materiāliem vai tekstilmasas), vai vilnas dziju, kas neatbilst izcelsmes noteikumiem (kuros paredzēta ražošana no dabīgām šķiedrām, kas nav kārstas vai ķemmētas, vai citādi sagatavotas vērpšanai), vai abu veidu dziju kopā var izmantot ar nosacījumu, ka to kopējais svars nepārsniedz 10 % no auduma svara.

Piemērs

Pozīcijā 5802 klasificēts audums ar šūtām plūksnām, ko izgatavo no pozīcijā 5205 klasificētas kokvilnas dzijas un pozīcijā 5210 klasificēta kokvilnas auduma, ir jaukts izstrādājums tikai tad, ja kokvilnas audums ir jaukts audums, kas izgatavots no divās atsevišķās pozīcijās klasificētas dzijas, vai arī ja izmantotās kokvilnas dzijas ir jaukti izstrādājumi.

Piemērs

Ja attiecīgais audums ar šūtām plūksnām ir izgatavots no pozīcijā 5205 klasificētas kokvilnas dzijas un pozīcijā 5407 klasificēta sintētiska auduma, tad izmantotā dzija acīmredzot ir divi atsevišķi tekstila pamatmateriāli un tādējādi audums ar šūtām plūksnām ir jaukts izstrādājums.

3. Attiecībā uz izstrādājumiem, kuros ietilpst “dzija, kas izgatavota no poliuretāna ar elastīgiem poliētera segmentiem, pozamentēta vai ne”, pielaide attiecīgajai dzijai ir 20 %.

4. Attiecībā uz izstrādājumiem, kuros ietverta “lente ar alumīnija folijas pildījumu vai ar plastmasas kārtas pildījumu, ar alumīnija pulvera pārklājumu, kurš nepārsniedz 5 mm un ir iestiprināts ar līmi starp divām plastmasas kārtām, vai bez tā” pielaide minētajai lentei ir 30 %.

6. piezīme

1. Tiem tekstilizstrādājumiem, kas sarakstā ir atzīmēti ar zemsvītras piezīmi, kurā ir atsauce uz šo ievada piezīmi, tekstilrotājumus un piederumus, kas neatbilst saraksta 3. slejas noteikumam par attiecīgajiem gatavajiem izstrādājumiem, var izmantot, ja to svars nepārsniedz 10 % no visu iekļauto tekstilmateriālu kopējā svara.

Tekstilrotājumi un piederumi ir klasificēti 50. līdz 63. nodaļā. Oderes un starpoderes nav jāuzskata par rotājumiem vai piederumiem.

2. Netekstilrotājumiem un piederumiem vai citiem izmantotajiem materiāliem, kuros ir tekstilmateriāli, nav jāatbilst 3. slejas nosacījumiem, pat ja uz tiem neattiecas 3. piezīmes 5. punkts.

3. Saskaņā ar 3. piezīmes 5. punktu visus nenoteiktas izcelsmes netekstilrotājumus un piederumus vai citus izstrādājumus, kuros nav tekstilmateriālu, tomēr var brīvi izmantot, ja tos nevar izgatavot no 3. slejā uzskaitītajiem materiāliem.

Piemēram ( 5 ), ja saraksta noteikums paredz, ka konkrētā tekstilizstrādājumā, piemēram, blūzē, jāizmanto dzija, tas neliedz izmantot metāla priekšmetus, piemēram, pogas, jo tās nevar izgatavot no tekstilmateriāliem.

4. Ja piemēro procentuālo attiecību noteikumu, aprēķinot iekļauto nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtību, jāņem vērā rotājumu un piederumu vērtība.

7. piezīme

1. Pozīcijās ex 27 07 , 2713 līdz 2715 , ex 29 01 , ex 29 02 un ex 34 03 “īpašie procesi” ir šādi:

a) vakuumdestilācija;

b) sekundārā destilācija ar ļoti rūpīgu frakcionēšanu ( 6 );

c) krekings;

d) riformings;

e) ekstrakcija ar selektīviem šķīdinātājiem;

f) process, kas ietver visas šīs darbības: apstrādi ar koncentrētu sērskābi, oleumu vai sēra anhidrīdu; neitralizāciju ar sārmu; atkrāsošanu un attīrīšanu ar dabīgi aktīvu augsni, aktivētu augsni, aktivētu kokogli vai boksītu;

g) polimerizācija;

h) alkilēšana;

i) izomerizācija.

2. Pozīcijās 2710 , 2711 un 2712 “īpašie procesi” ir šādi:

a) vakuumdestilācija;

b) sekundārā destilācija ar ļoti rūpīgu frakcionēšanu (6) ;

c) krekings;

d) riformings;

e) ekstrakcija ar selektīviem šķīdinātājiem;

f) process, kas ietver visas šīs darbības: apstrādi ar koncentrētu sērskābi, oleumu vai sēra anhidrīdu; neitralizāciju ar sārmu; atkrāsošanu un attīrīšanu ar dabīgi aktīvu augsni, aktivētu augsni, aktivētu kokogli vai boksītu;

g) polimerizācija;

h) alkilēšana;

i) izomerizācija;

j) (tikai attiecībā uz pozīcijā ex 27 10 klasificētām smagajām eļļām) atsērošana ar ūdeņradi, samazinot sēra saturu apstrādātajos produktos vismaz par 85 % (metode ASTM D 1266–59 T);

k) (tikai attiecībā uz pozīcijā 2710 klasificētiem izstrādājumiem) deparafinēšana, izmantojot procesu, kas nav filtrācija;

l) (tikai attiecībā uz pozīcijā ex 27 10 klasificētām smagajām eļļām) apstrāde ar ūdeņradi vairāk nekā 20 bar spiedienā un temperatūrā, kas pārsniedz 250 °C, izmantojot katalizatoru, kas nav atsērošanas katalizators, ūdeņradim darbojoties kā aktīvajam ķīmiskās reakcijas elementam. Tomēr pozīcijā ex 27 10 klasificēto ziežeļļu tālāka apstrāde ar ūdeņradi, piemēram, hidroattīrīšana vai atkrāsošana, konkrēti krāsas vai stabilitātes uzlabošanai nav īpašs process;

m) (tikai attiecībā uz pozīcijā ex 27 10 klasificētām degvieleļļām) destilācija atmosfēras spiedienā ar nosacījumu, ka 300 °C temperatūrā, izmantojot metodi ASTM D 86, destilējas mazāk par 30 % minēto produktu tilpuma, ieskaitot zudumus;

n) (tikai attiecībā uz pozīcijā ex 27 10 klasificētām smagajām eļļām, izņemot gāzeļļas un degvieleļļas) apstrāde ar augstfrekvences elektrisko izlādi.

3. Attiecībā uz pozīcijām ex 27 07 , 2713 līdz 2715 , ex 29 01 , ex 29 02 un ex 34 03 vienkāršas darbības, piemēram, tīrīšana, pārliešana, atsāļošana, ūdens atdalīšana, filtrēšana, krāsošana, marķēšana, sēra iegūšana, sajaucot produktus ar dažādu sēra saturu, kā arī jebkuru minēto darbību kombinācija vai tamlīdzīgas darbības nepiešķir noteiktu izcelsmi.









2. papildinājums

Apstrādes vai pārstrādes darbības, kas jāveic attiecībā uz nenoteiktas izcelsmes materiāliem, lai izgatavotais izstrādājums iegūtu noteiktas izcelsmes statusu

Iespējams, ka šī regula neattiecas uz visiem šajā sarakstā iekļautajiem izstrādājumiem. Tāpēc jāskata citas šīs regulas daļas.







HS pozīcijas Nr. Izstrādājuma apraksts Nenoteiktas izcelsmes materiālu apstrāde vai pārstrāde, kas nodrošina izcelsmes statusu (1) (2) (3) vai (4) 01. nodaļa Dzīvi dzīvnieki Visiem izmantotajiem 1. nodaļā klasificētajiem dzīvniekiem jābūt pilnībā iegūtiem 02. nodaļa Gaļa un ēdami gaļas subprodukti Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 1. un 2. nodaļā klasificētiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem ex 03. nodaļa Zivis un vēžveidīgie, mīkstmieši un citi ūdens bezmugurkaulnieki, izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 3. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem 0304 Svaiga, dzesināta vai saldēta zivju fileja un citāds zivju mīkstums (malts vai nemalts) Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas 0305 Žāvētas vai sālītas zivis vai zivis sālījumā; kūpinātas zivis, arī termiski apstrādātas pirms kūpināšanas vai kūpināšanas procesā; zivju milti un granulas, kas derīgas lietošanai pārtikā Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 03 06 Žāvēti vai sālīti vēžveidīgie vai vēžveidīgie sālījumā, čaulā vai bez tās; vēžveidīgie čaulā, termiski apstrādāti, tvaicējot vai vārot ūdenī, arī dzesināti, saldēti, žāvēti, sālīti vai sālījumā; vēžveidīgo milti un granulas, kas derīgi lietošanai pārtikā Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 03 07 Žāvēti vai sālīti mīkstmieši vai mīkstmieši sālījumā, čaulā vai bez tās; Žāvēti vai sālīti ūdens bezmugurkaulnieki vai ūdens bezmugurkaulnieki sālījumā, izņemot vēžveidīgos un mīkstmiešus; vēžveidīgo milti un granulas, kas derīgi lietošanai pārtikā Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 04. nodaļa Piena pārstrādes produkti; putnu olas; dabīgais medus; dzīvnieku izcelsmes pārtikas produkti, kas citur nav minēti vai iekļauti; izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 4. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem 0403 Paniņas, rūgušpiens un krējums, jogurts, kefīrs un citādi fermentēti vai skābpiena produkti, arī iebiezināti vai ar cukura vai citu saldinātāju piedevu, vai aromatizēti, vai ar augļiem, riekstiem vai kakao Ražošana, kurā: — visiem izmantotajiem 4. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem, — visai izmantotajai pozīcijā 2009 klasificētajai augļu sulai (izņemot ananasu, laimu un greipfrūtu) jābūt jau ar noteiktu izcelsmi, — visu izmantoto 17. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 30 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 05. nodaļa Dzīvnieku izcelsmes pārtikas produkti, kas citur nav minēti vai iekļauti; izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 5. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem ex 05 02 Mājas cūku vai mežacūku sari un spalva Saru un spalvas mazgāšana, dezinficēšana, šķirošana un iztaisnošana 06. nodaļa Veģetējoši koki un citi augi; sīpoli, saknes un tamlīdzīgas augu daļas; griezti ziedi un dekoratīvi zaļumi Ražošana, kurā: — visiem izmantotajiem 6. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem, — visu izmantoto materiālu vērtība nepārsniedz 50 % no izstrādājuma ražotāja cenas 07. nodaļa Ēdami dārzeņi un atsevišķas ēdamas saknes un bumbuļi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 7. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem 08. nodaļa Ēdami augļi un rieksti; citrusaugļu un meloņu mizas Ražošana, kurā: — visiem izmantotajiem augļiem un riekstiem jābūt pilnībā iegūtiem, — visu izmantoto 17. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 30 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 09. nodaļa Kafija, tēja, mate un garšvielas; izņemot: Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 9. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem 0901 Kafija, grauzdēta vai negrauzdēta, ar kofeīnu vai bez kofeīna; kafijas pupiņu čaumalas un apvalki; kafijas aizstājēji, kas satur kafiju jebkurā samērā Izstrādājumi no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem 0902 Tēja, arī aromatizēta Izstrādājumi no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem ex 09 10 Garšvielu maisījumi Izstrādājumi no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem 10. nodaļa Labība Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 10. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem ex 11. nodaļa Miltu produkti; iesals; cietes; inulīns; kviešu lipeklis; izņemot: Ražošana, kurā visai izmantotajai labībai, pozīcijā 0714 klasificētajiem ēdamajiem dārzeņiem, saknēm un bumbuļiem vai izmantotajiem augļiem jābūt pilnībā iegūtiem ex 11 06 Pozīcijā 0713 klasificēto kaltēto lobīto pākšu dārzeņu milti, rupja maluma milti un pulveris Pozīcijā 0708 klasificēto pākšu dārzeņu žāvēšana un malšana 12. nodaļa Eļļas augu sēklas un augļi; dažādi graudi, sēklas un augļi; augi rūpnieciskām vajadzībām un ārstniecības augi; salmi un rupjā barība Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 12. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem 1301 Šellaka; dabīgie sveķi, sveķainas vielas, gumijas sveķi un oleosveķi (piemēram, balzami) Ražošana, kurā visu izmantoto pozīcijā 1301 klasificēto materiālu vērtība nedrīkst pārsniegt 50 % no izstrādājuma ražotāja cenas 1302 Augu sulas un ekstrakti; pektīni, pektināti un pektāti; agars un citādi no augu produktiem iegūti recinātāji un biezinātāji, arī modificēti: – no augu valsts produktiem iegūti recinātāji un biezinātāji, arī modificēti Ražošana no nemodificētiem augu recinātājiem un biezinātājiem – Citādi Ražošana, kurā visu izmantoto materiālu vērtība nepārsniedz 50 % no izstrādājuma ražotāja cenas 14. nodaļa Augu materiāli pīšanai; Augu valsts produkti, kas citur nav minēti vai iekļauti Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 14. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem ex 15. nodaļa Dzīvnieku vai augu tauki un eļļas un to šķelšanās produkti; sagatavoti pārtikas tauki; dzīvnieku vai augu vaski; izņemot: Ražošana, kurā visi izmantotie materiāli ir klasificējami citā pozīcijā nekā izstrādājums 1501 Cūku tauki (arī kausēti tauki) un mājputnu tauki, izņemot pozīcijā 0209 vai 1503 minētos: – No kauliem vai atlikām iegūti tauki Ražošana no jebkuras pozīcijas materiāliem, izņemot pozīcijās 0203 , 0206 un 0207 klasificētos, vai no pozīcijā 0506 klasificētajiem kauliem – Citādi Ražošana no pozīcijā 0203 vai 0206 klasificētas cūkgaļas vai ēdamiem cūku subproduktiem vai no pozīcijā 0207 klasificētas mājputnu gaļas vai ēdamiem subproduktiem 1502 Liellopu, aitu vai kazu tauki, izņemot pozīcijā 1503 minētos – No kauliem vai atlikām iegūti tauki Ražošana no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem, izņemot pozīcijās 0201 , 0202 , 0204 un 0206 klasificētos, vai no pozīcijā 0506 klasificētiem kauliem – Citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 2. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem 1504 Zivju vai jūras zīdītāju tauki un eļļas un to frakcijas, rafinētas vai nerafinētas, bet bez ķīmiskā sastāva izmaiņām: – Cietās frakcijas Ražošana no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem, ieskaitot citus pozīcijā 1504 klasificētus materiālus – Citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 2. un 3. nodaļā klasificētiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem ex 15 05 Rafinēts lanolīns Ražošana no pozīcijā 1505 klasificētiem neapstrādātiem vilnas taukiem 1506 Citādi dzīvnieku tauki un eļļas un to frakcijas, rafinētas vai nerafinētas, bet bez ķīmiskā sastāva izmaiņām: – Cietās frakcijas Ražošana no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem, ieskaitot citus pozīcijā 1506 klasificētus materiālus – Citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem 2. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem 1507 līdz 1515 Augu eļļas un to frakcijas: – Sojas, zemesriekstu, palmu, kopras, palmu kodolu, babasū, tungas koku un oitisiku eļļa, miršu vasks un sumahu vasks, jojobas eļļas frakcijas un eļļas tehniskām vai rūpnieciskām vajadzībām, izņemot pārtikas preču ražošanu Ražošana, kurā visi izmantotie materiāli ir klasificējami citā pozīcijā nekā izstrādājums – Cietās frakcijas, izņemot jojobas eļļas frakcijas Ražošana no citiem pozīcijās 1507 līdz 1515 klasificētiem materiāliem – Citādi Ražošana, kurā visiem izmantotajiem augu izcelsmes materiāliem ir jābūt pilnībā iegūtiem 1516 Dzīvnieku vai augu tauki un eļļas un to frakcijas, daļēji vai pilnīgi hidrogenētas, esterificētas, pāresterificētas vai elaidinētas, rafinētas vai nerafinētas, bet tālāk neapstrādātas Ražošana, kurā: — visiem izmantotajiem 2. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem, — visiem izmantotajiem augu izcelsmes materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem. Tomēr var izmantot pozīcijās 1507 , 1508 , 1511 un 1513 klasificētos materiālus 1517 Margarīns; pārtikas maisījumi vai pārstrādes produkti, kuri iegūti no dzīvnieku vai augu taukiem vai eļļām, vai dažādu šīs nodaļas tauku vai eļļu frakcijām, kas nav pozīcijā 1516 klasificētie pārtikas tauki un eļļas vai to frakcijas Ražošana, kurā: — visiem izmantotajiem 2. un 4. nodaļā klasificētajiem materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem, — visiem izmantotajiem augu izcelsmes materiāliem jābūt pilnībā iegūtiem. Tomēr var izmantot pozīcijās 1507 , 1508 , 1511 un 1513 klasificētos materiālus ex 16. nodaļa Gaļas, zivju vai vēžveidīgo, gliemju citu ūdens bezmugurkaulnieku izstrādājumi; izņemot: Ražošana no 1. nodaļā klasificētās labības 1604 un 1605 Sagatavotas vai konservētas zivis; kaviārs un kaviāra aizstājēji, kas gatavoti no zivju ikriem; Gatavi izstrādājumi vai konservi no vēžveidīgajiem, mīkstmiešiem un citiem ūdens bezmugurkaulniekiem Ražošana, kurā visu izmantoto 3. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 15 % no izstrādājuma ražotāja cenas ex 17. nodaļa Cukurs un cukura konditorejas izstrādājumi; izņemot: Ražošana, kurā visi izmantotie materiāli ir klasificējami citā pozīcijā nekā izstrādājums ex 17 01 Cukurniedru vai cukurbiešu cukurs un ķīmiski tīra saharoze cietā veidā ar aromatizētāju vai krāsvielu piedevām Ražošana, kurā visu izmantoto 17. nodaļā klasificēto materiālu vērtība nepārsniedz 30 % no izstrādājuma ražotāja cenas 1702 Citādi cukuri, ieskaitot ķīmiski tīru laktozi, maltozi, glikozi un fruktozi, cietā veidā; cukura sīrupi bez aromatizētāju vai krāsvielu piedevām; mākslīgais medus, arī maisījumā ar dabīgo medu; grauzdēts cukurs: – Ķīmiski tīra maltoze un fruktoze Ražošana no jebkurā pozīcijā klasificētiem materiāliem, ieskaitot citus pozīcijā 1702 klas