2009R1217 — LV — 01.01.2014 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES REGULA (EK) Nr. 1217/2009 (2009. gada 30. novembris), ar ko izveido tīklu grāmatvedības datu savākšanai par ienākumiem un saimniecisko darbību lauku saimniecībās Eiropas Savienībā (kodificēta versija) (OV L 328, 15.12.2009, p.27)

Grozīta ar:









▼B

PADOMES REGULA (EK) Nr. 1217/2009

(2009. gada 30. novembris),

ar ko izveido tīklu grāmatvedības datu savākšanai par ienākumiem un saimniecisko darbību lauku saimniecībās Eiropas Savienībā

◄

(kodificēta versija)







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 37. panta 2. punkta trešo daļu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 1 ), tā kā: (1) Padomes Regula Nr. 79/65/EEK (1965. gada 15. jūnijs), ar ko izveido tīklu grāmatvedības datu savākšanai par ienākumiem un saimniecisko darbību lauku saimniecībās Eiropas Ekonomikas kopienā ( 2 ), ir vairākkārt būtiski grozīta ( 3 ). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt attiecīgās regulas kodifikāciju. (2) Kopējās lauksaimniecības politikas attīstībai ir nepieciešama pieejama objektīva un būtiska informācija par ienākumiem dažādu lauku saimniecību kategorijās un par saimniecisko darbību to kategoriju saimniecībās, kurām nepieciešama īpaša uzmanība Kopienas līmenī. (3) Lauku saimniecību grāmatvedības pārskati ir galvenais būtiskas informācijas avots ienākumu novērtēšanai lauku saimniecībās vai to saimnieciskās darbības izpētei. (4) Savāktie dati būtu jāiegūst no lauku saimniecībām, kas īpaši un piemēroti atlasītas saskaņā ar vispārējiem noteikumiem, un šiem datiem būtu jābalstās uz pārbaudāmiem faktiem. Šādiem datiem būtu jāatspoguļo tehniskie, ekonomiskie un sociālie apstākļi attiecīgajās saimniecībās, tiem jābūt ņemtiem no individuālām saimniecībām, pieejamiem, cik ātri vien iespējams, tiem jābalstās uz vienādām definīcijām, jāatbilst vienotai formai un jābūt lietojamiem Komisijai jebkurā laikā un pilnā apjomā. (5) Šos mērķus var sasniegt tikai ar Kopienas tīkla palīdzību lauku saimniecību grāmatvedības datu savākšanai (turpmāk “datu tīkls”), kurš balstās uz katrā dalībvalstī esošajiem lauku saimniecību grāmatvedības birojiem, bauda iesaistīto pušu uzticību un paļaujas uz to brīvprātīgu piedalīšanos. (6) Lai iegūtu Kopienas līmenī pietiekami homogēnus grāmatvedības datus, saimniecības, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, būtu jāsadala starp dažādajiem apgabaliem un dažādajām saimniecību kategorijām, balstoties uz apsekojamās jomas stratifikāciju, kas pamatojas uz Kopienas lauku saimniecību tipoloģiju, ko nosaka Komisijas Regula (EK) Nr. 1242/2008 (2008. gada 8. decembris) par Kopienas klasifikācijas izveidi lauku saimniecībām ( 4 ). (7) Datu tīkla apgabaliem, ciktāl iespējams, vajadzētu būt identiskiem ar tiem apgabaliem, ko izmanto citu reģionālo datu parādīšanai, kuri ir būtiski vadlīniju sniegšanā kopējai lauksaimniecības politikai. (8) Pārvaldības apstākļu dēļ Komisijai vajadzētu būt tiesībām pēc kādas dalībvalsts lūguma izdarīt grozījumus dalībvalstu apgabalu sarakstā. (9) Datu tīkla apsekojamajai jomai būtu jāietver visas noteikta ekonomiskā lieluma lauku saimniecības, neatkarīgi no kādas blakus nodarbošanās, ko uzņēmums varētu veikt. Šī joma būtu periodiski jāpārskata, ņemot vērā jaunos Saimniecību struktūru apsekojuma datus. (10) Saimniecības, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, būtu jāatlasa saskaņā ar noteikumiem, kas noteikti saistībā ar atlases plānu, kurš vērsts uz to, lai apsekojamajā jomā iegūtu tipisku grāmatvedības paraugu. (11) Ņemot vērā iegūto pieredzi, vēlams, lai svarīgākos lēmumus attiecībā uz saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, atlasi, jo īpaši atlases plāna izveidošanā, pieņemtu valstu līmenī. Tāpēc šajā līmenī jārada par šo uzdevumu atbildīga organizācija. Dalībvalstis, kurās ir vairāki apgabali, tomēr var pēc atlases saglabāt reģionālās komitejas. (12) Valsts sakaru aģentūrai būtu jāspēlē svarīga loma datu tīkla vadīšanā. (13) Izvēloties lauku saimniecības un analizējot un novērtējot savāktos datus, jāatsaucas uz datiem, kas iegūti no citiem avotiem. (14) Lauksaimnieki būtu jāpārliecina, ka viņu grāmatvedības pārskati un visas citas individuālās ziņas, kas iegūtas saskaņā ar šo regulu, netiks izmantotas nodokļu iekasēšanas nolūkos vai tādos nolūkos, kas šajā regulā nav paredzēti, un ka personas, kas piedalās vai ir piedalījušās Kopienas lauku saimniecību grāmatvedības datu tīkla darbā, šīs ziņas neizpaudīs. (15) Komisijai, lai pārliecinātos par savākto datu objektivitāti un būtiskumu, būtu jāspēj iegūt visas nepieciešamās ziņas attiecībā uz veidu, kādā organizācijas, kurām uzticēts izvēlēties lauku saimniecības un grāmatvedības birojus, kuri piedalās Kopienas lauku saimniecību grāmatvedības datu tīklā, pilda savus pienākumus un, ja vajadzīgs, nosūtīt ekspertus darbam uz vietām sadarbībā ar kompetentajām valsts iestādēm. (16) Datu tīkls ir noderīgs instruments, kas ļauj Kopienai attīstīt kopējo lauksaimniecības politiku, un tādēļ tas kalpo gan dalībvalstīm, gan Kopienai. Tādēļ izmaksām saistībā ar datorsistēmām, no kurām tīkls darbojas, un pētījumu un citu tīkla aspektu attīstības izmaksām jābūt atbilstīgām Kopienas finansējuma saņemšanai. (17) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību ( 5 ), tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







I

NODAĻA

▼M3

SAVIENĪBAS LAUKU SAIMNIECĪBU GRĀMATVEDĪBAS DATU TĪKLA IZVEIDOŠANA

▼B

1. pants

▼M3

1. Kopējās lauksaimniecības politikas vajadzībām tiek izveidots Savienības tīkls lauku saimniecību grāmatvedības datu savākšanai (“FADN” jeb “datu tīkls”).

▼B

2. Datu tīkla nolūks ir vākt grāmatvedības datus, kas jo īpaši vajadzīgi:

a) to lauku saimniecību ienākumu noteikšanai, kas atrodas 5. pantā definētajā apsekojamajā jomā; un

b) lauku saimniecību saimnieciskās darbības analīzei.

▼M3

3. Saskaņā ar šo regulu iegūtie dati galvenokārt kalpo par pamatu Komisijas ziņojumu izstrādāšanai par situāciju lauksaimniecībā un lauksaimniecības tirgos, kā arī par saimniecību ienākumiem Savienībā. Šos ziņojumus dara publiski pieejamus īpaši paredzētā tīmekļa vietnē.

▼B

2. pants

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

a) ►M3 “lauksaimnieks” ◄ uzņēmējs ir fiziska persona, kas ir atbildīga par lauku saimniecības ikdienas vadīšanu;

▼M3

-b) “saimniecība” ir lauksaimniecības uzņēmums atbilstīgi tam, kā šis jēdziens tiek vispārīgi lietots saistībā ar Savienības laukaimniecības apsekojumiem un skaitīšanu;

b) “saimniecību kategorija” ir lauku saimniecību grupa, kas pieder pie vienām un tām pašām kategorijām attiecībā uz lauksaimniecības veidu un ekonomisko lielumu, kā noteikts Savienības lauku saimniecību klasifikācijā;

▼B

c) “saimniecība, kas iesniedz pārskatu” ir jebkura lauku saimniecība, kura iesniedz pārskatus datu tīkla vajadzībām;

▼M3

d) “lauku saimniecību grāmatvedības datu tīkla (FADN) apgabals” jeb “FADN apgabals” ir dalībvalsts teritorija vai kāda tās daļa, kas noteikta ar nolūku izvēlēties saimniecības, kas iesniedz grāmatvedības pārskatu (šādu apgabalu saraksts ir iekļauts I pielikumā);

▼B

e) “grāmatvedības dati” ir jebkuri tehniskie, finanšu vai saimnieciskie dati, kas attiecas uz lauku saimniecību un kas iegūti no grāmatvedības pārskatiem, kuras ieraksti veikti sistemātiski un regulāri visu atskaites gadu;

▼M3

f) “standarta produkcija” ir bruto produkcijas standartvērtība.

▼M3

3. pants

Lai nodrošinātu, ka pēc dalībvalsts lūguma FADN apgabalu saraksts var tikt atjaunināts, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 19.a pantu, ar kuriem groza I pielikumu attiecībā uz katras dalībvalsts FADN apgabalu sarakstu.

▼B







II

NODAĻA

▼M3

DATI LAUKU SAIMNIECĪBU IENĀKUMU NOTEIKŠANAI UN SAIMNIECISKĀS DARBĪBAS ANALĪZEI

4. pants

Šo nodaļu piemēro grāmatvedības datu savākšanai ar nolūku veikt ikgadēju lauku saimniecību ienākumu noteikšanu un saimnieciskās darbības analīzi.

Šos datus savāc, veicot regulārus un īpašus apsekojumus.

▼B

5. pants

▼M3

1. Regulas 1. panta 2. punktā minētā apsekojamā joma aptver lauku saimniecības, kuru ekonomiskais lielums ir vienāds ar euro izteiktu slieksni, kas atbilst 5.b pantā noteiktās Savienības lauku saimniecību klasifikācijas vienai no zemākajām ekonomiskā lieluma grupas robežvērtībām vai ir lielāks par to.

Komisija saskaņā ar 19.a pantu pieņem deleģētos aktus, ar kuriem paredz noteikumus šā punkta pirmajā daļā minētā sliekšņa noteikšanai.

Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem datiem, pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka pirmajā daļā minēto slieksni. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

▼B

2. Lai lauku saimniecību varētu akceptēt kā saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, tā atbilst šādiem nosacījumiem:

a) tās ekonomiskais lielums ir vienāds ar slieksni, kas noteikts saskaņā ar 1. punktu, vai lielāks par to;

b) to apsaimnieko lauksaimnieks, kas veic grāmatvedību, vai labprāt nodarbojas ar saimniecības grāmatvedību un spēj to darīt, kā arī labprāt atļauj savas saimniecības datus darīt pieejamus Komisijai;

▼M3

c) kopā ar citām saimniecībām un katra FADN apgabala līmenī ir tipisks paraugs apsekojamajā jomā.

▼M3 —————

▼M3

5.a pants

1. Katra dalībvalsts izstrādā saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, atlases plānu, ar kuru nodrošina tipisku grāmatvedības paraugu apsekojamajā jomā.

Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 19.a pantu, paredzot noteikumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstīm šādi plāni ir jāizstrādā. Ar šādiem noteikumiem nodrošina, ka saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, atlases plāni:

— tiek izstrādāti, pamatojoties uz jaunākajiem statistikas datiem,

— tiek iesniegti atbilstoši Savienības lauku saimniecību klasifikācijai un

— jo īpaši precizē saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, sadalījumu pa saimniecību kategorijām un sīki izstrādātus noteikumus to atlasei.

2. Komisija saskaņā ar noteikumiem, kas pieņemti atbilstīgi 1. punktam, un pamatojoties uz dalībvalstu iesniegtajiem datiem, pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, skaitu katrā dalībvalstī un katrā FADN apgabalā. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

3. Katrā FADN apgabalā atlasāmo saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, skaits var atšķirties no īstenošanas aktos, kas jāpieņem atbilstīgi 2. punktam, noteiktā skaita maksimums 20 % robežās ar noteikumu, ka ir ievērots attiecīgās dalībvalsts saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, kopējais skaits.

4. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka un atjaunina modeļus un metodes saistībā ar to datu formu un saturu, kuri dalībvalstīm jāpaziņo Komisijai. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

5.b pants

1. Lauku saimniecības klasificē vienotā veidā saskaņā ar Savienības lauku saimniecību klasifikāciju (“klasifikācija”) atkarībā no to saimniecības veida, to ekonomiskā lieluma un citu tieši ar lauku saimniecību saistītu ienākumus nesošu darbību nozīmes.

Klasifikāciju jo īpaši izmanto, lai parādītu datus – pa lauksaimniecības veidiem un ekonomiskā lieluma grupām –, kas savākti, izmantojot Savienības lauku saimniecību struktūras apsekojumus un FADN.

2. Saimniecības “lauksaimniecības veidu” nosaka pēc dažādu minētās saimniecības raksturlielumu standarta produkcijas relatīvā ieguldījuma saimniecības kopējā standarta produkcijā.

Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 19.a pantu, ar kuriem nosaka pārskata periodu standarta produkcijai.

3. Saimniecības klasificē pēc ierobežota skaita lauksaimniecības veidu. Nosaka vispārējos lauksaimniecības veidus. Atkarībā no vajadzīgās informācijas precizitātes pakāpes vispārējos lauksaimniecības veidus iedala lauksaimniecības pamatveidos.

Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 19.a pantu attiecībā uz lauksaimniecības vispārējo veidu un pamatveidu noteikšanu.

Precizē atbilstību starp lauksaimniecības vispārējiem veidiem un pamatveidiem un īpašiem specializētas lauksaimniecības veidiem, kuri atbilst lauksaimniecības pamatveidiem.

4. Saimniecības ekonomisko lielumu nosaka, pamatojoties uz attiecīgās saimniecības kopējo standarta produkciju.

5. To ienākumus nesošo darbību nozīmi, kuras ir tieši saistītas ar saimniecību, izņemot saimniecības lauksaimnieciskās darbības, nosaka, pamatojoties uz šādu ienākumus nesošu darbību ieguldījumu lauku saimniecības produkcijā.

6. Sakaru aģentūra, ko katra dalībvalsts izraudzījusies saskaņā ar 7. pantu, vai struktūra, kurai šāda funkcija ir deleģēta, nosūta Komisijai (Eurostat) informāciju par standarta produkciju un datus tās noteikšanai.

7. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem nosaka:

— 3. punktā minēto īpašo specializētas lauksaimniecības veidu aprēķina metodes un metodes, ar kurām uz saimniecību attiecina lauksaimniecības pamatveidu,

— saimniecības ekonomiskā lieluma aprēķina metodi,

— saimniecību ekonomiskā lieluma grupas, kas minētas 1. punktā,

— saimniecības produkcijas aprēķina metodes un – 5. punkta piemērošanas nolūkā – metodes, kā aplēst citu ienākumus nesošu darbību ieguldījumu minētajā produkcijā,

— aprēķina metodi tam, kā noteikt katra 2. punktā minētā raksturlieluma standarta produkciju, atbilstošo datu vākšanas procedūras, kā arī līdzekļus un termiņus informācijas par standarta produkciju nosūtīšanai Komisijai saskaņā ar 6. punktu.

Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

▼B

6. pants

1. Katra dalībvalsts izveido datu tīkla valsts komiteju (turpmāk “valsts komiteja”). ►M2 Horvātija izveido valsts komiteju vēlākais sešos mēnešos pēc pievienošanās dienas. ◄

▼M3

2. Valsts komiteja ir atbildīga par saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, atlasi. Šim nolūkam tās pienākumi jo īpaši ietver saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, atlases plāna apstiprināšanu.

▼B

3. Valsts komitejas priekšsēdētāju ieceļ dalībvalsts no šīs komitejas biedriem.

Valsts komitejas lēmumi ir vienbalsīgi. Ja to neizdodas panākt, lēmumus pieņem dalībvalsts norādītā iestāde.

▼M3

4. Dalībvalstis, kurām ir vairāki FADN apgabali, var katram no tās jurisdikcijā esošajiem FADN apgabaliem izveidot datu tīkla reģionālo komiteju (turpmāk “reģionālā komiteja”).

▼B

Reģionālās komitejas pienākums jo īpaši ir sadarboties ar 7. pantā minēto sakaru aģentūru, atlasot saimniecības, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus.

▼M3

5. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem paredz sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

7. pants

1. Katra dalībvalsts nosaka sakaru aģentūru, kuras uzdevumi ir:

a) informēt valsts komiteju, reģionālās komitejas un grāmatvedības birojus par piemērojamo tiesisko regulējumu un nodrošināt šā regulējuma pareizu īstenošanu;

b) izstrādāt saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, atlases plānu, iesniegt to apstiprināšanai valsts komitejā un pēc tam to pārsūtīt Komisijai;

c) izveidot: i) saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, sarakstu; ii) vajadzības gadījumā – to grāmatvedības biroju sarakstu, kuri vēlas un spēj sagatavot saimniecību pārskatus;

d) apkopot saimniecību pārskatus, kurus tai nosūtījuši grāmatvedības biroji;

e) pārliecināties, ka saimniecību pārskati ir pienācīgi sagatavoti;

f) pārsūtīt Komisijai pienācīgi sagatavotos saimniecību pārskatus vajadzīgajā formātā līdz noteiktajam termiņam;

g) nodot 17. pantā paredzētos informācijas pieprasījumus valsts komitejai, reģionālajām komitejām un grāmatvedības birojiem un pārsūtīt attiecīgās atbildes Komisijai.

2. Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem paredz sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

▼B

8. pants

1. Katra saimniecība nosūta individuālu un anonīmu saimniecības pārskatu.

▼M3

2. Grāmatvedības datiem, kas sniegti katrā pienācīgi sagatavotā saimniecības pārskatā, jābūt tādiem, ka iespējams:

— raksturot saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatu, atsaucoties uz tās ražošanas faktoru galvenajiem elementiem,

— novērtēt saimniecības dažādu veidu ienākumus,

— ar izlases veida pārbaudēm pārbaudīt sniegtās informācijas patiesumu.

3. Saimniecības pārskatā sniegtie dati attiecas uz vienu lauku saimniecību un uz vienu pārskata gadu, kas ilgst 12 mēnešus pēc kārtas, un tie attiecas tikai uz konkrēto lauku saimniecību. Minētie dati attiecas uz pašas saimniecības lauksaimniecības darbībām un citām ienākumus nesošām darbībām, kuras ir tieši saistītas ar attiecīgo saimniecību. Sagatavojot saimniecību pārskatus, neņem vērā datus par lauksaimnieka vai tā ģimenes locekļu darbībām, kas nav saistītas ar lauksaimniecību, kā arī par pensijām, mantojumu, privātiem banku kontiem, pie lauku saimniecības nepiederīgiem īpašumiem, nodokļiem, kas šīm personām jāmaksā kā fiziskām personām, vai privātpersonu apdrošināšanu.

Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 19.a pantu attiecībā uz apkopojamo grāmatvedības datu galveno grupu noteikšanu un vispārīgajiem datu vākšanas noteikumiem.

Lai nodrošinātu, ka grāmatvedības dati, kas tiek vākti, izmantojot saimniecības pārskatu, būtu salīdzināmi neatkarīgi no apsekoto saimniecību veida, kuras iesniedz grāmatvedības pārskatus, Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros nosaka saimniecības pārskata formu un noformējumu, kā arī metodes un termiņus datu nosūtīšanai Komisijai.

Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

▼M3 —————

▼B







IV

NODAĻA

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

16. pants

1. Individuālos grāmatvedības datus un citu individuālu informāciju, kas iegūta, īstenojot šo regulu, ir aizliegts izmantot nodokļu uzlikšanas nolūkiem, kā arī to atklāt un izmantot tādiem nolūkiem, kas nav paredzēti 1. pantā.

2. Personām, kuras piedalās vai ir piedalījušās datu tīkla darbā, aizliegts izpaust individuālos grāmatvedības datus vai jebkādus citas individuālās ziņas, kas iegūtas to pienākumu veikšanas laikā vai citādā veidā saistībā ar šiem pienākumiem.

3. Dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai sodītu par 2. punkta pārkāpumiem.

17. pants

1. Valsts komitejas, reģionālo komiteju, sakaru aģentūras un uzskaitvedības biroju pienākums ir to attiecīgajās atbildības jomās sniegt Komisijai visu informāciju, ko tā var pieprasīt attiecībā uz viņu pienākumu pildīšanu saskaņā ar šo regulu.

Šādus informācijas pieprasījumus valsts komitejai, reģionālajām komitejām vai uzskaitvedības birojiem, kā arī attiecīgās atbildes nosūta rakstveidā ar sakaru aģentūras starpniecību.

2. Ja sniegtā informācija ir neadekvāta vai ja šī informācija nav sniegta pietiekami laicīgi, Komisija sadarbībā ar sadarbības aģentūru var nosūtīt ekspertus darbam uz vietas.

▼M3 —————

▼B

19. pants

1. Eiropas Savienības kopbudžeta Komisijas iedaļā iekļaujamās apropriācijas atbilst:

▼M3

a) dalībvalstīm izmaksājama standarta samaksa par pienācīgi sagatavotiem saimniecību pārskatiem, kas iesniegti noteiktajā termiņā, nepārsniedzot saimniecību, kas iesniedz grāmatvedības pārskatus, maksimālo skaitu, kā noteikts saskaņā ar 5.a panta 2. punktu. Ja pienācīgi sagatavoto un iesniegto saimniecības pārskatu kopskaits attiecībā uz FADN apgabalu vai dalībvalsti ir mazāks par 80 % no to saimniecību, kuras iesniedz grāmatvedības pārskatus, skaita, kas noteikts minētajam FADN apgabalam vai attiecīgajai dalībvalstij, katram saimniecības pārskatam, kas saņemts no minētā FADN apgabala vai attiecīgās dalībvalsts, maksā maksu, kas ir vienāda ar 80 % no standarta samaksas;

▼B

b) visām izmaksām saistībā ar Komisijas izmantotajām datorizētajām sistēmām dalībvalstu iesniegto grāmatvedības datu saņemšanai, pārbaudei, apstrādei un analīzei.

Izmaksas, kas minētas b) apakšpunktā, iekļauj, ja vajadzīgs, izmaksas par šo darbību rezultātu izplatīšanu un izmaksas par citu datu tīkla aspektu pētījumiem un attīstību.

▼M3

2. Izmaksas saistībā ar valsts komitejas, reģionu komiteju un sakaru aģentūru izveidošanu un darbību Savienības vispārējā budžetā neiekļauj.

▼M3

3. Komisija pieņem īstenošanas aktus, izveidojot sīki izklāstītas procedūras, kas attiecas uz 1. punkta a) apakšpunktā minēto standarta samaksu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 19.b panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

19.a pants

1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2. Pilnvaras pieņemt 3. pantā, 5. panta 1. punktā, 5.a panta 1. punktā, 5.b panta 2. un 3. punktā un 8. panta 3. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2013. gada 20. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 3. pantā, 5. panta 1. punktā, 5.a panta 1. punktā, 5.b panta 2. un 3. punktā un 8. panta 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to vienlaikus paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.

5. Saskaņā ar 3. pantu, 5. panta 1. punktu, 5.a panta 1. punktu, 5.b panta 2. un 3. punktu un 8. panta 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

19.b pants

1. Komisijai palīdz Lauku saimniecību grāmatvedības datu tīkla komiteja. Šī komiteja ir komiteja Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu ( 6 ), nozīmē.

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

▼B

20. pants

Regulu Nr. 79/65/EEK atceļ.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu III pielikumā.

21. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula ir saistoša kopumā un tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

▼M3

Regulas 2. panta d) punktā minēto FADN apgabalu saraksts

▼B

Beļģija

1. Vlaanderen

2. Bruxelles-Brussel

3. Wallonie

Bulgārija

1. Северозападен (Severozapaden)

2. Северен централен (Severen tsentralen)

3. Североизточен (Severoiztochen)

4. Югозападен (Yugozapaden)

5. Южен централен (Yuzhen tsentralen)

6. Югоизточен (Yugoiztochen)

Tomēr Bulgāriju var uzskatīt par vienu apgabalu līdz 2009. gada 31. decembrim.

Čehijas Republika

uzskata par vienu apgabalu

Dānija

uzskata par vienu apgabalu

Vācija

1. Schleswig-Holstein

2. Hamburg

3. Niedersachsen

4. Bremen

5. Nordrhein-Westfalen

6. Hessen

7. Rheinland-Pfalz

8. Baden-Württemberg

9. Bayern

10. Saarland

11. Berlin

12. Brandenburg

13. Mecklenburg — Vorpommern

14. Sachsen

15. Sachsen — Anhalt

16. Thüringen

Igaunija

uzskata par vienu apgabalu

Īrija

uzskata par vienu apgabalu

Grieķija

1. Μακεδονία — Θράκη

2. Ήπειρος — Πελοπόννησος — Νήσοι Ιονίου

3. Θεσσαλία

4. Στερεά Ελλάς — Νήσοι Αιγαίου — Κρήτη

Spānija

1. Galicia

2. Asturias

3. Cantabria

4. País Vasco

5. Navarra

6. La Rioja

7. Aragón

8. Cataluña

9. Baleares

10. Castilla-León

11. Madrid

12. Castilla-La Mancha

13. Comunidad Valenciana

14. Murcia

15. Extremadura

16. Andalucía

17. Canarias

Francija

1. Île de France

2. Champagne-Ardenne

3. Picardie

4. Haute-Normandie

5. Centre

6. Basse-Normandie

7. Bourgogne

8. Nord-Pas de Calais

9. Lorraine

10. Alsace

11. Franche-Comté

12. Pays de la Loire

13. Bretagne

14. Poitou-Charentes

15. Aquitaine

16. Midi-Pyrénées

17. Limousin

18. Rhône-Alpes

19. Auvergne

20. Languedoc-Roussillon

21. Provence-Alpes-Côte d'Azur

22. Corse

▼M1

23. Guadeloupe

24. Martinique

25. La Réunion

▼M2

Horvātija

1. Kontinentalna Hrvatska

2. Jadranska Hrvatska

Tomēr trīs gadu laikposmā pēc iestāšanās visa Horvātija var būt viens apgabals.

▼B

Itālija

1. Piemonte

2. Valle d'Aosta

3. Lombardia

4. Alto Adige

5. Trentino

6. Veneto

7. Friuli — Venezia Giulia

8. Liguria

9. Emilia — Romagna

10. Toscana

11. Umbria

12. Marche

13. Lazio

14. Abruzzi

15. Molise

16. Campania

17. Puglia

18. Basilicata

19. Calabria

20. Sicilia

21. Sardegna

Kipra

uzskata par vienu apgabalu

Latvija

uzskata par vienu apgabalu

Lietuva

uzskata par vienu apgabalu

Luksemburga

uzskata par vienu apgabalu

▼M1

Ungārija

1. Észak-Magyarország

2. Dunántúl

3. Alföld

▼B

Malta

uzskata par vienu apgabalu

Nīderlande

uzskata par vienu apgabalu

Austrija

uzskata par vienu apgabalu

Polija

1. Pomorze i Mazury

2. Wielkopolska i Śląsk

3. Mazowsze i Podlasie

4. Małopolska i Pogórze

Portugāle

1. Norte e Centro

2. Ribatejo-Oeste

3. Alentejo e Algarve

4. Açores e Madeira

Rumānija

1. Nord-Est

2. Sud-Est

3. Sud-Muntenia

4. Sud-Vest-Oltenia

5. Vest

6. Nord-Vest

7. Centru

8. București-Ilfov

Slovēnija

uzskata par vienu apgabalu

Slovākija

uzskata par vienu apgabalu

Somija

1. Etelä-Suomi

2. Sisä-Suomi

3. Pohjanmaa

4. Pohjois-Suomi

Zviedrija

1. Dienvidzviedrijas un Centrālzviedrijas līdzenumi

2. Dienvidzviedrijas un Centrālzviedrijas mežu un jauktie mežu un lauksaimniecības apgabali

3. Ziemeļzviedrijas apgabali

Apvienotā Karaliste

1. England — north region

2. England — east region

3. England — west region

4. Wales

5. Scotland

6. Northern Ireland









II PIELIKUMS







Atceltā regula ar turpmāko grozījumu sarakstu Padomes Regula (EEK) Nr. 79/65/EEK (OV 109, 23.6.1965., 1859. lpp.) 1972. gada Pievienošanās akta I pielikuma II.A.4. punkts un II pielikuma II.D.1. punkts (OV L 73, 27.3.1972., 59. lpp. un 125. lpp.) Padomes Regula (EEK) Nr. 2835/72 (OV L 298, 31.12.1972., 47. lpp.) Padomes Regula (EEK) Nr. 2910/73 (OV L 299, 27.10.1973., 1. lpp.) 1979. gada Pievienošanās akta I pielikuma II.A un II.G punkts (OV L 291, 19.11.1979., 64. lpp. un 87. lpp.) Padomes Regula (EEK) Nr. 2143/81 (OV L 210, 30.7.1981., 1. lpp.) Padomes Regula (EEK) Nr. 3644/85 (OV L 348, 24.12.1985., 4. lpp.) 1985. gada Pievienošanās akts. I pielikuma XIV.i) punkts (OV L 302, 15.11.1985., 235. lpp.) Padomes Regula (EEK) Nr. 3768/85 (OV L 362, 31.12.1985., 8. lpp.) tikai Pielikuma 2. punkts Padomes Regula (EEK) Nr. 3577/90 (OV L 353, 17.12.1990., 23. lpp.) tikai XVI pielikums 1994. gada Pievienošanās akta I pielikuma V.A.I punkts (OV C 241, 29.8.1994., 117. lpp.) Padomes Regula (EK) Nr. 2801/95 (OV L 291, 6.12.1995., 3. lpp.) Padomes Regula (EK) Nr. 1256/97 (OV L 174, 2.7.1997., 7. lpp.) Padomes Regula (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.) tikai II pielikuma 1. punkts 2003. gada Pievienošanās akta II pielikuma 6.A.1. punkts (OV L 236, 23.9.2003., 346. lpp.) Padomes Regula (EK) Nr. 2059/2003 (OV L 308, 25.11.2003., 1. lpp.) Komisijas Regula (EK) Nr. 660/2004 (OV L 104, 8.4.2004., 97. lpp.) Komisijas Regula (EK) Nr. 1791/2006 (OV L 363, 20.12.2006., 1. lpp.) tikai Pielikuma 5. nodaļas A iedaļas 1. punkts Komisijas Regula (EK) Nr. 1469/2007 (OV L 329, 14.12.2007., 5. lpp.)









III PIELIKUMS







ATBILSTĪBAS TABULA Regula Nr. 79/65/EEK Šī regula 1. un 2. pants 1. un 2. pants 2.a pants 3. pants 3. pants 4. pants 4. pants 5. pants 5. pants 6. pants 6. panta 1. punkta a) apakšpunkts 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais ievilkums 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļa 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta otrais ievilkums 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļa 6. panta 1. punkta c) apakšpunkta pirmais ievilkums 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta i) daļa 6. panta 1. punkta c) apakšpunkta otrais ievilkums 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta ii) daļa 6. panta 1. punkta e), f) un g) apakšpunkts 7. panta 1. punkta e), f) un g) apakšpunkts 6. panta 2. punkts 7. panta 2. punkts 7. pants 8. pants 8. pants 9. pants 9. pants 10. pants 10. pants 11. pants 11. pants 12. pants 12. pants 13. pants 13. pants 14. pants 14. pants 15. pants 15. pants 16. pants Article 16 17. pants 17. pants — 18. pants — 19. pants 18. panta 1., 2. un 3. punkts 20. panta 1. un 2. punkts 18. panta 4. un 5. punkts 21. panta pirmā un otrā daļa 18. panta 6. punkts 21. panta trešā daļa — 22. pants 19. pants 23. pants — — 20. pants — 21. pants Pielikums I pielikums — II pielikums — III pielikums