1968L0151 — LV — 01.05.2004 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES PIRMĀ DIREKTĪVA (1968. gada 9. marts) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (68/151/EEK) (OV L 065, 14.3.1968, p.8)

Grozīta ar:





Grozīta ar:









▼B

PADOMES PIRMĀ DIREKTĪVA

(1968. gada 9. marts)

par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 58. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses

(68/151/EEK)







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu, ņemot vērā Vispārīgo programmu par ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību ( 1 ), un jo īpaši tās VI sadaļu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), tā kā koordinācija, kas paredzēta Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktā un Vispārīgajā programmā par ierobežojumu atcelšanu attiecībā uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību, ir steidzama, jo īpaši attiecībā uz akciju sabiedrībām vai citām sabiedrībām ar ierobežotu atbildību, jo šādu sabiedrību darbība bieži paplašinās ārpus vienas valsts robežām; tā kā lai nodrošinātu trešo personu interešu aizsardzību, ir īpaši svarīgi koordinēt valstu noteikumus, kas attiecas uz šādu sabiedrību atklātību, saistību, kuras tās uzņēmušās, spēkā esamību un sabiedrību atzīšanu par neesošām; tā kā vienlaikus šajā jomā ir jāpieņem arī Kopienas noteikumi attiecībā uz šādām sabiedrībām, jo vienīgais nodrošinājums, ko tās piedāvā trešajām personām, ir to aktīvi; tā kā sabiedrību pamatdokumentiem ir jābūt pieejamiem, lai trešās personas varētu iepazīties ar to saturu un citu informāciju, kas attiecas uz sabiedrību, īpaši ar sīkiem datiem par personām, kuras ir pilnvarotas uzņemties saistības sabiedrības vārdā; tā kā trešo personu aizsardzība jānodrošina pieņemot tādus noteikumus, kuri pēc iespējas mazinātu iemeslus, kuru dēļ saistības, ko kāds uzņēmies sabiedrības vārdā, nav spēkā; tā kā lai nodrošinātu skaidrību likumos par attiecībām gan starp sabiedrību un trešajām personām, gan arī starp sabiedrību dalībniekiem, ir jāierobežo gadījumi, kad sabiedrību var atzīt par neesošu un atzīt par neesošu ar atpakaļejošu datumu, un ir jānosaka īss termiņš, kurā trešās personas var iesniegt protestu pret jebkuru šādu atzīšanu, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







1. pants

Koordinācijas pasākumus, kas paredzēti šajā direktīvā, piemēro dalībvalstu normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas attiecas uz šādiem sabiedrību veidiem:

— Vācijā: — die Aktiengesellschaft, die Kommanditgesellschaft auf Aktien, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung;

— Beļģijā: —



de naamloze vennootschap, la société anonyme, de commanditaire vennootschap op aandelen la société en commandite par actions, de personenvennootschap met beperkte aansprakelijkheid; la société de personnes à responsabilité limitée

▼M1

— Francijā: — la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée, la société par actions simplifiée;

▼B

— Itālijā: — società per azioni, società in accomandita per azioni, società a responsabilità limitata;

— Luksemburgā: — la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée;

▼M1

— Nīderlandē: — de naamloze vennootschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid;

▼A1

— Apvienotajā Karalistē: — companies incorporated with limited liability;

— Īrijā: — companies incorporated with limited liability;

▼M1

— Dānijā: — aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab;

▼A2

— Grieķijā: — άνώνυμη έταιρία, έταιρία περιωρισμένης εύθύνης, έτερόρρυθμη κατά μετοχές έταιρία;

▼A3

— Spānijā: — la sociedad anonima, la sociedad comanditaria por acciones, la sociedad de responsabilidad limitada;

— Portugālē: — a sociedade anonima de responsabilidade limitada, a sociedade em comandita por acēoes, a sociedade por quotas de responsabilidade limitada;

▼A4

— Austrijā: — die Aktiengesellschaft, die Gesellschaft mit beschränkter Haftung;

▼M1

— Somijā: — yksityinen osakeyhtiöprivat aktiebolag,julkinen osakeyhtiöpublikt aktiebolag;

▼A4

— Zviedrijā: — aktiebolag;

▼A5

— Čehijas Republikā: — společnost s ručením omezeným, akciová společnost;

— Igaunijā: — aktsiaselts, osaühing;

— Kiprā: — δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση, ιδιωτικές εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές ή με εγγύηση;

— Latvijā: — akciju sabiedrība, sabiedrība ar ierobežotu atbildību, komanditsabiedrība;

— Lietuvā: — akcinė bendrovė, uždaroji akcinė bendrovė;

— Ungārijā: — részvénytársaság, korlátolt felelősségű társaság;

— Maltā: — kumpanija pubblika/public limited liability company,kumpanija privata/private limited liability company;

— Polijā: — spółka z ograniczoną odpowiedzialnością, spółka komandytowo-akcyjna, spółka akcyjna;

— Slovēnijā: — delniška družba, družba z omejeno odgovornostjo, komaditna delniška družba;

— Slovākijā: — akciová spoločnosť, spoločnosť s ručením obmedzeným'.

▼B







I IEDAĻA

Atklātība

2. pants

1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka sabiedrības atklātībai obligāti nodod vismaz šādus dokumentus un ziņas:

a) dibināšanas dokuments un statūti, ja tie ir atsevišķā dokumentā;

b) visi a) apakšpunktā minēto dokumentu grozījumi, ieskaitot sabiedrības darbības termiņa pagarināšanu;

c) pilnīgs dibināšanas dokumenta vai statūtu teksts ar jaunākajiem grozījumiem pēc katras dibināšanas dokumenta vai statūtu grozīšanas;

d) iecelšana amatā, atbrīvošana no amata un sīkas ziņas par personām, kam kā saskaņā ar likumu noteikta amatpersona, vai kā kādas struktūras locekļi: i) ir pilnvarotas pārstāvēt sabiedrību darījumos ar trešajām personām un tiesā; ii) piedalās sabiedrības pārvaldē, uzraudzībā vai kontrolē. No atklātībai nodotajām ziņām, ir jābūt skaidram, vai personas, kas ir pilnvarotas pārstāvēt sabiedrību, to var darīt atsevišķi vai tām ir jārīkojas kopīgi;

e) vismaz reizi gadā – parakstītā kapitāla apjoms, ja dibināšanas dokumentā vai statūtos ir minēts reģistrētais kapitāls, ja vien kapitāla pieaugums nerada vajadzību izdarīt grozījumus statūtos;

▼M1

f) grāmatvedības dokumenti katram finanšu gadam kas jāpublicē saskaņā ar Padomes Direktīvām 78/660/EEK ( 4 ) 83/349/EEK ( 5 ), 86/635/EEK ( 6 ) un 91/674/EEK ( 7 );

▼B

g) sabiedrības juridiskās adreses maiņa;

h) sabiedrības likvidācija;

i) jebkurš tiesas nolēmums par sabiedrības atzīšanu neesošu;

j) likvidatoru iecelšana, sīkas ziņas par viņiem un viņiem piešķirtās pilnvaras, ja vien šādas pilnvaras skaidri un nepārprotami neizriet no tiesību aktiem vai sabiedrības statūtiem;

k) likvidācijas pabeigšana un dalībvalstīs, kurās sabiedrību izslēgšana no uzņēmumu reģistra rada juridiskas sekas, – šādas izslēgšanas fakts.

▼M1 —————

▼M1

3. pants

1. Katrā dalībvalstī izveido katras tur reģistrētās uzņēmējsabiedrības lietu centrālajā reģistrā, komercreģistrā vai uzņēmējsabiedrību reģistrā.

2. Visus dokumentus un ziņas, kuras ir jānodod atklātībā saskaņā ar 2. pantu, glabā lietā vai ievada reģistrā; reģistrā ievadītie ieraksti noteikti jāiekļauj lietā.

Dalībvalstis nodrošina, ka vēlākais no 2007. gada 1. janvāra uzņēmējsabiedrību, kā arī to personu un iestāžu reģistrācija, kurām jāsniedz palīdzība visu atklātībā nododamo dokumentu un sniedzamo ziņu paziņošanā, ievērojot 2. pantu, notiek ar elektronisko saziņas līdzekļu starpniecību. Turklāt dalībvalstis var pieprasīt, lai visas vai dažu grupu uzņēmējsabiedrības reģistrētu visus vai atsevišķus šāda veida dokumentus un ziņas arī elektroniskā formā.

Visi 2. pantā minētie dokumenti un ziņas, ko vēlākais no 2007. gada 1. janvāra reģistrē vai nu papīra formā, vai ar elektronisko saziņas līdzekļu starpniecību, jāglabā lietā vai jāievada reģistrā elektroniskā formā. Turklāt dalībvalstis nodrošina, ka visi šādi dokumenti un ziņas, ko reģistrē papīra formā vēlākais no 2007. gada 1. janvāra, jāpārveido elektroniskā formā.

Visi 2. pantā minētie dokumenti un ziņas, ko līdz 2006. gada 31. decembrim reģistrē papīra formā, nav jāpārveido elektroniskā formā automātiski. Dalībvalstis tomēr nodrošina, ka tos pārveido elektroniski ar reģistra starpniecību, saņemot pieprasījumu nodot tos atklātībā elektroniski, kas iesniegts, pamatojoties uz noteikumiem, kas pieņemti, lai īstenotu 3. punktu.

3. Pēc pieprasījuma saņemšanas jānodrošina, ka ir pieejamas visu vai jebkuru 2. pantā minēto dokumentu un ziņu kopijas. Vēlākais no 2007. gada 1. janvāra pieprasījumu reģistram iesniedz pēc pieprasījuma iesniedzēja izvēles – papīra formā vai elektroniski.

Katra dalībvalsts nosaka termiņu ne vēlāk par 2007. gada 1. janvāri, kad pirmajā apakšpunktā minētajām kopijām jābūt pieejamām no reģistra pēc pieprasījuma iesniedzēja izvēles gan papīra formā, gan elektroniski. Tas attiecas uz visiem dokumentiem un ziņām neatkarīgi no tā, vai tās reģistrētas pirms vai pēc noteiktā termiņa. Tomēr dalībvalstis var nolemt, ka visi vai dažu veidu dokumenti un ziņas, kas reģistrētas papīra formā līdz minētajam termiņam vai ne vēlāk kā 2006. gada 31. decembrī var nebūt pieejamas no reģistra elektroniskā veidā, ja pagājis noteiktais laika posms no reģistrācijas dienas un dienas, kad pieprasījums iesniegts reģistrā. Šāds termiņš nevar būt mazāks par 10 gadiem.

Kopijas ieguves cena 2. pantā minētajiem dokumentiem un ziņām vai to daļai, neņemot vērā to, vai to nodrošina papīra formā vai elektroniski, nepārsniedz administratīvās izmaksas.

Izsniegtās kopijas apstiprina ar vārdiem “kopija pareiza”, ja vien pieprasītājs neatbrīvo no šāda apstiprinājuma sniegšanas. Izsniegtās elektroniskās kopijas nav jāapstiprina ar vārdiem “kopija pareiza”, ja vien pieprasītājs nav nepārprotami pieprasījis šāda apstiprinājuma sniegšanu.

Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka elektronisko kopiju apliecināšana garantē gan oriģināla autentiskumu, gan satura integritāti, nodrošinot to ar progresīvu elektronisko parakstu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/93/EK (1999. gada 13. decembris) par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu ( 8 ) 2. panta 2. punkta nozīmē.

4. Šā panta 2. punktā minētos dokumentus un ziņas nodod atklātībā, tos pilnīgi vai daļēji publicējot valsts oficiālā izdevumā, ko dalībvalsts ir izraudzījusi šim nolūkam, vai arī norādot uz dokumentu, kas ir iekļauts lietā vai ievadīts reģistrā. Šim nolūkam izraudzītais valsts oficiālais izdevums var būt elektroniskā formā.

Dalībvalstis var nolemt aizstāt publikācijas valsts oficiālā izdevumā ar līdzvērtīgi iedarbīgiem līdzekļiem, kas atbilst vismaz sistēmai, ar ko atklātībā nododamo informāciju var apstrādāt hronoloģiski ar centrālas elektroniskas platformas starpniecību.

5. Uzņēmējsabiedrība var atsaukties uz dokumentiem un ziņām pret trešajām personām tikai pēc tam, kad šie dokumenti un ziņas nodotas atklātībā saskaņā ar 4. punktu, ja vien uzņēmējsabiedrība nepierāda, ka trešās personas par to ir bijušas informētas.

Tomēr attiecībā uz darījumiem, kas notikuši agrāk nekā sešpadsmit dienas pēc nodošanas atklātībā, šos dokumentus un ziņas nevar izmantot pret trešajām personām, kuras pierāda, ka tām nav bijis iespējams to zināt.

6. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai novērstu jebkādas pretrunas starp atklātībā nodotajām ziņām saskaņā ar 4. punktu un reģistrā vai lietā atklātajām ziņām.

Tomēr pretrunu gadījumā atklātībā nodoto tekstu saskaņā ar 4. punktu nevar izmantot pret trešām personām; šādas trešās personas tomēr var uz to atsaukties, ja vien uzņēmējsabiedrība nepierāda, ka to rīcībā bijusi informāciju, kas glabājas lietā vai ir ievadīta reģistrā.

7. Trešās personas turklāt vienmēr var atsaukties uz visiem dokumentiem un ziņām, attiecībā uz kurām nodošana atklātībā vēl nav formāli pabeigta, izņemot gadījumus, kad dokumenti un ziņas nav spēkā, ja nav nodoti atklātībai.

8. Šā panta nolūkā ar jēdzienu “elektroniskā formā” saprot to, ka informāciju sākotnēji nosūta ar elektronisko līdzekļu starpniecību un to saņem galamērķī, izmantojot elektroniskus datu apstrādes (tostarp digitālas kompresijas līdzekļus) un datu glabāšanas līdzekļus, kā arī izmantojot sakarus pa vadiem, radio sakarus, optiskās tehnoloģijas un citus elektromagnētiskus līdzekļus, ko nosaka dalībvalstis.

▼M1

3.a pants

1. Dokumenti un ziņas, kas nododami atklātībā saskaņā ar 2. pantu, jāsastāda un jāreģistrē vienā no valodām, kas atbilst dalībvalstī piemērojamajiem valodu noteikumiem un kurā izveido lietu, kā noteikts 3. panta 1. punktā.

2. Papildus obligātajai nodošanai atklātībā, kas minēta 3. pantā, dalībvalstis pilnvaro brīvprātīgi nodot atklātībā 2. pantā minētos dokumentus visās Kopienas oficiālajās valodās, kā noteikts 3. pantā.

Dalībvalstis var noteikt, ka šādu dokumentu un ziņu tulkošana jāapliecina.

Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai sekmētu trešo pušu piekļuvi tulkojumiem, kas brīvprātīgi nodoti atklātībā.

3. Turklāt papildus obligātajai nodošanai atklātībā, kas minēta 3. pantā, un brīvprātīgajai nodošanai atklātībā, kas noteikta saskaņā ar šā panta 2. punktu, dalībvalstis var pieļaut dokumentu un ziņu publicēšanu jebkurā(-s) citā(-s) valodā(-s), kā noteikts 3. pantā.

Dalībvalstis var izvirzīt noteikumu, ka šādu dokumentu un ziņu tulkošana jāapliecina.

4. Gadījumā, ja nav atbilsmes starp tiem dokumentiem un ziņām, kas nodoti atklātībā reģistra oficiālajās valodās un tulkojumos, kas nodoti atklātībā brīvprātīgi, pēdējos nevar izmantot pret trešajām pusēm. Trešās puses var tomēr atsaukties uz tulkojumiem, kas nodoti atklātībā brīvprātīgi, ja uzņēmējsabiedrība pierāda, ka trešās puses jau iepriekš bijušas informētas par to versiju, kas bija obligāti nododama atklātībā.

▼M1

4. pants

Dalībvalstis izvirza noteikumu, ka vēstulēs un pasūtījumu veidlapās – neatkarīgi no tā, vai tās ir papīra formā, vai jebkurā citā veidā – jāietver šādas norādes:

a) informāciju, kas vajadzīga, lai noteiktu reģistru, kurā glabājas 3. pantā minētā lieta, glabā kopā ar uzņēmējsabiedrības numuru attiecīgajā reģistrā;

b) uzņēmējsabiedrības juridiskā forma, tās juridiskā adrese un attiecīgā gadījumā fakts, ka uzņēmējsabiedrība tiek likvidēta.

Ja šajos dokumentos ir minēts uzņēmējsabiedrības kapitāls, norāda parakstīto un apmaksāto kapitālu.

Dalībvalstis nosaka, ka uzņēmējsabiedrības tīmekļa vietnēs iekļauj vismaz tās ziņas, kas minētas 1. punktā, un vajadzības gadījumā norāda parakstīto un apmaksāto kapitālu.

▼B

5. pants

Katra dalībvalsts nosaka, kuras personas veic formalitātes, kas saistītas ar atklātību.

▼M1

6. pants

Dalībvalstis nosaka attiecīgus sodus vismaz šādos gadījumos:

a) atklātībā nav nodoti grāmatvedības dokumenti, kā noteikts 2. panta 1. punkta f) apakšpunktā;

b) tirdzniecības dokumentos vai uzņēmējsabiedrības tīmekļa vietnē nav norādītas 4. pantā paredzētās obligāti sniedzamās ziņas.

▼B







II IEDAĻA

Sabiedrības saistību spēkā esamība

7. pants

Ja dibināmās sabiedrības vārdā, pirms tā ieguvusi juridiskas personas statusu, ir veikta kāda darbība un ja sabiedrība neuzņemas saistības, kas izriet no šādas darbības, attiecīgo darbību veikušās personas par to ir neierobežoti solidāri atbildīgas, ja vien nav noteikts citādi.

8. pants

Formalitāšu izpilde attiecībā uz ziņu sniegšanu par personām, kuras kā attiecīgās sabiedrības amatpersonas ir pilnvarotas to pārstāvēt, rada šķērsli jebkādiem pārkāpumiem to iecelšanā, ko var izmantot pret trešajām personām, ja vien sabiedrība nepierāda, ka trešās personas ir par to zinājušas.

9. pants

1. Sabiedrības struktūru rīcība ir saistoša sabiedrībai, pat ja šī rīcība neatbilst sabiedrības mērķiem, ja vien šāda rīcība nepārsniedz pilnvaras, ko tiesību akti piešķir vai atļauj piešķirt attiecīgajai struktūrai.

Tomēr dalībvalstis var paredzēt, ka šāda rīcība, ja tā neatbilst sabiedrības mērķiem, sabiedrībai nav saistoša, ja sabiedrība pierāda, ka trešā persona ir zinājusi par to, ka attiecīgā rīcība neatbilst šiem mērķiem, vai arī konkrētajos apstākļos nevarēja to nezināt; statūtu nodošana atklātībai pati par sevi nav tam pietiekams pierādījums.

2. Sabiedrības struktūru pilnvaru ierobežojumus, kas izriet no statūtiem vai no kompetentu iestāžu lēmuma, nekad nevar izmantot pret trešajām personām, pat ja tie ir nodoti atklātībai.

3. Ja, atkāpjoties no attiecīgo jomu reglamentējošiem tiesību aktiem, attiecīgās valsts tiesību akti paredz, ka pilnvaras pārstāvēt sabiedrību var ar statūtiem piešķirt gan atsevišķai personai, gan vairākām personām kopā, tad attiecīgie tiesību akti var noteikt, ka šādu statūtu noteikumu drīkst izmantot pret trešajām personām ar nosacījumu, ka tas attiecas uz vispārējām tiesībām pārstāvēt sabiedrību; jautājumu par to, vai šādu statūtu noteikumu var izmantot pret trešajām personām, nosaka 3. pants.







III IEDAĻA

Sabiedrības atzīšana par neesošu

10. pants

Visās dalībvalstīs, kuru tiesību akti neparedz administratīvu vai tiesu preventīvo kontroli sabiedrības veidošanas laikā, dibināšanas dokumentu, sabiedrības statūtus un jebkurus šo dokumentu grozījumus izstrādā un apstiprina tiesību aktos noteiktā kārtībā.

11. pants

Dalībvalstu tiesību aktos nevar paredzēt citādu kārtību sabiedrību atzīšanai par neesošām, kā tikai ievērojot šādus noteikumus:

1. Sabiedrības atzīšana par neesošu jānosaka ar tiesas nolēmumu.

2. Atzīt sabiedrību par neesošu var tikai šādos gadījumos: a) nav sastādīts dibināšanas dokuments vai nav ievēroti preventīvās kontroles noteikumi vai attiecīgās juridiskās formalitātes; b) sabiedrības mērķi ir pretlikumīgi vai sabiedriskajai kārtībai neatbilstoši; c) dibināšanas dokumentā vai statūtos nav norādīts sabiedrības nosaukums, individuālā parakstītā kapitāla apjoms, parakstītā kapitāla kopsumma vai sabiedrības mērķi; d) nav izpildītas attiecīgās valsts tiesību aktu prasības attiecībā uz kapitāla minimālās apmaksas apmēru; e) konstatēta visu tās dibinātāju rīcībnespēja; f) pretēji sabiedrības darbību reglamentējošajiem attiecīgās valsts tiesību aktiem, dibinātāju skaits ir mazāks par divi. Izņemot iepriekšminētos gadījumus, nekas cits nevar būt par pamatu sabiedrības nepastāvēšanai, absolūtajai vai relatīvajai neesamībai, vai atzīšanai par neesošu.

12. pants

1. To, vai tiesas nolēmumu par sabiedrības atzīšanu par neesošu var izmantot pret trešajām personām, nosaka 3. pants. Ja attiecīgās valsts tiesību akti piešķir tiesības trešajai personai šādu nolēmumu apstrīdēt, tā var to darīt tikai sešu mēnešu laikā pēc šāda tiesas nolēmuma izziņošanas.

2. Tāpat kā sabiedrības darbības izbeigšana, atzīšana par neesošu izraisa sabiedrības likvidāciju.

3. Atzīšana par neesošu pati par sevi neietekmē to saistību juridisko spēku, kuras sabiedrība ir uzņēmusies vai kuras radušās pret to, neskarot sabiedrības likvidācijas sekas.

4. Katras dalībvalsts tiesību aktos var paredzēt noteikumus par to, kādas sekas atzīšanai par neesošu ir attiecībā uz sabiedrības dalībniekiem.

5. Paliek spēkā kapitāla daļu vai akciju īpašnieku pienākums apmaksāt to parakstīto, bet neapmaksāto kapitālu tiktāl, ciktāl to prasa saistības ar kreditoriem.







IV IEDAĻA

Vispārīgi noteikumi

13. pants

Astoņpadsmit mēnešos pēc šīs direktīvas izziņošanas dalībvalstis ievieš visus tos normatīvo un administratīvo aktu grozījumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības, un tūlīt to dara zināmu Komisijai.

Šīs direktīvas 2. panta 1. punkta f) apakšpunktā noteiktais pienākums par informācijas nodošanu atklātībai trīsdesmit mēnešos pēc šīs direktīvas izziņošanas nestājas spēkā attiecībā uz naamloze vennootschappen atbilstīgi Nīderlandes tiesību aktiem, izņemot sabiedrības, kas norādītas pašreizējā Nīderlandes tirdzniecības kodeksa 42. panta c) apakšpunktā.

Dalībvalstis var paredzēt, ka statūtu pilns teksts ar grozījumiem, kas izdarīti kopš sabiedrības izveidošanas, nav sākotnēji jānodod atklātībai līdz nākamo grozījumu izdarīšanai vai līdz 1970. gada 31. decembrim, atkarībā no tā, kurš termiņš ir agrāk.

Dalībvalstis nodrošina, ka tās dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu svarīgākos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

14. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.