02014R0702 — LV — 10.07.2017 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 702/2014

(2014. gada 25. jūnijs),

ar kuru konkrētas atbalsta kategorijas lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē un lauku apvidos atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. pantu







SATURS I NODAĻA. KOPĪGI NOTEIKUMI II NODAĻA. PROCEDŪRAS NOTEIKUMI III NODAĻA. ATBALSTA KATEGORIJAS 1. iedaļa. Atbalsts MVU, kuri nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, lauksaimniecības produktu pārstrādi vai lauksaimniecības produktu tirdzniecību 2. iedaļa. Atbalsts ieguldījumiem tāda kultūras un dabas mantojuma saglabāšanā, kas atrodas lauku saimniecībās 3. iedaļa. Atbalsts dabas katastrofu radītā kaitējuma atlīdzināšanai lauksaimniecības nozarē 4. iedaļa. Atbalsts pētniecībai un izstrādei lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 5. iedaļa. Mežsaimniecībai paredzēts atbalsts 6. iedaļa. MVU lauku apvidos paredzēts atbalsts, kuru līdzfinansē ELFLA vai piešķir kā valsts papildu finansējumu šādiem līdzfinansētiem pasākumiem IV NODAĻA PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI







I NODAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. pants

Darbības joma

1. Šo regulu piemēro šādām atbalsta kategorijām:

a) atbalsts mikrouzņēmumiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU):

i) kuri darbojas lauksaimniecības nozarē, proti, nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, izņemot 14., 15., 16., 18. un 23. pantu un 25.28. pantu, ko piemēro tikai tiem MVU, kuri nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu;

ii) par pasākumiem, kas neietilpst Līguma 42. panta darbības jomā, ciktāl šo atbalstu piešķir saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1305/2013 un vai nu līdzfinansē Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA) vai arī piešķir kā valsts papildu finansējumu šādiem līdzfinansētiem pasākumiem;

b) atbalsts ieguldījumiem tāda kultūras un dabas mantojuma saglabāšanā, kas atrodas lauku saimniecībās;

c) atbalsts dabas katastrofu nodarītā kaitējuma atlīdzināšanai lauksaimniecības nozarē;

d) atbalsts pētniecībai un izstrādei lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē;

e) mežsaimniecībai paredzēts atbalsts.

2. Pēc dalībvalstu ieskatiem atbalstu, kas minēts šā panta 1. punkta a), 1. punkta d) un 1. punkta e) apakšpunktā, tās var piešķirt atbilstīgi Regulai (ES) Nr. 651/2014 un saskaņā ar tās nosacījumiem.

3. Šo regulu nepiemēro:

a) atbalstam, kurš paredzēts mežsaimniecības nozarei un kuru nelīdzfinansē no ELFLA vai nepiešķir kā valsts papildu finansējumu šādiem līdzfinansētiem pasākumiem, izņemot 31., 38., 39 un 43. pantu;

b) atbalstam, kuru piešķir MVU par pasākumiem, kas neietilpst Līguma 42. panta darbības jomā, un kuru nelīdzfinansē no ELFLA vai kuru nepiešķir kā valsts papildu finansējumu šādam līdzfinansētam pasākumam.

4. Šo regulu nepiemēro:

a) atbalsta shēmām, kas paredzētas šīs regulas 17., 32. un 33. pantā, 34. panta 5. punkta a)–c) apakšpunktā un 35., 40., 41. un 44. pantā, kad pagājuši seši mēneši no to stāšanās spēkā, ja valsts atbalsta vidējais gada budžets pārsniedz EUR 150 miljonus. Komisija, izvērtējusi novērtējuma plānu, ko attiecīgā dalībvalsts paziņojusi Komisijai 20 darbdienu laikā no shēmas stāšanās spēkā, var nolemt, ka šo regulu jebkurai no šīm atbalsta shēmām turpina piemērot ilgāku laikposmu;

a) jebkādām šā panta 4. punkta a) apakšpunktā minēto shēmu izmaiņām, izņemot izmaiņas, kas nevar ietekmēt atbalsta shēmas saderīgumu saskaņā ar šo regulu vai nevar būtiski ietekmēt apstiprinātā novērtējuma plāna saturu;

b) atbalstam darbībām, kas saistītas ar eksportu uz trešām valstīm vai dalībvalstīm, tas ir, atbalstam, kas tieši saistīts ar eksportētajiem daudzumiem, izplatīšanas tīkla izveidi un darbību vai citām kārtējām izmaksām, kuras saistītas ar eksporta darbībām;

c) atbalstam, ko piešķir ar nosacījumu, ka importa preču vietā tiek izmantotas vietējās preces.

5. Izņemot 30. pantu, šo regulu nepiemēro:

a) atbalsta shēmām, no kurām nav skaidri izslēgti individuāla atbalsta maksājumi uzņēmumam, uz kuru attiecas līdzekļu atgūšanas rīkojums, kas izdots saskaņā ar iepriekšēju Komisijas lēmumu, ar kuru atbalsts ir atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu;

b) ad hoc atbalstam, ko piešķir uzņēmumam, uz kuru attiecas līdzekļu atgūšanas rīkojums, kas izdots saskaņā ar iepriekšēju Komisijas lēmumu, ar kuru atbalsts ir atzīts par nelikumīgu un nesaderīgu ar iekšējo tirgu.

6. Šo regulu nepiemēro atbalstam grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, izņemot:

a) atbalstu dabas katastrofu nodarītā kaitējuma atlīdzināšanai saskaņā ar 30. pantu, atbalstu, lai kompensētu dzīvnieku slimību izskaušanas izmaksas saskaņā ar 26. panta 8. punktu, un atbalstu kritušo dzīvnieku savākšanai un iznīcināšanai saskaņā ar 27. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunktu;

b) atbalstu saistībā ar šādiem nelabvēlīgiem apstākļiem, ar noteikumu, ka uzņēmumu par grūtībās nonākušu uzņēmumu padarījuši tādi zaudējumi vai bojājumi, kurus izraisījuši šie nelabvēlīgie apstākļi:

i) atbalstu kaitējuma atlīdzināšanai, ko rada dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi saskaņā ar 25. pantu;

ii) atbalstu izmaksām, ko rada augiem kaitīgo organismu apkarošana, un kaitējuma atlīdzināšanai, ko rada dzīvnieku slimības un augiem kaitīgie organismi saskaņā ar 26. panta 8. un 9. punktu;

iii) atbalstu atjaunošanai pēc bojājumiem, ko mežam nodarījuši meža ugunsgrēki, dabas katastrofas, dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, citi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, augiem kaitīgie organismi, katastrofāli notikumi un ar klimata pārmaiņām saistīti notikumi saskaņā ar 34. panta 5. punkta d) apakšpunktu.

7. Šo regulu nepiemēro atbalstam, kas savā būtībā, ar tam piesaistītajiem noteikumiem vai finansējuma metodi ietver Savienības tiesību nedalāmu pārkāpumu, jo īpaši:

a) atbalstam, kura piešķiršanai ir izvirzīts nosacījums, ka saņēmēja galvenajai mītnei ir jāatrodas attiecīgajā dalībvalstī vai ka tam jāveic uzņēmējdarbība galvenokārt attiecīgajā dalībvalstī;

b) atbalstam, kas atbalsta piešķiršanai izvirza nosacījumu, ka saņēmējam jāizmanto attiecīgajā valstī ražotās preces vai attiecīgās valsts pakalpojumi;

c) atbalstam, kas ierobežo saņēmēju iespēju pētniecības, izstrādes un inovācijas rezultātus izmantot citās dalībvalstīs.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

1) “atbalsts” ir pasākums, kas atbilst visiem Līguma 107. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem;

2) “MVU” jeb “mikrouzņēmumi, mazie un vidējie uzņēmumi” ir uzņēmumi, kas atbilst I pielikumā izklāstītajiem kritērijiem;

3) “lauksaimniecības nozare” ir visi uzņēmumi, kas nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību;

4) “lauksaimniecības produkts” ir Līguma I pielikumā minēts produkts, izņemot zvejas un akvakultūras produktus, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1379/2013 ( 1 ) I pielikumā;

5) “primārā lauksaimnieciskā ražošana” ir Līguma I pielikumā minēto zemkopības un lopkopības produktu ražošana, neveicot nekādas papildu darbības, kas izmainītu šādu produktu iedabu;

6) “lauksaimniecības produktu pārstrāde” ir jebkura darbība, ko veic ar lauksaimniecības produktu, tās rezultātā iegūstot citu produktu, kas arī ir lauksaimniecības produkts, izņemot lauku saimniecībā veiktas darbības, kas vajadzīgas, lai dzīvnieku vai augu produktu sagatavotu pirmajai pārdošanai;

7) “lauksaimniecības produktu tirdzniecība” ir turēšana vai izlikšana pārdošanai, piedāvāšana pārdošanai, piegāde vai jebkāda cita veida laišana tirgū, izņemot primārā ražotāja veikto pirmo pārdošanu tālākpārdevējiem vai pārstrādātājiem, un darbības, ar kurām produktu sagatavo šādai pirmajai pārdošanai; primārā ražotāja veiktu pārdošanu galapatērētājiem uzskata par tirdzniecību, ja tā notiek šim nolūkam paredzētās atsevišķās vietās;

8) “lauku saimniecība” ir saimnieciska vienība, kas sastāv no zemes, ēkām un objektiem, kurus izmanto primārai lauksaimnieciskai ražošanai;

9) “dabas katastrofas” ir zemestrīces, sniega lavīnas, zemes nogruvumi un plūdi, viesuļvētras, tropiskās viesuļvētras, vulkāna izvirdumi un dabiskas izcelsmes savvaļas ugunsgrēki;

10) “atbalsta shēma” ir ikviens dokuments, uz kura pamata bez turpmākiem īstenošanas pasākumiem var piešķirt individuālu atbalstu uzņēmumiem, kas vispārīgā un abstraktā veidā ir noteikti attiecīgajā dokumentā, un ikviens dokuments, uz kura pamata vienam vai vairākiem uzņēmumiem uz nenoteiktu laiku un nenoteiktā apmērā var piešķirt atbalstu, kas nav saistīts ar konkrētu projektu;

11) “novērtējuma plāns” ir dokuments, kas satur vismaz šādus obligātos elementus: novērtējamās atbalsta shēmas mērķi, novērtējuma jautājumi, rezultātu rādītāji, metodika, ko paredzēts izmantot novērtējuma veikšanai, datu vākšanas prasības, novērtējuma ierosinātais grafiks, tostarp galīgā novērtējuma ziņojuma iesniegšanas datums, novērtējumu veicošās neatkarīgās struktūras apraksts vai tās atlasei izmantojamo kritēriju izklāsts un kārtība, kādā novērtējumam tiks nodrošināta publicitāte;

12) “individuāls atbalsts” ir:

a) ad hoc atbalsts un

b) individuāliem saņēmējiem saskaņā ar atbalsta shēmu piešķirts atbalsts;

13) “ad hoc atbalsts” ir atbalsts, ko piešķir, neizmantojot atbalsta shēmu;

14) “grūtībās nonācis uzņēmums” ir uzņēmums, attiecībā uz kuru pastāv vismaz viena no šādām situācijām:

a) attiecībā uz kapitālsabiedrību (izņemot MVU, kas ir pastāvējis mazāk nekā trīs gadus), ja uzkrāto zaudējumu dēļ ir zudusi vairāk nekā puse no tās parakstītā kapitāla. Tā tas ir gadījumā, ja, uzkrātos zaudējumus atskaitot no rezervēm (un visām pārējām pozīcijām, kuras vispārpieņemts uzskatīt par daļu no sabiedrības pašu kapitāla), rodas negatīvs rezultāts, kas pārsniedz pusi no parakstītā kapitāla. Šā noteikuma vajadzībām ar “kapitālsabiedrību” saprot jo īpaši tos sabiedrību veidus, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/34/ES ( 2 ) I pielikumā, un “kapitāls” attiecīgā gadījumā ietver kapitāldaļu uzcenojumu;

b) attiecībā uz sabiedrību, kurā vismaz dažiem dalībniekiem ir neierobežota atbildība par sabiedrības parādsaistībām (izņemot MVU, kas ir pastāvējis mazāk nekā trīs gadus), ja uzkrāto zaudējumu dēļ ir zudusi vairāk nekā puse no kapitāla, kas uzrādīts sabiedrības grāmatvedības uzskaitē. Šā noteikuma vajadzībām ar “sabiedrību, kurā vismaz dažiem dalībniekiem ir neierobežota atbildība par sabiedrības parādsaistībām” saprot jo īpaši tos sabiedrību veidus, kas minēti Direktīvas 2013/34/ES II pielikumā;

c) ja uzņēmumam piemēro kolektīvās maksātnespējas procedūras vai tas atbilst savas valsts tiesību aktos noteiktiem kritērijiem, lai tam pēc kreditoru pieprasījuma piemērotu kolektīvu maksātnespējas procedūru;

d) ja uzņēmums ir saņēmis glābšanas atbalstu un vēl nav atmaksājis aizdevumu vai atsaucis garantiju vai ir saņēmis pārstrukturēšanas atbalstu un uz to joprojām attiecas pārstrukturēšanas plāns;

e) attiecībā uz uzņēmumu, kas nav MVU, kurā pēdējos divus gadus:

i) uzņēmuma parādsaistību un pašu kapitāla bilances vērtību attiecība ir pārsniegusi 7,5 un

ii) uzņēmuma procentu seguma attiecība, kas rēķināta pēc EBITDA, ir bijusi mazāka par 1,0;

15) “kritušie dzīvnieki” ir dzīvnieki, kas ir eitanazēti ar noteiktu diagnozi vai bez tās vai ir miruši (ieskaitot nedzīvi dzimušus un nedzimušus dzīvniekus) lauku saimniecībā, jebkurās telpās vai transportēšanas laikā, bet nav nokauti lietošanai uzturā;

16) “dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi” ir tādi nelabvēlīgi laika apstākļi kā sals, vētras un krusa, ledus, spēcīgs vai ilgstošs lietus vai ilgstošs sausums, kas iznīcina vairāk nekā 30 % no vidējās produkcijas, kas aprēķināta, pamatojoties uz:

a) iepriekšējo triju gadu periodu vai

b) triju gadu vidējo produkciju, kas aprēķināta, pamatojoties uz iepriekšējo piecu gadu periodu un izslēdzot augstāko un zemāko rādītāju;

17) “citi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi” ir nelabvēlīgi laika apstākļi, kas neatbilst šīs regulas 2. panta 16. punkta nosacījumiem;

18) “augiem kaitīgie organismi” ir kaitīgie organismi, kā definēts Padomes Direktīvas 2000/29/EK ( 3 ) 2. panta 1. punkta e) apakšpunktā;

19) “katastrofāls notikums” ir neparedzēts biotisks vai abiotisks notikums, kuru izraisījusi cilvēka darbība un kura rezultātā tiek ievērojami traucētas meža struktūras, un kurš varētu nodarīt būtisku ekonomisku kaitējumu mežsaimniecības nozarei;

20) “dotācijas bruto ekvivalents” ir atbalsta summa, kāda tā būtu bijusi, ja atbalsts saņēmējam būtu sniegts dotācijas veidā, pirms nodokļu vai citu maksu atskaitīšanas;

21) “materiālie aktīvi” ir tādi aktīvi kā zeme, ēkas un ražotnes, tehnika un iekārtas;

22) “nemateriālie aktīvi” ir aktīvi, kas nav konkretizēti fiziskā vai finanšu formā, piemēram, patenti, licences, zinātība vai cits intelektuālais īpašums;

23) “agromežsaimniecības sistēmas” ir zemes izmantošanas sistēmas, kurās koki tiek audzēti platībās, ko vienlaikus izmanto lauksaimniecībā;

24) “atmaksājams avanss” ir tāds aizdevums projektam, ko izmaksā vienā vai vairākos maksājumos un kura atlīdzināšanas nosacījumi ir atkarīgi no projekta rezultāta;

25) “projekta vai darbības sākums” ir darbības vai ar ieguldījumu saistītu būvdarbu sākums vai pirmā juridiski saistošā apņemšanās pasūtīt aprīkojumu vai izmantot pakalpojumus, vai citas saistības, kas padara projektu vai darbību neatgriezenisku, — atkarībā no tā, kas sākas pirmais; zemes pirkšanu un tādus sagatavošanās darbus kā atļauju saņemšana un priekšizpētes veikšana neuzskata par darbu vai darbības sākumu;

26) “lieli uzņēmumi” ir uzņēmumi, kas neatbilst I pielikumā noteiktajiem kritērijiem;

27) “pēctecīga fiskālā shēma” ir nodokļu atvieglojumu shēma, kas ir iepriekš pastāvējušas nodokļu atvieglojumu shēmas grozīta versija un aizstāj iepriekšējo shēmu;

28) “atbalsta intensitāte” ir atbalsta bruto summa pirms nodokļu un citu maksu atskaitīšanas, kas izteikta procentos no attiecināmajām izmaksām;

29) “atbalsta piešķiršanas diena” ir diena, kad saņēmējam saskaņā ar piemērojamo valsts tiesisko regulējumu ir nodotas likumīgās tiesības saņemt atbalstu;

30) “Savienības standarts” ir obligāts standarts, kas noteikts Savienības tiesību aktos un nosaka aizsardzības līmeni, kurš jāsasniedz atsevišķiem uzņēmumiem, jo īpaši attiecībā uz vidi, higiēnu un dzīvnieku labturību; tomēr standartus vai mērķus, kas noteikti Savienības līmenī un ir saistoši dalībvalstīm, bet ne atsevišķiem uzņēmumiem, neuzskata par Savienības standartiem;

31) “lauku attīstības programma” ir lauku attīstības programma, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 6. panta 1. punktā;

32) “neienesīgs ieguldījums” ir ieguldījums, kas nerada saimniecības vērtības vai ienesīguma būtisku pieaugumu;

33) “ieguldījumi ar mērķi panākt atbilstību Savienības standartam” ir ieguldījumi, kas veikti ar mērķi panākt atbilstību Savienības standartam pēc pārejas perioda, kurš paredzēts Savienības tiesību aktos;

34) “gados jaunais lauksaimnieks” ir persona, kas atbalsta pieteikuma iesniegšanas dienā ir ne vairāk kā 40 gadu vecs, kam ir atbilstošas profesionālās prasmes un kompetence un kas pirmo reizi dibina lauku saimniecību kā šīs saimniecības vadītājs;

35) “tālākie reģioni” ir reģioni, kas norādīti Līguma 349. panta pirmajā daļā;

36) “Egejas jūras nelielās salas” ir nelielās salas, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 229/2013 ( 4 ) 1. panta 2. punktā;

37) “mazāk attīstītie reģioni” ir reģioni, kuros iekšzemes kopprodukts (IKP) uz vienu iedzīvotāju ir mazāks par 75 % no ES-27 vidējā IKP;

38) “ES-25” ir tās 25 Savienības dalībvalstis, kas bija Savienības dalībvalstis 2005. gada maijā;

39) “ES-27” ir tās 27 Savienības dalībvalstis, kas bija Savienības dalībvalstis 2007. gada janvārī;

40) “kapitālie darbi” ir darbi, kurus veic pats lauksaimnieks vai viņa strādnieki un kuru rezultātā tiek radīts aktīvs;

41) “no pārtikas kultūraugiem ražota biodegviela” ir biodegviela, kas ražota no labības un citiem cieti saturošiem augiem, cukuru saturošiem augiem un eļļas augiem, kā definēts Komisijas priekšlikumā Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai, ar kuru groza Direktīvu 98/70/EK, kas attiecas uz benzīna un dīzeļdegvielu kvalitāti, un Direktīvu 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu ( 5 );

42) “aktīvs lauksaimnieks” ir aktīvs lauksaimnieks Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1307/2013 ( 6 ) 9. panta nozīmē;

43) “ražotāju grupa un organizācija” ir grupa vai organizācija, kas izveidota ar mērķi:

a) pielāgot šādu ražotāju grupu vai organizāciju dalībnieku ražošanu un produkciju tirgus prasībām vai

b) kopīgi laist preces tirgū, ietverot to sagatavošanu pārdošanai, pārdošanas centralizēšanu un piegādi vairumpircējiem, vai

c) izveidot kopīgus noteikumus par ražošanas informāciju, jo īpaši attiecībā uz ražas novākšanu un pieejamību, vai

d) veikt citus pasākumus, kurus var veikt ražotāju grupas vai organizācijas, piemēram, darījumdarbības un tirgvedības prasmju attīstīšana un inovācijas procesu organizēšana un veicināšana;

44) “pastāvīgās izmaksas, kas izriet no dalības kvalitātes shēmā” ir izmaksas, kas radušās, iesaistoties atbalstītā kvalitātes shēmā, un gada iemaksa par dalību minētajā shēmā, vajadzības gadījumā arī izdevumi par pārbaudēm, kas nepieciešamas, lai pārbaudītu atbilstību kvalitātes shēmas specifikācijām;

45) “konsultācijas” ir visas konsultācijas, kas sniegtas saskaņā ar vienu un to pašu līgumu;

46) “lauku mājsaimniecības loceklis” ir fiziska vai juridiska persona vai fizisku vai juridisku personu grupa neatkarīgi no tā, kāds juridiskais statuss saskaņā ar valsts tiesību aktiem piešķirts grupai un tās locekļiem, izņemot laukstrādniekus;

47) “transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) un govju sūkļveida encefalopātijas (GSE) testu izmaksas” ir visas izmaksas, ieskaitot vajadzīgo testu komplektu, paraugu ņemšanai un laboratoriskai testēšanai vajadzīgo paraugu ņemšanas, transportēšanas, testēšanas, uzglabāšanas un iznīcināšanas izmaksas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001 ( 7 ) X pielikuma C nodaļu;

48) “ciltsgrāmata” ir jebkura grāmata, reģistrs, fails vai datu nesējs:

a) kuru uztur audzētāju organizācija vai apvienība, ko oficiāli atzinusi dalībvalsts, kurā šī audzētāju organizācija vai apvienība izveidota, un

b) kurā ierakstīti vai reģistrēti attiecīgie tīršķirnes vaislinieki, norādot to priekštečus;

49) “aizsargājamais dzīvnieks” ir jebkurš dzīvnieks, kas ir aizsargājams saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem;

50) “pētniecības un zināšanu izplatīšanas organizācija” ir tāds subjekts (piemēram, universitāte vai zinātniskais institūts, tehnoloģiju pārneses aģentūra, inovāciju starpniecības struktūra, uz pētniecību orientēta fiziskas vai virtuālas sadarbības subjekts) neatkarīgi no tā juridiskā statusa (organizēts saskaņā ar publiskajām vai privātajām tiesībām) vai finansēšanas veida, kura galvenais mērķis ir neatkarīgi veikt fundamentālos pētījumus, rūpnieciskos pētījumus vai eksperimentālo izstrādi vai plaši izplatīt šādu darbību rezultātus, izmantojot mācīšanu, publikācijas vai zināšanu pārnesi. Ja šāds subjekts veic arī saimniecisko darbību, minētās saimnieciskās darbības finansējums, izmaksas un ieņēmumi ir jāuzskaita atsevišķi. Uzņēmumi, kas var ietekmēt šādu subjektu kā, piemēram, tā akcionāri vai dalībnieki, nedrīkst iegūt prioritāru piekļuvi tā pētnieciskajām jaudām vai radītajiem rezultātiem;

51) “godīga konkurence” ir apstākļi, kuros līgumslēdzēju pušu darījuma nosacījumi neatšķiras no tiem, kas būtu paredzēti, slēdzot darījumu starp neatkarīgiem uzņēmumiem, un nesatur slepenas vienošanās elementus. Uzskata, ka godīgas konkurences principam atbilst darījumi, kas noslēgti atklātas, pārredzamas un beznosacījumu procedūras rezultātā;

52) “ātraudzīgi koki” ir īsas cirtes aprites mežs, kur koku audzēšanā plānotā cirtes aprite ir noteikta ne mazāk par 8 gadiem un ne vairāk par 20 gadiem;

53) “koki audzēšanai īscirtmeta atvasājos” ir dalībvalstu noteiktu sugu koki ar KN kodu 06 02 9041, kas veido daudzgadīgu kokaugu stādījumus, kuros saknes vai celmi pēc ražas novākšanas paliek zemē, bet jaunie dzinumi parādās jau nākamajā sezonā, un kuru maksimālo ražas novākšanas ciklu nosaka dalībvalstis;

54) “darījuma izmaksas” ir papildu izmaksas, kas attiecas uz saistību izpildi, bet nav tieši attiecināmas uz to īstenošanu, vai kas nav iekļautas izmaksās vai negūtajos ienākumos, ko kompensē tieši un ko var aprēķināt, par pamatu ņemot standarta izmaksas;

55) “cits zemes apsaimniekotājs” ir uzņēmums, kas apsaimnieko zemi, izņemot uzņēmumu, kas darbojas lauksaimniecības nozarē;

56) “lauksaimniecības produktu pārstrāde nelauksaimniecības produktos” ir tādas darbības ar lauksaimniecības produktu, kuru rezultātā tiek iegūts produkts, kas nav ietverts Līguma I pielikumā;

57) ““a” apgabali” ir apgabali, kas saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu norādīti apstiprinātā reģionālā atbalsta kartē laikposmam no 2014. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 31. decembrim;

58) ““c” apgabali” ir apgabali, kas saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu norādīti apstiprinātā reģionālā atbalsta kartē laikposmam no 2014. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 31. decembrim;

59) “mazapdzīvoti apgabali” ir apgabali, kurus Komisija par tādiem atzinusi individuālajos lēmumos par reģionālā atbalsta kartēm laikposmam no 2014. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 31. decembrim;

60) “NUTS 3 apgabals” ir apgabals, kas atbilst 3. līmenim kopējā statistiski teritoriālo vienību klasifikācijā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1059/2003 ( 8 );

61) “iepriekš nedefinēti “c” apgabali” ir apgabali, ko dalībvalsts pēc saviem ieskatiem var noteikt par “c” apgabaliem ar nosacījumu, ka dalībvalsts pierāda, ka šie apgabali atbilst attiecīgiem sociāli ekonomiskiem kritērijiem, un ka šie apgabali saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu norādīti apstiprinātā reģionālā atbalsta kartē laikposmam no 2014. gada 1. jūlija līdz 2020. gada 31. decembrim;

62) “agrākie “a” apgabali” ir apgabali, kas norādīti kā “a” apgabali apstiprinātā reģionālā atbalsta kartē laikposmam no 2011. gada 1. janvāra līdz 2014. gada 30. jūnijam;

63) “pārtikas produkti” ir pārtikas produkti, kas nav lauksaimniecības produkti un ir minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1151/2012 ( 9 ) I pielikumā.

3. pants

Atbrīvošanas nosacījumi

Atbalsta shēmas, atbalsta shēmu ietvaros piešķirts individuālais atbalsts un ad hoc atbalsts ir saderīgi ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 2. vai 3. punkta nozīmē un ir atbrīvoti no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja minētais atbalsts atbilst visiem šīs regulas I nodaļā paredzētajiem nosacījumiem, kā arī īpašiem nosacījumiem, kas paredzēti šīs regulas III nodaļā.

4. pants

Paziņošanas robežvērtības

1. Šo regulu nepiemēro individuālam atbalstam, kura bruto dotācijas ekvivalents pārsniedz šādas robežvērtības:

a) atbalsts ieguldījumiem lauku saimniecību materiālos vai nemateriālos aktīvos, kas saistīti ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, kā minēts 14. pantā: EUR 500 000 vienam uzņēmumam vienā ieguldījumu projektā;

b) atbalsts ieguldījumiem par lauku saimniecības ēkas pārvietošanu, kuras rezultātā tiek modernizēti objekti vai palielināta ražošanas jauda, kā minēts 16. panta 4. punktā: EUR 500 000 vienam uzņēmumam vienā ieguldījumu projektā;

c) atbalsts ieguldījumiem, kas saistīti ar lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, kā minēts 17. pantā: EUR 7,5 miljoni vienam uzņēmumam vienā ieguldījumu projektā;

d) atbalsts ieguldījumiem tāda kultūras un dabas mantojuma saglabāšanai, kas atrodas lauku saimniecībā, kā minēts 29. pantā: EUR 500 000 vienam uzņēmumam vienā ieguldījumu projektā;

e) atbalsts pētniecībai un izstrādei lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē, kā minēts 31. pantā: EUR 7,5 miljoni vienā projektā;

f) atbalsts apmežošanai un kokaugiem klātas zemes izveidei, kā minēts 32. pantā: EUR 7,5 miljoni vienā kokaugiem klātu platību ierīkošanas projektā;

g) atbalsts par agromežsaimniecības sistēmām, kā minēts 33. pantā: EUR 7,5 miljoni vienā agromežsaimniecības sistēmas ierīkošanas projektā;

h) atbalsts ieguldījumiem meža ekosistēmu izturētspējas un ekoloģiskās vērtības uzlabošanai, kā minēts 35. pantā: EUR 7,5 miljoni vienā ieguldījumu projektā;

i) atbalsts ieguldījumiem infrastruktūrā saistībā ar mežsaimniecības attīstību, modernizāciju vai pielāgošanos, kā minēts 40. pantā: EUR 7,5 miljoni vienā ieguldījumu projektā;

j) atbalsts ieguldījumiem mežsaimniecības tehnoloģijās un mežsaimniecības produktu pārstrādē, mobilizēšanā un tirdzniecībā, kā minēts 41. pantā: EUR 7,5 miljoni vienā ieguldījumu projektā;

k) atbalsts ieguldījumiem, kas attiecas uz lauksaimniecības produktu pārstrādi nelauksaimniecības produktos vai uz kokvilnas ražošanu, kā minēts 44. pantā: EUR 7,5 miljoni vienā ieguldījumu projektā.

2. Robežvērtības, kas noteiktas 1. punktā, nedrīkst apiet, atbalsta shēmas un atbalsta projektus mākslīgi sadalot.

5. pants

Atbalsta pārredzamība

1. Šo regulu piemēro vienīgi atbalstam, kuram ir iespējams iepriekš precīzi aprēķināt dotācijas bruto ekvivalentu, neveicot riska novērtējumu (“pārredzams atbalsts”).

2. Par pārredzamu atbalstu uzskata šādas atbalsta kategorijas:

a) atbalsts dotāciju un procentu likmju subsīdiju veidā;

b) atbalsts aizdevumu veidā, ja dotācijas bruto ekvivalents ir aprēķināts, pamatojoties uz atsauces likmi, kas ir spēkā dotācijas piešķiršanas laikā;

c) atbalsts garantiju veidā:

i) ja dotācijas bruto ekvivalents ir aprēķināts, pamatojoties uz Komisijas paziņojumā noteiktajām drošības zonas prēmijām, vai

ii) ja pirms atbalsta īstenošanas garantijas dotācijas bruto ekvivalenta aprēķināšanas metodika pēc tās paziņošanas Komisijai saskaņā ar attiecīgajā valsts atbalsta jomā pieņemtu Komisijas regulu, kas ir spēkā attiecīgajā laikā, ir apstiprināta, pamatojoties uz Komisijas paziņojumu par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā vai to aizstājošu paziņojumu, un apstiprinātā metodika šīs regulas piemērošanas kontekstā attiecas tieši uz attiecīgo garantijas veidu un attiecīgo pamatā esošā darījuma veidu;

d) atbalsts nodokļu atvieglojumu veidā, ja pasākums paredz robežsummu, kas nodrošina, ka piemērojamā robežvērtība netiek pārsniegta;

e) atbalsts atmaksājamu avansu veidā, ja atmaksājamā avansa nominālā kopsumma nepārsniedz robežvērtības, kas piemērojamas saskaņā ar šo regulu, vai ja atmaksājamā avansa dotācijas bruto ekvivalenta aprēķināšanas metodika pirms pasākuma īstenošanas ir pieņemta pēc šīs metodikas paziņošanas Komisijai.

3. Šajā regulā par pārredzamu atbalstu neuzskata šādas atbalsta kategorijas:

a) atbalsts, ko veido kapitāla iepludināšana;

b) atbalsts, ko veido riska finansējuma pasākumi.

6. pants

Stimulējoša ietekme

1. Šo regulu piemēro tikai tādam atbalstam, kam ir stimulējoša ietekme.

2. Atbalstu uzskata par atbalstu ar stimulējošu ietekmi, ja saņēmējs attiecīgajai dalībvalstij ir iesniedzis rakstisku atbalsta pieteikumu pirms ir uzsākts darbs pie projekta vai darbība. Pieteikumā par atbalsta piešķiršanu jāiekļauj vismaz šāda informācija:

a) uzņēmuma nosaukums un lielums;

b) projekta vai darbības apraksts, tostarp sākuma un beigu datums;

c) projekta vai darbības norises vieta;

d) attiecināmo izmaksu saraksts;

e) veids (dotācija, aizdevums, garantija, atmaksājams avanss vai cits) un projektam/darbībai nepieciešamā publiskā finansējuma summa.

3. Uzskata, ka lieliem uzņēmumiem piešķiramam ad hoc atbalstam ir stimulējoša ietekme, ja papildus tam, ka ir nodrošināta 2. punktā paredzētā nosacījuma izpilde, dalībvalsts pirms attiecīgā ad hoc atbalsta piešķiršanas ir pārliecinājusies, ka saņēmēja sagatavotā dokumentācija pierāda, ka atbalsts radīs vienu vai vairākus šādus rezultātus:

a) atbalsta ietekmē ir būtiski palielinājusies projekta vai darbības joma;

b) atbalsta ietekmē ir būtiski palielinājusies kopsumma, ko saņēmējs tērējis projektam vai darbībai;

c) ir būtiski palielinājies attiecīgā projekta vai darbības pabeigšanas ātrums;

d) ieguldījumu ad hoc atbalsta gadījumā projekts vai darbība attiecīgajā lauku apvidū vispār netiktu īstenota vai bez atbalsta attiecīgajā lauku apvidū nebūtu saņēmējam pietiekami rentabla.

4. Atkāpjoties no 2. un 3. punkta, uzskata, ka pasākumiem nodokļu atvieglojumu veidā ir stimulējoša ietekme, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) ar pasākumu tiesības uz atbalstu ir noteiktas saskaņā ar objektīviem kritērijiem, un dalībvalsts nepieņem atsevišķu lēmumu, un

b) pasākums ir pieņemts un ir stājies spēkā, pirms tiek sākts darbs pie atbalstītā projekta vai sākta darbība, izņemot pēctecīgo fiskālo shēmu gadījumā, ja uz darbību jau agrāk ir attiekušās iepriekšējas shēmas nodokļu atvieglojumu veidā.

5. Atkāpjoties no 2., 3. un 4. punkta, šādām atbalsta kategorijām stimulējošā ietekme nav prasīta vai tiek uzskatīts, ka tā tām piemīt:

a) atbalsta shēmas zemes konsolidācijai, ja ir izpildīti 15. vai 43. panta nosacījumi un ja

i) ar atbalsta shēmu tiesības uz atbalstu ir noteiktas saskaņā ar objektīviem kritērijiem, un dalībvalsts nepieņem atsevišķu lēmumu, un

ii) atbalsta shēma bija pieņemta un bija spēkā pirms atbalsta saņēmējam ir radušās attiecināmās izmaksas saskaņā ar 15. pantu vai 43. pantu;

b) atbalsts noieta veicināšanas pasākumiem, veidojot publikācijas ar mērķi paaugstināt informētību par lauksaimniecības produktiem plašā sabiedrībā, ja ir izpildīti 24. panta 2. punkta b) apakšpunkta nosacījumi;

c) atbalsts zaudējumu atlīdzināšanai, ko rada dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, ja ir izpildīti 25. panta nosacījumi;

d) atbalsts izmaksu kompensēšanai, ko rada dzīvnieku slimību un augiem kaitīgo organismu apkarošana, un kaitējuma atlīdzināšanai, ko rada šīs dzīvnieku slimības un augiem kaitīgie organismi, ja ir izpildīti 26. panta 9. un 10. punkta nosacījumi;

e) atbalsts tādu izmaksu segšanai, ko rada kritušo dzīvnieku savākšana un iznīcināšana, ja ir izpildīti 27. panta 1. punkta c), d) un e) apakšpunkta nosacījumi;

f) atbalsts ieguldījumiem tāda kultūras un dabas mantojuma saglabāšanai, kas atrodas lauku saimniecībās saskaņā ar 29. pantu;

g) atbalsts dabas katastrofu nodarītā kaitējuma atlīdzināšanai, ja ir izpildīti 30. panta nosacījumi;

h) atbalsts pētniecībai un izstrādei lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē, ja ir izpildīti 31. panta nosacījumi;

i) atbalsts tādu bojājumu novēršanai, ko mežam nodarījuši meža ugunsgrēki, dabas katastrofas, nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, augiem kaitīgie organismi, dzīvnieku slimības, katastrofāli notikumi un ar klimata pārmaiņām saistīti notikumi, kā noteikts 34. panta 5. punkta d) apakšpunktā, ja ir izpildīti 34. pantā paredzētie nosacījumi.

7. pants

Atbalsta intensitāte un attiecināmās izmaksas

1. Lai aprēķinātu atbalsta intensitāti un attiecināmās izmaksas, izmanto lielumus, no kuriem nav atvilkti nodokļi vai citas maksas. Attiecināmās izmaksas pamato ar dokumentāriem pierādījumiem, kas ir skaidri, konkrēti un aktuāli. ►M1 Attiecināmo izmaksu summas var aprēķināt saskaņā ar vienkāršoto izmaksu iespējām, kas izklāstītas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1303/2013 ( 10 ), ar nosacījumu, ka darbību vismaz daļēji finansē no ELFLA un ka atbilstoši attiecīgajam atbrīvojuma noteikumam konkrētā izmaksu kategorija ir atbalstāma. ◄

2. Par samaksāto pievienotās vērtības nodokli (PVN) nevar pretendēt uz atbalstu, izņemot, ja tas nav atgūstams saskaņā ar valsts tiesību aktiem PVN jomā.

3. Ja atbalstu piešķir citā veidā, nevis kā dotāciju, atbalsta summa ir atbalsta dotācijas bruto ekvivalents.

4. Atbalstu, kas izmaksājams vairākās daļās, diskontē atbilstoši tā vērtībai atbalsta piešķiršanas dienā. Attiecināmās izmaksas diskontē atbilstoši to vērtībai piešķiršanas dienā. Procentu likme, kas izmantojama diskontēšanai, ir diskonta likme, kas piemērojama atbalsta piešķiršanas dienā.

5. Ja atbalstu piešķir nodokļu atvieglojumu veidā, atbalsta daļu diskontēšanu veic, pamatojoties uz diskonta likmēm, kas piemērojamas attiecīgajās dienās, kad stājas spēkā nodokļu atvieglojumi.

6. Ja atbalstu piešķir atmaksājamu avansu veidā, kurus, ja nav pieņemtas metodikas to dotācijas bruto ekvivalenta aprēķināšanai, izsaka kā attiecināmo izmaksu procentuālo daļu, un ja pasākums paredz, ka projekta sekmīga iznākuma gadījumā, ko nosaka, pamatojoties uz saprātīgu un piesardzīgu hipotēzi, avansi tiks atmaksāti ar procentu likmi, kas ir vismaz vienāda ar atbalsta piešķiršanas dienā piemērojamo diskonta likmi, III nodaļā noteikto atbalsta maksimālo intensitāti var palielināt par 10 procentu punktiem.

8. pants

Kumulēšana

1. Lai noteiktu, vai ir ievērotas 4. pantā noteiktās paziņošanas robežvērtības un III nodaļā noteiktā atbalsta maksimālā intensitāte un atbalsta maksimālās summas, ņem vērā atbalstītajai darbībai, projektam vai uzņēmumam piešķirtā valsts atbalsta kopsummu.

2. Ja Savienības finansējums, kuru centrāli pārvalda Savienības iestādes, aģentūras, kopuzņēmumi vai citas struktūras un kurš nav dalībvalsts tiešā vai netiešā kontrolē, tiek apvienots ar valsts atbalstu, tad, lai noteiktu, vai ir ievērotas paziņošanas robežvērtības un atbalsta maksimālā intensitāte vai atbalsta maksimālā summa, ņem vērā vienīgi valsts atbalstu, ja vien publiskā finansējuma kopsumma, kas piešķirta attiecībā uz vienām un tām pašām attiecināmajām izmaksām, nepārsniedz labvēlīgākās finansējuma likmes, kuras noteiktas piemērojamajos Savienības tiesību aktos.

3. Atbalstu, kura attiecināmās izmaksas ir nosakāmas un kuram ar šo regulu piešķirts atbrīvojums no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, var kumulēt ar:

a) citu valsts atbalstu, ja vien šie pasākumi attiecas uz dažādām nosakāmām attiecināmajām izmaksām;

b) citu valsts atbalstu attiecībā uz tām pašām attiecināmajām izmaksām, kas daļēji vai pilnībā pārklājas, tikai tādā gadījumā, ja šādas kumulēšanas rezultātā netiek pārsniegta saskaņā ar šo regulu piemērojamā lielākā atbalsta intensitāte vai atbalsta summa.

4. Atbalstu, kura attiecināmās izmaksas nav nosakāmas un kuram saskaņā ar šīs regulas 18. un 45. pantu piešķirts atbrīvojums, var kumulēt ar citu valsts atbalstu, kura attiecināmās izmaksas ir nosakāmas.

Atbalstu, kura attiecināmās izmaksas nav nosakāmas, var kumulēt ar citu valsts atbalstu, kura attiecināmās izmaksas nav nosakāmas, nepārsniedzot attiecīgo augstāko kopējā finansējuma robežvērtību, kas konkrētā gadījuma īpašajiem apstākļiem noteikta šajā vai citā Komisijas pieņemtā grupu atbrīvojuma regulā vai lēmumā.

5. Valsts atbalstu, kam piešķirts atbrīvojums saskaņā ar šīs regulas III nodaļas 1., 2. un 3. iedaļu, nekumulē ar maksājumiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1305/2013 81. panta 2. punktā un 82. pantā attiecībā uz tām pašām attiecināmajām izmaksām, ja šādas kumulēšanas rezultātā atbalsta intensitāte vai atbalsta summa pārsniedz šajā regulā noteikto atbalsta intensitāti.

6. Valsts atbalstu, kam piešķirts atbrīvojums saskaņā ar šo regulu, nekumulē ar de minimis atbalstu attiecībā uz tām pašām attiecināmajām izmaksām, ja šādas kumulēšanas rezultātā atbalsta intensitāte vai atbalsta summa pārsniedz III nodaļā noteikto atbalsta intensitāti un atbalsta summu.

7. Atbalstu ieguldījumiem, kuru mērķis ir atjaunot lauksaimnieciskās ražošanas potenciālu, kā minēts šīs regulas 14. panta 3. punkta (e) apakšpunktā, nekumulē ar atbalstu materiālā kaitējuma atlīdzināšanai, kas minēts šīs regulas 25., 26. un 30. pantā.

8. Darbības sākšanas atbalstu ražotāju grupām un organizācijām lauksaimniecības nozarē, kā minēts šīs regulas 19. pantā, nekumulē ar atbalstu ražotāju grupu un organizāciju izveidei lauksaimniecības nozarē, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 27. pantā.

Darbības sākšanas atbalstu gados jaunajiem lauksaimniekiem un darbības sākšanas atbalstu mazo lauku saimniecību attīstībai, kā minēts šīs regulas 18. pantā, nekumulē ar atbalstu darījumdarbības sākšanai gados jauniem lauksaimniekiem vai mazo lauku saimniecību attīstībai, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 19. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) un iii) punktos, ja šādas kumulēšanas rezultātā atbalsta summa pārsniedz šajā regulā noteiktās atbalsta summas.

9. pants

Publicēšana un informācija

1. Vēlākais 10 darba dienas pirms dienas, kad spēkā stājusies atbalsta shēma, kas saskaņā ar šo regulu atbrīvota no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, vai pirms dienas, kad tiek piešķirts saskaņā ar šo regulu atbrīvots ad hoc atbalsts, dalībvalstis nosūta Komisijai kopsavilkuma informāciju par šādu atbalstu šīs regulas II pielikumā noteiktajā standartizētajā formātā, izmantojot Komisijas elektroniskās paziņošanas sistēmu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 794/2004 3. pantu.

Komisija 10 darbdienu laikā pēc minētā kopsavilkuma informācijas saņemšanas nosūta dalībvalstij paziņojumu par saņemšanu, kurā norādīts atbalsta identifikācijas numurs.

2. Attiecīgā dalībvalsts nodrošina, ka visaptverošā valsts vai reģionāla līmeņa valsts atbalsta tīmekļa vietnē publicē:

a) kopsavilkuma informāciju, kas minēta 1. Punktā, vai saiti uz to;

b) katra 1. punktā minētā atbalsta pasākuma pilnu tekstu, tostarp tā grozījumus, vai saiti, kas nodrošina piekļuvi pilnam tekstam;

c) šīs regulas III pielikumā minēto informāciju par katru individuālu atbalsta piešķīrumu, kas pārsniedz:

i) EUR 60 000 saņēmējiem, kuri darbojas primārās lauksaimnieciskās ražošanas jomā;

ii) EUR 500 000 saņēmējiem, kuri darbojas tādās jomās kā lauksaimniecības produktu pārstrāde, lauksaimniecības produktu tirdzniecība, mežsaimniecības nozare vai darbības, kas neietilpst Līguma 42. panta darbības jomā.

3. Shēmām nodokļu atvieglojumu veidā šie nosacījumi uzskatāmi par izpildītiem, ja dalībvalstis publicē prasīto informāciju par individuālā atbalsta summām pa šādiem intervāliem (miljonos euro):

a) 0,06–0,5 tikai primārās lauksaimnieciskās ražošanas jomā;

b) 0,5–1;

c) 1 līdz 2;

d) 2 līdz 5;

e) 5 līdz 10;

f) 10 līdz 30 un

g) 30 un vairāk.

4. Šā panta 2. punkta c) apakšpunktā minēto informāciju organizē un dara pieejamu III pielikumā aprakstītajā standartizētajā veidā, un nodrošina efektīvas meklēšanas un lejupielādēšanas funkcijas. Šā panta 2. punktā minēto informāciju publicē 6 mēnešu laikā no atbalsta piešķiršanas dienas vai, ja atbalsts ir nodokļu atvieglojumu veidā, — viena gada laikā no dienas, kad jāiesniedz nodokļu deklarācija, un nodrošina, ka šī informācija ir pieejama vismaz 10 gadus no atbalsta piešķiršanas dienas.

5. Šā panta 1. punktā minētās atbalsta shēmas vai ad hoc atbalsta pilnais teksts jo īpaši ietver skaidru atsauci uz šo regulu, proti, ir norādīts tās nosaukums un atsauce uz publikāciju Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un konkrētiem III nodaļas noteikumiem, uz kuriem attiecas minētais akts, vai — attiecīgā gadījumā — valsts tiesību aktiem, kuri nodrošina šīs regulas attiecīgo noteikumu ievērošanu. Tekstam pievieno tā īstenošanas noteikumus un grozījumus.

6. Komisija savā tīmekļa vietnē publicē:

a) kopsavilkuma informāciju, kas minēta 1. punktā;

b) saites uz visu dalībvalstu valsts atbalsta tīmekļa vietnēm, kas minētas 2. punktā.

7. Dalībvalstis izpilda 2., 3. un 4. punkta noteikumus vēlākais divos gados pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

10. pants

Otrreizēja nepublicēšana

Ja individuālā atbalsta piešķīrums ietilpst Regulas (ES) Nr. 1305/2013 darbības jomā un tiek līdzfinansēts no ELFLA vai piešķirts kā valsts papildu finansējums šādam līdzfinansētam pasākumam, dalībvalsts var nolemt to nepublicēt šīs regulas 9. panta 2. punktā minētajā valsts atbalsta tīmekļa vietnē, ja šis individuālā atbalsta piešķīrums ir jau publicēts saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1306/2013 ( 11 ) 111., 112. un 113. pantu. Šādā gadījumā dalībvalsts šīs regulas 9. panta 2. punktā minētajā valsts atbalsta tīmekļa vietnē ievieto atsauci uz tīmekļa vietni, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1306/2013 111. pantā.







II NODAĻA

PROCEDŪRAS NOTEIKUMI

11. pants

Grupu atbrīvojuma priekšrocības atcelšana

Ja dalībvalsts ir piešķīrusi atbalstu, kas saskaņā ar šo regulu būtu atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punkta paziņošanas prasības, taču nav izpildījusi I–III nodaļas nosacījumus, Komisija pēc tam, kad tā attiecīgajai dalībvalstij ir devusi iespēju izklāstīt savu viedokli, var pieņemt lēmumu, ar ko nosaka, ka par visiem vai daļu no turpmākajiem atbalsta pasākumiem, kurus pieņem attiecīgā dalībvalsts un kuri citādi atbilstu šīs regulas prasībām, ir jāpaziņo Komisijai saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu. Pienākumu paziņot par atbalstu var ierobežot, attiecinot to tikai uz noteikta veida atbalstu, atbalstu, kas piešķirts par labu noteiktiem saņēmējiem, vai noteiktu attiecīgās dalībvalsts iestāžu pieņemtu atbalstu.

12. pants

Ziņošana

1. Kā minēts Regulas (EK) Nr. 794/2004 III nodaļā, dalībvalstis nosūta Komisijai elektroniskas formas gada ziņojumu par šīs regulas piemērošanu katrā pilnā vai nepilnā gadā, kurā šī regula ir piemērojama.

2. Gada ziņojumā iekļauj arī informāciju par:

a) dzīvnieku slimībām vai augiem kaitīgajiem organismiem, kā minēts 26. pantā;

b) meteoroloģisko informāciju par dabas katastrofai pielīdzināmo klimatisko apstākļu veidu, laiku, relatīvo spēku un vietu, kā minēts 25. pantā, vai par dabas katastrofām lauksaimniecības nozarē, kā minēts 30. pantā.

13. pants

Uzraudzība

Dalībvalstis kārto detalizētu uzskaiti ar informāciju un pamatojošiem dokumentiem, kas nepieciešami, lai noteiktu, ka ir izpildīti visi šajā regulā paredzētie nosacījumi. Šādu uzskaiti glabā 10 gadus, sākot no dienas, kad ir piešķirts ad hoc atbalsts vai kad ir piešķirts pēdējais atbalsts saskaņā ar atbalsta shēmu. Attiecīgā dalībvalsts 20 darbdienās vai ilgākā laikposmā, kā var būt noteikts pieprasījumā, iesniedz Komisijai visu informāciju un pamatojošos dokumentus, ko Komisija uzskata par vajadzīgiem, lai uzraudzītu šīs regulas piemērošanu.







III NODAĻA

ATBALSTA KATEGORIJAS







1. IEDAĻA

Atbalsts MVU, kuri nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, lauksaimniecības produktu pārstrādi vai lauksaimniecības produktu tirdzniecību

14. pants

Atbalsts ieguldījumiem tādos lauku saimniecību materiālos vai nemateriālos aktīvos, kas saistīti ar primāro lauksaimniecisko ražošanu

1. Atbalsts ieguldījumiem tādos lauku saimniecību materiālos vai nemateriālos aktīvos, kas saistīti ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.–14. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Ieguldījumu var veikt viens vai vairāki saņēmēji, vai arī tas ir saistīts ar materiāliem vai nemateriāliem aktīviem, kurus izmanto viens vai vairāki saņēmēji.

3. Veicot ieguldījumus, panāk vismaz vienu no šādiem mērķiem:

a) lauku saimniecības vispārējo darbības rādītāju un ilgtspējas uzlabošana, jo īpaši samazinot ražošanas izmaksas vai uzlabojot un pārkārtojot ražošanu;

b) dabas vides, higiēnas apstākļu vai dzīvnieku labturības standartu uzlabošana, ja ar attiecīgo ieguldījumu pārsniedz spēkā esošus Savienības standartus;

c) ar lauksaimniecības attīstīšanu, pielāgošanu un modernizēšanu saistītas infrastruktūras izveide, tostarp piekļuves nodrošināšana saimniecības zemei, zemes konsolidācija un uzlabošana, energoapgāde un ūdensapgāde un šo resursu taupīšana;

d) agrovides un klimata mērķu izpilde, tostarp saistībā ar sugu un biotopu bioloģiskās daudzveidības saglabāšanās stāvokli, kā arī estētiskās vērtības paaugstināšanu Natura 2000 teritorijā vai citā teritorijā ar augstu bioloģisko vērtību, kā noteikts dalībvalstu valsts vai reģionālās lauku attīstības programmās, kamēr vien tie ir neienesīgi ieguldījumi;

e) tāda ražošanas potenciāla atjaunošana, kuram kaitējumu nodarījušas dabas katastrofas, dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, dzīvnieku slimības un augiem kaitīgie organismi, un iepriekš minēto apstākļu nodarītā kaitējuma novēršana.

4. Ieguldījums var būt saistīts ar biodegvielas vai enerģijas ražošanu no atjaunojamiem enerģijas avotiem saimniecībā, ja ražošanas apjoms nepārsniedz gada vidējo enerģijas vai degvielas patēriņu attiecīgajā saimniecībā.

Ja ieguldījumu veic biodegvielu ražošanai, ražošanas iekārtu ražošanas jauda nepārsniedz gada vidējo transporta degvielas patēriņu attiecīgajā lauksaimniecības uzņēmumā un saražoto biodegvielu tirgū nepārdod.

Ja ieguldījumu veic siltumenerģijas un elektroenerģijas ražošanā no atjaunojamiem enerģijas avotiem lauksaimniecības uzņēmumos, atjaunojamās enerģijas ražošanas iekārtas izmanto tikai saņēmēja paša enerģijas vajadzībām un to ražošanas jauda nepārsniedz siltumenerģijas un elektroenerģijas kopējo gada vidējo enerģijas patēriņu attiecīgajā lauksaimniecības uzņēmumā, ieskaitot tā mājsaimniecību. Elektroenerģijas pārdošana tīklā ir atļauta tikai tad, ja ir ievērots gada pašpatēriņa limits.

Ja ieguldījumu veic vairāki saņēmēji savu biodegvielas un enerģijas vajadzību apmierināšanai, gada vidējo patēriņu uzkrāj līdz daudzumam, kas vienāds ar visu saņēmēju gada vidējo patēriņu.

Ieguldījumi atjaunojamo energoresursu infrastruktūrā, kas patērē vai rada enerģiju, atbilst energoefektivitātes minimālajiem standartiem, ja šādi standarti pastāv valsts līmenī.

Ieguldījumi iekārtās, kuru galvenais mērķis ir elektroenerģijas ražošana no biomasas, nav atbalsttiesīgi, ja vien netiek izmantota siltumenerģijas minimālā procentuālā daļa, kas jānosaka dalībvalstīm.

Dalībvalstis dažāda veida iekārtām nosaka robežvērtības labības un citu cieti saturošu augu un cukuru maksimālajām proporcijām, kā arī bioenerģijas, ieskaitot biodegvielas, ražošanai izmantojamo eļļas augu maksimālajām proporcijām. Atbalsts bioenerģijas ieguldījumu projektiem attiecas tikai uz bioenerģiju, kas atbilst spēkā esošajiem ilgtspējības kritērijiem, kuri paredzēti Savienības tiesību aktos, tostarp Direktīvas 2009/28/EK 17. panta 2.–6. punktā.

5. Ieguldījums atbilst Savienības tiesību aktiem un attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem vides aizsardzības jomā. Atbalstu ieguldījumiem, kam saskaņā ar Direktīvu 2011/92/ES vajadzīgs ietekmes uz vidi novērtējums, piešķir ar nosacījumu, ka par attiecīgo ieguldījumu projektu šāds novērtējums ir veikts un ir sniegta projekta attīstības atļauja pirms dienas, kad tiek piešķirts individuālais atbalsts.

6. Atbalsts sedz šādas attiecināmās izmaksas:

a) izmaksas par nekustamā īpašuma celtniecību, iegādi, ieskaitot izpirkumnomu, vai labiekārtošanu, turklāt par zemes iegādi var pretendēt uz atbalstu tikai tad, ja tās izmaksas nepārsniedz 10 % no attiecīgās darbības kopējām attiecināmajām izmaksām;

b) izdevumi par tehnikas un aprīkojuma iegādi vai iegādi uz nomaksu, nepārsniedzot aktīva tirgus vērtību;

c) vispārīgās izmaksas, kas saistītas ar a) un b) apakšpunktā minētajiem izdevumiem, piemēram, maksas par arhitektu, inženieru un konsultāciju pakalpojumiem, maksas saistībā ar konsultācijām par ilgtspēju vides un ekonomikas aspektā, tostarp priekšizpēti; priekšizpētes izmaksas būs attiecināmie izdevumi arī tad, ja, pamatojoties uz tās rezultātiem, a) un b) apakšpunktam atbilstīgi izdevumi neradīsies;

d) programmatūras iegāde vai izstrāde un patentu, licenču, autortiesību un preču zīmju iegāde;

e) izdevumi par neienesīgiem ieguldījumiem, kas saistīti ar 3. punkta d) apakšpunktā minētajiem mērķiem;

f) attiecībā uz apūdeņošanu — tādu ieguldījumu izmaksas, kuri atbilst šādiem nosacījumiem:

i) upes baseina apsaimniekošanas plāns, kas paredzēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK ( 12 ) 13. pantā, ir paziņots Komisijai attiecībā uz visu teritoriju, kurā jāveic ieguldījums, kā arī attiecībā uz visām citām teritorijām, kuru vidi ieguldījums varētu ietekmēt. Pasākumi, kuri atbilstīgi minētās direktīvas 11. pantam jāveic saskaņā ar upes baseina apsaimniekošanas plānu un kuriem ir saikne ar lauksaimniecības nozari, ir precizēti attiecīgajā pasākumu programmā. Ūdens patēriņa mērīšanas sistēmai, kas dod iespēju mērīt ūdens izmantošanu atbalstītā ieguldījuma līmenī, ir jābūt ieviestai, vai tā ir jāievieš kā daļa no ieguldījuma;

ii) ieguldījuma rezultātā līdzšinējais ūdens patēriņš ir jāsamazina vismaz par 25 %;

Tomēr par f) apakšpunktā minētajiem ieguldījumiem, kas ietekmē pazemes vai virszemes ūdensobjektus, kuriem attiecīgajā upes baseina apsaimniekošanas plānā ar ūdens kvantitāti saistītu iemeslu dēļ noteiktais statuss ir sliktāks par labu, kā arī ieguldījumiem, kuru rezultātā rodas apūdeņotās platības neto pieaugums, kas ietekmē konkrētu pazemes vai virszemes ūdensobjektu, nav tiesību saņemt atbalstu saskaņā ar šo pantu.

Nosacījumus, kas minēti f) apakšpunkta i) un ii) punktā, nepiemēro tādam ieguldījumam esošā iekārtā, kas ietekmē tikai energoefektivitāti, vai ieguldījumam rezervuāra izveidē, vai ieguldījumam attīrīta ūdens izmantošanā, kas neietekmē gruntsūdens tilpi vai virszemes ūdenstilpi;

g) attiecībā uz ieguldījumiem, kuru mērķis ir atjaunot lauksaimnieciskās ražošanas potenciālu, kuram kaitējumu nodarījušas dabas katastrofas, dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, dzīvnieku slimības vai augiem kaitīgie organismi, attiecināmās izmaksas var ietvert izmaksas, kas radušās, atjaunojot lauksaimnieciskās ražošanas potenciālu līdz tādam līmenim, kāds tas bija pirms attiecīgajiem notikumiem;

h) attiecībā uz ieguldījumiem, kuru mērķis ir novērst dabas katastrofu, dabas katastrofai pielīdzināmu nelabvēlīgu klimatisko apstākļu, dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu nodarīto kaitējumu, attiecināmās izmaksas var ietvert izmaksas par īpašiem profilaktiskiem pasākumiem.

7. Citas izmaksas, kas nav minētas 6. punkta a) un b) apakšpunktā, bet ir saistītas ar izpirkumnomas līgumiem, piemēram, iznomātāja peļņa, procentu pārfinansēšanas izmaksas, pieskaitāmās izmaksas un apdrošināšanas izmaksas, nav uzskatāmas par attiecināmajām izmaksām.

Apgrozāmo kapitālu neuzskata par attiecināmajām izmaksām.

8. Saistībā ar apūdeņošanu no 2017. gada 1. janvāra atbalstu izmaksā tikai dalībvalstis, kuras attiecībā uz upes baseina apgabalu, kurā veic ieguldījumus, nodrošina, ka dažāds ūdens izmantojums lauksaimniecības nozarē dod ieguldījumu ūdens pakalpojumu izmaksu atgūšanā saskaņā ar Direktīvas 2000/60/EK 9. panta 1. punkta 1. ievilkumu, attiecīgā gadījumā ņemot vērā atgūšanas sociālo, vides un ekonomisko ietekmi, kā arī skartā reģiona vai reģionu ģeogrāfiskos un klimatiskos apstākļus.

9. Atbalstu nepiešķir:

a) ražošanas tiesību, maksājumtiesību un viengadīgu augu iegādei;

b) viengadīgu augu stādīšanai;

c) drenāžas darbiem;

d) ieguldījumiem, kuru mērķis ir nodrošināt atbilstību Savienības standartiem, izņemot atbalstu, ko piešķir gados jauniem lauksaimniekiem 24 mēnešos pēc viņu darbības sākšanas datuma;

e) dzīvnieku iegādei, izņemot atbalstu, kas piešķirts ieguldījumiem saskaņā ar 3. punkta (e) apakšpunktu.

10. Atbalstu neattiecina tikai uz konkrētiem lauksaimniecības produktiem, un tādēļ tam ir jābūt pieejamam vai nu visos primārās lauksaimnieciskās ražošanas sektoros, vai visā zemkopības sektorā, vai visā lopkopības sektorā. Tomēr dalībvalstis var izslēgt konkrētus produktus iekšējā tirgus jaudu pārpalikuma vai noieta tirgu trūkuma dēļ.

11. Atbalstu, kas minēts 1. punktā, nepiešķir, pārkāpjot aizliegumu vai ierobežojumu, kas noteikts Regulā (ES) Nr. 1308/2013, pat ja šādi aizliegumi un ierobežojumi attiecas tikai uz Savienības atbalstu, kas paredzēts minētajā regulā.

12. Atbalsta intensitāte nepārsniedz:

a) 75 % no attiecināmo izmaksu apjoma tālākajos reģionos;

b) 75 % no attiecināmo izmaksu apjoma Egejas jūras nelielajās salās;

c) 50 % no attiecināmo izmaksu apjoma mazāk attīstītajos reģionos un visos reģionos, kuros laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim IKP uz vienu iedzīvotāju bija mazāks par 75 % no ES-25 vidējā IKP atsauces periodā, bet kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir lielāks par 75 % no ES-27 vidējā IKP;

d) 40 % no attiecināmo izmaksu apjoma citos reģionos.

13. Ja maksimālā atbalsta intensitāte nepārsniedz 90 %, 11. punktā minētās likmes var palielināt par 20 procentu punktiem attiecībā uz atbalstu:

a) gados jaunajiem lauksaimniekiem vai lauksaimniekiem, kuri ir sākuši darbību piecos gados pirms atbalsta pieteikuma iesniegšanas dienas;

b) kolektīviem ieguldījumiem, piemēram, noliktavām, kuras izmanto lauksaimnieku grupa, vai telpām, kurās lauksaimniecības produktus sagatavo pirms pārdošanas, un integrētiem projektiem, kas ietver vairākus pasākumus, kuri paredzēti Regulā (ES) Nr. 1305/2013, tostarp pasākumus, kas saistīti ar ražotāju organizāciju apvienošanos;

c) ieguldījumiem apgabalos, kuros ir dabas radīti vai citi īpaši ierobežojumi;

d) darbībām, ko atbalsta Eiropas inovācijas partnerības (EIP) ietvaros, piemēram, tādiem ieguldījumiem jaunā stallī vai kūtī, kuri dod iespēju izmēģināt jaunu dzīvnieku turēšanas metodi, kas ir izstrādāta darba grupā, kurā darbojas lauksaimnieki, zinātnieki un nevalstiskas organizācijas dzīvnieku labturības jomā;

e) ieguldījumiem, kuru mērķis ir uzlabot dabas vidi, higiēnas apstākļus vai dzīvnieku labturības standartus, kā minēts 3. punkta (b) apakšpunktā; šajā gadījumā paaugstinātā likme, kas minēta šajā punktā, attiecas tikai uz papildu izmaksām, kas vajadzīgas, lai sasniegtu līmeni, kurš pārsniedz spēkā esošos Savienības standartus, bet nerada ražošanas jaudas pieaugumu.

14. Attiecībā uz neienesīgiem ieguldījumiem, kas minēti 3. punkta (d) apakšpunktā, un ieguldījumiem ražošanas potenciāla atjaunošanai, kas minēti 3. punkta (e) apakšpunktā, atbalsta maksimālā intensitāte nepārsniedz 100 %.

Attiecībā uz ieguldījumiem, kas saistīti ar 3. punkta (e) apakšpunktā minētajiem profilaktiskajiem pasākumiem, atbalsta maksimālā intensitāte nepārsniedz 80 %. Tomēr to var palielināt līdz 100 %, ja ieguldījumu kopīgi veic vairāki saņēmēji.

15. pants

Atbalsts lauksaimniecības zemes konsolidācijai

Atbalsts lauksaimniecības zemes konsolidācijai ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un tiek atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā minētās paziņošanas prasības, ja tas atbilst I nodaļas nosacījumiem un tiek piešķirts juridisku un administratīvu izmaksu, tostarp kartēšanas izmaksu segšanai un aprobežojas ar tām, līdz 100 % apmērā no faktiskajām izmaksām.

16. pants

Atbalsts ieguldījumiem, kas saistīti ar lauku saimniecības ēku pārvietošanu

1. Atbalsts ieguldījumiem, kas saistīti ar lauku saimniecības ēku pārvietošanu, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.5. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Lauku saimniecības ēkas pārvietošanu veic sabiedrības interesēs.

Sabiedrības intereses, uz kurām atsaucas, lai pamatotu atbalsta piešķiršanu saskaņā ar šo pantu, ir norādītas attiecīgās dalībvalsts attiecīgajos noteikumos.

3. Ja lauku saimniecības ēkas pārvietošana ietver esošu objektu demontāžu, pārvietošanu un atkārtotu uzcelšanu, atbalsta intensitāte nepārsniedz 100 % no faktiskajām šādu darbību izmaksām.

4. Ja papildus esošu objektu demontāžai, pārvietošanai un atkārtotai uzcelšanai, kā minēts 3. punktā, pārvietošanas rezultāts ir šo objektu modernizācija vai ražošanas jaudas pieaugums, ieguldījumu atbalsta intensitāti, kas minēta 14. panta 13. un 14. punktā, piemēro attiecībā uz izmaksām, kas saistītas ar objektu modernizāciju vai ražošanas jaudas pieaugumu.

Šā punkta nolūkā esošas ēkas vai objekta vienkāršu aizstāšanu ar jaunu, modernu ēku vai objektu, ja netiek būtiski mainīts saistītais ražošanas process vai tehnoloģija, neatzīst par saistītu ar modernizāciju.

5. Atbalsta maksimālā intensitāte var sasniegt līdz 100 % no attiecināmajām izmaksām, ja pārvietošana ir saistīta ar darbībām, ko veic lauku apdzīvoto vietu tuvumā, lai uzlabotu dzīves kvalitāti vai lauku apdzīvotās vietas ekoloģiskos raksturlielumus.

17. pants

Atbalsts ieguldījumiem, kas saistīti ar lauksaimniecības produktu pārstrādi un lauksaimniecības produktu tirdzniecību

1. Atbalsts ieguldījumiem tādos materiālos vai nemateriālos aktīvos, kas saistīti ar lauksaimniecības produktu pārstrādi un lauksaimniecības produktu tirdzniecību, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.10. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Ieguldījums attiecas uz lauksaimniecības produktu pārstrādi vai lauksaimniecības produktu tirdzniecību.

3. Ieguldījums saistībā ar biodegvielu, kas ražotas no pārtikas kultūraugiem, ražošanu nav atbalsttiesīgs saskaņā ar šo pantu.

4. Ieguldījums atbilst Savienības tiesību aktiem un attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem vides aizsardzības jomā. Ieguldījumam, kuram saskaņā ar Direktīvu 2011/92/ES nepieciešams vides ietekmējuma novērtējums, atbalstu piešķir ar nosacījumu, ka attiecīgajam ieguldījuma projektam pirms individuālā atbalsta piešķiršanas dienas ir veikts šāds novērtējums un ir piešķirta attīstības atļauja.

5. Atbalsts sedz šādas attiecināmās izmaksas:

a) nekustamā īpašuma celtniecība, iegāde, tostarp izpirkumnoma, vai labiekārtošana, turklāt par zemes iegādi var pretendēt uz atbalstu tikai tad, ja tās izmaksas nepārsniedz 10 % no attiecīgās darbības kopējām attiecināmajām izmaksām;

b) tehnikas un aprīkojuma iegāde vai iegāde uz nomaksu, nepārsniedzot aktīva tirgus vērtību;

c) vispārīgās izmaksas, kas saistītas ar (a) un (b) apakšpunktā minētajiem izdevumiem, piemēram, maksas par arhitektu, inženieru un konsultāciju pakalpojumiem, maksas saistībā ar konsultācijām par ilgtspēju vides un ekonomikas aspektā, tostarp priekšizpēti; priekšizpētes izmaksas būs attiecināmie izdevumi arī tad, ja, pamatojoties uz tās rezultātiem, (a) un (b) apakšpunktam atbilstīgi izdevumi neradīsies;

d) datoru programmatūras iegāde vai izstrāde un patentu, licenču, autortiesību un preču zīmju iegāde.

6. Citas izmaksas, kas nav minētas 5. punkta a) un b) apakšpunktā, bet ir saistītas ar izpirkumnomas līgumiem, piemēram, iznomātāja peļņa, procentu pārfinansēšanas izmaksas, pieskaitāmās izmaksas un apdrošināšanas izmaksas, nav uzskatāmas par attiecināmām izmaksām.

Apgrozāmais kapitāls nav uzskatāms par attiecināmām izmaksām.

7. Atbalstu nepiešķir ieguldījumiem, kuru mērķis ir nodrošināt atbilstību spēkā esošiem Savienības standartiem.

8. Atbalstu nepiešķir, pārkāpjot aizliegumu vai ierobežojumu, kas noteikts Regulā (ES) Nr. 1308/2013, pat ja šādi aizliegumi un ierobežojumi attiecas tikai uz Savienības atbalstu, kas paredzēts minētajā regulā.

9. Atbalsta intensitāte nepārsniedz:

a) 75 % no attiecināmo izmaksu apjoma tālākajos reģionos;

b) 75 % no attiecināmo izmaksu apjoma Egejas jūras nelielajās salās;

c) 50 % no attiecināmo izmaksu apjoma mazāk attīstītajos reģionos un visos reģionos, kuros 2007.–2013. gada laikposmā IKP uz vienu iedzīvotāju bija mazāks par 75 % no ES-25 vidējā IKP atsauces periodā, bet kuru IKP uz vienu iedzīvotāju ir lielāks par 75 % no ES-27 vidējā IKP;

d) 40 % no attiecināmo izmaksu apjoma citos reģionos.

10. Ar nosacījumu, ka maksimālā atbalsta intensitāte nepārsniedz 90 %, 9. punktā minētās likmes var palielināt par 20 procentu punktiem attiecībā uz atbalstu:

a) saistībā ar ražotāju organizāciju apvienošanu vai

b) darbībām, ko atbalsta EIP satvarā.

18. pants

Darbības sākšanas atbalsts gados jaunajiem lauksaimniekiem un mazo lauku saimniecību attīstībai

1. Darbības sākšanas atbalsts gados jaunajiem lauksaimniekiem un darbības sākšanas atbalsts mazo lauku saimniecību attīstībai ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.7. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalstu piešķir šīs regulas 2. panta 34. punktā definētajiem gados jaunajiem lauksaimniekiem vai dalībvalstu definētām mazajām lauku saimniecībām.

Dalībvalstu mazo lauku saimniecību definīcija tiek iekļauta attiecīgajās lauku attīstības programmās, un šo definīciju apstiprina Komisija.

Dalībvalstis nosaka maksimālo un minimālo robežvērtību attiecībā uz piekļuvi gados jaunajiem lauksaimniekiem paredzētajam darbības sākšanas atbalstam un mazo lauku saimniecību attīstībai paredzētajam atbalstam lauku saimniecības ražošanas potenciāla izteiksmē, kas mērīts standarta produkcijā, kā definēts Komisijas Regulas (EK) Nr. 1242/2008 ( 13 ) 5. pantā, vai līdzvērtīgā izteiksmē. Minimālā robežvērtība, kas ļauj saņemt gados jaunajiem lauksaimniekiem paredzēto darbības sākšanas atbalstu, ir augstāka par maksimālo robežvērtību, kas ļauj saņemt mazo lauku saimniecību attīstībai paredzēto atbalstu.

Atbalstu var saņemt vienīgi mikrouzņēmumi un mazie uzņēmumi.

3. Ja atbalsts tiek piešķirts gados jaunam lauksaimniekam, kas veido uzņēmumu ar juridiskas personas statusu, gados jaunais lauksaimnieks nodrošina faktisku ilgtermiņa juridiskās personas kontroli attiecībā uz lēmumiem par saimniecības pārvaldīšanu, ieņēmumiem un finansiālo risku. Ja vairākas fiziskas personas, tostarp personas, kas nav gados jauni lauksaimnieki, piedalās juridiskās personas kapitālā vai pārvaldībā, gados jaunais lauksaimnieks spēj īstenot šādu faktisku ilgtermiņa kontroli vai nu viens pats, vai arī kopā ar citiem lauksaimniekiem. Ja juridisko personu vienpersonīgi vai kopīgi kontrolē cita juridiskā persona, minētās prasības piemēro ikvienai fiziskajai personai, kas kontrolē šo citu juridisko personu.

4. Atbalstu piešķir ar nosacījumu, ka attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei ir iesniegts darījumdarbības plāns, kura īstenošana ir jāsāk deviņos mēnešos no dienas, kad pieņemts lēmums par atbalsta piešķiršanu.

Darījumdarbības plānā apraksta vismaz:

a) ja piešķir darbības sākšanas atbalstu gados jaunajiem lauksaimniekiem:

i) lauku saimniecības sākotnējo situāciju;

ii) starpposma mērķus un uzdevumus, kas attiecināmi uz lauku saimniecības veikto darbību attīstību;

iii) informāciju par pasākumiem (tostarp tādiem, kas saistīti ar vides ilgtspēju un resursu efektivitāti), kas nepieciešami lauku saimniecības darbību attīstībai, piemēram, ieguldījumiem, mācībām un konsultācijām;

b) ja piešķir darbības sākšanas atbalstu mazo lauku saimniecību attīstībai:

i) lauku saimniecības sākotnējo situāciju un

ii) informāciju par pasākumiem (tostarp tādiem, kas saistīti ar vides ilgtspēju un resursu efektivitāti), kas varētu sekmēt ekonomiskās dzīvotspējas nodrošināšanu, piemēram, ieguldījumiem, mācībām un sadarbību.

5. Šā panta 4. punkta a) apakšpunktā minētajiem gados jaunajiem lauksaimniekiem darījumdarbības plānā jāparedz, ka saņēmējam 18 mēnešu laikā no darbības uzsākšanas dienas ir jāpanāk atbilstība aktīva lauksaimnieka definīcijai, kas sniegta 2. panta 42. punktā. Tomēr, ja saņēmējam nav atbilstošu profesionālo prasmju un kompetenču, lai nodrošinātu atbilstību minētajai definīcijai, tiesības uz atbalstu saglabājas, ja saņēmējs apņemas šādas profesionālās prasmes un kompetences iegūt 36 mēnešu laikā no dienas, kad pieņemts lēmums par atbalsta piešķiršanu. Minētā apņemšanās ir jāiekļauj darījumdarbības plānā

6. Atbalstu nodrošina vai izmaksā vismaz divās daļās vai maksājumos laikposmā, kas nepārsniedz piecus gadus.

Gados jaunajiem lauksaimniekiem atbalsta pēdējo daļu vai atbalsta pēdējo maksājumu izmaksā ar nosacījumu, ka ir pareizi īstenots 4. punkta a) apakšpunktā minētais darījumdarbības plāns.

7. Atbalsta summa vienam gados jaunajam lauksaimniekam tiek piešķirta, ņemot vērā attiecīgās dalībvalsts sociālekonomisko situāciju, un nav lielāka par EUR 70 000 .

Atbalsta summa nepārsniedz EUR 15 000 vienai mazajai lauku saimniecībai.

19. pants

Darbības sākšanas atbalsts ražotāju grupām un organizācijām lauksaimniecības nozarē

1. Darbības sākšanas atbalsts ražotāju grupām un organizācijām ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.9. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Uz atbalstu ir tiesības pretendēt tikai ražotāju grupām un organizācijām, kuras ir oficiāli atzinusi attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde, pamatojoties uz iesniegto darījumdarbības plānu.

3. Atbalstu piešķir, uzliekot attiecīgajai dalībvalstij par pienākumu pārbaudīt, vai piecos gados pēc ražotāju grupas vai organizācijas oficiālas atzīšanas dienas ir sasniegti 2. punktā minētā darījumdarbības plāna mērķi.

4. Ražotāju grupas vai organizācijas nolīgumi, lēmumi un saskaņotās darbības atbilst attiecīgajiem konkurences noteikumiem, ko piemēro, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1308/2013 206.–210. pantu.

5. Atbalstu nepiešķir:

a) ražošanas organizācijām, subjektiem vai struktūrām, piemēram, uzņēmējsabiedrībām vai kooperatīviem, kuru mērķis ir pārvaldīt vienu vai vairākas lauku saimniecības un kuri tāpēc faktiski ir individuālie ražotāji;

b) citām lauksaimnieku apvienībām, kuras savu biedru saimniecībās veic uzdevumus, piemēram, sniedz savstarpējo atbalstu un lauku saimniecību atbalsta un apsaimniekošanas pakalpojumus, taču nav iesaistītas piegāžu kopīgā pielāgošanā tirgum;

c) ražotāju grupām, organizācijām vai apvienībām, kuru mērķi nav saderīgi ar Regulas (ES) Nr. 1308/2013 152. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 3. punktu un 156. pantu.

6. Atbalsts aptver šādas attiecināmās izmaksas: maksa par piemērotu telpu īri, biroja aprīkojuma, tostarp datortehnikas un programmatūras, iegāde, administratīvā personāla izmaksas, pieskaitāmās izmaksas un juridiskās un administratīvās maksas.

Telpu iegādes gadījumā attiecināmās izmaksas nedrīkst pārsniegt nomas izmaksas atbilstīgi tirgus cenām.

7. Atbalstu izmaksā kā vienotas likmes atbalstu, veicot ikgadējas izmaksas pirmajos piecos gados no dienas, kurā ražotāju grupu vai organizāciju oficiāli atzinusi kompetentā iestāde, pamatojoties uz tās 2. punktā minēto darījumdarbības plānu.

Pēdējo daļu dalībvalstis izmaksā tikai pēc tam, kad ir pārbaudīta minētā darījumdarbības plāna pareiza īstenošana.

Atbalstu pakāpeniski samazina.

8. Atbalsta intensitāte nepārsniedz 100 % no attiecināmajām izmaksām.

9. Atbalsta summa nepārsniedz EUR 500 000 .

20. pants

Atbalsts lauksaimniecības produktu ražotāju dalībai kvalitātes shēmās

1. Turpmāk minētās atbalsta kategorijas lauksaimniecības produktu ražotājiem ir saderīgas ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvotas no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības:

a) atbalsts jaunai dalībai kvalitātes shēmās, ja tas atbilst šā panta 2.–6. punkta un I nodaļas nosacījumiem;

b) atbalsts obligāto kontroles pasākumu izmaksu segšanai saistībā ar kvalitātes shēmām, kad kompetentā iestāde veic šos pasākumus saskaņā ar Savienības vai valsts tiesību aktiem vai tie tiek veikti šīs iestādes vārdā, ja atbalsts atbilst šā panta 2., 4., 6., 7. un 8. punkta un I nodaļas nosacījumiem;

c) atbalsts tirgus izpētes darbību, produktu koncepcijas un izstrādes izmaksu vai kvalitātes shēmu atzīšanas pieteikumu sagatavošanas izmaksu segšanai, ja atbalsts atbilst šā panta 2., 6., 7. un 8. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Šā panta 1. punktā minēto atbalstu piešķir šādām kvalitātes shēmām:

a) kvalitātes shēmas, kas izveidotas saskaņā ar turpmāk minētajām regulām un noteikumiem:

i) Regulas (ES) Nr. 1308/2013 II daļas II sadaļas I nodaļas 2. iedaļa attiecībā uz vīnu;

ii) Regula (ES) Nr. 1151/2012;

iii) Padomes Regula (EK) Nr. 834/2007 ( 14 );

iv) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 110/2008 ( 15 );

v) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 251/2014 ( 16 );

b) lauksaimniecības produktu kvalitātes shēmas, tostarp lauku saimniecību sertifikācijas shēmas, ko dalībvalstis ir atzinušas par atbilstošām šādiem kritērijiem:

i) saskaņā ar šādām kvalitātes shēmām saražotā galaprodukta specifika izriet no nepārprotama pienākuma garantēt:

— konkrētas produkta īpašības vai

— konkrētas lauksaimniecības vai ražošanas metodes, vai

— galaprodukta kvalitāti, kas ievērojami pārsniedz komerciālo preču standartus attiecībā uz sabiedrības, dzīvnieku vai augu veselību, dzīvnieku labturību vai vides aizsardzību;

ii) kvalitātes shēma ir pieejama visiem ražotājiem;

iii) kvalitātes shēmā ir iekļautas saistošas galaprodukta specifikācijas, un atbilstība šīm specifikācijām pārbauda publiskās iestādes vai neatkarīga inspekcijas struktūra;

iv) kvalitātes shēma ir pārredzama un nodrošina lauksaimniecības produktu pilnīgu izsekojamību;

c) brīvprātīgas lauksaimniecības produktu sertifikācijas shēmas, ko attiecīgā dalībvalsts ir atzinusi par atbilstošām prasībām, kuras izklāstītas Komisijas paziņojumā “ES labākās prakses pamatnostādnes ar lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem saistītām brīvprātīgās sertifikācijas shēmām” ( 17 ).

3. Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto atbalstu piešķir lauksaimniecības produktu ražotājiem kā ikgadēju veicināšanas maksājumu, kura apjomu nosaka atkarībā no pastāvīgo izmaksu apjoma, kas izriet no dalības kvalitātes shēmās.

4. Šā panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minēto atbalstu nepiešķir to kontroļu izmaksu segšanai, kuras veicis pats saņēmējs, vai — ja Savienības tiesību akti paredz, ka kontroļu izmaksas jāsedz lauksaimniecības produktu ražotājiem un to grupām, — nenorādot faktisko izmaksu apjomu.

5. Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto atbalstu piešķir uz laikposmu, kas nepārsniedz piecus gadus, un šis atbalsts nepārsniedz EUR 3000 gadā vienam saņēmējam.

6. Pamatojoties uz objektīvi definētiem nosacījumiem, atbalsts ir pieejams visiem atbalsttiesīgajiem uzņēmumiem, kuri darbojas attiecīgajā apgabalā.

7. Šā panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētais atbalsts neparedz tiešus maksājumus saņēmējiem.

Šā panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minēto atbalstu izmaksā struktūrai, kas atbild par kontroles pasākumiem, vai izpētes vai konsultāciju pakalpojumu sniedzējam.

8. Šā panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētais atbalsts nepārsniedz 100 % no faktiskajām izmaksām.

21. pants

Atbalsts zināšanu pārneses un informācijas pasākumiem

1. Atbalsts zināšanu pārneses un informācijas pasākumiem ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.8. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalsts attiecas uz profesionālās izglītības un prasmju apguves darbībām, tostarp mācību kursiem, darbsemināriem un praktisko apmācību, demonstrējumu pasākumiem un informācijas pasākumiem.

Atbalsts var aptvert arī īstermiņa pieredzes apmaiņu lauku saimniecībās un saimniecību apmeklējumus.

Atbalsts demonstrējumu pasākumiem var segt attiecīgās ieguldījumu izmaksas.

3. Atbalsts sedz šādas attiecināmās izmaksas:

a) izmaksas, kas saistītas ar profesionālās izglītības, prasmju apguves darbību, tostarp mācību kursu, darbsemināru un praktisko apmācību, demonstrējumu pasākumu vai informācijas pasākumu organizēšanu;

b) dalībnieku ceļa, uzturēšanās un dienas naudas izdevumi;

c) aizvietošanas pakalpojumu izmaksas dalībnieku prombūtnes gadījumā;

d) demonstrējumu projektu gadījumā saistībā ar ieguldījumiem:

i) nekustamā īpašuma celtniecība, iegāde, tostarp izpirkumnoma, vai labiekārtošana, turklāt par zemes iegādi var pretendēt uz atbalstu tikai tad, ja tās izmaksas nepārsniedz 10 % no attiecīgās darbības kopējām attiecināmajām izmaksām;

ii) tehnikas un aprīkojuma iegāde vai iegāde uz nomaksu, nepārsniedzot aktīva tirgus vērtību;

iii) vispārīgās izmaksas, kas saistītas ar i) un ii) punktā minētajiem izdevumiem, piemēram, maksas par arhitektu, inženieru un konsultāciju pakalpojumiem, maksas saistībā ar konsultācijām par ilgtspēju vides un ekonomikas aspektā, tostarp priekšizpēti; priekšizpētes izmaksas būs attiecināmie izdevumi arī tad, ja, pamatojoties uz tās rezultātiem, i) un ii) punktam atbilstīgi izdevumi neradīsies;

iv) datoru programmatūras iegāde vai izstrāde un patentu, licenču, autortiesību un preču zīmju iegāde.

4. Šā panta 3. punkta (d) apakšpunktā minētās izmaksas ir attiecināmas tikai tādā apmērā, cik tās ir izmantotas demonstrējumu projektam un demonstrējumu projekta laikā.

Par attiecināmajām izmaksām ir uzskatāmas tikai tās amortizācijas izmaksas, kas atbilst projekta ilgumam un ir aprēķinātas saskaņā ar vispārpieņemtiem grāmatvedības principiem.

5. Šā panta 3. punkta (a) un c) apakšpunktā minētais atbalsts neparedz tiešus maksājumus saņēmējiem.

Atbalstu, kas minēts 3. punkta (a) un (c) apakšpunktā, izmaksā zināšanu pārneses un informācijas pasākumu nodrošinātājam.

6. Struktūrām, kas piedāvā zināšanu pārneses un informācijas pasākumu pakalpojumus, ir šo uzdevumu veikšanai piemērotas spējas, proti, atbilstoši kvalificēts un regulāri apmācīts personāls.

Šā panta 2. punktā norādītos pasākumus var nodrošināt ražotāju grupas vai citas organizācijas neatkarīgi no to lieluma.

7. Pamatojoties uz objektīvi definētiem nosacījumiem, atbalsts ir pieejams visiem atbalsttiesīgajiem uzņēmumiem, kuri darbojas attiecīgajā apgabalā.

Ja 2. punktā minētos pasākumus nodrošina ražotāju grupas un organizācijas, dalība šādās grupās vai organizācijās nav minēto pasākumu pieejamības nosacījums.

Jebkurš ieguldījums attiecīgās ražotāju grupas vai organizācijas administratīvo izmaksu segšanā, ko neveic tās biedri, nedrīkst pārsniegt 2. punktā minēto pasākumu veikšanas izmaksas.

8. Atbalsta intensitāte nepārsniedz 100 % no attiecināmajām izmaksām.

Attiecībā uz 3. punkta (d) apakšpunktā minētajiem demonstrējumu projektiem maksimālā atbalsta summa nepārsniedz EUR 100 000 triju fiskālo gadu laikā.

22. pants

Atbalsts konsultāciju pakalpojumiem

1. Atbalsts konsultāciju pakalpojumiem ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.8. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalsta mērķis ir palīdzēt uzņēmumiem, kuri darbojas lauksaimniecības nozarē, un gados jaunajiem lauksaimniekiem izmantot konsultāciju pakalpojumus, kas uzlabotu viņu uzņēmuma vai ieguldījuma ekonomiskos rādītājus un ekoloģiskos raksturlielumus, kā arī nekaitīgumu klimatam un izturētspēju.

3. Konsultācijas ir saistītas vismaz ar vienu Savienības lauku attīstības prioritāti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1305/2013 5. pantu un aptver vismaz vienu no šādiem elementiem:

a) pienākumus, kas izriet no tiesību aktos paredzētajām pārvaldības prasībām vai labu lauksaimniecības un vides apstākļu standartiem un kas ir paredzēti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 VI sadaļas I nodaļā;

b) attiecīgā gadījumā, klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1307/2013 III sadaļas 3. nodaļā, un lauksaimniecības zemes uzturēšanu, kas noteikta minētās regulas 4. panta 1. Punkta c) apakšpunktā;

c) pasākumus, kuru mērķis ir modernizācija, konkurētspējas veidošana, nozares integrācija, inovācija, orientēšanās uz tirgu, kā arī uzņēmējdarbības veicināšana;

d) prasības, ko dalībvalstis noteikušas, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK 11. panta 3. punktu;

e) prasības, ko dalībvalstis noteikušas, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 ( 18 ) 55. pantu un jo īpaši lai ievērotu integrētās augu aizsardzības vispārējos principus, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/128/EK ( 19 ) 14. pantā;

f) attiecīgā gadījumā, darba drošības standartus vai ar lauku saimniecību saistītus drošības standartus;

g) konkrētas konsultācijas lauksaimniekiem, kuri pirmoreiz dibina savu lauku saimniecību, ieskaitot konsultācijas par ilgtspēju ekonomikas un vides aspektā.

4. Konsultācijas var aptvert arī citus jautājumus, kas nav minēti šā panta 3. punktā un ir saistīti ar klimata pārmaiņu mazināšanu un pielāgošanos tām, bioloģisko daudzveidību un ūdens aizsardzību, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1307/2013 I pielikumā, vai jautājumus, kas saistīti ar lauku saimniecības ekonomiskajiem rādītājiem un ekoloģiskajiem raksturlielumiem, tostarp konkurētspējas aspektiem. Tās var ietvert konsultācijas saistībā ar īsu piegādes ķēžu izveidi, bioloģisko lauksaimniecību un ar lopkopību saistītiem veselības aspektiem.

5. Atbalsts neparedz tiešus maksājumus saņēmējiem. Atbalstu izmaksā konsultāciju pakalpojumu sniedzējam.

6. Struktūrām, kas izvēlētas sniegt konsultāciju pakalpojumus, ir atbilstoši resursi, proti, regulāri apmācīts un kvalificēts personāls, un konsultāciju pieredze un uzticamība jomās, kurās tās sniedz konsultācijas.

Konsultāciju pakalpojumus var nodrošināt ražotāju grupas vai citas organizācijas neatkarīgi no to lieluma.

Sniedzot konsultācijas, konsultāciju pakalpojumu sniedzējs ņem vērā informācijas neatklāšanas pienākumus, kas noteikti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 13. panta 2. punktā.

7. Pamatojoties uz objektīvi definētiem nosacījumiem, atbalsts ir pieejams visiem atbalsttiesīgajiem uzņēmumiem, kuri darbojas attiecīgajā apgabalā.

Ja konsultāciju pakalpojumus nodrošina ražotāju grupas un organizācijas, dalība šādās grupās vai organizācijās nav pakalpojuma pieejamības nosacījums.

Jebkurš ieguldījums attiecīgās grupas vai organizācijas administratīvo izmaksu segšanā, ko neveic tās biedri, nedrīkst pārsniegt konsultāciju pakalpojuma sniegšanas izmaksas.

8. Atbalsta apjoms nepārsniedz EUR 1500 par konsultāciju.

23. pants

Atbalsts aizvietošanas pakalpojumiem lauku saimniecībā

1. Atbalsts aizvietošanas pakalpojumiem lauku saimniecībā ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.–5. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalsts aptver faktiskās izmaksas, kas rodas saistībā ar lauksaimnieka, fiziskas personas, kas ir lauku mājsaimniecības loceklis, vai laukstrādnieka aizvietošanu darba kavējuma laikā slimības, ieskaitot viņa bērna slimības, vai atvaļinājuma, maternitātes vai bērna kopšanas atvaļinājuma dēļ vai nāves gadījumā.

3. Aizvietošanas kopējais ilgums ir ne vairāk kā 3 mēneši gadā vienam saņēmējam, izņemot aizvietošanu maternitātes vai bērna kopšanas atvaļinājuma laikā, kas katrā no šiem gadījumiem nepārsniedz 6 mēnešus.

4. Atbalsts neparedz tiešus maksājumus saņēmējiem.

Atbalstu izmaksā aizvietošanas pakalpojumu sniedzējam.

Aizvietošanas pakalpojumus lauku saimniecībā var nodrošināt ražotāju grupas un organizācijas neatkarīgi no to lieluma. Šajā gadījumā dalība šādās grupās vai organizācijās nav pakalpojuma pieejamības nosacījums.

5. Atbalsta intensitāte nepārsniedz 100 % no faktiskajām izmaksām.

24. pants

Atbalsts lauksaimniecības produktu noieta veicināšanas pasākumiem

1. Atbalsts lauksaimniecības produktu noieta veicināšanas pasākumiem ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.8. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalsts sedz izmaksas par:

a) konkursu, gadatirgu vai izstāžu organizēšanu un dalību tajos;

b) publikācijām, kuru mērķis ir sekmēt plašākas sabiedrības informētību par lauksaimniecības produktiem.

3. Publikācijās, kas minētas 2. punkta (b) apakšpunktā, nemin nevienu uzņēmumu, preču zīmi vai konkrētu izcelsmi.

Tomēr šo ierobežojumu nepiemēro atsaucei uz to lauksaimniecības produktu izcelsmi, uz kuriem attiecas:

a) kvalitātes shēmas, kas minētas 20. panta 2. punkta a) apakšpunktā, ar nosacījumu, ka atsauce precīzi atbilst tai, kas ir aizsargāta Savienībā;

b) kvalitātes shēmas, kas minētas 20. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā, ar nosacījumu, ka šai atsaucei vēstījumā ir sekundāra nozīme.

4. Atbalsts aptver šādas attiecināmās izmaksas par 2. punkta a) apakšpunktā minēto konkursu, gadatirgu vai izstāžu organizēšanu un dalību tajos:

a) dalības maksas;

b) ceļa izdevumi un dzīvnieku pārvadāšanas izmaksas;

c) izmaksas par publikācijām un tīmekļa vietnēm, kurās izziņots attiecīgais pasākums;

d) izstāžu telpu un stendu īre, to uzstādīšanas un demontāžas izmaksas;

e) simboliskas balvas, kuru vērtība nepārsniedz EUR 1000 par balvu vienam uzvarētājam.

5. Atbalsts aptver šādas attiecināmās izmaksas par 2. punkta b) apakšpunktā minētajām publikācijām, kuru mērķis ir sekmēt plašākas sabiedrības informētību par lauksaimniecības produktiem:

a) izmaksas par tādām publikācijām drukātajos un elektroniskajos plašsaziņas līdzekļos, tādām tīmekļa vietnēm, tādiem sižetiem elektroniskajos plašsaziņas līdzekļos, radio un televīzijā, kuru mērķis ir sniegt faktu materiālu par saņēmējiem, kuri nāk no konkrēta reģiona vai ražo konkrētu lauksaimniecības produktu, ar nosacījumu, ka informācija ir neitrāla un visiem attiecīgajiem saņēmējiem ir vienādas iespējas tikt pieminētiem publikācijā;

b) izmaksas par zinātniskas informācijas vai faktu materiāla izplatīšanu attiecībā uz:

i) 20. panta 2. punktā minētajām kvalitātes shēmām, kurās var iekļaut citu dalībvalstu un trešo valstu lauksaimniecības produktus;

ii) ģeneriskiem lauksaimniecības produktiem un to uzturvērtības priekšrocībām, kā arī ierosinājumiem to lietošanai.

6. Atbalstu piešķir:

a) natūrā vai

b) kā kompensāciju par faktiskajām izmaksām, kas radušās saņēmējam.

Ja atbalstu piešķir natūrā, atbalsts neietver tiešos maksājumus saņēmējiem, bet to izmaksā noieta veicināšanas pasākumu nodrošinātājam.

Noieta veicināšanas pasākumus var nodrošināt ražotāju grupas vai citas organizācijas neatkarīgi no to lieluma.

Atbalstu 4. punkta e) apakšpunktā minētās simboliskās balvas piešķiršanai noieta veicināšanas pasākumu nodrošinātājam izmaksā tikai tad, ja balva patiešām ir piešķirta un tiek uzrādīts pierādījums par balvas piešķiršanu.

7. Pamatojoties uz objektīvi definētiem nosacījumiem, atbalsts noieta veicināšanas pasākumiem ir pieejams visiem atbalsttiesīgajiem uzņēmumiem, kuri darbojas attiecīgajā apgabalā.

Ja noieta veicināšanas pasākumu veic ražotāju grupas un organizācijas, piedalīšanās nav atkarīga no dalības šajās grupās vai organizācijās, un jebkurš ieguldījums grupas vai organizācijas administratīvajās izmaksās nepārsniedz noieta veicināšanas pasākumu izmaksas.

8. Atbalsta intensitāte nepārsniedz 100 % no attiecināmajām izmaksām.

25. pants

Atbalsts, kura mērķis ir kompensēt kaitējumu, ko radījuši dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi

1. Atbalsts, kura mērķis ir MVU, kas nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, kompensēt kaitējumu, kuru radījuši dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.10. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalsts, ko piešķir saskaņā ar šo pantu, atbilst šādiem nosacījumiem:

a) dalībvalsts kompetentā iestāde ir oficiāli atzinusi, ka attiecīgais notikums raksturojams kā dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, un

b) pastāv tieša cēloņsakarība starp dabas katastrofai pielīdzināmiem nelabvēlīgajiem klimatiskajiem apstākļiem un kaitējumu, kas radies attiecīgajam uzņēmumam.

3. Atbalstu izmaksā tieši attiecīgajam uzņēmumam vai ražotāju grupai vai organizācijai, kuras biedri ir minētie uzņēmumi.

Ja atbalstu izmaksā ražotāju grupai vai organizācijai, atbalsta summa nepārsniedz atbalsta summu, uz kādu ir tiesības pretendēt minētajam uzņēmumam.

4. Atbalsta shēmas ievieš trīs gadu laikā pēc dienas, kad iestājušies dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi.

Atbalstu izmaksā četru gadu laikā pēc minētās dienas.

5. Attiecināmās izmaksas ir dabas katastrofai pielīdzināmu nelabvēlīgo klimatisko apstākļu nodarītais tiešais kaitējums, kuru novērtējusi no atbalsta piešķīrējiestādes neatkarīga publiska iestāde, neatkarīgs eksperts, kuru atzinusi atbalsta piešķīrējiestāde, vai apdrošināšanas sabiedrība.

Šis kaitējums ietver:

a) 6. punktā minētos ienākumu zaudējumus, kurus rada lauksaimnieciskās ražošanas un ražošanas līdzekļu pilnīga vai daļēja iznīcināšana;

b) 7. punktā minēto materiālo kaitējumu.

6. Ienākumu zaudējumus aprēķina šādi:

a) rezultātu, kas iegūts, lauksaimniecības produktu daudzumu, kurš saražots gadā, kad iestājušies dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgie klimatiskie apstākļi, vai katrā nākamajā gadā, kuru ietekmējusi ražošanas līdzekļu pilnīga vai daļēja iznīcināšana, reizinot ar vidējo pārdošanas cenu minētajā gadā,

atņemot no

b) rezultāta, kas iegūts, gada vidējo lauksaimniecības produktu daudzumu, kurš saražots triju gadu periodā pirms dabas katastrofai pielīdzināmiem nelabvēlīgajiem klimatiskajiem apstākļiem, vai trijos gados saražoto vidējo daudzumu, kas noteikts, pamatojoties uz piecu gadu periodu pirms dabas katastrofai pielīdzināmiem nelabvēlīgajiem klimatiskajiem apstākļiem un izslēdzot augstāko un zemāko rādītāju, reizinot ar vidējo pārdošanas cenu.

Minēto samazinājumu var aprēķināt lauku saimniecības vidējās gada produkcijas līmenī vai kultūrauga, vai ganāmpulka līmenī.

Minētā summa var tikt palielināta, pieskaitot citas izmaksas, kas saņēmējam radušās dabas katastrofai pielīdzināmu nelabvēlīgo klimatisko apstākļu dēļ.

Minēto summu samazina, no tās atvelkot visas izmaksas, kas nav saistītas ar dabas katastrofai pielīdzināmiem nelabvēlīgiem klimatiskajiem apstākļiem.

Lai aprēķinātu saņēmēja lauksaimniecības produkciju, var izmantot koeficientus, ar nosacījumu, ka izmantotā aprēķina metode nodrošina saņēmēja faktisko zaudējumu noteikšanu attiecīgajā gadā.

7. Tādu materiālo kaitējumu aktīviem, piemēram, lauku saimniecības ēkām, objektiem un tehnikai, krājumiem un ražošanas līdzekļiem, kuru rada dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi, aprēķina, pamatojoties uz attiecīgā aktīva remonta izmaksām vai saimniecisko vērtību pirms dabas katastrofai pielīdzināmiem nelabvēlīgajiem klimatiskajiem apstākļiem.

Tas nepārsniedz remonta izmaksas vai patiesās tirgus vērtības samazinājumu, ko rada katastrofa, proti, starpību starp aktīva vērtību tieši pirms dabas katastrofai pielīdzināmiem nelabvēlīgajiem klimatiskajiem apstākļiem un aktīva vērtību tieši pēc tiem.

Ja 6. punktā minētais saņēmēja ienākumu samazinājums tiek aprēķināts kultūrauga vai ganāmpulka līmenī, ņem vērā tikai materiālo kaitējumu, kas saistīts ar minēto kultūraugu vai ganāmpulku.

8. Kaitējumu, kas radies dabas katastrofai pielīdzināmu nelabvēlīgu klimatisku apstākļu dēļ, aprēķina katram saņēmējam atsevišķi.

9. Atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar šo pantu, samazina par 50 %, izņemot gadījumus, kad to piešķir saņēmējiem, kuri ir noslēguši apdrošināšanas līgumu, kas sedz vismaz 50 % no to vidējās gada produkcijas vai ar produkciju saistītajiem ienākumiem un statistiski visbiežākos ar klimatu saistītos apdrošinātos riskus attiecīgajā dalībvalstī vai reģionā.

10. Atbalsts un visi citi maksājumi, kas saņemti, lai kompensētu zaudējumus, tostarp maksājumi saskaņā ar citiem valsts vai Savienības pasākumiem vai apdrošināšanas līgumiem par kaitējumu, par kuru tiek piešķirts atbalsts, nepārsniedz 80 % no attiecināmajām izmaksām.

Apgabalos, kuros ir dabas radīti ierobežojumi, atbalsta intensitāti var palielināt līdz 90 %.

26. pants

Atbalsts dzīvnieku slimību un augiem kaitīgo organismu profilakses, kontroles un izskaušanas izmaksu segšanai un atbalsts dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu radīta kaitējuma atlīdzināšanai

1. Atbalsts, kura mērķis ir MVU, kas nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, kompensēt dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu profilakses, kontroles un izskaušanas izmaksas, un atbalsts, kura mērķis ir šādiem uzņēmumiem kompensēt minēto dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu radītos zaudējumus, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.13. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Maksājumus veic tikai:

a) saistībā ar dzīvnieku slimībām vai augiem kaitīgajiem organismiem, attiecībā uz kuriem ir spēkā Savienības vai valsts noteikumi, kas paredzēti ar normatīviem vai administratīviem aktiem, un

b) kā daļu no:

i) Savienības, valsts vai reģionāla līmeņa publiskas programmas attiecīgās dzīvnieku slimības vai augiem kaitīgo organismu profilaksei, kontrolei vai izskaušanai vai

ii) ārkārtas pasākuma, ko noteikusi kompetenta iestāde, vai

iii) pasākumiem augiem kaitīgo organismu izskaušanai vai to izplatības ierobežošanai, kurus īsteno saskaņā ar Padomes Direktīvu 2000/29/EK.

Programma un pasākumi, kas minēti šā punkta b) apakšpunktā, ietver attiecīgo profilakses, kontroles vai izskaušanas pasākumu aprakstu.

3. Atbalsts nav saistīts ar pasākumiem, attiecībā uz kuriem Savienības tiesību aktos ir paredzēts, ka šādu pasākumu izmaksas sedz saņēmējs, izņemot gadījumus, kad šo pasākumu izmaksas pilnībā kompensē saņēmēju veikti obligātie maksājumi.

4. Attiecībā uz dzīvnieku slimībām atbalstu piešķir tikai to dzīvnieku slimību gadījumā, kas minētas Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas sagatavotajā dzīvnieku slimību sarakstā, vai to dzīvnieku slimību un zoonožu gadījumā, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 652/2014 ( 20 ) I un II pielikumā.

5. Atbalstu izmaksā tieši attiecīgajam uzņēmumam vai ražotāju grupai vai organizācijai, kuras biedri ir minētie uzņēmumi.

Ja atbalstu izmaksā ražotāju grupai vai organizācijai, atbalsta summa nepārsniedz atbalsta summu, uz kādu ir tiesības pretendēt minētajam uzņēmumam.

6. Atbalsta shēmas ievieš trīs gadu laikā pēc dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu radīto izmaksu vai zaudējumu rašanās dienas.

Atbalstu izmaksā četru gadu laikā pēc minētās dienas.

7. Profilaktisko pasākumu gadījumā atbalsts sedz attiecināmās izmaksas par:

a) veselības pārbaudēm;

b) analīzēm, ieskaitot in-vitro diagnostiku;

c) testiem un citiem skrīninga pasākumiem, tostarp TSE un GSE testiem;

d) vakcīnu, zāļu, dzīvnieku ārstēšanai paredzēto vielu un augu aizsardzības līdzekļu iegādi, uzglabāšanu, ievadīšanu un izplatīšanu;

e) dzīvnieku nokaušanu vai izbrāķēšanu vai dzīvnieku izcelsmes produktu un augu iznīcināšanu profilakses nolūkā un saimniecības un aprīkojuma tīrīšanu un dezinfekciju.

8. Kontroles un izskaušanas pasākumu gadījumā atbalsts sedz attiecināmās izmaksas par:

a) testiem un citiem skrīninga pasākumiem dzīvnieku slimību gadījumā, tostarp TSE un GSE testiem;

b) vakcīnu, zāļu, dzīvnieku ārstēšanai paredzēto vielu un augu aizsardzības līdzekļu iegādi, uzglabāšanu, ievadīšanu un izplatīšanu;

c) dzīvnieku nokaušanu vai izbrāķēšanu un ar tiem saistīto produktu iznīcināšanu vai augu iznīcināšanu, tostarp attiecībā uz augiem un dzīvniekiem, kuri mirst vai tiek iznīcināti vakcinācijas vai citu pasākumu rezultātā, kuri ir veikti pēc kompetento iestāžu rīkojuma, un saimniecības un aprīkojuma tīrīšanu un dezinfekciju.

9. Ja atbalsta mērķis ir atlīdzināt kaitējumu, ko izraisījušas dzīvnieku slimības vai augiem kaitīgie organismi, kompensāciju aprēķina, ņemot vērā tikai:

a) to dzīvnieku tirgus vērtību, kas nogalināti, izbrāķēti vai miruši, vai to produktu, kas saistīti ar šiem dzīvniekiem, vai to augu tirgus vērtību, kuri iznīcināti:

i) dzīvnieku slimības vai augiem kaitīgā organisma invāzijas rezultātā;

ii) publiskas programmas vai pasākuma ietvaros, kā minēts 2. punkta b) apakšpunktā.

Minēto tirgus vērtību nosaka, pamatojoties uz dzīvnieku, produktu un augu vērtību tieši pirms tam, kad radušās vai apstiprinājušās aizdomas par dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu.

b) ienākumu zaudējumu, ko rada karantīnas noteikumu ievērošana un ganāmpulka vai stādījumu atjaunošanas grūtības un obligātā augseka, kas noteikta publiskas programmas vai pasākuma ietvaros, kā minēts 2. punkta b) apakšpunktā.

Summu samazina, no tās atvelkot visas izmaksas, kas nav radušās tiešā dzīvnieku slimības vai augiem kaitīgo organismu ietekmē un kas saņēmējam arī citādi būtu radušās ar slimību vai kaitīgo organismu nesaistītu apstākļu dēļ.

10. Atbalsts, kas paredzēts dzīvnieku slimību un augiem kaitīgo organismu nodarītā kaitējuma atlīdzināšanai, nepārsniedz izmaksas un kaitējumu, kurus rada dzīvnieku slimības un augiem kaitīgie organismu un par kuriem kompetentā iestāde:

a) ir oficiāli atzinusi uzliesmojumu, ja runa ir par dzīvnieku slimību, vai

b) ir oficiāli atzinusi klātbūtni, ja runa ir par augiem kaitīgajiem organismiem.

11. Atbalstu saistībā ar 7. un 8. punktā norādītajām attiecināmajām izmaksām piešķir natūrā, un to izmaksā profilakses un izskaušanas pasākumu nodrošinātājam.

Atkāpjoties no šā punkta pirmās daļas, atbalstu var piešķirt tieši saņēmējam, lai atlīdzinātu saņēmēja faktiskās izmaksas, ja atbalsts tiek piešķirts saistībā ar attiecināmajām izmaksām, kas norādītas:

a) 7. punkta d) apakšpunktā un 8. punkta b) apakšpunktā, ja runa ir par dzīvnieku slimībām vai augiem kaitīgajiem organismiem, un

b) 7. punkta (e) apakšpunktā un 8. punkta (c) apakšpunktā, ja runa ir par augiem kaitīgajiem organismiem.

12. Individuālu atbalstu nepiešķir, ja konstatē, ka dzīvnieku slimība vai invadēšanās ar augiem kaitīgajiem organismiem ir izraisīta tīši vai ieviesusies saņēmēja nolaidības dēļ.

13. Atbalsts un visi citi maksājumi saņēmējam, tostarp maksājumi saskaņā ar citiem valsts vai Savienības pasākumiem vai apdrošināšanas līgumiem par tām pašām attiecināmajām izmaksām, kas minētas 7., 8. un 9. punktā, nepārsniedz 100 % no attiecināmajām izmaksām.

27. pants

Atbalsts lopkopības nozarei un atbalsts par kritušiem dzīvniekiem

1. Turpmāk norādītais atbalsts lopkopjiem ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja minētais atbalsts atbilst šā panta 2. un 3. punkta un I nodaļas nosacījumiem:

a) atbalsts līdz 100 % apmērā no administratīvajām izmaksām saistībā ar ciltsgrāmatu izveidošanu un uzturēšanu;

b) atbalsts līdz 70 % apmērā no izmaksām par trešo personu vai to uzdevumā veiktiem testiem, lai noteiktu lauksaimniecības dzīvnieku ģenētisko kvalitāti vai produktivitāti, izņemot kontroles, ko veic ganāmpulka īpašnieks, un piena kvalitātes regulāras pārbaudes;

c) atbalsts līdz 100 % apmērā no kritušo dzīvnieku savākšanas izmaksām un 75 % apmērā no šādu kritušo dzīvnieku iznīcināšanas izmaksām vai atbalsts, kas nepārsniedz līdzvērtīgu atbalsta intensitāti attiecībā uz to prēmiju izmaksām, kuras lauksaimnieks ir maksājis par apdrošināšanu, kas sedz kritušo dzīvnieku savākšanas un iznīcināšanas izmaksas;

d) atbalsts līdz 100 % apmērā no kritušo dzīvnieku savākšanas un iznīcināšanas izmaksām, ja atbalsts tiek finansēts no maksām vai obligātajām iemaksām, kas paredzētas šādu kritušo dzīvnieku iznīcināšanas finansēšanai, ar nosacījumu, ka šādas maksas vai iemaksas attiecas tikai uz gaļas nozari un tiek tieši piemērotas šai nozarei;

e) atbalsts 100 % apmērā no kritušo dzīvnieku savākšanas un iznīcināšanas izmaksām, ja ir noteikts pienākums veikt attiecīgo kritušo dzīvnieku TSE testus vai ja notiek 26. panta 4. punktā minētas dzīvnieku slimības uzliesmojums.

2. Atbalstam, kas minēts 1. punkta c), d) un e) apakšpunktā, piemēro nosacījumu, ka dalībvalstī ir spēkā konsekventa uzraudzības programma, kas nodrošina visu kritušo dzīvnieku drošu iznīcināšanu.

Atbalsts tādu prēmiju izmaksu segšanai, kuras lauksaimnieki maksā par apdrošināšanu attiecībā uz šā panta 1. punkta c) apakšpunktā minētajām kritušo dzīvnieku savākšanas un iznīcināšanas izmaksām, atbilst nosacījumiem, kas noteikti 28. panta 2. punktā.

3. Atbalsts tiek sniegts natūrā un neparedz tiešus maksājumus saņēmējiem.

Lai atvieglotu 1. punkta c), d) un e) apakšpunktā minētā atbalsta administrēšanu, atbalstu var izmaksāt ekonomikas dalībniekiem vai struktūrām, kas:

a) darbojas lejupējā tirgū attiecībā pret uzņēmumiem, kas darbojas lopkopības nozarē, un

b) sniedz pakalpojumus, kas saistīti ar kritušo dzīvnieku savākšanu un iznīcināšanu.

28. pants

Atbalsts apdrošināšanas prēmiju maksāšanai

1. Atbalsts, kas apdrošināšanas prēmiju maksāšanai piešķirts MVU, kuri nodarbojas ar primāro lauksaimniecisko ražošanu, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.6. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalsts:

a) nerada šķēršļus apdrošināšanas pakalpojumu iekšējā tirgus darbībai;

b) neaprobežojas tikai ar apdrošināšanu, ko piedāvā viena apdrošināšanas sabiedrība vai sabiedrību grupa;

c) tam nepiemēro nosacījumu, ka apdrošināšanas līgums jāslēdz ar sabiedrību, kura veic uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī.

3. Apdrošināšana ir paredzēta, lai segtu zaudējumus, ko radījušas:

a) dabas katastrofas;

b) dabas katastrofai pielīdzināmi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi un citi nelabvēlīgi klimatiskie apstākļi;

c) dzīvnieku slimības vai augiem kaitīgie organismi;

d) aizsargājamie dzīvnieki.

4. Apdrošināšana:

a) kompensē tikai izmaksas, kas rodas, atlīdzinot 3. punktā minētos zaudējumus;

b) nepieprasa un neprecizē konkrētu turpmākās lauksaimnieciskās ražošanas veidu vai daudzumu.

5. Dalībvalstis var ierobežot apdrošināšanas prēmijas summu, kuras apmērā var pretendēt uz atbalstu, nosakot atbilstošus maksimālos apjomus.

6. Atbalsta intensitāte nepārsniedz 65 % no apdrošināšanas prēmijas izmaksām.







2. IEDAĻA

Atbalsts ieguldījumiem tāda kultūras un dabas mantojuma saglabāšanai, kas atrodas lauku saimniecībā

29. pants

Atbalsts ieguldījumiem tāda kultūras un dabas mantojuma saglabāšanai, kas atrodas lauku saimniecībā

1. Atbalsts ieguldījumiem, kuru mērķis ir saglabāt kultūras un dabas mantojumu, kas atrodas lauku saimniecībā, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 3. punkta nozīmē un ir atbrīvots no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tas atbilst šā panta 2.6. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Ieguldījums atbilst Savienības tiesību aktiem un attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem.

3. Atbalstu piešķir par tādu kultūras un dabas mantojumu dabas ainavu un ēku veidolā, kuru attiecīgās dalībvalsts kompetentās publiskās iestādes ir oficiāli atzinušas par kultūras vai dabas mantojumu.

4. Atbalsts sedz šādas attiecināmās izmaksas par kultūras un dabas mantojuma saglabāšanu:

a) izmaksas par ieguldījumiem materiālajos aktīvos;

b) kapitālie darbi.

5. Atbalsta intensitāte nepārsniedz 100 % no attiecināmajām izmaksām.

6. Atbalsts kapitālajiem darbiem nepārsniedz EUR 10 000 gadā.







3. IEDAĻA

Atbalsts dabas katastrofu nodarītā kaitējuma atlīdzināšanai lauksaimniecības nozarē

30. pants

Atbalsts dabas katastrofu nodarītā kaitējuma atlīdzināšanai lauksaimniecības nozarē

1. Atbalsta shēmas, kuru mērķis ir atlīdzināt dabas katastrofu nodarīto kaitējumu, ir saderīgas ar iekšējo tirgu Līguma 107. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē un ir atbrīvotas no Līguma 108. panta 3. punktā noteiktās paziņošanas prasības, ja tās atbilst šā panta 2.8. punkta un I nodaļas nosacījumiem.

2. Atbalsts, ko piešķir saskaņā ar šo pantu, atbilst šādiem nosacījumiem:

a) dalībvalsts kompetentā iestāde ir oficiāli atzinusi, ka attiecīgais notikums raksturojams kā dabas katastrofa, un

b) pastāv tieša cēloņsakarība starp dabas katastrofu un kaitējumu, kurš radies attiecīgajam uzņēmumam.

3. Atbalstu izmaksā tieši attiecīgajam uzņēmumam vai ražotāju grupai vai organizācijai, kuras biedrs ir minētais uzņēmums.

Ja atbalstu izmaksā ražotāju grupai vai organizācijai, atbalsta summa nepārsniedz atbalsta summu, uz kādu ir tiesības pretendēt minētajam uzņēmumam.

4. Ar