1999R1254 — LV — 02.12.2005 — 008.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Grozīta ar:









▼B

PADOMES REGULA (EK) Nr. 1254/1999

(1999. gada 17. maijs),

par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un it īpaši tā 36. un 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu ( 4 ), ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu ( 5 ), (1) tā kā lauksaimniecības produktu kopīgā tirgus darbības un attīstības rezultātā būtu jāizveido kopīga lauksaimniecības politika, tajā īpaši ietverot lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju, kas var būt dažāda veida atkarībā no produkta; (2) tā kā kopīgās lauksaimniecības politikas nolūks ir sasniegt mērķus, kas izklāstīti Līguma 33. pantā, un tā kā liellopu un teļa gaļas nozarē, lai nostabilizētu tirgus un nodrošinātu pietiekami augstu dzīves līmeni lauksaimniecības kopienai, būtu jāizstrādā iekšējā tirgus pasākumi, kuros konkrēti būtu ietverti tieši maksājumi liellopu gaļas ražotājiem, atbalsts privātai uzglabāšanai un valsts rezerves uzglabāšanas shēma; (3) tā kā, lai atjaunotu gaļas patēriņa līdzsvaru Kopienā par labu liellopu gaļas nozarei un uzlabotu tās produktu konkurētspēju starptautiskajos tirgos, tirgus atbalsta līmenis būtu pakāpeniski jāsamazina un tā kā, ņemot vērā tā ietekmi uz ražotājiem, ienākumu atbalsta līmenis, kas ir paredzēts saskaņā ar tirgus kopīgo organizāciju, būtu jāpielāgo un jāpārveido; tā kā tajā nolūkā ir lietderīgi izveidot visaptverošu tiešo maksājumu shēmu ražotājiem; tā kā šo maksājumu summām būtu jāattīstās paralēli pakāpeniskajai tirgus atbalsta samazināšanai; (4) tā kā, ņemot vērā darbības dažādību, kas ir raksturīga lopkopības uzņēmumiem, tiešajos maksājumos būtu jāietver īpaša piemaksa buļļu un vēršu audzētājiem, piemaksa par zīdītājgovju ganāmpulku uzturēšanu un piemaksa, kas pieejama par visu veidu liellopu, tostarp piena govju un teļu, nokaušanu; tā kā šādu piemaksu piešķiršanai nevajadzētu izraisīt vispārēju ražošanas pieaugumu; tā kā tādēļ būtu jāierobežo to vīriešu dzimuma liellopu un zīdītājgovju skaits, par kuriem ir tiesības uz īpašajām piemaksām un piemaksām par zīdītājgovīm, attiecīgi piemērojot reģionālo un individuālo maksimālo apjomu, un, ja runa ir par īpašo piemaksu, tad – dzīvnieku skaits saimniecībā, kuru dalībvalstīm jāspēj koriģēt, ņemot vērā to īpašo situāciju; tā kā attiecībā uz nokaušanas piemaksu būtu jānosaka valsts maksimālais apjoms, pamatojoties uz agrākiem ražošanas datiem; (5) tā kā vēršu audzēšanas nosacījumi parasti atšķiras no buļļu audzēšanas nosacījumiem; tā kā līdz ar to ir pamatoti par vēršiem īpašo piemaksu par vienu dzīvnieku noteikt atšķirīgā līmenī nekā par buļļiem; tā kā īpašās piemaksas par vēršiem tomēr būtu jāsadala divos maksājumos pēc noteiktām vecuma grupām; (6) tā kā pārāk liela vēršu izkaušana kaušanas sezonā tajās dalībvalstīs, kur šis ražošanas veids ir īpaši svarīgs, varētu traucēt tirgus stabilitāti un, konkrēti, novest pie tirgus cenu samazināšanās; tā kā, lai veicinātu vēršu nokaušanu ārpus ikgadējā ganīšanas beigu perioda, ar noteiktiem nosacījumiem būtu jāpiešķir papildu piemaksa papildus īpašajai piemaksai, ko piešķir par dzīvniekiem, kas nokauti ārpus sezonas gada pirmo 23 nedēļu laikā; (7) tā kā, lai piešķirtu lielākas elastīguma iespējas ražotājiem, tiesības saņemt piemaksu par zīdītājgovīm vajadzētu attiecināt arī uz telēm, kas atbilst tādām pašām audzēšanas prasībām kā zīdītājgovis; tā kā piemērotu telīšu skaits zīdītājgovju ganāmpulkos tomēr būtu jāierobežo līdz normālam aizstāšanas līmenim; tā kā dalībvalstīs, kur vairāk nekā 60 % dzīvnieku, par ko ir tiesības saņemt piemaksas par zīdītājgovīm, tiek turēti kalnu apgabalos, vajadzētu atļaut izmantot atsevišķu piemaksu par zīdītājgovīm un telēm un attiecībā uz telēm piemērot atsevišķu valsts piemaksas maksimālo apjomu, ievērojot iepriekšminēto līmeni; (8) tā kā piemaksa par zīdītājgovīm būtu principā jāpiešķir tikai tiem ražotājiem, kas nepiegādā pienu pienotavām saskaņā ar papildu nodevas shēmu, kas paredzēta Padomes 1992. gada 28. decembra Regulā (EEK) Nr. 3950/92, ar ko ievieš papildu nodevu piena un piena produktu nozarē ( 6 ); tā kā tomēr var būt vajadzīgs ienākumu atbalsts tām saimniecībām, kur audzē piena govis un zīdītājgovis; tā kā piemaksa par zīdītājgovīm līdz ar to būtu jāpiešķir arī maziem un vidēja lieluma jauktajiem uzņēmumiem, kuru kopējais individuālais piena salīdzināmais lielums nav lielāks par 120 000 kg; tā kā, ņemot vērā Kopienas ražotāju struktūru dažādību, dalībvalstīm būtu jābūt iespējai grozīt vai atcelt šo kvantitatīvo ierobežojumu, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem; (9) tā kā attiecībā uz piemaksām par zīdītājgovīm ir lietderīgi saglabāt individuālo maksimālo apjomu ražotājiem un tā kā dažas no tiesībām uz piemaksu, kas ir piešķirtas, ievērojot individuālo maksimālo apjomu, pagātnē nav izmantotas; tā kā tādas neizmantotas iespējas varētu veicināt ražošanu un palielināt izdevumus, jo īpaši tādēļ, ka kļūst pilnīgi iespējams par telēm saņemt piemaksas par zīdītājgovīm; tā kā, lai izvairītos no šādām sekām, kopējais tiesību skaits uz piemaksu par zīdītājgovīm katrā dalībvalstī būtu jānosaka, pamatojoties uz piemaksu maksājumiem, kas faktiski ir veikti par agrākiem salīdzināmiem gadiem un kas ir noteiktās robežās palielināti, lai saglabātu valsts rezervi; tā kā dalībvalstīm būtu jāveic nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu savu valsts maksimālo apjomu ievērošanu; tā kā, ja vajadzīgs, dalībvalstīm bez kompensācijas un saskaņā ar noteiktiem objektīviem kritērijiem būtu jāpielāgo individuālais maksimālais apjoms saviem ražotājiem; tā kā tādiem kritērijiem īpaši vajadzētu nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi pret attiecīgajiem ražotājiem, kā arī tiesiskās paļāvības principa aizsardzību; (10) tā kā kāda ražotāja ražošanas līmenis var mainīties krājumu vai ražošanas jaudas pārmaiņu dēļ; tā kā līdz ar to ir ieteicams paredzēt iespēju ar noteiktiem nosacījumiem nodot tās tiesības uz piemaksu par zīdītājgovīm, kas iegūtas individuālo maksimālo apjomu ietvaros, citiem ražotājiem, vai nu kopā ar saimniecību, vai arī nesaglabājot saikni starp tiesībām uz piemaksu un zemi, uz kuras notiek lauksaimniecības darbi; (11) tā kā no tiesībām uz piemaksu nevajadzētu izslēgt ne jaunos ražotājus, ne tos ražotājus, kuru individuālais maksimālais apjoms dažādu iemeslu dēļ vairs neatbilst viņu zīdītājgovju ganāmpulku mainītajiem apstākļiem; tā kā līdz ar to būtu jāparedz valsts rezervju izveide, kas jāuzkrāj un jāpiešķir saskaņā ar Kopienas kritērijiem; tā kā tā paša iemesla dēļ ir lietderīgi pakļaut tiesību nodošanu uz piemaksām, kas neietver attiecīgās saimniecības nodošanu, noteikumiem, saskaņā ar kuriem daļa no nodotajām tiesībām tiek atsauktas bez kompensācijas un piešķirtas tādai valsts rezervei; (12) tā kā ir lietderīgi atļaut dalībvalstīm izveidot saikni starp paaugstinātas jutības joslām vai apvidiem un zīdītājgovju ražošanu, lai nodrošinātu tādas ražošanas saglabāšanu, it īpaši apgabalos, kur nav citas alternatīvas; (13) tā kā, ņemot vērā liellopu un teļa gaļas ražošanas intensifikācijas tendences, piemaksas par lopkopību būtu jāierobežo, pamatojoties uz katra uzņēmuma lopbarības jaudu attiecībā uz turēto dzīvnieku skaitu un šķirnēm; tā kā, lai izvairītos no pārāk intensīviem ražošanas veidiem, šādas piemaksas būtu jāpiešķir, ja uzņēmumā ir ievērots maksimālais ganāmpulka blīvums, un tā kā mazo ražotāju situācija tomēr būtu jāņem vērā; (14) tā kā, lai pastiprinātu ražošanas ekstensificēšanas stimulus nolūkā uzlabot to iedarbīgumu attiecībā uz vides aizsardzības mērķiem, būtu jāpiešķir papildu summa tiem ražotājiem, kuri atbilst stingrajām un reālajām ganāmpulka blīvuma prasībām; tā kā, lai izvairītos no lielākām pārmaiņām kopējā atbalsta līmenī un nodrošinātu saprātīgu izdevumu kontroli, būtu jāparedz, ka vajadzības gadījumā var pielāgot papildu summu; (15) tā kā liellopu gaļas ražošanas apstākļi un ražotāju ienākumi ievērojami atšķiras dažādos ražošanas apgabalos Kopienā; tā kā režīms visas Kopienas līmenī ar vienotiem maksājumiem visiem ražotājiem būtu pārāk neelastīgs, lai pienācīgi reaģētu uz strukturālajām un dabiskajām atšķirībām un dažādajām vajadzībām, kas no tām izriet; tā kā līdz ar to ir lietderīgi noteikt elastīgu Kopienas papildu maksājumu struktūru, kas dalībvalstīm būtu jānosaka un jāveic noteikto vispārējo summu ietvaros un saskaņā ar noteiktiem kopīgiem kritērijiem; tā kā vispārējās summas būtu jāpiešķir dalībvalstīm, pamatojoties uz to daļu Kopienas liellopu gaļas ražošanā; tā kā ar kopīgajiem kritērijiem ir paredzēts inter alia pasargāt no tā, ka papildu maksājumi rada diskriminējošu ietekmi, un pilnībā ņemt vērā Kopienas attiecīgās daudzpusējās saistības; tā kā ir īpaši būtiski, lai dalībvalstis būtu spiestas izmantot savas pilnvaras, tikai pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, lai pilnībā aizsargātu vienlīdzīgas attieksmes jēdzienu un izvairītos no tirgus un konkurences izkropļojumiem; tā kā ir lietderīgi paredzēt, kādas var būt tādu papildu maksājumu formas; tā kā šādām formām vajadzētu būt maksājumiem par katru dzīvnieku dažās liellopu dzīvnieku kategorijās un maksājumiem par apgabalu; (16) tā kā attiecībā uz papildu maksājumiem par katru dzīvnieku tiek prasīti noteikti kvantitatīvie ierobežojumi, lai nodrošinātu saprātīgu ražošanas kontroles līmeni; tā kā turklāt dalībvalstīm būtu jāievēro jēdziena par ganāmpulka blīvuma prasību piemērošana; (17) tā kā papildu maksājumi par apgabalu būtu jāpiešķir tikai par pastāvīgajām ganībām, no kurām negūst labumu ar citiem Kopienas tirgus atbalsta pasākumiem; tā kā maksājumi par apgabalu būtu jāpiemēro saistībā ar apgabala pastāvīgo ganību pamata platību, kas būtu jānosaka dalībvalstīm, pamatojoties uz agrākiem salīdzināmiem datiem; tā kā maksimālā apgabala maksājumu summai, ko var piešķirt par hektāru, ieskaitot papildu maksājumus saskaņā ar piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju, vajadzētu būt salīdzināmai ar vidējo atbalstu par hektāru saskaņā ar atbalsta sistēmu dažu laukaugu ražotājiem; (18) tā kā tiešie maksājumi būtu jāpiešķir tikai ar tādu nosacījumu, ka attiecīgie dzīvnieku turētāji rīkojas atbilstoši attiecīgajiem Kopienas noteikumiem par liellopu identifikāciju un reģistrāciju; tā kā, lai sasniegtu vēlamo ekonomisko efektu, tiešie maksājumi ir jāpiešķir noteiktos termiņos; (19) tā kā noteiktu vielu izmantošana liellopu gaļas ražošanā ir aizliegta saskaņā ar Kopienas tiesībām; tā kā, ja attiecīgie noteikumi netiek ievēroti, būtu jāpiemēro atbilstošas sankcijas; (20) tā kā saskaņā ar cenu un ienākumu atbalsta sistēmu, kas paredzēta šajā regulā, pastāvošā valsts intervence, kas izpaužas kā intervences aģentūru iepirkumi un preču uzglabāšana valsts rezervē, tirgus līdzsvarošanai vairs nav nepieciešama, bet būtu par iemeslu ievērojamiem izdevumiem; tā kā līdz ar to tā būtu pakāpeniski jāatceļ un tā kā tomēr, lai palīdzētu stabilizēt tirgus cenas, ievērojot pamata cenu, kas pārstāv vēlamo tirgus atbalsta līmeni, būtu jāparedz atbalsts privātai uzglabāšanai; tā kā tādēļ Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras lemt par atbalsta piešķiršanu privātai uzglabāšanai, ja tirgus cena nokrītas zem 103 % no pamata cenas; tā kā turklāt būtu jāizveido ‘drošības tīkla’ intervences shēma, kuras mērķis būtu atbalstīt liellopu un teļa gaļas tirgu dalībvalstīs vai dalībvalstu apgabalos, kur tirgus cenas nokrītas zem kritiskā cenu līmeņa; tā kā būtu jāparedz, ka atbalstu privātai uzglabāšanai un intervences sistēmu ievieš, pamatojoties uz klasifikācijas skalu, kas paredzēta Padomes 1981. gada 28. aprīļa Regulā (EEK) Nr. 1208/81, ar kuru nosaka Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai ( 7 ); (21) tā kā vienota Kopienas tirgus izveide liellopu un teļa gaļas nozarē ietver vienotas tirdzniecības sistēmas ieviešanu uz Kopienas ārējām robežām; tā kā tirdzniecības sistēmai, kas ietver ievedmuitas un eksporta kompensācijas, papildus iekšējā tirgus pasākumiem, principā būtu jāstabilizē Kopienas tirgus; tā kā tirdzniecības sistēmai būtu jābalstās uz saistībām, kas pieņemtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu Urugvajas kārtas laikā; (22) tā kā, lai kontrolētu liellopu gaļas tirdzniecības apjomu ar trešām valstīm, būtu jāparedz importa un eksporta licenču sistēma noteiktiem produktiem, kas ietver nodrošinājuma iemaksu, lai garantētu, ka darījumi, par kuriem šādas licences tiek piešķirtas, tiek veikti; (23) tā kā, lai izvairītos vai neitralizētu negatīvu ietekmi uz Kopienas tirgu, kas varētu rasties no noteiktu lauksaimniecības produktu ievešanas, viena vai vairāku šādu produktu ievešana būtu jāpakļauj papildu ievedmuitai, ja tiek izpildīti noteikti nosacījumi; (24) tā kā noteiktos apstākļos ir lietderīgi piešķirt Komisijai tiesības noteikt un piešķirt tarifu kvotas, kas izriet no starptautiskajiem līgumiem, kuri noslēgti saskaņā ar Līgumu, vai no citiem Padomes tiesību aktiem; (25) tā kā noteikumiem par tādu kompensāciju piešķiršanu par eksportu uz trešām valstīm, kas pamatojas uz Kopienas un pasaules tirgus cenu starpību un uz ko attiecas Pasaules Tirdzniecības organizācijas Lauksaimniecības līgums ( 8 ), būtu jākalpo, lai aizsargātu Kopienas līdzdalību starptautiskajā liellopu un teļa gaļas tirdzniecībā; tā kā tādām kompensācijām vajadzētu būt pakļautām daudzuma un vērtības ierobežojumiem; (26) tā kā atbilstība vērtības ierobežojumiem kompensāciju noteikšanas laikā būtu jānodrošina ar maksājumu kontroli saskaņā ar Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda noteikumiem; tā kā kontroli var atvieglot, obligātā kārtā iepriekš nosakot kompensācijas, vienlaikus pieļaujot iespēju diferencētu kompensāciju gadījumā mainīt paredzēto galamērķi ģeogrāfiskajā apgabalā, kuram piemēro vienotu kompensāciju likmi; tā kā gadījumā, ja mainās galamērķis, būtu jāmaksā tā kompensācija, kas ir piemērojama faktiskajam galamērķim, tomēr nepārsniedzot to maksimālo summu, kas ir piemērojama iepriekš noteiktajam galamērķim; (27) tā kā, lai nodrošinātu atbilstību kvantitatīvajiem ierobežojumiem, ir jāievieš uzticama un efektīva kontroles sistēma; tā kā šajā nolūkā kompensāciju piešķiršana būtu jāpakļauj eksporta licencēm; tā kā kompensācijas būtu jāpiešķir līdz pieejamajai robežai atkarībā no katra attiecīgā produkta konkrētās situācijas; tā kā izņēmumi no šā noteikuma būtu pieļaujami tikai pārtikas palīdzības programmu gadījumos, kas ir atbrīvoti no jebkuriem ierobežojumiem; tā kā to daudzumu kontrole, kas tirdzniecības gadu laikā ir eksportēti ar kompensācijām, kā minēts Pasaules Tirdzniecības organizācijas Lauksaimniecības līgumā, būtu jāveic, pamatojoties uz eksporta licencēm, kas ir izsniegtas par katru tirdzniecības gadu; (28) tā kā papildus iepriekš aprakstītajai sistēmai un tādā mērā, cik tas ir nepieciešams tās pareizai darbībai, būtu jāparedz iespēja reglamentēt vai, ja tirgus situācija to prasa, aizliegt izmantot ievešanas pārstrādei režīmu; (29) tā kā muitas nodokļu sistēma ļauj atteikties no visiem citiem aizsardzības pasākumiem uz Kopienas ārējām robežām; tā kā izņēmuma gadījumos iekšējā tirgus un nodokļu mehānisms varētu izrādīties neefektīvs; tā kā šādos gadījumos, lai neatstātu Kopienas tirgu bez aizsardzības pret traucējumiem, kas no tā var rasties, Kopienai būtu jābūt iespējai bez kavēšanās veikt visus vajadzīgos pasākumus; tā kā šiem pasākumiem vajadzētu būt saskaņā ar saistībām, kas izriet no attiecīgajiem PTO līgumiem; (30) tā kā, lai nodrošinātu šajā regulā paredzēto līdzekļu pareizu piemērošanu, Komisijai vajadzētu būt pilnībā informētai par cenu attīstību liellopu un teļa gaļas kopīgā tirgū; tā kā līdz ar to būtu jāparedz liellopu un šādu dzīvnieku gaļas cenu reģistrācijas sistēma; (31) tā kā ir lietderīgi paredzēt pasākumus, kas jāveic, ja ievērojams cenu pieaugums vai kritums traucē vai draud traucēt Kopienas tirgu; tā kā tādi pasākumi var ietvert arī ad hoc intervences iepirkumus; (32) tā kā brīvas aprites ierobežojumi, kas izriet no to pasākumu piemērošanas, ar kuriem ir paredzēts novērst dzīvnieku slimību izplatīšanos, varētu izraisīt grūtības vienas vai vairāku dalībvalstu tirgiem; tā kā būtu jāparedz ārkārtēju tirgus atbalsta pasākumu ieviešana, lai labotu šādas situācijas; (33) tā kā, piešķirot konkrētu atbalstu, vienota tirgus izveide, kura pamatā ir kopīgas cenas, tiktu apdraudēta; tā kā līdz ar to attiecībā uz liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju būtu jāpiemēro tie Līguma noteikumi, kas ļauj izvērtēt dalībvalstu piešķirto atbalstu un aizliegt atbalstu, kas nav savienojams ar kopīgo tirgu; (34) tā kā līdz ar liellopu un teļa gaļas kopīgā tirgus attīstību ir nepieciešams, lai dalībvalstis un Komisija savā starpā dalītos ar informāciju, kas vajadzīga šīs regulas piemērošanai; (35) tā kā, lai atvieglotu ierosināto pasākumu ieviešanu, būtu jāparedz procedūra, lai izveidotu ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju pārvaldības komitejā; (36) tā kā izdevumi, kas dalībvalstīm ir radušies no šīs regulas piemērošanas izrietošo saistību rezultātā, būtu jāfinansē Kopienai saskaņā ar Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1258/1999 par kopīgās lauksaimniecības politikas finansēšanu ( 9 ); (37) tā kā liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgajā organizācijā vienlaikus būtu pienācīgi jāņem vērā tie mērķi, kas noteikti Līguma 33. un 131. pantā; (38) tā kā liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgā organizācija, kas noteikta ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 805/68 ( 10 ), ir vairākkārt grozīta; tā kā, ņemot vērā to skaitu, sarežģītību un izkliedētību pa vairākiem Oficiālajiem Vēstnešiem, šos tekstus ir grūti izmantot un līdz ar to tiem trūkst skaidrības, kam ir jābūt visu tiesību aktu būtiskajai pazīmei; tā kā šādos apstākļos tie būtu jāapvieno jaunā regulā, bet iepriekšminētā Regula (EEK) Nr. 805/68 būtu jāatceļ; tā kā Padomes 1969. gada 16. janvāra Regula (EEK) Nr. 98/69, ar ko paredz vispārīgus noteikumus saldētas liellopu un teļa gaļas nodošanai intervences aģentūru rīcībā ( 11 ), 1968. gada 15. jūlija Regula (EEK) Nr. 989/68, ar ko paredz vispārīgus noteikumus atbalstam liellopu un teļa gaļas privātai uzglabāšanai ( 12 ), un 1987. gada 2. jūlija Regula (EEK) Nr. 1892/87 par tirgus cenu reģistrāciju liellopu un teļa gaļas nozarē ( 13 ), kuru tiesiskais pamats bija Regula (EEK) Nr. 805/68, ir aizvietoti ar jauniem šīs regulas noteikumiem un līdz ar to būtu jāatceļ; (39) tā kā pāreja no Regulas (EEK) Nr. 805/68 noteikumiem uz tiem, kuri minēti šajā regulā, varētu izraisīt grūtības, kas nav paredzētas šajā regulā; tā kā, lai rīkotos šādas iespējamības gadījumā, būtu jāparedz, ka Komisija var pieņemt vajadzīgos pārejas pasākumus; tā kā Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai arī risināt noteiktus praktiskas dabas jautājumus, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







1. pants

1. Liellopu un teļa gaļas kopīgā organizācija ietver iekšējā tirgus un tirdzniecības ar trešām valstīm sistēmu un attiecas uz šādiem produktiem:







KN kods Preču apraksts a) 0102 90 05 līdz0102 90 79 Dzīvi mājas liellopu šķirņu dzīvnieki, izņemot tīršķirnes 0201 Svaiga vai atdzesēta liellopu gaļa 0202 Saldēta liellopu gaļa 0206 10 95 Diafragmas biezā un plānā daļa, svaiga vai atdzesēta 0206 29 91 Diafragmas biezā un plānā daļa, saldēta 0210 20 Liellopu gaļa, sālīta, sālījumā, žāvēta vai kūpināta 0210 90 41 Diafragmas biezā un plānā daļa, sālīta, sālījumā, žāvēta vai kūpināta 0210 90 90 Gaļas vai gaļas subproduktu pārtikas milti un rupja maluma milti 1602 50 10 Pārējā sagatavotā vai konservētā liellopu gaļa vai gaļas subprodukti, nevārīti; vārītas gaļas vai subproduktu un nevārītas gaļas vai subproduktu maisījumi 1602 90 61 Pārējā sagatavotā vai konservētā gaļa, kas satur liellopu gaļu vai subproduktus, nevārīta; vārītas gaļas vai subproduktu un nevārītas gaļas vai subproduktu maisījumi b) 0102 10 Dzīvi tīršķirnes liellopi 0206 10 91 0206 10 99 Svaigi vai atdzesēti liellopu pārtikas subprodukti, izņemot diafragmas biezo daļu un diafragmas plāno daļu un izņemot tos, kas paredzēti farmācijas produktu ražošanai 0206 21 00 0206 22 90 0206 29 99 Saldēti liellopu pārtikas subprodukti, izņemot diafragmas biezo daļu un diafragmas plāno daļu un izņemot tos, kas paredzēti farmācijas produktu ražošanai 0210 90 49 Liellopu subprodukti, pārtikas, izņemot diafragmas biezo daļu un diafragmas plāno daļu, sālīti, sālījumā, žāvēti vai kūpināti ex150200 90 Liellopu tauki, jēli vai kausēti, spiesti vai nespiesti, vai iegūti, izmantojot šķīdinātāju vai ne 1602 50 31 līdz 1602 50 80 Pārējā sagatavotā vai konservētā liellopu gaļa vai gaļas subprodukti, izņemot nevārītu gaļu vai gaļas subproduktus un vārītas gaļas vai subproduktu un nevārītas gaļas vai subproduktu maisījumus 1602 90 69 Pārējā sagatavotā vai konservētā gaļa, kas satur liellopu gaļu vai subproduktus, izņemot nevārītu, un vārītas gaļas vai subproduktu, un nevārītas gaļas vai subproduktu maisījumi

2. Šajā regulā:

a) ‘liellopi’ ir dzīvi mājas liellopu šķirņu dzīvnieki, uz ko attiecas KN ex kods 0102 10, kodi no 0102 90 05 līdz 0102 90 79;

b) ‘pieauguši liellopi’ ir liellopi, kuru dzīvsvars ir vairāk nekā 300 kilogrami.







I SADAĻA

IEKŠĒJAIS TIRGUS

2. pants

Lai veicinātu tirdzniecības un apvienoto tirdzniecības organizāciju rīcību, kas vērsta uz to, lai atvieglotu piedāvājuma pielāgošanu tirgus prasībām, attiecībā uz produktiem, kas uzskaitīti 1. pantā, var veikt šādus Kopienas pasākumus:

a) pasākumus, lai uzlabotu ganāmpulku audzēšanu;

b) pasākumus, lai veicinātu labāku ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības organizāciju;

c) pasākumus, lai uzlabotu kvalitāti;

d) pasākumus, lai ļautu izveidot īstermiņa un ilgtermiņa prognozes, pamatojoties uz izmantotajiem ražošanas līdzekļiem;

e) pasākumus, lai būtu vieglāk reģistrēt tirgus cenu tendences.

Vispārīgus noteikumus, kas attiecas uz šiem pasākumiem, Padome pieņem saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 37. panta 2. punktā.







I NODAĻA

TIEŠIE MAKSĀJUMI

▼M4 —————

▼B







2. NODAĻA

UZGLABĀŠANA PRIVĀTAJĀS NOLIKTAVĀS UN VALSTS REZERVĒ

26. pants

1. No 2002. gada 1. jūlija par atbalsta piešķiršanu privātai uzglabāšanai var lemt, ja vidējā reģistrētā Kopienas tirgus cena, pamatojoties uz Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai, kas paredzēta Regulā (EEK) Nr. 1208/81 (turpmāk tekstā – ‘Kopienas skala’), ir un šķietami arī saglabāsies mazāka par 103 % no pamata cenas.

2. R3 kategorijas vīriešu dzimuma liellopu liemeņu pamata cena Kopienas skalā tiek noteikta EUR 2 224 par tonnu.

3. Atbalstu privātajai uzglabāšanai var piešķirt par svaigu vai atdzesētu pieaugušu liellopu gaļu, kas ir liemeņu, liemeņu pušu, kompensēto liemeņa ceturtdaļu, priekšējo liemeņa ceturtdaļu vai pakaļējo liemeņa ceturtdaļu formā, kas klasificētas saskaņā ar Kopienas skalu.

4. Padome, rīkojoties saskaņā ar procedūru, kas noteikta Līguma 37. panta 2. punktā, var:

— grozīt pamata cenu, īpaši ņemot vērā vajadzību noteikt šo cenu tādā līmenī, kas veicina tirgus cenu stabilizēšanos, tomēr nenovedot pie strukturālo pārpalikumu veidošanos Kopienā,

— grozīt produktu sarakstu, kas minēts 3. punktā, kas var būt privātās uzglabāšanas atbalsta objekts.

5. Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā, pieņem sīki izstrādātus šā panta piemērošanas noteikumus un lemj par atbalsta piešķiršanu privātai uzglabāšanai.

27. pants

1. No 2002. gada 1. jūlija valsts intervenci uzsāk, ja divu secīgu nedēļu ilgā laika posmā vidējā tirgus cena, kas reģistrēta, pamatojoties uz Kopienas skalu, kas paredzēta Regulā (EEK) Nr. 1208/81, kādā dalībvalstī vai kādas dalībvalsts reģionā nokrītas zem EUR 1 560 par tonnu, un šādā gadījumā intervences aģentūras var iepirkt vienu vai vairākas kategorijas, kvalitātes vai kvalitāšu grupas, kas vēl jānosaka, svaigas vai atdzesētas Kopienas izcelsmes gaļas, uz ko attiecas KN kods 0201 10 00 un kodi 0201 20 20 – 0201 20 50.

2. Iepirkumiem saskaņā ar 1. punktu drīkst pieņemt tikai tos atbilstīgos piedāvājumus, kas ir vienādi ar vai mazāki par vidējo tirgus cenu, kas reģistrēta kādā dalībvalstī vai dalībvalsts reģionā un palielināta par summu, kas jānosaka, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem.

3. Iepirkuma cenas un intervencei pieņemtos daudzumus nosaka konkursa kārtībā un īpašos apstākļos tos drīkst noteikt katrai dalībvalstij vai dalībvalsts reģionam, pamatojoties uz reģistrētajām vidējām tirgus cenām. Konkursa kārtība nodrošina vienlīdzīgu pieeju visām ieinteresētajām personām. Tos paziņo, pamatojoties uz specifikācijām, kas jānosaka, vajadzības gadījumā ņemot vērā komerciālās struktūras.

4. Saskaņā ar 43. pantā paredzēto procedūru:

— nosaka produktus, to produktu kategorijas, kvalitātes vai kvalitāšu grupas, kas ir atbilstīgas intervencei,

— nosaka iepirkuma cenas un daudzumus, ko pieņem intervencei,

— nosaka palielinājuma summu, kas minēta 2. punktā,

— pieņem sīki izstrādātus noteikumus šā panta piemērošanai,

— pieņem visus pagaidu pasākumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu šādu kārtību.

Komisija lemj par:

— iepirkšanas sākumu, ja divu secīgu nedēļu laikā ir spēkā nosacījumi, kas minēti 1. punktā,

— iepirkšanas beigām, ja nosacījumi, kas minēti 1. punktā, vismaz vienu nedēļu vairs nav spēkā.

28. pants

1. Produktu, ko iepirkušas intervences aģentūras saskaņā ar šīs regulas 27. un 47. panta un Regulas (EEK) Nr. 805/68 5. un 6. panta noteikumiem, pārdošana notiek tādā veidā, lai izvairītos no jebkuriem tirgus traucējumiem un nodrošinātu vienlīdzīgu pieeju precēm un vienlīdzīgu attieksmi pret pircējiem.

2. Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā, pieņem sīki izstrādātus šā panta piemērošanas noteikumus, it īpaši attiecībā uz pārdošanas cenām, uz nosacījumiem par izvešanu no noliktavas un, vajadzības gadījumā, uz intervences aģentūru iepirkto produktu apstrādi.







II SADAĻA

TIRDZNIECĪBA AR TREŠĀM VALSTĪM

29. pants

1. Importējot Kopienā jebkuru 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto produktu, ir jāuzrāda importa licence.

Importējot Kopienā jebkuru 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto produktu un eksportējot no Kopienas jebkuru 1. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā minēto produktu, jāuzrāda importa vai eksporta licences.

Licences izsniedz dalībvalstis jebkuram pieteikuma iesniedzējam neatkarīgi no tā, kurā vietā Kopienā viņš veic uzņēmējdarbību, un neierobežojot pasākumus, kas veikti, lai piemērotu 32. un 33. pantu.

Importa un eksporta licences ir derīgas visā Kopienā. Šādas licences izsniegšana ir pakļauta nodrošinājuma iemaksai, kas garantē, ka produkti tiek importēti vai eksportēti licences derīguma termiņa laikā, un, izņemot force majeure gadījumus, nodrošinājumu zaudē, ja viss imports vai eksports vai daļa importa vai eksporta netiek veikta vai arī ja tas šajā laika posmā tiek veikts tikai daļēji.

2. Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā, pieņem sīki izstrādātus šā panta piemērošanas noteikumus. Tādi noteikumi var attiekties konkrēti uz:

a) licenču derīguma termiņu;

b) to produktu sarakstu, kuriem saskaņā ar 1. punkta otro daļu tiek prasītas importa vai eksporta licences.

30. pants

Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, tad produktiem, kas uzskaitīti 1. pantā, piemēro kopējā muitas tarifa muitas nodokļu likmes.

31. pants

1. Lai novērstu vai neitralizētu negatīvo ietekmi uz Kopienas tirgu, kas var notikt dažu produktu, kas uzskaitīti 1. pantā, importa dēļ, viena vai vairāku šādu produktu importu saskaņā ar muitas nodokļa likmi, kas noteikta 30. pantā, pakļauj papildu ievedmuitas maksājumam, ja ir izpildīti nosacījumi, kas noteikti Lauksaimniecības līguma, kas noslēgts saskaņā ar Līguma 300. pantu daudzpusējo tirdzniecības sarunu Urugvajas kārtas laikā, 5. pantā, izņemot gadījumus, kad šāds imports, visticamāk, neradīs traucējumus Kopienas tirgū, vai arī ja sekas būtu neproporcionālas nodomātajam mērķim.

2. Sliekšņa cenas, zem kurām drīkst uzlikt papildu nodokli, ir tās, ko Kopiena ir nosūtījusi Pasaules Tirdzniecības organizācijai.

Sliekšņa apjomus, kas jāpārsniedz, lai varētu uzlikt papildu ievedmuitu, nosaka, īpaši pamatojoties uz importu Kopienā trijos gados pirms tā gada, kurā rodas vai varētu rasties negatīvās sekas, kas minētas 1. punktā.

3. Importa cenas, kas jāņem vērā, lai uzliktu papildu ievedmuitu, nosaka, pamatojoties uz konkrētā sūtījuma cif importa cenām.

Tādēļ cif cenas pārbauda, salīdzinot tās ar konkrētā produkta vidējām cenām pasaules tirgū vai šā produkta cenām Kopienas importa tirgū.

4. Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā, pieņem sīki izstrādātus šā panta piemērošanas noteikumus. Ar šādiem sīki izstrādātiem noteikumiem precizē konkrēti:

a) produktus, kuriem saskaņā ar Lauksaimniecības līguma 5. panta noteikumiem drīkst piemērot papildu ievedmuitu;

b) pārējos kritērijus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu 1. punkta piemērošanu saskaņā ar Lauksaimniecības līguma 5. pantu.

32. pants

1. Tarifu kvotas 1. pantā uzskaitītajiem produktiem, kas izriet no līgumiem, kas noslēgti saskaņā ar Līguma 300. pantu vai no jebkura cita Padomes tiesību akta, nosaka un piešķir Komisija saskaņā ar sīki izstrādātiem noteikumiem, kas pieņemti saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā.

Attiecībā uz importa kvotu 50 000 tonnu saldētas gaļas, uz ko attiecas KN kodi 0202 20 30, 0202 30 un 0206 29 91 un kas ir paredzēta pārstrādei, Padome, pēc Komisijas priekšlikuma pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, var nolemt, ka visa kvota vai tās daļa attiecas uz līdzvērtīgiem daudzumiem kvalitatīvas gaļas, piemērojot konversijas likmi 4,375.

2. Kvotas piešķir, piemērojot vienu no šādām metodēm vai to kombināciju:

— metodi, kas pamatota uz pieteikumu iesniegšanas hronoloģisko secību (pēc principa ‘rindas kārtībā’),

— sadales metodi proporcionāli daudzumiem, kas tika pieprasīti, iesniedzot pieteikumus (izmantojot ‘vienlaicīgas pārbaudes’ metodi),

— metodi, kas pamatota uz tradicionālo tirdzniecības modeļu apsvērumiem (izmantojot ‘tradicionālo importētāju/jaunpienācēju’ metodi).

Var pieņemt citas atbilstošas metodes.

Tām ir jānovērš jebkura diskriminācija starp ieinteresētajiem uzņēmējiem.

3. Pieņemtā pārvaldības metode vajadzības gadījumā pienācīgi ņem vērā Kopienas tirgus piedāvājuma prasības un vajadzību aizsargāt šā tirgus līdzsvaru, vienlaikus izmantojot metodes, kas pagātnē, iespējams, ir piemērotas kvotām, kuras atbilst 1. punktā minētajām, neierobežojot tiesības, kas izriet no līgumiem, kas noslēgti tirdzniecības sarunu Urugvajas kārtas laikā.

4. Ar sīki izstrādātiem noteikumiem, kas minēti 1. punktā, paredz ikgadējās kvotas, kas, ja nepieciešams, ir vienmērīgi sadalītas pa visu gadu, un nosaka administratīvo metodi, kas jāizmanto, un vajadzības gadījumā ietver:

a) garantijas, kas attiecas uz produkta dabu, pirmavotu un izcelsmi, un

b) tā dokumenta atzīšanu, ko izmanto a) apakšpunktā minēto garantiju pārbaudei, un

c) nosacījumus, ar kādiem tiek izsniegtas importa licences, un to derīguma termiņu.

33. pants

1. Tādā mērā, kā nepieciešams, lai ļautu eksportēt produktus, kas uzskaitīti 1. pantā, pamatojoties uz tādu produktu kursu vai cenām pasaules tirgū un apjomā, kas izriet no līgumiem, kas noslēgti saskaņā ar Līguma 300. pantu, starpību starp tādiem kursiem vai cenām un Kopienas cenām var segt ar eksporta kompensācijām.

2. Metode, kas jāpieņem, lai iedalītu daudzumus, kuri drīkst tikt eksportēti ar kompensāciju, ir metode, kura:

a) ir vispiemērotākā produkta raksturam un situācijai konkrētajā tirgū, kas ļauj visefektīvāk izmantot pieejamos resursus, ņemot vērā Kopienas eksportu efektivitāti un struktūru, neradot tomēr diskrimināciju starp lielajiem un mazajiem uzņēmējiem;

b) ir vismazāk apgrūtinoša uzņēmējiem no administratīvo prasību viedokļa;

c) nepieļauj nekādu diskrimināciju starp ieinteresētajiem uzņēmējiem.

3. Kompensācijas ir vienādas visā Kopienā.

Tās var mainīties atkarībā no galamērķa, ja situācija pasaules tirgū vai dažu tirgu īpašās prasības rada šādu nepieciešamību.

Kompensācijas nosaka Komisija saskaņā ar procedūru, kas paredzēta 43. pantā. Kompensācijas drīkst noteikt:

a) ar regulāriem intervāliem;

b) papildu un ierobežotiem daudzumiem, sarīkojot konkursu par tiem produktiem, kuriem tāda kārtība šķiet piemērota.

Izņemot gadījumus, kad to nosaka konkursa kārtībā, produktu sarakstu, par kuriem tiek piešķirta eksporta kompensācija, un šādas kompensācijas apjomu nosaka vismaz vienu reizi trijos mēnešos. Kompensācijas apjoms tomēr var palikt nemainīgs ilgāk nekā trīs mēnešus, un, ja nepieciešams, tad Komisija intervences laikā pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pēc pašas Komisijas iniciatīvas var to grozīt.

4. Nosakot eksporta kompensācijas, ņem vērā šādus aspektus:

a) esošo situāciju un nākotnes tendences attiecībā uz: — liellopu un teļa gaļas nozares produktu cenām un pieejamību Kopienas tirgū, — liellopu un teļa gaļas nozares produktu cenām pasaules tirgū;

b) liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgās organizācijas mērķus, kam ir jānodrošina cenu un tirdzniecības līdzsvars un dabīga attīstība šajā tirgū;

c) ierobežojumus, kas izriet no līgumiem, kas noslēgti saskaņā ar Līguma 300. pantu;

d) vajadzību izvairīties no Kopienas tirgus traucējumiem;

e) paredzētā eksporta ekonomisko aspektu.

Īpaši ņem vērā arī vajadzību radīt līdzsvaru starp Kopienas pamatproduktu izmantošanu tādu pārstrādātu preču ražošanā, ko eksportē uz trešām valstīm, un tādu produktu izmantošanu, ko importē no tām valstīm, kuras praktizē režīmu, kas saistīts ar ievešanu pārstrādei.

5. Nosakot Kopienas cenas, kas minētas 1. punktā, ņem vērā šādus aspektus:

— valdošās cenas reprezentatīvajos Kopienas tirgos,

— valdošās cenas attiecībā uz eksportu.

Nosakot starptautiskās tirdzniecības cenas, kas minētas 1. punktā, ņem vērā šādus aspektus:

— valdošās cenas trešo valstu tirgos,

— vislabvēlīgākās cenas, kas trešo valstu galamērķa tirgos ir importam no trešām valstīm,

— ražotāja cenas, kas ir reģistrētas trešās eksportētājās valstīs, vajadzības gadījumā ņemot vērā subsīdijas, ko piešķīrušas tādas valstis,

— Kopienas brīvās robežpiegādes cenas.

6. Kompensācijas piešķir tikai pēc pieteikuma un pēc attiecīgās eksporta licences uzrādīšanas.

7. Kompensācija, kas piemērojama 1. pantā minēto produktu eksportam, ir tā, kas ir piemērojama licences pieteikuma dienā, un, ja runa ir par diferencētu kompensāciju, tad tā, kas tiek piemērota tajā pašā dienā:

a) galamērķī, kas norādīts uz licences, vai

b) faktiskajā galamērķī, ja tas atšķiras no galamērķa, kas norādīts uz licences. Tādā gadījumā piemērojamais apjoms nedrīkst pārsniegt to apjomu, kas ir piemērojams galamērķī, kas ir norādīts uz licences.

Drīkst veikt atbilstošus pasākumus, lai novērstu šajā punktā paredzētā elastīguma ļaunprātīgu izmantošanu.

8. No 6. un 7. punkta drīkst atkāpties attiecībā uz tiem 1. pantā minētajiem produktiem, par kuriem maksā kompensāciju saskaņā ar pārtikas palīdzības programmām, drīkst atkāpties saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā.

9. Kompensāciju izmaksā, ja tiek iesniegti pierādījumi, ka:

— produkti ir Kopienas izcelsmes,

— produkti ir eksportēti no Kopienas un

— ja runa ir par diferencētu kompensāciju, ka produkti ir sasnieguši galamērķi, kurš ir norādīts licencē, vai citu galamērķi, par kuru ir noteikta kompensācija, neskarot 3. punkta b) apakšpunktu. Šim noteikumam drīkst izdarīt izņēmumus saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā, ar noteikumu, ka ir izstrādāti nosacījumi, kas piedāvā līdzvērtīgas garantijas.

Turklāt kompensācijas maksājumi par dzīvu dzīvnieku eksportu ir pakļauti noteikumiem, kas ir paredzēti Kopienas tiesību aktos par dzīvnieku labturību un it īpaši par dzīvnieku aizsardzību pārvadāšanas laikā.

10. Neskarot 9. punkta pirmo ievilkumu, ja nav izņēmuma statusa, kas ir piešķirts saskaņā ar 43. pantā noteikto procedūru, tad nekādu eksporta kompensāciju nepiešķir par produktiem, ko importē no trešām valstīm un reeksportē uz trešām valstīm.

11. Apjoma ierobežojumu, kas izriet no līgumiem, kuri noslēgti saskaņā ar Līguma 300. pantu, ievērošanu nodrošina, pamatojoties uz eksporta licencēm, kas ir izsniegtas par salīdzināmiem laika posmiem, kas tajās paredzēti, ko piemēro attiecīgajiem produktiem. Kas attiecas uz to saistību izpildi, kas izriet no līgumiem, kuris noslēgti daudzpusējo tirdzniecības sarunu Urugvajas kārtas laikā, salīdzināmā laika posma beigas neietekmē eksporta licenču derīgumu.

12. Sīki izstrādātus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot šo pantu, tajā skaitā noteikumus par eksportējamo daudzumu, kas nav piešķirti vai izmantoti, atkārtotu sadali, pieņem Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā.

Attiecībā uz 9. punkta pēdējo daļu sīki izstrādātie piemērošanas noteikumi var ietvert arī nosacījumus, kas attiecas konkrēti uz importu trešās valstīs.

34. pants

1. Tādā mērā, kā nepieciešams liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgās organizācijas pareizai darbībai, Padome, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, pēc Komisijas priekšlikuma īpašos gadījumos var aizliegt pilnībā vai daļēji izmantot režīmu, kas saistīts ar ievešanu vai izvešanu pārstrādei, attiecībā uz produktiem, kas uzskaitīti 1. pantā.

2. Atkāpjoties no 1. punkta, ja tomēr situācija, kas minēta 1. punktā, izrādās ārkārtīgi steidzama vai arī ja Kopienas tirgus tiek traucēts vai varētu tikt traucēts režīma, kas saistīts ar ievešanu vai izvešanu pārstrādei, dēļ, tad Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pati pēc savas iniciatīvas lemj par vajadzīgajiem pasākumiem, par kuriem paziņo Padomei un dalībvalstīm, kuru spēkā esamības termiņš nevar pārsniegt sešus mēnešus un kuri ir nekavējoties piemērojami. Ja Komisija saņem pieprasījumu no kādas dalībvalsts, tad šī dalībvalsts pieņem lēmumu par to nedēļas laikā pēc pieprasījuma saņemšanas.

3. Par pasākumiem, ko ir nolēmusi Komisija, Padomei var paziņot jebkura dalībvalsts nedēļas laikā no dienas, kad par tiem tika paziņots. Padome, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, var apstiprināt, grozīt vai atcelt Komisijas lēmumu. Ja Padome nav pieņēmusi lēmumu trīs mēnešu laikā, tad Komisijas lēmumu uzskata par atceltu.

35. pants

1. Vispārīgos noteikumus Kombinētās nomenklatūras interpretēšanai un sīki izstrādātos noteikumus tās piemērošanai piemēro to produktu tarifu klasifikācijai, uz kuriem attiecas šī regula, un tarifu nomenklatūru, kas izriet no šīs regulas piemērošanas, iekļauj kopējā muitas tarifā.

2. Izņemot gadījumus, kad šajā regulā vai noteikumos, kas pieņemti, to ievērojot, ir paredzēts citādi, tirdzniecībā ar trešām valstīm tiek aizliegts:

— iekasēt jebkuru maksu, kam ir muitas nodoklim līdzvērtīga ietekme,

— piemērot jebkuru kvantitatīvu ierobežojumu vai pasākumu ar līdzvērtīgu iedarbību.

36. pants

1. Ja importa vai eksporta dēļ Kopienas tirgū attiecībā uz vienu vai vairākiem produktiem, kas uzskaitīti 1. pantā, ir radušies vai arī draud rasties tādi nopietni traucējumi, kas var apdraudēt Līguma 33. pantā izklāstīto mērķu sasniegšanu, tad tirdzniecībā ar trešām valstīm var piemērot atbilstošus pasākumus, līdz šāds traucējums vai šāda traucējuma draudi ir novērsti.

Padome, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, pēc Komisijas priekšlikuma pieņem vispārīgos šā punkta piemērošanas noteikumus un nosaka gadījumus un robežas, kurās dalībvalstis var pieņemt aizsargpasākumus.

2. Ja rodas situācija, kas minēta 1. punktā, tad Komisija pēc kādas dalībvalsts lūguma vai pati pēc savas iniciatīvas lemj par nepieciešamajiem pasākumiem un dalībvalstis tiek informētas par šādiem pasākumiem, kas ir piemērojami nekavējoties. Ja Komisija saņem pieprasījumu no kādas dalībvalsts, tad tā par to pieņem lēmumu trīs darba dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas.

3. Par pasākumiem, par kuriem ir nolēmusi Komisija, Padomei var paziņot jebkura dalībvalsts trīs darba dienu laikā no dienas, kad tās tika informētas. Padome sanāk nekavējoties. Tā, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, var grozīt vai atcelt minēto pasākumu viena mēneša laikā pēc dienas, kad Padomei par to tika paziņots.

4. Šo pantu piemēro, ņemot vērā saistības, kas izriet no līgumiem, kas noslēgti saskaņā ar Līguma 300. panta 2. punktu.







III SADAĻA

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

37. pants

Dalībvalstis reģistrē liellopu un liellopu gaļas cenas, pamatojoties uz noteikumiem, kas jāizstrādā Komisijai saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā.

38. pants

1. Ja Kopienas tirgū tiek reģistrēts būtisks cenu kāpums vai kritums un pastāv iespēja, ka šī situācija varētu turpināties, līdz ar to radot traucējumus vai draudot radīt traucējumus tirgū, tad drīkst veikt nepieciešamos pasākumus.

2. Sīki izstrādātus šā panta piemērošanas noteikumus pieņem Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā.

▼M5

39. pants

1. Lai ņemtu vērā jebkādus brīvās apgrozības ierobežojumus, kas ir uzlikti dzīvnieku slimību izplatīšanās novēršanai pieņemto pasākumu rezultātā, saskaņā ar 43. pantā paredzēto procedūru drīkst veikt ārkārtas pasākumus, lai atbalstītu jebkuru tirgu, ko ir ietekmējuši šādi ierobežojumi. Šos pasākumus drīkst veikt pēc attiecīgās dalībvalsts vai attiecīgo dalībvalstu lūguma. Tos drīkst veikt tikai, ja attiecīgā dalībvalsts vai attiecīgās dalībvalstis ir veikušas veterinārus un sanitārus pasākumus epizootiju likvidēšanai, un tikai tādā apjomā un tik ilgi, cik tas ir vajadzīgs minētā tirgus atbalstam.

2. Kopiena palīdz finansēt 1. punktā minētos ārkārtas pasākumus, kas attiecas tieši uz veterinārajiem un sanitārajiem pasākumiem, veicot iemaksu, kas ir 50 % no dalībvalstu izdevumiem, vai arī 6 % no tiem, ja apkaro mutes un nagu sērgu.

3. Ja ražotāji daļēji sedz dalībvalsts izdevumus, dalībvalstis nodrošina, lai tas neizraisa konkurences traucējumus attiecībā uz ražotājiem citās dalībvalstīs.

4. Līguma 87., 88. un 89. pantu nepiemēro finanšu iemaksām, ko veic dalībvalstis, lai sekmētu 1. punktā minētos pasākumus.

▼B

40. pants

Izņemot gadījumus, kad šajā regulā ir noteikts citādi, Līguma 87., 88. un 89. pantu piemēro 1. pantā uzskaitīto produktu ražošanai un tirdzniecībai.

41. pants

Dalībvalstis un Komisija paziņo cita citai informāciju, kas vajadzīga šīs regulas ieviešanai. Paziņojamo informāciju nosaka saskaņā ar procedūru, kas paredzēta 43. pantā. Noteikumus šādas informācijas paziņošanai un izplatīšanai pieņem saskaņā ar to pašu procedūru.

42. pants

Liellopu un teļa gaļas pārvaldības komiteju (turpmāk tekstā – ‘Komiteja’) izveido un sastāda dalībvalstu pārstāvji, un tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.

▼M3

43. pants

1. Komisijai palīdz Liellopu gaļas pārvaldības komiteja.

2. Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK ( 14 ) 4. un 7. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir viens mēnesis.

3. Komiteja pieņem savu reglamentu.

▼B

44. pants

Komiteja var izskatīt jebkuru citu jautājumu, ko tai paziņo tās priekšsēdētājs, vai nu pēc savas iniciatīvas, vai pēc kādas dalībvalsts pārstāvja lūguma.

45. pants

Regulu (EK) Nr. 1258/1999 un noteikumus, kas pieņemti, to ieviešot, piemēro produktiem, kas uzskaitīti 1. pantā.

46. pants

Regula jāpiemēro tā, lai vienlaikus ņemtu vērā tos mērķus, kas izklāstīti Līguma 33. un 131. pantā.







IV SADAĻA

PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

47. pants

1. Līdz 2002. gada 30. jūnijam produktus, kas minēti 2. punktā saistībā ar 26. panta 1. punktu, intervences aģentūras drīkst iepirkt saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti šajā pantā, lai novērstu vai mīkstinātu būtisku cenu kritumu.

2. Ja tiek izpildīti nosacījumi, kas noteikti 3. pantā, tad intervences aģentūras vienā vai vairākās dalībvalstīs vai kādas dalībvalsts reģionā iepērk vienu vai vairākas svaigas vai atdzesētas gaļas kategorijas, kvalitātes vai kvalitāšu grupas, kas ir noteiktas un kas ir Kopienas izcelsmes un uz ko attiecas KN kods 0201 10 00 un kodi no 0201 20 20 līdz 0201 20 50, to drīkst organizēt konkursa kārtībā ar mērķi nodrošināt saprātīgu tirgus palīdzību, ņemot vērā nokaušanu sezonālo gaitu.

▼M2

Šādi iepirkumi nedrīkst pārsniegt 350 000 tonnas gadā Kopienā kopumā. Tomēr 2001. gadā maksimālais iepirkums ir noteikts 500 000 tonnu apmērā.

▼B

Padome pēc Komisijas priekšlikuma var grozīt šo daudzumu, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.

3. Par katru kvalitāti vai kvalitātes grupu, ko drīkst iepirkt, konkursa procedūru nosaka, kā paredzēts 8. punktā, kad vien kādā dalībvalstī vai dalībvalsts reģionā divu secīgu nedēļu laikā tiek izpildīti šādi divi nosacījumi:

— vidējā Kopienas tirgus cena, kas reģistrēta, pamatojoties uz Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai, ir mazāka par 84 % no intervences cenas,

— vidējā tirgus cena, kas reģistrēta, pamatojoties uz minēto skalu, kādā dalībvalstī vai dalībvalstīs, vai kādas dalībvalsts reģionos ir mazāka par 80 % no intervences cenas.

Intervences cenu nosaka šādi:

— EUR 3 475 par tonnu laika posmā no 2000. gada 1. janvāra līdz 30. jūnijam,

— EUR 3 242 par tonnu laika posmā no 2000. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 30. jūnijam,

— EUR 3 013 par tonnu laika posmā no 2001. gada 1. jūlija līdz 2002. gada 30. jūnijam.

4. Konkursa priekšdarbus par vienu vai vairākām kvalitātēm vai kvalitāšu grupām aptur jebkurā no šādām divām situācijām:

— ja divu secīgu nedēļu laikā tie divi nosacījumi, kas minēti 3. punktā, vienlaicīgi vairs nav spēkā,

— ja intervences iepirkumi vairs nav piemēroti, ņemot vērā 2. punktā noteiktos kritērijus.

5. Intervenci uzsāk arī tad, ja divu secīgu nedēļu laikā Kopienas vidējā tirgus cena jauniem nekastrētiem vīriešu dzimuma dzīvniekiem, kas ir jaunāki par diviem gadiem, vai kastrētiem vīriešu dzimuma dzīvniekiem, kas reģistrēta, pamatojoties uz Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai, nokrītas zem 78 % no intervences cenas, un ja kādā dalībvalstī vai kādas dalībvalsts reģionos vidējā tirgus cena jauniem nekastrētiem dzīvniekiem, kas ir jaunāki par diviem gadiem, vai kastrētiem vīriešu dzimuma dzīvniekiem, kas reģistrēta, pamatojoties uz Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai, nokrītas zem 60 % no intervences cenas, un tādā gadījumā attiecīgās kategorijas tiek iepirktas tajās dalībvalstīs vai dalībvalsts reģionos, kur cenu līmenis ir zem šīs robežas.

Šai iepirkšanai, un neskarot 6. punktu, pieņem visus piedāvājumus.

Daudzumus, kas iepirkti, ievērojot šo punktu, neņem vērā, lai piemērotu iepirkumu maksimālo apjomu, kas minēts 2. punktā.

6. Tikai tos piedāvājumus, kas ir vienādi ar vai mazāki par vidējo tirgus cenu, kas reģistrēta kādā dalībvalstī vai kādas dalībvalsts reģionā un palielināta par summu, kas jānosaka, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, drīkst pieņemt saskaņā ar iepirkumu režīmiem, kas minēti 2. un 5. punktā.

7. Katras kvalitātes vai kvalitātes grupas, kas ir piemērota intervencei, iepirkuma cenas un daudzumus, ko pieņem intervencei, nosaka saskaņā ar konkursa procedūru, un īpašos apstākļos tos drīkst noteikt dalībvalstij vai uz dalībvalsts reģionam, pamatojoties uz reģistrētajām vidējām tirgus cenām. Konkursa kārtībai ir jānodrošina visu ieinteresēto personu pieejas vienlīdzība. To nosaka, pamatojoties uz specifikācijām, kas jānosaka, vajadzības gadījumā ņemot vērā komerciālās struktūras.

8. Saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā:

— nosaka intervencei piemērotu produktu kategorijas, kvalitātes vai kvalitāšu grupas,

— lemj par konkursa uzsākšanu vai atkārtotu uzsākšanu un tā apturēšanu gadījumā, kas minēts 4. punkta pēdējā ievilkumā,

— nosaka iepirkuma cenas un daudzumus, ko pieņem intervencei,

— nosaka palielinājuma summu, kas minēta 6. punktā,

— pieņem šā panta ieviešanas procedūras un it īpaši tās, ar kurām ir paredzēts novērst ciklisku tirgus cenu pazemināšanos,

— pieņem jebkurus pārejas noteikumus, kas vajadzīgi, lai ieviestu šos režīmus.

Komisija lemj par:

— intervences uzsākšanu, kā minēts 5. pantā, un tās apturēšanu, ja viens vai vairāki no nosacījumiem, kas minēti tajā pantā, vairs nav spēkā,

— iepirkšanas apturēšanu, kā minēts 4. punkta pirmajā ievilkumā.

48. pants

1. Līdz 2002. gada 30. jūnijam var lemt par atbalsta piešķiršanu produktu privātai uzglabāšanai, kā minēts 26. panta 3. punktā.

2. Sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus attiecībā uz atbalstu privātai uzglabāšanai pieņem un par atbalsta piešķiršanu lemj Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā.

49. pants

1. Ar šo regulas (EEK) Nr. 805/68, (EEK) Nr. 989/68, (EEK) Nr. 98/69 un (EEK) Nr. 1892/87 tiek atceltas.

2. Atsauces uz Regulu (EEK) Nr. 805/68 uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās jālasa saskaņā ar korelācijas tabulu V pielikumā.

50. pants

Komisija saskaņā ar procedūru, kas noteikta 43. pantā, pieņem:

— pasākumus, kuru mērķis ir atvieglot pāreju no režīma, kas paredzēts Regulā (EEK) Nr. 805/68 uz tiem, kas paredzēti šajā regulā,

— pasākumus, kuru mērķis ir atrisināt īpašus praktiskas dabas jautājumus. Ar šādiem pasākumiem, ja tas ir pienācīgi pamatots, drīkst atkāpties no noteiktām šīs regulas daļām.

51. pants

Šī regula stājas spēkā dienā, kad tā publicēta Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2000. gada 1. janvāra, izņemot 18. pantu, ko piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

▼A1









I PIELIKUMS

SPECIĀLĀ PIEMAKSA







Dalībvalstu reģionālie maksimālie apjomi, kas minēti 4. panta 4. punktā Beļģija 235 149 Čehijas Republika 244 349 Dānija 277 110 Vācija 1 782 700 Igaunija 18 800 Grieķija 143 134 Spānija 713 999 (1) Francija 1 754 732 (2) Īrija 1 077 458 Itālija 598 746 Kipra 12 000 Latvija 70 200 Lietuva 150 000 Luksemburga 18 962 Ungārija 94 620 Malta 3 201 Nīderlande 157 932 Austrija 423 400 Polija 926 000 Portugāle 175 075 (3) Slovēnija 92 276 Slovākija 78 348 Somija 250 000 Zviedrija 250 000 Apvienotā Karaliste 1 419 811 (4) (1) Neskarot īpašus noteikumus, kuri paredzēti Padomes Regulā (EK) Nr. 1454/2001 (2001. gada 28. jūnijs), ar ko ievieš īpašus pasākumus Kanāriju salām attiecībā uz konkrētiem lauksaimniecības produktiem un atceļ Regulu (EKK) Nr. 1601/92 (Poseican). (2) Neskarot īpašus noteikumus, kuri paredzēti Padomes Regulā (EK) Nr. 1452/2001 (2001. gada 28. jūnijs), ar ko ievieš īpašus pasākumus Francijas aizjūras departamentiem attiecībā uz konkrētiem lauksaimniecības produktiem, groza Direktīvu 72/462/EEK un atceļ Regulu (EEK) Nr. 525/77 un Regulu (EEK) Nr. 3763/91 (Poseidom). (3) Neskarot īpašus noteikumus, kuri paredzēti Padomes Regulā (EK) Nr. 1453/2001 (2001. gada 28. jūnijs), ar ko ievieš īpašus pasākumus Azoru salām un Madeirai attiecībā uz konkrētiem lauksaimniecības produktiem un atceļ Regulu (EEK) Nr. 1600/92 (Poseima). Izņemot ekstensifikācijas programmu, kas paredzēta Padomes Regulā (EK) Nr. 1017/94 (1994. gada 26. aprīlis) par patlaban laukaugu audzēšanai izmantotās zemes pārveidi par ekstensīvas lopkopības zemi Portugālē (OV L 112, 3.5.1994., 2. lpp.). Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. /2001 (OV L 345, 29.12.2001., 5. lpp.). (4) Šo maksimālo apjomu uz laiku palielina no 100 000 dzīvniekiem līdz 1 519 811 dzīvniekiem līdz laikam, kad ir iespējams izvest dzīvos dzīvniekus, kas nav sasnieguši sešu mēnešu vecumu.









II PIELIKUMS

PIEMAKSA PAR ZĪDĪTĀJGOVĪM







Valstij noteiktais maksimums, kas minēts 7. panta 2. punktā un ko piemēro no 2000. gada 1. janvāra Beļģija 394 253 Čehijas Republika (1) 90 300 Dānija 112 932 Vācija 639 535 Igaunija (1) 13 416 Grieķija 138 005 Spānija (2) 1 441 539 Francija (3) 3 779 866 Īrija 1 102 620 Itālija 621 611 Kipra (1) 500 Latvija (1) 19 368 Lietuva (1) 47 232 Luksemburga 18 537 Ungārija (1) 117 000 Malta (1) 454 Nīderlande 63 236 Austrija 325 000 Polija (1) 325 581 Portugāle (4) 277 539 Slovēnija (1) 86 384 Slovākija (1) 28 080 Somija 55 000 Zviedrija 155 000 Apvienotā Karaliste 1 699 511 (1) Piemēro no pievienošanās dienas. (2) Neieskaitot īpašos maksimumus, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 1454/2001 5. panta 3. punktā, un īpašās rezerves, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 1017/94 2. pantā. (3) Neieskaitot īpašo maksimumu, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 1452/2001 9. panta 4. punkta b) apakšpunktā. (4) Neieskaitot īpašo maksimumu, kas paredzēts attiecīgi Regulas (EK) Nr. 1453/2001 13. panta 3. punktā vai 22. panta 3. punktā.

▼B









III PIELIKUMS







Pārrēķinu tabula ganāmpulka vienībās (GV), kas minēta 12. un 13. pantā Vīriešu dzimuma liellopi un teles, kas vecākas par 24 mēnešiem, zīdītājgovis, piena govis 1,0 GV Vīriešu dzimuma liellopi un teles no sešu mēnešu līdz 24 mēnešu vecumam 0,6 GV Aitas 0,15 GV Kazas 0,15 GV

▼A1









IV PIELIKUMS

PAPILDMAKSĀJUMI







Kopējās summas, kas minētas 14. pantā (miljonos eiro) 2002. un turpmākie gadi Beļģija 39,4 Čehijas Republika 8,776017 Dānija 11,8 Vācija 88,4 Igaunija 1,13451 Grieķija 3,8 Spānija 33,1 Francija 93,4 Īrija 31,4 Itālija 65,6 Kipra 0,308945 Latvija 1,33068 Lietuva 4,942267 Luksemburga 3,4 Ungārija 2,936076 Malta 0,0637 Nīderlande 25,3 Austrija 12,0 Polija 27,3 Portugāle 6,2 Slovēnija 2,964780 Slovākija 4,500535 Somija 6,2 Zviedrija 9,2 Apvienotā Karaliste 63,8

▼B









V PIELIKUMS

KORELĀCIJAS TABULA







Regula (EEK) Nr. 805/68 Šī regula 1. pants 1. pants 2. pants 2. pants 4. pants – 4.a panta pirmais un otrais ievilkums 3. panta a) un b) punkts 4.b panta 1. punkts 4. panta 1. punkts 4.b panta 2. punkta pirmā daļa 4. panta 2. punkts 4.b panta 2. punkta otrā daļa 4. panta 3. punkta a) apakšpunkts 4.b panta 3. punkta trešās daļas a) punkts 3. panta c) punkts 4.b panta 3.a punkts – 4.b panta 4. punkts – 4.b panta 5. punkts 4. panta 6. punkts 4.b panta 7.a punkts – 4.b panta 8. punkts 4. panta 8. punkts 4.c panta 1. punkta otrā daļa 5. panta 4. punkts 4.c panta 1. punkta trešā daļa 5. panta 1. punkta otrā daļa 4.c panta 2. punkta otrā daļa 5. panta 2. punkts 4.c panta 2. punkta trešā daļa 5. panta 4. punkts 4.c panta 3. punkta trešā daļa 5. panta 3. punkta trešā daļa 4.c panta 4. punkts 5. panta 5. punkts 4.d panta 1. punkta pirmais teikums 6. panta 1. punkta pirmais teikums 4.d panta 1.a punkts – 4.d panta 2. punkta pirmais teikums 6. panta 3. punkts 4.d panta 3.a punkts – 4.d panta 5. punkts 6. panta 2. punkta a) apakšpunkts 4.d panta 6. punkta pirmā daļa 6. panta 2. punkta b) apakšpunkta pirmais teikums 4.d panta 6. punkta otrā līdz ceturtā daļa – 4.d panta 6. punkta piektā daļa 6. panta 2. punkta otrā daļa 4.d panta 8. punkta otrais ievilkums 6. panta 7. punkts 4.e panta 1. punkta pirmās daļas pirmais teikums 8. panta 1. punkta pirmā daļa 4.e panta 1. punkta pirmās daļas otrais teikums 8. panta 4. punkta otrās daļas otrais ievilkums 4.e panta 1. punkta otrā daļa 8. panta 1. punkta otrā daļa 4.e panta 2. punkts 8. panta 2. punkts 4.e panta 3. punkts 8. panta 3. punkts 4.e panta 4. punkts – 4.e panta 5. punkts 8. panta 4. punkta pirmā daļa un otrās daļas pirmais ievilkums 4.f panta 4. punkta otrās daļas pirmais un otrais ievilkums 9. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa 4.g panta 3. punkts 12. panta 2. punkts 4.g panta 4.a punkts – 4.g panta 5. punkts 12. panta 3. punkts 4.i pants – 4.j panta 1. līdz 3. punkts 23. panta 1. līdz 3. punkts 4.k pants – 4.l pants 25. pants 5. pants – 6. panta 1. punkts 47. panta 2. punkts 6. panta 2. punkts 47. panta 3. punkts 6. panta 3. punkts 47. panta 4. punkts 6. panta 4. punkts 47. panta 5. punkts 6. panta 5. punkts 47. panta 6. punkts 6. panta 6. punkts 47. panta 7. punkts 6. panta 7. punkts 47. panta 8. punkts 6.a pants – 7. pants – 8. pants 48. pants 9. pants 29. pants 10. pants 30. pants 11. pants 31. pants 12. panta 1. punkta otrā daļa 32. panta 1. punkta otrā daļa 12. panta 2. līdz 4. punkts 32. panta 2. līdz 4. punkts 13. panta 1. līdz 3. punkts 33. panta 1. līdz 3. punkts 13. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa 33. panta 4. punkta pirmā un otrā daļa 13. panta 5. līdz 12. punkts 33. panta 5. līdz 12. punkts 14. pants 34. pants 15. pants 35. pants 16. pants 36. pants 22. pants – 22.a panta 1. punkts 38. panta 1. punkts 22.a panta 2. punkts – 22.a panta 3. punkts 38. panta 2. punkts 23. pants 39. pants 24. pants 40. pants 25. pants 41. pants 26. panta 1. punkts 42. pants 26. panta 2. punkts – 27. pants 43. pants 28. pants 44. pants 29. pants – 30. pants 45. pants 30.a pants – 31. pants 46. pants 32. pants – 33. pants – Pielikums – II pielikums –