1994R1091 — LV — 01.11.1999 — 004.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1091/94

(1994. gada 29. aprīlis),

ar ko paredz dažus sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EEK) Nr. 3528/86 par Kopienas mežu aizsardzību no atmosfēras piesārņojuma īstenošanai







EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1986. gada 17. novembra Regulu (EEK) Nr. 3528/86 par Kopienas mežu aizsardzību no atmosfēras piesārņojuma ( 1 ), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 2157/92 ( 2 ), un īpaši tās 3. pantu, ņemot vērā Rezolūciju Nr. 1, kas pieņemta pirmajā ministru līmeņa konferencē par mežu aizsardzību Eiropā ( 3 ), un pasākumus, kas tai sekoja, tā kā, ievērojot Regulas (EEK) Nr. 3528/86 2. panta 1. punkta 3. un 4. ievilkumu, Kopienas programmas mērķis ir palīdzēt dalībvalstīm: — veikt intensīvu, nepārtrauktu mežsaimniecības ekosistēmu uzraudzību, — koordinēti un saskaņoti izveidot vai paplašināt pastāvīgo novērošanas laukumu tīklu, kas vajadzīgs, lai veiktu šādu intensīvu, nepārtrauktu uzraudzību; tā kā saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 3528/86 2. panta 2. punktu dalībvalstis nosūta Komisijai datus, kas iegūti intensīvas un nepārtrauktas novērošanas laukumu tīklā; tā kā šis novērošanas laukumu tīkls ir izveidots, lai iegūtu detalizētus datus par mežu ekosistēmu attīstību Kopienā; tā kā šī pieeja dod iespēju noteikt savstarpēju saistību starp dažādiem vides faktoriem, jo īpaši starp atmosfēras piesārņojumu un mežu ekosistēmu reakciju; tā kā dati, ko sniedz šāda pieeja, ļauj labāk interpretēt no sistemātiskā novērošanas laukumu tīkla atvasinātos secinājumus, kā paredzēts Komisijas Regulā (EEK) Nr. 1696/87 ( 4 ), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 836/94 ( 5 ); tā kā atbalsta pieteikumos, kas iesniegti saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 3528/86, lai veiktu tādu intensīvu, nepārtrauktu uzraudzību, kas minēta 2. panta 1. punktā, vajadzētu būt visai informācijai, kas vajadzīga, lai pārbaudītu šos pasākumus saskaņā ar minētās regulas mērķiem un kritērijiem; tā kā lai atvieglotu pārbaudi un pieteikumu salīdzināšanu, šī informācija būtu jāsniedz standartizētā formā; tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās mežsaimniecības komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







1. pants

1. Dalībvalstis izveido pastāvīgu novērošanas laukumu tīklu. Līdz 1994. gada 30. jūnijam atlasa un ierīko vairāk nekā 50 % laukumu saskaņā ar intensīvas, nepārtrauktas uzraudzības pastāvīgo novērošanas laukumu tīkla (skatīt I pielikumu) kopējām izveides metodēm. Pēdējos laukumus ierīko līdz 1995. gada 30. jūnijam. Par visiem laukumiem dalībvalstis līdz 1994. gada 15. decembrim nosūta Komisijai pārskatu par atlases kritērijiem, kā arī atlasīto laukumu pilnīgu sarakstu, iekļaujot pamatinformāciju, piemēram, par atrašanās vietu (garumu, platumu, augstumu) un sugām, kā arī vispārīgo informāciju standartizētā formā par katru ierīkoto novērošanas laukumu, kā noteikts VII a pielikumā.

▼M3

2. Pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos veic intensīvu un nepārtrauktu meža ekosistēmu uzraudzību. Tā ietver nepārtrauktu vainaga stāvokļa uzskaiti, augsnes un lapotnes stāvokļa inventarizāciju un pieauguma izmaiņu, izkritumu koeficientu un meteoroloģijas mērījumus, augsnes šķīduma paraugu ņemšanu un analīzi, kā arī zemsedzes augāja novērtējumu saskaņā ar objektīvām paraugu ņemšanas un pārbaudītām analīzes metodēm.

▼M2

3. Dalībvalstis līdz katra gada beigām nosūta Komisijai standartizētā formā vismaz visus tos datus, kas iegūti, veicot mērījumus attiecīgajā gadā, par katru pastāvīgo novērošanas parauglaukumu, kā norādīts VIIa pielikumā, kopā ar datiem pievienoto ziņojumu, kā norādīts VIIb pielikumā. Turklāt saskaņā ar VIIb pielikumā dotajiem norādījumiem katru gadu līdz 31. decembrim Komisijai nosūta ikgadēju ziņojumu par panākumiem attiecībā uz rezultātu novērtējumiem un interpretāciju, kas veikta valsts līmenī.

▼M3

4. Tehniskie dati, kas attiecas uz šā panta noteikumiem, ir paredzēti III līdz XI pielikumā.

▼M4 —————

▼B

3. pants

Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

▼M3









I PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES PASTĀVĪGU NOVĒROŠANAS PARAUGLAUKUMU TĪKLA IZVEIDEI, LAI VEIKTU INTENSĪVU UN NEPĀRTRAUKTU MONITORINGU

(Regulas (EEK) Nr. 3528/86 2. panta 1. punkts un tā grozījumi)

I. Vispārīgās piezīmes

Regulas Nr. 3528/86 2. panta 1. punktā un tā grozījumos minētās sistēmas nolūks ir izveidot Kopienas dalībvalstīs pastāvīgu novērošanas parauglaukumu tīklu un vākt datus, veicot intensīvu un nepārtrauktu uzraudzību.

Minētās sistēmas mērķi ir šādi:

— veikt intensīvu un nepārtrauktu meža ekosistēmu monitoringu attiecībā uz bojājumiem, ko izraisījis atmosfēras piesārņojums un citi faktori, kas ietekmē mežu stāvokli,

— uzlabot sapratni par cēloņsakarību starp izmaiņām mežu ekosistēmā un faktoriem, kas to ietekmē, jo īpaši atmosfēras piesārņojumu, koncentrējot vienā vietā dažādus mērījumus, kā arī mežu ekosistēmu un to sastāvdaļu monitoringu,

— iegūt būtisku informāciju par noteikta skaita mežu ekosistēmu attīstību Kopienā.

II. Pastāvīgu novērošanas parauglaukumu tīkla izveide

II.1. Parauglaukumu izvēle

Dalībvalstis līdz 1994. gada 30. jūnijam savā teritorijā izvēlējās pietiekami lielu skaitu pastāvīgo novērošanas parauglaukumu. Kopš tā laika dažas dalībvalstis ir pabeigušas savas valsts intensīvā monitoringa programmas, izveidojot papildu parauglaukumus. Maksimālais šo papildu parauglaukumu skaits principā būtu jāierobežo līdz 15 parauglaukumiem katrā dalībvalstī, bet dalībvalstis var izvēlēties lielāku skaitu parauglaukumu ar nosacījumu, ka šis skaits nepārsniegs 20 % no to attiecīgās valsts parauglaukumu skaita, kas ietilpst Kopienas 16 x 16 km parauglaukumu tīklā (Regula (EEK) Nr. 1696/87).

Par minēto parauglaukumu izvēli atbild dalībvalstis, tomēr jāpiemēro šādi izvēles kritēriji:

— parauglaukumu izvietojumam jābūt tādam, lai būtu pārstāvētas svarīgākās meža sugas un visvairāk izplatītie augšanas apstākļi attiecīgajā valstī,

— parauglaukuma minimālais pieļaujamais izmērs ir 0,25 hektāri, mērot horizontālā plaknē,

— lai samazinātu apkārtējās platībās veikto darbību ietekmi, ap parauglaukumu izveido buferzonu. Šīs zonas faktiskais platums ir atkarīgs no attiecīgā meža veida un vecuma. Ja parauglaukuma un tā apkārtnes platība ir vienveidīga attiecībā uz mežaudzes augstumu un vecuma struktūru, buferzonas platumu var ierobežot līdz pieciem vai desmit metriem. Ja meža platībā, kurā atrodas parauglaukums, ir jauktas mežaudzes, atšķirīgas sugas vai vecuma struktūra, buferzonu palielina līdz pat platumam, kas vienāds ar parauglaukumā esošās mežaudzes iespējamo maksimālo augstumu, kurš reizināts ar pieci,

— tā kā parauglaukumam ir jābūt pieejamam ilgtermiņa monitoringa veikšanai, tā stūri un/vai robežas ir skaidri jāapzīmē un visiem parauga kokiem laukumā ir jāpiešķir pastāvīgi numuri,

— parauglaukumiem jābūt viegli pieejamiem jebkurā laikā un nav jāpastāv nekādiem ierobežojumiem attiecībā uz pieeju tiem un paraugu ņemšanu,

— nav jāpastāv atšķirībām, apsaimniekojot parauglaukumu, tā buferzonu un apkārtnes mežu (t.i. apsaimniekošanas darbībām jābūt salīdzināmām), un monitoringa veikšanas rezultātā radītie traucējumi jāierobežo līdz minimumam,

— jāizvairās no piesārņojuma, ko rada zināmi vietēji avoti. Parauglaukumiem nav jāatrodas fermu tiešā tuvumā, ļoti tuvu galvenajiem ceļiem vai piesārņojumu izraisošu rūpniecības objektu tiešā tuvumā,

— parauglaukumā vai tā tuvumā paraugu ņemšanas vajadzībām jābūt pieejamam pietiekamam skaitam koku,

— parauglaukumiem un to buferzonai jābūt pēc iespējas vienveidīgiem attiecībā uz, piemēram, sugām vai sugu maisījumu, vecumu, izmēru, augsni un slīpumu,

— parauglaukumiem jāatrodas pietiekami tālu no meža malas.

Ir ieteicams izvēlēties parauglaukumus, kuros iepriekšējos gados ir veikts monitorings saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 3528/86 vai citām programmām. Ja jāizvēlas papildu parauglaukumi, ir ieteicams izvēlēties parauglaukumus, kuri sakrīt ar kādu no Kopienas 16 x 16 km tīkla esošajiem parauglaukumiem vai atrodas tā tuvumā un kuru atrašanās vieta ir tāda, ka var izmantot informāciju no citiem avotiem (piemēram, meteoroloģijas stacijām).

II.2. Parauglaukuma ierīkošana un dokumentēšana

Dalībvalstis 1994. gadā iesniedza Komisijai par katru parauglaukumu vispārējus datus un sīku aprakstu.

Parauglaukuma sīkajā aprakstā ietver parauglaukuma precīzu atrašanās vietu, kartes skici, kurā norāda attiecīgā parauglaukuma stūru un/vai robežu pastāvīgos apzīmējumus, koku skaitu parauglaukumā un visus citus būtiskus, pastāvīgus elementus parauglaukumā vai tā tuvumā (piemēram, piebraucamais ceļš, upes). Turpmāk šajā kartē atzīmē arī paraugu ņemšanas vietu (piemēram, augsnes atsegumu) precīzu novietojumu.

II.3. Apakšparauglaukuma noteikšana

Principā visi koki, kas ir parauglaukuma teritorijā, ir jāiekļauj paraugā koku novērtējumam (piemēram, vainaga uzskaite, pieaugumu novērtējums). Ja parauglaukumā ir daudz koku (t.i. blīvas audzes), var noteikt apakšparauglaukumu, ko izmanto minēto apsekojumu veikšanai. Apakšparauglaukuma izmēram laikā, kad izveido parauglaukumu, jābūt pietiekami lielam, lai minētajos apsekojumos iegūtu ticamus vērtējumus vismaz 20 gadus, bet labāk visu audzes dzīves laiku. Minētajā laika posmā apakšparauglaukumā jābūt pieejamiem vismaz 20 kokiem.

II.4. Vispārēja informācija par katru parauglaukumu







Ierīkošana Pirmie apsekojumi — Apraksta kods Valsts Novērošanas parauglaukuma numurs Faktiskais garums un platums — Dati par atrašanās vietu Augstums Orientācija Kopējais parauglaukuma lielums Koku skaits parauglaukumā Apakšparauglaukums (ja tāds ir) ūdens pieejamība galvenajām sugām humusa tips augsnes vienība (aprēķins/vērtējums) — Dati par audzi Valdaudzes vidējais vecums Galvenās koku sugas Iznākums (aprēķins/vērtējums) — Pārējie novērojumi Parauglaukuma vēsture Cita uzraudzības stacija, kas atrodas tuvumā

Ja ierīko papildu parauglaukumus, lai pabeigtu valsts intensīvā monitoringa programmu, dalībvalstis par katru ierīkoto parauglaukumu nosūta Komisijai informāciju, kas savākta, tos ierīkojot, izmantojot datni (skat. VIIa pielikumu, 1.a veidlapu) un ziņojumus (skat. VIIa pielikumu, 1.b veidlapu), līdz tā paša gada beigām, kurā laukums (atkārtoti) ierīkots. Svarīgu informāciju, ko iegūst monitoringa veikšanas gados, iesniedz katru gadu, izmantojot 1.a un 1.b veidlapu (VII pielikums). Pārējo informāciju iesniedz tūlīt pēc pirmā būtiskā apsekojuma veikšanas un atjaunina pēc vajadzības.

III. Iznīcināto parauglaukumu aizstāšana

III.1. Vispārējas piezīmes

Parauglaukumu atlasi, lai veiktu intensīvo monitoringu, veic dalībvalstis. Attiecībā uz minēto atlasi šajā pielikumā ir paredzēti vairāki kritēriji. Lielākā daļa dalībvalstu ir izstrādājušas pašas savu valsts mežu ekosistēmu monitoringa stratēģiju ar nolūku novērot augšanas apstākļus un svarīgākās koku sugas.

Lai gan parauglaukumus vēlams izvēlēties tā, lai tie būtu pieejami ilgtermiņa monitoringa veikšanai, vienmēr ir iespējama parauglaukumu priekšlaicīga iznīcināšana ugunsgrēka u.c. iemeslu dēļ. Dažos gadījumos tomēr var veikt vairākas pēdējās paraugu ņemšanas, pirms ir zaudēti visi parauglaukuma koki. Nākamais solis būtu pārskatīt stratēģiju, kas bija pamatā izvēles kritērijiem, un lemt par to, kādi kritēriji ir jāpiemēro jauna parauglaukuma izvēles kārtībai.

III.2. Parauglaukuma slēgšana

Jāizmanto iespēja veikt dažus pēdējos mērījumus/novērtējumus. Ja tas vēl ir iespējams pirms parauglaukuma (galīgās) iznīcināšanas, parauglaukumā var veikt (iznīcinošu) paraugu ņemšanu no kokiem, uz kuriem attiecas monitorings. Pēc nociršanas var izmērīt koku precīzo garumu, paņemt stumbra šķērsgriezuma ripas un veikt precīzu lapotnes paraugu ņemšanu.

III.3. Stratēģija

Lielākajā daļā dalībvalstu monitoringa stratēģija attiecas uz mežu platību, mežu ekosistēmu, sugām un bieži vien uz augsni, meteoroloģiju un izkritumu līmeni. Ja kāds parauglaukums ir jāaizstāj, jāizmanto iespēja pārbaudīt, vai sākotnējā stratēģija vēl joprojām piemērota un kā vislabāk veikt attiecīgā parauglaukuma aizstāšanu. Šajā kontekstā jāņem vērā, ka papildus sākotnējiem apsekojumiem (vainaga stāvokļa, augsnes, lapotnes un pieauguma novērtējums) programmai pēdējos gados ir pievienoti papildu apsekojumi (izkritumu, meteoroloģijas, augsnes šķīduma, zemsedzes augāja novērtējums un kontrole no attāluma ( 6 )). Tādēļ, plānojot parauglaukumu aizstāšanu, ir ieteicams ņemt vērā intensīvā monitoringa programmas attīstību.

Parasti tomēr būtu ieteicams, lai jaunais parauglaukums atrastos tajā pašā reģionā, kur atradās iznīcinātais parauglaukums, un jaunajā parauglaukumā būtu tāds pats augsnes tips, izkritumu līmenis un koku sugas.

III.4. Parauglaukuma atjaunošana

Jaunu parauglaukumu izvēlei piemēro tādus pašus kritērijus kā iznīcināto parauglaukumu izvēlei. Pēc jaunu parauglaukumu ierīkošanas pēc iespējas drīz jāveic daži apsekojumi, kurus tuvākajā laikā neatkārtos (piemēram, augsnes stāvokļa novērtējums un kontrole no attāluma). Tā kā vainaga stāvokļa un lapotnes novērtējumu veic ik gadus vai ik pēc diviem gadiem, tūlīt pēc parauglaukuma ierīkošanas nav jāveic šāda veida papildu novērtējumi. Ja nākamo regulāro pieaugumu novērtējumu ir plānots veikt vēlāk nekā trīs gadus pēc parauglaukuma ierīkošanas, pieauguma mērījumi jāveic tūlīt pēc parauglaukuma ierīkošanas.

III.5. Jautājumi, kam jāvelta īpaša uzmanība

Atjaunotajiem parauglaukumiem piešķir jaunu numuru. Dalībvalstis kopā ar nākamajiem regulāri iesniedzamajiem datiem iesniedz Komisijai informāciju par parauglaukuma aizstāšanas iemeslu, pēdējo veikto novērojumu/mērījumu rezultātiem un kritērijiem, kas piemēroti jaunizveidotā parauglaukuma izvēlei.









II PIELIKUMS

PIETEIKUMI KOPIENAS ATBALSTA SAŅEMŠANAI ATTIECĪBĀ UZ PASĀKUMIEM, KAS JĀVEIC SASKAŅĀ AR REGULAS (EEK) Nr. 3528/86 2. PANTU UN TĀ GROZĪJUMIEM

Atbalsta pieteikumi jāiesniedz saskaņā ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 526/87 ( 7 ) A pielikumu kopā ar tās informācijas apkopojumu, kas uzskaitīta še turpmāk, un aizpildītu tabulu, kas ietverta šajā pielikumā kā 2.a veidlapa.

Attiecībā uz katru no pasākumiem, kas veicami saskaņā ar 2. pantu, sniedz informāciju par šādiem jautājumiem:

1. Īss pasākumu apraksts

2. Pieteikuma iesniedzējs paskaidrojot saikni starp pieteikuma iesniedzēju un minētajiem pasākumiem.

3. Ağentūra, kas ir atbildīga par pasākumu veikšanu norādot minētās ağentūras galveno darbības mērķi un jomu.

4. Īss pasākumu apraksts kur a) pasākumi attiecas uz pastāvīgo novērošanas parauglaukumu tīkla izveidi vai paplašināšanu intensīvai un nepārtrauktai uzraudzībai: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. attiecīgā reģiona (reģionu) ģeogrāfiskā atrašanās vieta un platība (plus kartogrāfisks dokuments); 3. pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits; b) pasākumi attiecas uz vainagu stāvokļa uzskaites izveidi un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to novērošanas parauglaukumu skaits, kuri jāiekļauj vainagu stāvokļa uzskaitē (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās paraugu ņemšanas kārtības sīks apraksts (koku skaits, apzīmējumi utt.); 4. grafiks (laika plānojums) paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa); c) pasākumi attiecas uz augsnes stāvokļa inventarizācijas izveidi un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits, kuros veic augsnes stāvokļa inventarizāciju (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās paraugu ņemšanas kārtības sīks apraksts (atsevišķu paraugu skaits, augsnes profila apraksts utt.); 4. nosakāmo parametru un piemērojamo analīzes metožu sīks apraksts, ieskaitot skaidru aprakstu par ikvienu kalibrēšanu, korekciju un/vai pārrēķināšanu, kas vajadzīga, lai rezultāti atbilstu tiem, kas iegūti, veicot analīzi saskaņā ar apstiprinātajām metodēm; 5. grafiks (laika plānojums) paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa); d) pasākumi attiecas uz lapotnes stāvokļa uzskaites izveidi un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits, kuros veic lapotnes stāvokļa inventarizāciju (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās paraugu ņemšanas kārtības sīks apraksts (atsevišķu paraugu skaits, apraksts utt.); 4. nosakāmo parametru un piemērojamo analīzes metožu sīks apraksts, ieskaitot skaidru aprakstu par ikvienu kalibrēšanu, korekciju un/vai pārrēķināšanu, kas vajadzīga, lai panāktu rezultātu salīdzināmību; 5. grafiks (laika plānojums) paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa); e) pasākumi attiecas uz pieauguma izmaiņu mērījumu paredzēšanu un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits, kuros veic pieauguma izmaiņu mērījumus (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās mērījumu veikšanas kārtības sīks apraksts (mērījumu skaits, apraksts utt.); 4. nosakāmo parametru un piemērojamo analīzes metožu sīks apraksts, ieskaitot skaidru aprakstu par ikvienu kalibrēšanu, korekciju un/vai pārrēķināšanu, kas vajadzīga, lai rezultāti atbilstu tiem rezultātiem, kuri iegūti, veicot analīzi saskaņā ar apstiprinātajām metodēm; 5. grafiks (laika plānojums) paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa); f) pasākumi attiecas uz izkritumu koeficientu mērījumu paredzēšanu un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits, kuros veic izkritumu koeficientu mērījumus (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās mērījumu kārtības sīks apraksts (mērījumu skaits, apraksts utt.); 4. nosakāmo parametru un piemērojamo analīzes metožu sīks apraksts, ieskaitot skaidru aprakstu par ikvienu kalibrēšanu, korekciju un/vai pārrēķināšanu, kas vajadzīga, lai rezultāti atbilstu tiem rezultātiem, kuri iegūti, veicot analīzi saskaņā ar apstiprinātajām metodēm; 5. grafiks (laika plānojums) paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa); g) pasākumi attiecas uz meteoroloģisko mērījumu paredzēšanu un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits, kuros veic meteoroloģiskos mērījumus (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās mērījumu veikšanas kārtības sīks apraksts (mērījumu skaits, apraksts utt.); 4. nosakāmo parametru un piemērojamo analīzes metožu sīks apraksts, ieskaitot skaidru aprakstu par ikvienu kalibrēšanu, korekciju un/vai pārrēķināšanu, kas vajadzīga, lai rezultāti atbilstu tiem rezultātiem, kuri iegūti, veicot analīzi saskaņā ar apstiprinātajām metodēm; 5. grafiks (laika plānojums) paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa); h) pasākumi attiecas uz augsnes šķīduma mērījumu paredzēšanu un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits, kuros veic augsnes šķīduma mērījumus (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās mērījumu veikšanas kārtības sīks apraksts (mērījumu skaits, apraksts utt.); 4. nosakāmo parametru un piemērojamo analīzes metožu sīks apraksts, ieskaitot skaidru aprakstu par ikvienu kalibrēšanu, korekciju un/vai pārrēķināšanu, kas vajadzīga, lai rezultāti atbilstu tiem rezultātiem, kuri iegūti, veicot analīzi saskaņā ar apstiprinātajām metodēm; 5. grafiks (laika plānojums) paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa); i) pasākumi attiecas uz zemsedzes augāja novērtējuma paredzēšanu un veikšanu pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos: 1. pašreizējā stāvokļa apraksts; 2. to pastāvīgo novērošanas parauglaukumu skaits, kuros veic zemsedzes augāja novērtējumu (2.a veidlapa); 3. parauglaukumos izmantotās paraugu ņemšanas kārtības sīks apraksts (apakšparaugu skaits, apraksts utt.); 4. nosakāmo parametru un piemērojamo analīzes metožu sīks apraksts, ieskaitot skaidru aprakstu par ikvienu kalibrēšanu, korekciju un/vai pārrēķināšanu, kas vajadzīga, lai panāktu rezultātu savietojamību; 5. grafiks vai laika plānojums paredzēto pasākumu veikšanai (2.b veidlapa).

5. To pasākumu izmaksas, kas paredzēti 4. punkta a) līdz i) apakšpunktā (2.a veidlapa) 1. Parauglaukumu tīkla izveides vai paplašināšanas izmaksas (4. punkta a) apakšpunkts): 1.1. 1.1. izmaksas vienam parauglaukumam; 1.2. 1.2. kopējās izmaksas; 1.3. 1.3. atbalsts, ko prasa Kopienai. 2. Izveides, novērojumu vai paraugu ņemšanas izmaksas katram apsekojumam (4. punkta b) līdz i) apakšpunkts): 2.1. 2.1. izmaksas vienam parauglaukumam; 2.2. 2.2. kopējās izmaksas; 2.3. 2.3. atbalsts, ko prasa Kopienai. 3. Analīzes un novērtējuma veikšanas izmaksas katram apsekojumam (4. punkta b) līdz i) apakšpunkts): 3.1. 3.1. izmaksas vienam parauglaukumam; 3.2. 3.2. kopējās izmaksas; 3.3. 3.3. atbalsts, ko prasa Kopienai. 4. Projekta kopējās izmaksas (1.2. punktā (izveide), 2.2. punktā (novērojumi un/vai paraugu ņemšana) un 3.2. punktā (analīzes un novērtējums) paredzēto pasākumu izmaksu summa). 5. Kopējā atbalsta summa, ko prasa Kopienai (1.3. punktā (izveide), 2.3. punktā (novērojumi un/vai paraugu ņemšana) un 3.3. punktā (analīzes un novērtējuma veikšana) paredzēto pasākumu izmaksu summa).

6. Aizpilda 2.a un 2.b veidlapu.

▼B









III PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES VAINAGA STĀVOKĻA UZSKAITEI PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS LAUKUMOS

I. Vispārīgas piezīmes

1994. gadā veic uzskaiti visos pastāvīgajos novērošanas laukumos un turpmāk atkārto katru gadu.

II. Uzskaites metodoloģija

II 1. Koku izvēle paraugiem

Principā visā laukumā jāuzrauga visi virsvaldkoki, valdošie un līdzvaldošie koki (Krafta 1. — 3. klase). Ja laukumā ir daudz koku (piemēram, blīvās audzēs), tad vainaga novērtējumam izvēlēto paraugkoku skaitu varētu samazināt, izmantojot apakšlaukumu (skatīt I pielikuma (II.3.)). Apakšlaukumā jāuzrauga visi virsvaldkoki, valdošie un līdzvaldošie koki (Krafta 1. — 3. klase). Dažos gadījumos var pieļaut atšķirīgas, bet objektīvas sistēmas izmantošanu, lai samazinātu vai izvēlētos koku skaitu paraugam. Katru gadu izmanto tās pašas metodes un katrā apsekojumā novērtē vismaz 20 kokus.

II 2. Novērtēšanas diena

Uzskaiti veic pēc jaunu skuju un lapu veidošanās beigām un pirms rudens lapu krāsas izmaiņām.

▼M2

II 3. Vispārēja pamatinformācija

Apkopo šādu informāciju par parauglaukumiem un kokiem:

— parauglaukuma numurs,

— iedarbība,

— koka numurs,

— informācija par izstrādi un atmirumu,

— koku sugas,

— sociālā klase,

— vainaga apēnojums,

— redzamība,

novērtējuma veikšanas diena.

▼B

II 4. Paraugkoku novērtējums

1. Defoliācijas vizuāls novērtējums Defoliāciju vērtē ar 5 % soli, salīdzinot ar koku, kuram ir pilnīga lapotne vietējos apstākļos. Kokus klasificē pēc defoliācijas pakāpes novērošanas laikā un reģistrē ar 5 % soli. Koku, kam ir 95 % līdz 100 % defoliācija, un kas vēl ir dzīvs, vērtē ar punktu skaitu 99. 100 punktus rezervē nokaltušiem kokiem.

2. Krāsas izmaiņu vizuāls novērtējums Kokus klasificē pa krāsas izmaiņu pakāpēm pēc tam, kad ir veikti novērojumi. Krāsas izmaiņu pakāpes nosaka šādi:



Klase Krāsas izmaiņas Orientējošs krāsu izmainījušo lapu īpatsvars 0. Krāsas izmaiņu nav vai tās ir neievērojamas 0 — 10 1. Neliela krāsas izmaiņa 11 — 25 2. Vidēja krāsas izmaiņa 26 — 60 3. Stipra krāsas izmaiņa > 60 4. Nokaltis

3. Papildparametri Še turpmāk ir dots papildparametru saraksts: — bojājumi, kas radušies viegli nosakāmu iemeslu dēļ (kukaiņi, sēnīte, abiotiskie izraisītāji u.c.), — bojājuma veida noteikšana, — novērojumi, kas konstatēti uz koka laukumā.

▼M2

II 5. Metodes

Rokasgrāmatā par koku stāvokļa vizuālo novērtējumu intensīvā monitoringa parauglaukumos, ko izstrādājuši Starptautiskās Sadarbības programmas mežu jautājumos eksperti, ir paredzēta papildu informācija par koku atlasi un novērtējumu veikšanu. Turklāt rokasgrāmatā ir tehniska informācija par papildu parametriem, kas jānovērtē, kā arī par šo datu iesniegšanu. Ir ieteicams sekot šajā rokasgrāmatā izklāstītajai tehniskajai informācijai un pēc izvēles iesniegt Komisijai izvēles parametru novērtējuma rezultātus, kas iegūti, piemērojot rokasgrāmatā minēto attiecīgo kārtību.

▼M1

►M2 II 6. ◄ Datu nosūtīšana

Dalībvalstis par katru parauglaukumu nosūta Komisijai šo informāciju, izmantojot standartizētas veidlapas (sk. VII pielikumu, 3.a un 3.b veidlapa).

▼B









IV PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES AUGSNES INVENTARIZĀCIJAI PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS LAUKUMOS

I. Vispārīgas piezīmes

Inventarizāciju visos pastāvīgajos novērošanas laukumos veic laikposmā no 1994. gada līdz 1996. gadam un turpmāk atkārto katru gadu. Var izmantot arī datus par augsnes stāvokli, kas iegūti un analizēti līdz 1994. gadam, bet pēc 1991. gada 1. janvāra, ja ir izmantotas še turpmāk aprakstītās metodes. Inventarizāciju katrā atsevišķā parauglaukumā atkārto ik pēc desmit gadiem. Šā pielikuma pamatā ir ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Starptautiskās sadarbības programmas gaisa piesārņojuma, kas ietekmē mežus, ekspertu grupas veiktās uzraudzības un novērtēšanas rezultātiem. Atsaucas uz minētās ekspertu grupas (1992. gadā) sagatavoto rokasgrāmatu. Pēc diviem paraugu ņemšanas laikposmiem pārskata parametrus, kas augsnes paraugos jāanalizē turpmāk.

II. Inventarizācijas metodoloģija

II 1. Paraugu ņemšanas vietas izvēle

Augsnes paraugi ir statistiski reprezentatīvi attiecībā uz stāvokli konkrētajā laukumā. Augsnes paraugus vāc no augsnes profila atseguma un/vai ņem no urbumiem. Jāuzmanās, lai nenodarītu kaitējumu paraugkoku saknēm.

II 2. Vispārīga informācija

Vāc šādu vispārīgu informāciju:

— laukuma numurs,

— paraugu ņemšanas un analīzes diena.

II 3. Parauglaukumu raksturojums no augsnes zinātnes un fizikālā viedokļa

Raksturojumu no augsnes zinātnes viedokļa sniedz par katru parauglaukumu. Ir ieteicams profila aprakstu sagatavot saskaņā ar ANO pārtikas un lauksamniecības organizācijas nostādnēm (FAO nostādnes attiecībā uz augsnes aprakstu, trešais (pārstrādāts) izdevums, Roma, 1990. gads) buferzonā. Augsnes profila apraksts (apraksti) būtu jāveic vietā, kas ir reprezentatīva attiecībā uz faktisko paraugu ņemšanas vietu. Augsnes daļu blīvumu ieteicams noteikt nesajauktai augsnei, lai varētu aprēķināt kopējo barības vielu saturu. Ja augsnes daļu blīvumu nenosaka, tad jāizdara šī parametra saprātīgas prognozes. Augsnes granulometrija jānosaka obligāti. Daļiņu izmēru frakcijas ir: < 2 μm, 2-63 μm, 63-2000 μm (FAO). Ja izmanto 50 μm, lai atdalītu dubļu un smilšu frakciju, tad jāpārveido atbilstīgi 63 μm robežai.

II 4. Paraugu ņemšanas metode

Augsnes paraugus vāc pēc dziļuma vai pēc horizonta. No katra slāņa vai horizonta, no kura ņem paraugus, veido vismaz vienu vai vairākus reprezentatīvus apvienotos paraugus; ziņojumā norāda apakšparaugu skaitu apvienotajā paraugā un paraugu ņemšanas dienu.

No organiskajiem slāņiem (O- un H-) ( 8 ) paraugus ņem atsevišķi. Ja paraugus ņem noteiktā dziļumā, izmanto šādus slāņus:

— 0-10 cm (ieteicams ņemt paraugus atsevišķi no 0-5 cm slāņa un no 5-10 cm slāņa),

— 10-20 cm,

— 20-40 cm,

— 40-80 cm.

II 5. Transportēšana, glabāšana un sagatavošana

Paraugus transportē un glabā tā, lai pēc iespējas samazinātu ķīmiskas izmaiņas tajos. Par šīm transportēšanas un glabāšanas darbībām (ieskaitot gaidīšanas periodus) informē ziņojumā. Vajadzības gadījumā sīki apraksta problēmas, kas radušās saistībā ar šīm darbībām, un atkāpes no tām. Ieteicams daļu paraugu glabāt augsnes bankā, lai, turpmāk ņemot paraugus, varētu salīdzināt (piemēram, pēc 10 gadiem). Pirms savāktos paraugus analizē, tie jāsagatavo. Jāizņem lieli gabali (> 2 mm), paraugi jāizžāvē (nepārsniedzot 40 °C) un jāsamaļ vai jāizsijā.

II 6. Analīzes metodes

“Rokasgrāmatā par augsnes paraugu ņemšanu un analīzes metodoloģiju”, ko sagatavojusi Starptautiskās Sadarbības programmas mežu jautājumos Augsnes ekspertu grupa, ir aprakstītas apstiprinātās metodes dažādu augsnes parametru analīzei. Ieteicams izmantot apstiprinātās metodes. Ja izmanto citas (attiecīgās valsts) metodes, tad, iesniedzot analīžu rezultātus, sniedz arī analīžu rezultātu sīku salīdzinošo aprakstu. Mežu augsnes stāvokļa inventarizācijā izšķir obligātos un izvēles parametrus (skatīt sarakstu).

Obligātie un izvēles parametri un attiecīgās metodes to analīzei:







Parametrs Vienības H/O Min. Apstiprinātās metodes Piezīmes pH (CaCl2) Obligāts Obligāts Labex 8703–01–1–1 un ISO/TC190/SC3/GT8 Organiskais ogleklis (C-org.) (g/kg) Obligāts Obligāts Sausā sadedzināšana Slāpeklis (N) (g/kg) Obligāts Obligāts Sausā sadedzināšana Fosfors (P) (mg/kg) Obligāts Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Kālijs (K) (mg/kg) Obligāts Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Kalcijs (Ca) (mg/kg) Obligāts Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Magnijs (Mg) (mg/kg) Obligāts Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Organiskais slānis (OrgLay) (kg/m2) Obligāts Saussvara cilindriskais tilpums Kalcija karbonāts (CaCO3) (g/kg) Izvēles Obligāts AFNOR X 31-105 Ja pH (CaCl2) >6 Maināms skābums (Ac-Exc) (cmol+/kg) Izvēles Obligāts Titrēšana Maināmie bāziskie katjoni (BCE) (cmol+/kg) Izvēles Obligāts Ekstrahents: BaCl2 Maināmie skābju katjoni (ACE) (cmol+/kg) Izvēles Obligāts Ekstrahents: BaCl2 Katjonu maiņas spēja (CEC) (cmol+/kg) Izvēles Obligāts Bascomb Bāzes piesātinājums (BaseSat) (%) Izvēles Obligāts Labex L8703–26–1–1 Nātrijs (Na) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Alumīnijs (Al) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Dzelzs (Fe) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Hroms (Cr) (mg/kg) Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Niķelis (Ni) (mg/kg) Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Mangāns (Mn) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Cinks (Zn) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Varš (Cu) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Svins (Pb) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Kadmijs (Cd) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Dzīvsudrabs (Hg) (mg/kg) Izvēles Ekstrahents: karaļūdens Sērs (S) (mg/kg) Izvēles Izvēles Ekstrahents: karaļūdens pH (H2O) Izvēles Izvēles pH-elektrods Elektrovadītspēja (EC) (mS/m) Izvēles Izvēles Konduktometrs

Dalībvalstis var analizēt vairāk, visus, vai daļu no izvēles parametriem.

II 7. Datu nosūtīšana

Dalībvalstis par katru laukumu Komisijai standartizētā formā nosūta šo informāciju (skatīt 4.a, 4.b un 4.c veidlapu VII pielikumā).









V PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES LAPOTNES UZSKAITEI PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS LAUKUMOS

I. Vispārīgas piezīmes

Uzraudzību veic pastāvīgajos novērošanas laukumos. Pirmo kopējo novērtējumu pabeidz līdz 1996. gada vasarai. Lai gan ir ieteicams lapotnes uzskaiti veikt norādītajos periodos 1995. gada vasarā un 1995./96. gada ziemā, varētu pieļaut uzskaites sadalīšanu divos gados. Uzskaiti katrā atsevišķā laukumā atkārti veic ik pēc diviem gadiem. Starptautiskās Sadarbības programmas mežu jautājumos Lapotnes ekspertu grupas darba rezultāti ir pamatā še turpmāk minētajiem tehniskajiem datiem. Atsaucas uz minētās ekspertu grupas sagatavoto rokasgrāmatu (1993. gads).

II. Uzskaites metodoloģija

II 1. Paraugu ņemšanas diena

Lapu koku sugām (ieskaitot lapegli) paraugi jāņem tad, kad jaunās lapas ir pilnībā izveidojušās, bet pirms rudens dzeltēšanas un novecošanas paša sākuma. Mūžzaļajām sugām paraugi jāņem hipobiozes periodā. Dalībvalstīm vajadzētu attiecībā uz katru reģionu un katrā reģionā attiecībā uz līdzenumiem un kalniem noteikt vislabāko laiku dažādu sugu paraugu ņemšanai un analīzei un ievērot to.

II 2. Paraugkoku izvēle

Katru otro gadu paraugam izvēlas vismaz piecus kokus, kas pieder pie galvenajām sugām, kuras pārstāvētas laukumā.

Paraugu ņemšanai vajadzīgos kokus izvēlas šādi:

— šie koki nav tie paši, ko izmantoja vainagu novērtējumam, lai izvairītos no tā, ka secīga paraugu ņemšana rada lapotnes zudumus,

— ja vitalitāti vērtē tikai kokiem, kas ir apakšlaukumā, tad kokus lapotnes paraugu ņemšanai izvēlas kopējā laukuma pārējā daļā. Ja neizmanto apakšlaukumu, tad kokus paraugu ņemšanai izvēlas buferzonā. Šajā gadījumā kokiem, ko buferzonā izvēlas paraugu ņemšanai, piešķir īpašu numuru (skatīt VII pielikumu),

— šie koki pieder pie virsvaldošām vai valdošām klasēm (mežs ar savstarpēji saslēgtiem vainagiem) vai pie kokiem ar vidējo augstumu ± 20 % (mežā ar savstarpēji nesaslēgtiem vainagiem),

— koki atrodas to vietu tuvumā, kur analīzei ņemti augsnes paraugi; tomēr jāuzmanās, lai ņemot augsnes paraugus, nenodarītu kaitējumu to koku galvenajām saknēm, no kuriem ņem paraugus,

— šie koki raksturo laukuma vidējo lapotnes defoliāciju (± 5 % no vidējā lapu zuduma),

— šie koki raksturo laukuma sanitāro stāvokli.

Visus gadus paraugus ņem no tiem pašiem kokiem; kokiem jāpiešķir numuri. Sugām, kam ir mazi vainagi vai pārāk maz skuju (vai lapu), gadā paraugus var (bet nav ieteicams) ņemt pārmaiņus no diviem piecu koku komplektiem, ja jāizvairās nodarīt kaitējumu paraugkokiem. Katram komplektam jāatbilst iepriekšminētajiem nosacījumiem.

Paraugus ņem tikai no Kopienas galveno sugu kokiem (skatīt VII pielikuma 15. punktu).

Kokiem, ko izmanto lapotnes paraugu ņemšanai, novērtē vainaga stāvokli (skatīt III pielikumu), izmantojot esošos vai īpaši piešķirtus numurus.

II 3. Vispārīga informācija

Vāc šādu informāciju:

— laukuma numurs,

— paraugu ņemšanas un analīzes diena,

— koku sugas.

II 4. Lapu un skuju atlase un daudzums

Attiecīgajos laukumos nedrīkst cirst kokus, jo tas var ietekmēt lapu un skuju paraugu ņemšanas metodi. Ir svarīgi, lai paraugiem ņemtās lapas vai skujas būtu attīstījušās pilnīgā apgaismojumā. Mūžzaļo sugu kārtējā gada skujas vai lapas ir vislabākās barības vielu līmeņa novērtēšanai, bet attiecībā uz vairākiem elementiem var būt interesanti salīdzināt elementu koncentrāciju vecākās skujās ar koncentrāciju kārtējā gada skujās.

Lapu vai skuju paraugi jāņem no vainaga augšējās trešdaļas, bet skuju kokiem, ne no pašiem pirmajiem mieturiem; audzēs, kur skaidri var atšķirt mieturus citu no cita, ieteicams paraugus ņemt no vietas starp septīto un piecpadsmito mieturi.

Tādu sugu kokiem, kas nomet lapotni, paraugus ņem no kārtējā gada lapām vai skujām.

Mūžzaļo sugu kokiem ieteicams ņemt gan kārtējā gada skuju vai lapu paraugus, gan otrā gada skuju vai lapu paraugus (kārtējais gads + 1).

Attiecībā uz visām sugām ir jāpievērš uzmanība, lai par paraugiem ņemtās lapas vai skujas būtu nobriedušas, īpaši attiecībā uz sugām, kas plaukst vairākas reizes gadā (piemēram, Pinus halepensis, Pseudotsuga menziesii, Eucalyptus sp., Quercus sp.), Larix sp. un Cedrus sp. paraugus ņem no īsajiem iepriekšējā gada zariņiem.

Vispār paraugi jāņem tā, lai to koku komplektā, no kuriem ņem paraugus, ir pārstāvētas visas orientācijas (novietojumi). Vajadzības gadījumā var ņemt paraugus no dažādām vietām attiecībā pret debess pusēm katram izlases koku komplektā ietilpstošajam kokam. Īpašās vietās, kur ir acīmredzama viena valdošā vēja ietekme (piemēram, stāvas nogāzes vai spēcīgs valdošais vējš) paraugus vienmēr ņem tikai no vienas un tās pašas puses. Šādos gadījumos minētā orientācija (novietojums) jādokumentē.

Galveno elementu un Fe, Mn, Zn un Cu analīzei ieteicamais daudzums ir 30 grami svaigu skuju vai lapu no katras pārbaudāmās vecuma klases.

Valstis var nolemt pārbaudīt lielāku lapu materiāla daudzumu, ja to prasa valstu analītiskās metodes, vai arī, lai saglabātu paraugus nākotnei.

II 5. Paraugu ņemšanas līdzekļi

Tā kā kokus nedrīkst cirst, ir pieņemams jebkurš ērts paraugu ņemšanas veids, ņemot vērā audžu veidu utt., ar nosacījumu, ka tas nepiesārņo paraugu, nenodara būtisku kaitējumu kokam vai neapdraud tos, kas ņem paraugus.

II 6. Pirmapstrāde pirms paraugu nosūtīšanas uz laboratorijām analīžu veikšanai

Paraugus ņem vismaz no katras laukuma galvenās sugas pieciem kokiem; šos piecus paraugus glabā atsevišķi maisiņos; analīzei gatavo apvienotu paraugu, sajaucot vienādus daudzumus no katra no pieciem paraugiem (ja minēto piecu koku paraugus analizē atsevišķi, tad katram elementam aprēķina vidējo vērtību).

Attiecībā uz lapu kokiem var būt ieteicams atdalīt lapas no zariņiem (dažām koku sugām — mazās lapas no lapas ass), bet tas nav vajadzīgs attiecībā uz skujkoku skujām. Kārtējā un otrā gada dzinumus atdala un glabā atsevišķos maisiņos. Ieteicams lietot blīvus perforētus polietilēna maisiņus. Ja iespējams, paraugus žāvē tīrā telpā un glabā vēsā vietā perforētos polietilēna maisiņos.

Jāpievērš īpaša uzmanība, lai skaidri apzīmētu katru paraugu (mežs, laukuma numurs, suga, skuju vecums utt.), pirms to nosūta uz laboratoriju analīzei. Šiem apzīmējumiem jābūt maisiņa ārpusē (tieši uz maisiņa ar neizdzēšamu tinti vai, piestiprinot pie tā etiķeti). Ieteicams šos apzīmējumus zīmes atkārtot arī maisiņa iekšpusē, ievietojot tur papīra etiķeti ar neizdzēšamas tintes uzrakstu. Etiķete būtu jāsaloka, lai nepiesārņotu lapas vai skujas, tām saskaroties ar tinti.

II 7. Apstrāde pirms analīzes

Intensīvās un nepārtrauktās uzraudzības nolūkā pastāvīgajos novērošanas laukumos ieteicams noteikt 100 lapu vai 1 000 skuju masu un dzinumu masu attiecīgā gada dzinumiem.

Lapām nav jānogriež kātiņi, bet saliktām lapām var būt ieteicams atdalīt mazās lapas no ass, ja tas nav izdarīts mežā. Lai nepiesārņotu paraugus, nelieto pūderētus plastikas cimdus.

Paraugi nav sistemātiski jāmazgā, bet tas var būt ieteicams reģionos, kur ir augsts gaisa piesārņojuma līmenis vai kas atrodas pie jūras. Paraugus mazgā ar ūdeni bez jebkādām piedevām.

Jāžāvē vismaz 24 stundas žāvēšanas skapī, kur temperatūra nepārsniedz 80 oC. Skujas atdala no zariem, ievērojot tos pašus piesardzības pasākumus, ko ievēro, atdalot mazās lapas no to ass.

Sausus paraugus samaļ, lai iegūtu pēc iespējas viendabīgu smalku pulveri. Atkarībā no koku sugas dažas šķiedras vienmēr paliek; tas nav būtisks traucējums, ja šķiedras ir mazas un ja pulveri rūpīgi samaisa, pirms ņem paraugus analīzei. Mn, Fe, Cu, Cd, Al un Pb noteikšanai jāpārliecinās, vai laboratorijas dzirnaviņas nepiesārņo paraugus. Tās var pārbaudīt, maļot žāvētu šķiedrainu celulozi un nosakot tajā minētos elementus pirms un pēc smalcināšanas.

II 8. Ķīmiskās analīzes

Nosaka tikai kopējo elementu koncentrāciju.

“Rokasgrāmatā par lapu un skuju paraugu ņemšanas un analīžu metodoloģiju”, ko sagatavojusi Starptautiskās sadarbības programmas “ICP meži” Koku lapotnes ekspertu grupa, ir aprakstītas orientējošas metodes dažādo koku lapotnes parametru analīzei.

Katra valsts var izmantot savas metodes. Bet kopējās elementu koncentrācijas, kas iegūtas ar attiecīgās dalībvalsts metodēm, jāsalīdzina ar tām, kuras apstiprinātas, izmantojot standartparaugus. Lapotnes uzskaitē izšķir obligāti un pēc izvēles nosakāmos parametrus (skatīt sarakstu).







Obligāti nosakāmie parametri Pēc izvēles nosakāmie parametri Slāpeklis (N) Sērs (S) Fosfors (P) Kalcijs (Ca) Magnijs (Mg) Kālijs (K) Nātrijs (Na) Cinks (Zn) Mangāns (Mn) Dzelzs (Fe) Varš (Cu) Svins (Pb) Alumīnijs (Al) Bors (B)

Dalībvalstīs var analizēt vairāk, visus, vai daļu no izvēles rādītājiem.

II 9. Datu nosūtīšana

Dalībvalstis par katru laukumu Komisijai standartizētā formā nosūta minēto informāciju (skatīt 5.a, 5.b un 5.c veidlapu VII pielikumā).









VI PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES PIEAUGUMA IZMAIŅU MĒRĪJUMIEM PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS LAUKUMOS

I. Vispārīgas piezīmes

Pirmais mērījums visos pastāvīgajos novērošanas laukumos jāveic laikposmā no 1994. līdz 1996. gadam.

Pieauguma mērījumam ir divas daļas:

— periodiski koka parametru mērījumi,

— koka gredzenu analīze, izmantojot pieauguma serdeņus un stumbra šķērsgriezuma ripu (pēc izvēles).

Periodiskos mērījumus katrā atsevišķā laukumā atkārto hipobiozes laikā no 1999. līdz 2000. gadam un turpmāk — ik pēc pieciem gadiem. Pieauguma serdeņu un stumbra šķērsgriezuma ripu paraugu ņemšanu un analīzi var izdarīt vienreiz, vēlams, ierīkojot laukumu vai drīz pēc tam.

Starptautiskās Sadarbības programmas mežu jautājumos Pieauguma ekspertu grupas darba rezultāti ir pamatā še turpmāk minētajiem tehniskajiem datiem. Atsaucas uz minētās ekspertu grupas sagatavoto rokasgrāmatu.

Še aprakstītās metodoloģijas nav piemērojamas mūžzaļo augu krūmājiem un līdzīga veida augu tipiem.

II. Uzskaites metodoloģija

II 1. Paraugu ņemšanas diena

Mērījumi būtu jāizdara hipobiozes laikā.

II 2. Paraugkoku izvēle

Principā jāuzrauga visi koki visā laukumā. Ja laukumā ir daudz koku (piemēram, blīvās audzēs), tad var noteikt apakšlaukumu, ko izmanto koku novērtēšanai (piemēram, vainaga un pieauguma vērtēšanai). Tādā gadījumā jāuzrauga visi koki apakšlaukumā. Apakšlaukumam uzskaites laikā vajadzētu būt pietiekami lielam, lai nodrošinātu ticamus audzes pieauguma aprēķinus visā mērījumu periodā. Precīzi nosaka un paziņo šā apakšlaukuma lielumu.

II 3. Metodes

Periodiski mērījumi

Reizi piecos gados (apakš)laukumā mēra visus kokus.

Koku gredzenu analīze (pieauguma serdeņi un stumbra šķērsgriezuma ripa)

Tā kā pieauguma serdeņu paraugu ņemšana varētu ietekmēt citus mērījumus, šos paraugus ņem no kokiem, kas ir ārpus laukuma. Tā kā lai paņemtu stumbra šķērsgriezuma ripas paraugus, koki jānozāģē, izvēlētajiem kokiem jābūt tik tālu no laukuma, lai zāģēšana neietekmētu uzraugāmos kokus laukumā. Tai pašā laikā paraugkoki ir reprezentatīvi attiecībā uz laukumā esošajiem kokiem. Ja vien iespējams, maksimāli izmanto tos kokus, ko nozāģē, veicot parastu apsaimniekošanu.

II 4. Vispārīga informācija

Vāc šādu informāciju:

— laukuma numurs,

— paraugu ņemšanas un analīzes diena,

— koka numurs.

II 5. Mērāmie parametri







Obligātie parametri Izvēles parametri Periodiski mērījumi Koka suga Diametrs krūšu augstumā (DBH) Informācija par apsaimniekošanas darbībām Miza Koka augstums Vainaga augstums Vainaga platums Tilpuma aprēķini/prognozes Koka gredzena analīze Gredzena platums Koka zemmizas diametra attīstība ar piecu gadu intervāliem Šķērslaukuma un tilpuma aprēķini

Dalībvalstīs var analizēt vairāk, visus vai daļu no izvēles rādītājiem.

Dalībvalstīs var lietot attiecīgās dalībvalsts sistēmu un metodes. Ieteicamās metodes un mērījumu procedūru apraksti ir “Rokasgrāmatā par pieaugumu”, ko sagatavojusi ICP mežu pieauguma ekspertu grupa.

II 6. Datu nosūtīšana

Dalībvalstis par katru laukumu Komisijai standartizētā formā nosūta šo informāciju (skatīt 6.a, 6.b 6.c un 6.d veidlapu VII pielikumā).









VII PIELIKUMS

KOPĪGAS PAMATNOSTĀDNES ATTIECĪBĀ UZ ZIŅOJUMIEM PAR PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS LAUKUMOS IEGŪTAJIEM REZULTĀTIEM UN TO INTERPRETĀCIJU

I. Vispārīgas piezīmes

Pastāvīgo novērošanas laukumu tīkla mērķis ir iegūt sīkus datus par meža ekosistēmu attīstību Kopienā un mēģināt noteikt saistību starp vides faktoru, jo īpaši atmosfēras piesārņojuma, izmaiņām un meža ekosistēmu reakciju.

Šo mērķi var sasniegt tikai, vērtējot rezultātus laukumu līmenī. Dažādos pastāvīgajos novērošanas laukumos iegūtie rezultāti ļoti rūpīgi jāsalīdzina ar reģionālā vai Kopienas līmenī iegūtajiem. Ieteicams katras apsekošanas (vai tās pabeigtas daļas) apstiprinātos datus iesniegt Komisijai, tiklīdz tie ir pieejami; šim nolūkam izmanto standartizētās veidlapas, kas dotas šajā pielikumā.

Dalībvalstis nosūta Komisijai datus, kas iegūti dažādajās uzskaitēs/inventarizācijās no 1991. līdz 1996. gadam par katru pastāvīgo laukumu kopā ar rezultātu skaidrojumu pa laukumiem. Līdz 1996. gada 31. decembrim visi dati un dalībvalsts skaidrojums standartizētā formā ir pieejams Komisijai turpmākai vērtēšanai.

Pēc 1996. gada, beidzot apsekojumus, apstiprinātus veiktās uzskaites/inventarizācijas datus reizi piecos gados (piemēram, 2001. gada 31. decembrī) nosūta Komisijai kopā ar jauniem termiņiem.

Šajā pielikumā ir informācija par uzskaites/inventarizācijas rezultātu un to skaidrojuma iesniegšanu.

II. Vispārīga tehniskā informācija par datu iesniegšanu

II 1. Datortehnikas prasības

Par datu nosūtīšanas līdzekli ir izvēlēta 3,5 collu diskete (DSDD vai HD). Šī diskete ir kļuvusi par pasaules standartu, tā ir lēta un izturīga. Jāizmanto labas kvalitātes disketes.

II 2. Programmatūras prasības

Disketes jāformatē ar attiecīgu blīvumu (DSDD – ar zemu blīvumu un HD – lielblīvuma), izmantojot DOS 2.1 sistēmu vai augstāku, un tām vajadzētu būt 100 % IBM savietojamām. Visa informācija disketē ir ASCII rakstzīmēs.

II 3. Datu datnes

Katrā disketē (vai diskešu komplektā) ir laukumu un datu datnes; datne ar apkopotu informāciju par laukumiem (laukumu datne) un datne (datnes) ar uzskaites/inventarizācijas rezultātiem katrā apsekojumā (datu datnes). Informācija par šo datņu nosaukumiem un saturu ir VII a pielikumā.

II 4. Paraugs disketē

Pēc pieprasījuma var saņemt disketi ar iepriekšminēto datņu struktūras un satura paraugu.









VIIa PIELIKUMS

DATU CIPARU FORMĀ IESNIEGŠANA PAR KATRU PASTĀVĪGO LAUKUMU

Apsekojuma datņu nosaukumu apskats

Pielikumos iepriekš ir sīki aprakstītas uzskaites metodes. Pēc novērtējuma, paraugu ņemšanas/analīzes, apstiprināšanas un novērtēšanas datus standartizētā formā iesniedz Komisijai. Šajā pielikumā ir dota katra novērtējuma standartizētā forma.

Katrā novērtējumā apstiprinātos datus iesniedz vienā vai vairākās datnēs standartizētā formā.







Novērtējums Pielikums Biežums Datnes nosaukums(i) Ierīkošana I Vienreiz XXGENER. PLT Vainaga novērtējums III Katru gadu XX1995. PLT, XX1995. TRE Augsnes inventarizācija IV Reizi piecos vai desmit gados XX1995. PLS, XX1995. SOM, XX1995. SOO Lapotnes uzskaite V Reizi divos gados XX1995. PLF, XX1995. FOM, XX1995. FOO Pieaugums VI Reizi piecos gados XX1995. PLI, XX1995. IPM, XX1995. IRA, XX1995. IEV ▼M1 Izkritumu novērtējums VIII Nepārtraukts XX1995. PLD, XX1995. DEM, XX1995. DEO, XX1995. DEA Meteoroloģisks novērtējums IX Nepārtraukts XX1995. PLM, XX1995. MEM, XX1995. MEC, Form 8d, XX1995. MEO et XX1995. MED ▼M2 Augsnes šķīdums X Nepārtraukts XX1996.PSS, XX1996.SSM, XX1996.SSO ▼M3 Zemsedzes augājs XI Ik pēc pieciem gadiem XX1996.PLV, XX1996.VEM

▼M3

Katras datnes nosaukumu veido valsts kods, kas sastāv no diviem burtiem (nosaukumu sarakstā tas atveidots kā XX), kam seko novērtējuma veikšanas gads (piemērā 1996. gads) vai burtu savienojums GENER, ja informāciju sniedz vienreiz, punkts (.) un paplašinājumā trīs burtu kods. Šo trīs burtu kodu parauglaukumu datnēm veido burti PL un pirmais burts(-i) no attiecīgā novērtējuma nosaukuma, t.i., S augsnes novērtējumam (Soil), F lapotnes novērtējumam (Foliage), I pieauguma novērtējumam (Increment), D izkritumu novērtējumam (Deposition), M meteoroloģiskajam novērtējumam (Meteorology), SS augsnes šķīduma novērtējumam (Soil Solution) un GV zemsedzes augāja novērtējumam (Ground Vegetation). Trīs burtu kodu datu datnēm veido divi (vai viens) burti no attiecīgā novērtējuma nosaukuma, t.i., SO augsnes novērtējumam (SOil), FO lapotnes novērtējumam (FOliage), IN pieauguma novērtējumam (INcrement), DE izkritumu novērtējumam (DEposition), ME meteoroloģiskajam novērtējumam (MEteorology), SS augsnes šķīduma novērtējumam (Soil Solution) vai GV zemsedzes augāja novērtējumam (Ground Vegetation), kā arī viens (vai divi) burts(i), lai norādītu obligāto M (Mandatory), izvēles O (Optional) vai dažādās daļas pieauguma novērtējumā (E (EV), apzīmējot novērtējumu (Evaluation)), izkritumu novērtējumā (A, apzīmējot gaisu (Air)).

▼B

1.a veidlapa

XXGENER. PLT

Laukuma līmeņa informācija, kas jāvāc, ierīkojot laukumu (skatīt I pielikumu)

1.b veidlapa

▼B

4.a veidlapa

XX1993. PLS

Saīsināta laukuma datne, kuras saturs izmantojams kopā ar meža augsnes inventarizācijas datiem (skatīt IV pielikumu)

4.b veidlapa

XX1993. SOM

Informācija augsnes analīzes datnē (obligāti)

4.c veidlapa

XX1993. SOO

Informācijas saturs datnē par augsnes analīzi (izvēles datne)

5.a veidlapa

XX1993. PLF

Saīsinātas laukuma datnes saturs, ko paredzēts izmantot kopā ar skuju un lapu ķīmiskā sastāva analīzi (skatīt V pielikumu)

▼B

5.c veidlapa

XX1993. FOO

Datne ar lapotnes analīzes informāciju (obligātā datne)

6.a veidlapa

XX1993. PLI

Informācijas saturs saīsinātā datnē par pieaugumu laukumos (skatīt VI pielikumu)

6.b veidlapa

XX1993. IPM

Ziņas datnē ar informāciju par pieaugumu — periodiskie mērījumi

6.c veidlapa

XX1993. IRA

Ziņas datnē ar informāciju par pieaugumu — gredzena analīze un stumbra šķērsgriezuma ripas analīze (pēc izvēles)

6.d veidlapa

XX1993. IEV

Pieauguma datu izvērtējuma saturs (pēc izvēles)

▼M1

7.a veidlapa

XX1995. PLD

Saīsinātā parauglaukumu datne, kas izmantojama kopā ar izkritumu mērījumiem

7.b veidlapa

XX1995. DEM

Datne ar izkritumu mērījumu datiem (obligātie parametri)

7.c veidlapa

XX1995. DEO

Datne ar gaisa koncentrācijas mērījumu datiem (izvēles)

7.d veidlapa

XX1995. DEA

Datne ar gaisa koncentrācijas mērījumu datiem (izvēles)

▼M3 —————

▼B

KODU SARAKSTI PASTĀVĪGO NOVĒROŠANAS LAUKUMU APSEKOŠANAS DATIEM, KAS JĀNOSŪTA KOMISIJAI

Lai veiktu kopīgus novērojumus, dalībvalstīm jāpieņem šādas norādes un kodi.

Laukuma līmeņa informācija

1) Valsts:

01 : Francija

02 : Beļģija

03 : Nīderlande

04 : Vācija

05 : Itālija

06 : Apvienotā Karaliste

07 : Īrija

08 : Dānija

09 : Grieķija

10 : Portugāle

11 : Spānija

12 : Luksemburga

▼M2

13 : Sverige

14 : Österreich

15 : Suomi-Finland

▼B

2) Novērošanas laukuma numurs

Novērošanas laukuma numurs atbilst vienreizējam numuram, kas piešķirts, izvēloties un ierīkojot pastāvīgo novērošanas laukumu.

3) Novērošanas diena, novērtējuma diena, analīzes diena

Datumus pieraksta šādā kārtībā: diena, mēnesis un gads:







Diena Mēnesis Gads 08 09 94

4) Platuma/garuma koordinātes

Ieraksta novērošanas laukuma centra sešu ciparu platuma un garuma koordinātes,

piemēram,







+/– Grādi Minūtes Sekundes — platums + 5 0 1 0 2 7 — garums – 0 1 1 5 3 2

pirmajā ailē norāda + vai — koordināti

5) Ūdens pieejamība galvenajām sugām (aplēse)

1 : Nepietiekama

2 : Pietiekama

3 : Pārmērīga

6) Humusa tips

1 : Amorfais humuss

2 : Pusrupjais humuss

3 : Rupjais humuss

4 : Pārpurvojusies meža augsnes virskārta

5 : Kūdra

6 : Citi

7 : Jēlhumuss

7) Augstums

1 : ≤ 50 m

2 : 51—100 m

3 : 101—150 m

4 : 151—200 m

5 : 201—250 m

6 : 251—300 m

7 : 301—350 m

8 : 351—400 m

9 : 401—450 m

10 : 451—500 m

11 : 501—550 m

12 : 551—600 m

13 : 601—650 m

14 : 651—700 m

15 : 701—750 m

16 : 751—800 m

17 : 801—850 m

18 : 851— 900 m

19 : 901— 950 m

20 : 951—1 000 m

21 : 1 001—1 050 m

22 : 1 051—1 100 m

23 : 1 101—1 150 m

24 : 1 151—1 200 m

25 : 1 201—1 250 m

26 : 1 251—1 300 m

27 : 1 301—1 350 m

28 : 1 351—1 400 m

29 : 1 401—1 450 m

30 : 1 451—1 500 m

31 : 1 501—1 550 m

32 : 1 551—1 600 m

33 : 1 601—1 650 m

34 : 1 651—1 700 m

35 : 1 701—1 750 m

36 : 1 751—1 800 m

37 : 1 801—1 850 m

38 : 1 851—1 900 m

39 : 1 901—1 950 m

40 : 1 951—2 000 m

41 : 2 001—2 050 m

42 : 2 051—2 100 m

43 : 2 101—2 150 m

44 : 2 151—2 200 m

45 : 2 201—2 250 m

46 : 2 251—2 300 m

47 : 2 301—2 350 m

48 : 2 351—2 400 m

49 : 2 401—2 450 m

50 : 2 451—2 500 m

51. : >2 500 m

8) Orientācija (novietojums)

1 : Z

2 : ZA

3 : A

4 : DA

5 : D

6 : DR

7 : R

8 : ZR

9 : nav orientācijas

9) Valdaudzes vidējais vecums (gados)

1 : ≤ 20

2 : 21—40

3 : 41—60

4 : 61—80

5 : 81—100

6 : 101—120

7 : >20

8 : Neviendabīgas audzes

10) Augsnes vienība

Fluvisols

101 Eutric Fluvisols

102 Calcaric Fluvisols

103 Dystric Fluvisols

104 Mollic Fluvisols

105 Umbric Fluvisols

106 Thionic Fluvisols

107 Salic Fluvisols

Gleysols

108 Eutric Gleysols

109 Calcic Gleysols

110 Dystric Gleysols

111 Andic Gleysols

112 Mollic Gleysols

113 Umbric Gleysols

114 Thionic Gleysols

115 Gelic Gleysols

Regosols

116 Eutric Regosols

117 Calcaric Regosols

118 Gypsic Regosols

119 Dystric Regosols

120 Umbric Regosols

121 Gelic Regosols

Leptosols

122 Eutric Leptosols

123 Dystric Leptosols

124 Rendzic Leptosols

125 Mollic Leptosols

126 Umbric Leptosols

127 Lithic Leptosols

128 Gelic Leptosols

Arenosols

129 Haplic Arenosols

130 Cambic Arenosols

131 Luvic Arenosols

132 Ferralic Arenosols

133 Albic Arenosols

134 Calcaric Arenosols

135 Gleyic Arenosols

Andosols

136 Haplic Andosols

137 Mollic Andosols

138 Umbric Andosols

139 Vitric Andosols

140 Gleyic Andosols

141 Gelic Andosols

Vertisols

142 Eutric Vertisols

143 Dystric Vertisols

144 Calcic Vertisols

145 Gypsic Vertisols

Cambisols

146 Eutric Cambisols

147 Dystric Cambisols

148 Humic Cambisols

149 Calcaric Cambisols

150 Chromic Cambisols

151 Vertic Cambisols

152 Ferralic Cambisols

153 Gleyic Cambisols

154 Gelic Cambisols

Calcisols

155 Haplic Calcisols

156 Luvic Calcisols

157 Petric Calcisols

Gypsisols

158 Haplic Gypsisols

159 Calcic Gypsisols

160 Luvic Gypsisols

161 Petric Gypsisols

Solonetz

162 Haplic Solonetz

163 Mollic Solonetz

164 Calcic Solonetz

165 Gypsic Solonetz

166 Stagnic Solonetz

167 Gleyic Solonetz

Solonchaks

168 Haplic Solonchaks

169 Mollic Solonchaks

170 Calcic Solonchaks

171 Gypsic Solonchaks

172 Sodic Solonchaks

173 Gleyic Solonchaks

174 Gelic Solonchaks

Kastanozems

175 Haplic Kastanozems

176 Luvic Kastanozems

177 Calcic Kastanozems

178 Gypsic Kastanozems

Chernozems

179 Haplic Chernozems

180 Calcic Chernozems

181 Luvic Chernozems

182 Glossic Chernozems

183 Gleyic Chernozems

Phaeozems

184 Haplic Phaeozems

185 Calcaric Phaeozems

186 Luvic Phaeozems

187 Stagnic Phaeozems

188 Gleyic Phaeozems

Greyzems

189 Haplic Greyzems

190 Gleyic Greyzems

Luvisols

191 Haplic Luvisols

192 Ferric Luvisols

193 Chromic Luvisols

194 Calcic Luvisols

195 Vertic Luvisols

196 Albic Luvisols

197 Stagnic Luvisols

198 Gleyic Luvisols

Lixisols

199 Haplic Lixisols

200 Ferric Lixisols

201 Plinthic Lixisols

202 Albic Lixisols

203 Stagnic Lixisols

204 Gleyic Lixisols

Planosols

205 Eutric Planosols

206 Dystric Planosols

207 Mollic Planosols

208 Umbric Planosols

209 Gelic Planosols

Podzoluvisols

210 Eutric Podzoluvisols

211 Dystric Podzoluvisols

212 Stagnic Podzoluvisols

213 Gleyic Podzoluvisols

214 Gelic Podzoluvisols

Podzols

215 Haplic Podzols

216 Cambic Podzols

217 Ferric Podzols

218 Carbic Podzols

219 Gleyic Podzols

220 Gelic Podzols

Acrisols

221 Haplic Acrisols

222 Ferric Acrisols

223 Humic Acrisols

224 Plinthic Acrisols

225 Gleyic Acrisols

Alisols

226 Haplic Alisols

227 Ferric Alisols

228 Humic Alisols

229 Plinthic Alisols

230 Stagnic Alisols

231 Gleyic Alisols

Nitisols

231 Haplic Nitisols

231 Rhodic Nitisols

234 Humic Nitisols

Ferralsols

235 Haplic Ferralsols

236 Xanthic Ferralsols

237 Rhodic Ferralsols

238 Humic Ferralsols

239 Geric Ferralsols

240 Plinthic Ferralsols

Plinthosols

241 Eutric Plinthosols

242 Dystric Plinthosols

243 Humic Plinthosols

244 Albic Plinthosols

Histosols

245 Folic Histosols

246 Terric Histosols

247 Fibric Histosols

248 Thionic Histosols

249 Gelic Histosols

Anthrosols

250 Aric Anthrosols

251 Fimic Anthrosols

252 Cumulic Anthrosols

253 Urbic Anthrosols

11) Kopējā laukuma platība, apakšlaukuma platība

Kopējā laukuma vai apakšlaukuma platību izsaka 0,0001 ha.

12) Koku skaits kopējā laukumā

Kopējais koku skaits kopējā laukumā. Skaita visus kokus, sākot no 5 cm diametra krūšu augstumā.

13) Ražas aprēķini/prognozes

Ražas aprēķini/prognozes sastāv no absolūtā un relatīvā aprēķina/prognozes. Absolūtais aprēķins/prognoze atspoguļo visā audzes dzīves laikā aprēķināto/prognozēto ražu. Relatīvā raža norāda, vai absolūtais ražas aprēķins/prognoze ir uzskatāma par zemu, normālu vai augstu attiecīgajai audzei. Izmanto šādus kodus:







absolūtās ražas kods relatīvās ražas kods 0 = 0,0 — 2,5 m3 uz hektāru gadā 1 = 2,5 — 7,5 m3 uz hektāru gadā 2 = 7,5 — 12,5 m3 uz hektāru gadā 3 = 12,5 — 17,5 m3 uz hektāru gadā 4 = 17,5 — 22,5 m3 uz hektāru gadā 5 = >22,5 m3 uz hektāru gadā 1 = zema 2 = normāla 3 = augsta

99) Citi novērojumi

Šeit norāda būtisku informāciju par laukumu.

Informāciju koku līmenī,

kas jāizmanto vainaga novērtēšanā.

14) Paraugkoka numurs

Koka numurs ir numurs, kas kokam piešķirts, ierīkojot laukumu.

15) Sugas (Saskaņā ar Flora Europaea)

Lapu koki (* = sugas, kas jāizmanto lapotnes uzskaitē)

001 : Acer campestre *

002 : Acer monspessulanum *

003 : Acer opalus

004 : Acer platanoides

005 : Acer pseudoplatanus *

006 : Alnus cordata *

007 : Alnus glutinosa *

008 : Alnus incana

009 : Alnus viridis

010 : Betula pendula *

011 : Betula pubescens *

012 : Buxus sempervirens

013 : Carpinus betulus *

014 : Carpinus orientalis

015 : Castanea sativa (C. vesca) *

016 : Corylus avellana *

017 : Eucalyptus sp. *

018 : Fagus moesiaca *

019 : Fagus orientalis

020 : Fagus sylvatica *

021 : Fraxinus angustifolia spp. oxycarpa (F. oxyphylla) *

022 : Fraxinus excelsior *

023 : Fraxius ornus *

024 : Ilex aquifolium

025 : Juglans nigra

026 : Juglans regia

027 : Malus domestica

028 : Olea europaea *

029 : Ostrya carpinifolia *

030 : Platanus orientalis

031 : Populus alba

032 : Populus canescens

033 : Populus hybrides *

034 : Populus nigra *

035 : Populus tremula *

036 : Prunus avium *

037 : Prunus dulcis (Amygdalus communis)

038 : Prunus padus

039 : Prunus serotina

040 : Pyrus communis

041 : Quercus cerris *

042 : Quercus coccifera (Q. calliprinos) *

043 : Quercus faginea *

044 : Quercus frainetto (Q. conferta) *

045 : Quercus fruticosa (Q. lusitanica)

046 : Quercus ilex *

047 : Quercus macrolepis (Q. aegilops)

048 : Quercus petraea *

049 : Quercus pubescens *

050 : Quercus pyrenaica (Q. toza) *

051 : Quercus robur (Q. peduculata) *

052 : Quercus rotundifolia *

053 : Quercus rubra *

054 : Quercus suber *

055 : Quercus trojana

056 : Robinia pseudoacacia *

057 : Salix alba

058 : Salix caprea

059 : Salix cinerea

060 : Salix eleagnos

061 : Salix fragilis

062 : Salix sp.

063 : Sorbus aria

064 : Sorbus aucuparia

065 : Sorbus domestica

066 : Sorbus torminalis

067 : Tamarix africana

068 : Tilia cordata

069 : Tilia platyphyllos

070 : Ulmus glabra (U. scabra, U. montana)

071 : Ulmus laevis (U. effusa)

072 : Ulmus minor (U. campestris, U. carpinifolia)

073 : Arbutus unedo

073 : Arbutus andrachne

075 : Ceratonia siliqua

076 : Cercis siliquastrum

077 : Erica arborea

078 : Erica scoparia

079 : Erica manipuliflora

080 : Laurus nobilis

081 : Myrtus communis

082 : Phillyrea latifolia

083 : Phillyrea angustifolia

084 : Pistacia lentiscus

085 : Pistacia terebinthus

086 : Rhamnus oleoides

087 : Rhamnus alaternus

099 : citi platlapji

Skujkoki (* = sugas, kas jāizmanto lapotnes uzskaitē)

100 : Abies alba *

101 : Abies borisii-regis *

102 : Abies cephalonica *

103 : Abies grandis

104 : Abies nordmanniana

105 : Abies pinsapo

106 : Abies procera

107 : Cedrus atlantica

108 : Cedrus deodara

109 : Cupressus lusitanica

110 : Cupressus sempervirens

111 : Juniperus communis

112 : Juniperus oxycedrus *

113 : Juniperus phoenicea

114 : Juniperus sabina

114 : Juniperus thurifera *

116 : Larix decidua *

117 : Larix kaempferi (L. leptolepis)

118 : Picea abies (P. excelsa) *

119 : Picea omorika

120 : Picea sitchensis *

121 : Pinus brutia *

122 : Pinus canariensis

123 : Pinus cembra

124 : Pinus contorta *

125 : Pinus halepensis *

126 : Pinus heldreichii

127 : Pinus leucodermis

128 : Pinus mugo (P. montana)

129 : Pinus nigra *

130 : Pinus pinaster *

131 : Pinus pinea *

132 : Pinus radiata (P. insignis) *

133 : Pinus strobus

134 : Pinus sylvestris *

135 : Pinus uncinata *

136 : Pseudotsuga menziesii *

137 : Taxus baccata

137 : Thuya sp.

139 : Tsuga sp.

199 : Citi skujkoki

16) Defoliācija

Katra parauga koka defoliācijas skaitli izsaka procentos (viena iedaļa atbilst 5 %) salīdzinājumā ar koku, kam ir pilnīga lapotne. Izmanto faktisko procentuālo sastāvu.

0 = 0 %

5 = 1—5 %

10 = 6-10 %

15 = 11—15 %

utt.

17) Krāsu izmaiņu kodi:

0 : nav krāsu izmaiņu (0 — 10 %)

1 : neliela krāsu izmaiņa (11 — 25 %)

2 : vidēja krāsu izmaiņa (26 — 60 %)

3 : stipras krāsu izmaiņas (> 60 %)

4 : nokaltušas lapas

18) Viegli nosakāmi kaitējumu cēloņi

Pievieno atzīmi “1” attiecīgajā(-s) ailē(-s).

T1 = savvaļas dzīvnieki un ganības

T2 = insektu pēdas vai klātbūtne pārmērīgā daudzumā

T3 = sēnītes

T4 = abiotiskie aģenti (vējš, sniegs, sals, sausums u.c.)

T5 = tieša cilvēka darbība

T6 = uguns

T7 = zināms vietējais/reģionālais piesārņotājs

T8 = citi

19) Kaitējuma veida noteikšana

Ja iespējams, būtu sīkāk jānosaka kaitējuma veids, piemēram, attiecībā uz insektu radītu kaitējumu: suga vai grupa (piemēram, “mizgrauži”).

20) Citi novērojumi koku līmenī

Veidlapā skaidri norāda visus papildu novērojumus, kas var būt svarīgi (piemēram, iespējamos faktorus, kuri ietekmē (nesens sausums, ekstremāla temperatūra); citus kaitējumus/stresa simptomus), kas lietojami augsnes stāvokļa novērtēšanā.

21) Dziļuma līmeņa kods

O = organiskais slānis (skatīt definīciju zemsvītras piezīmē II.4. punktā)

H = organiskais slānis (skatīt definīciju zemsvītras piezīmē II.4. punktā)

M05 = minerāla augsne no 0 līdz 5 cm (pēc izvēles)

M51 = minerāla augsne no 5 līdz 10 cm (pēc izvēles)

M01 = minerāla augsne no 0 līdz 10 cm (obligāti)

M12 = minerāla augsne no 10 līdz 20 cm (obligāti)

M24 = minerāla augsne no 20 līdz 40 cm (obligāti)

M48 = minerāla augsne no 40 līdz 80 cm (obligāti)

22) Paraugu analīzes metodes kods (SAM)

Katram parametram, kas ir noteikts vienā vai vairākos augsnes paraugos, pirmajā datu rindā iekļauj vienu no šiem kodiem, ar ko norāda parauga veidu:

0 = nav novirzes no apstiprinātās metodes

1 = parametri apstiprināti ar alternatīvu metodi (informācija jāiekļauj pielikumā ziņojumam par augsnes stāvokli) vai ar pirmo (apakš)paraugu

2—8 = kodi, kas jāizmanto attiecībā uz secīgiem apakšparaugiem

9 = parametri apstiprināti, pārrēķinot ar citu metodi iegūtus datus (informācija jāiekļauj pielikumā ziņojumam par augsnes stāvokli)

izmanto lapotnes uzskaitē

23) Parauga kods

Lapotnes uzskaites parauga kods sastāv no koka sugas koda (skatīt paskaidrojumu 15. punktā), kam pievienots attiecīgā gada lapu/skuju kods (= 0) vai attiecīgā gada + 1 gada lapu/skuju kods (1), piemēram, Picea abies (118) iepriekšējā gada (1) skuju paraugs ir 118.1.

24) Paraugkoku numuri

Tā kā, ņemot dažus (lapotnes, pieauguma) paraugus, jāizmanto koki, kas ir ārpus laukuma (vai apakšlaukuma), jālieto īpaši numuri. Šo koku numuri sākas ar burtu (F — lapotne, R — gredzena analīze pēc pieauguma urbumiem, D = šķērsgriezuma ripu analīze), kam pievienota ciparu virkne (piemēram, F001). Numurus paziņo.

25) 100 lapu un 1 000 skuju masa

Masu nosaka gramos 100 lapām vai 1 000 skujām (absolūti sausām).

▼M3 —————

▼B

27) Diametrs krūšu augstumā (DBH)

Diametrs krūšu augstumā (1,30 m), ko izsaka 0,1 centimetros.

Lietojot diametra mērlenti, jānosaka viena vērtība. Lietojot bīdmēru, nosaka maksimālo un minimālo diametru (virs mizas) un iekļauj ziņojumā (1. diametrs un 2. diametrs).

28) Miza

Mizas biezums 1,30 m augstumā, ko izsaka centimetros ar vienu zīmi aiz komata.

29) Koka augstums

Koka augstums, kas izteikts metros un noapaļots līdz tuvākajiem 0,5 metriem.

30) Koka tilpums

Pamatojoties uz izmērīto diametru (diametriem) un augstumu, koka tilpumu var aprēķināt, izmantojot vietējos koeficientus vai izvērtētas tilpuma tabulas. Koka tilpumu izsaka kubikmetros (m3) ar trijām zīmēm aiz komata.

31) Vainaga garums

Vainaga garumu, kas noapaļots līdz tuvākajiem 0,5 metriem, nosaka, mērot no stumbra galotnes līdz zemākajam dzīvajam zaram, neskaitot ūdensdzinumus.

32) Vainaga platums

Vainaga vidējo platumu nosaka vismaz pēc četru vainaga rādiusu vidējā aritmētiskā, kas reizināti ar divi un noapaļots līdz tuvākajiem 0,5 metriem.

33) Diametrs zem mizas

Faktisko diametru zem mizas aprēķina, no diametra virs mizas atskaitot mizas biezumu abās pusēs. Diametru zem mizas pirms pieciem gadiem aprēķina, no faktiskā diametra zem mizas atskaitot koka pēdējo piecu gadu pieaugumu abās pusēs. Diametru zem mizas izsaka 0,1 centimetros.

34) Laukuma šķērslaukums

Faktisko laukuma šķērslaukumu aprēķina kā visu laukuma koku kopējo šķērslaukumu. Laukuma šķērslaukumu pirms pieciem gadiem aprēķina, pamatojoties uz aprēķināto visu laukuma koku diametru zem mizas pirms pieciem gadiem. Laukumu šķērslaukumu izsaka 0,1 m2.

35) Laukuma tilpums

Faktisko tilpumu vienā laukumā aprēķina kā visu laukuma koku kopējo tilpumu. Laukuma tilpumu pirms pieciem gadiem aprēķina, pamatojoties uz aprēķināto visu laukuma koku diametru zem mizas pirms pieciem gadiem. Laukuma tilpumu izsaka 0,1 m3.

36) Retināšana

Ja piecos gados starp abiem gadiem, kad nosaka diametru, laukuma šķērslaukumu un tilpumu, ir notikusi retināšana, tad to norāda (jā = 1, nē = 0). Papilddaļā sniedz pēc iespējas sīki izstrādātu minētās retināšanas aprakstu (ieskaitot retināšanas metodi, precīzi retināšanas gadu, retināšanas intensitāti, ko izsaka ar koku skaitu, šķērslaukumu/ha, tilpumu/ha).

99) Citi novērojumi

Te sniedz būtisku informāciju un to paskaidro attiecīgajā izvērtēšanas ziņojumā (skatīt VII b) pielikumu).

▼M1

Informācija attiecībā uz izkritumu monitoringu

37) Paraugu ņemšanas ierīces kods

Izkritumu paraugu ņemšanas ierīcēm lieto šādus kodus:

1 : caurteces nokrišņi

2 : kopējie izkritumi

3 : mitrie izkritumi

4 : nokrišņi, kas notek gar stumbru

5 : migla

6 : ledus migla

7 : gaisa koncentrācija

9 : citi iemesli

Sīkas ziņas par izmantotajām ierīcēm norāda tā dokumenta pielikumā, kurā ir dota pamatinformācija.

37.a) Paraugu daudzums

Kopējo savākto paraugu daudzumu sadala atbilstīgi savācēja(-u) paraugu ievākšanas laukumam un norāda milimetros.

38) Monitoringa posma pirmā un pēdējā diena

Monitoringa posma pirmo un pēdējo dienu norāda veidlapās, izmantojot to pašu formātu, kāds ir novērošanas, novērtējuma un analīzes veikšanas dienai (sk. 3. punktu).

Monitoringa posms sastāv no viena vai vairākiem mērījumu posmiem. To mērījumu posmu ilgumam, kas ietilpst vienā monitoringa posmā, būtu jābūt vienādam. Minimālais mērījumu posma ilgums ir viena nedēļa, bet maksimālais pieļaujamais ilgums — viens mēnesis.

Ja gada laikā ir jāizmanto atšķirīgi mērījumu posmi (piemēram, nedēļu gari posmi vasarā un mēnesi gari posmi ziemā), nosaka divus atsevišķus monitoringa posmus, un to rezultātus paziņo atsevišķi, izmantojot iepriekšminētās veidlapas.

39) Mērījumu posmu skaits

Veidlapās norāda mērījumu posmu skaitu katrā monitoringa posmā.

40) Posms

Norāda tā mērījumu posma numuru, kurā ir savākti attiecīgie paraugi. Katru gadu (1. janvārī vai ap 1. janvāri) iesāk jaunus mērījumu posmus. Ja paraugus, kas savākti vairākos mērījumu posmos, pirms analīzes veikšanas apvieno, dokumenta, kurā ir pamatinformācija, pielikumā norāda precīzas sīkas ziņas par paraugu sajaukšanu. Pirmā mērījumu posma numuru lieto, lai norādītu analīzes posmu (piemēram, ja paraugus, kas savākti 9., 10., 11. un 12. posmā, apvieno vienā paraugā analīzes nolūkiem, šim paraugam piešķir posma numuru 9).

Informācija attiecībā uz meteoroloģisko monitoringu

▼M3

41) Parauglaukuma/instrumenta kods

Visiem mērinstrumentiem, kas ir uzstādīti parauglaukumā vai tā tuvumā, piešķir novērošanas parauglaukuma/instrumenta kodu. Šo kodu veido parauglaukuma numurs (līdz četriem cipariem) un instrumenta kārtas numurs (līdz 99). Ja instrumentus aizstāj ar citiem vai papildus uzstāda jaunus instrumentus, piemēro jaunus kodus (piemēram, piektajam instrumentam 1234. parauglaukumā piešķir kodu 1234.05).

42) Atrašanās vieta

Instrumenta atrašanās vietu norāda šādi:

S : instruments atrodas objektā, t.i., parauglaukumā (vai tā buferzonā), zem vainagu klāja, virs vainagu klāja vai meža augsnē

F : instruments ir novietots (tuvumā esošā) atklātā laukā meža teritorijā

W : instruments atrodas laika apstākļu novērošanas stacijā (parasti ārpus meža teritorijas)

O : instruments atrodas citur.

43) Mainīgais lielums

Tā mainīgā lieluma rādītājs, ko mēra ar iepriekšminēto instrumentu:

AT = gaisa temperatūra (Air Temperature)

PR = nokrišņu daudzums (PRecipitation)

RH = relatīvais mitrums (Relative Humidity)

WS = vēja ātrums (Wind Speed)

WD = vēja virziens (Wind Direction)

SR = saules radiācija (Solar Radiation)

UR = Uvb radiācija (UV b Radiation)

TF = caurteces nokrišņi (ThroughFall)

SF = nokrišņi, kas notek gar stumbru (StemFlow)

ST = augsnes temperatūra (Soil Temperature)

MP = augsnes matrices potenciāls (Matric Potential in the soil)

WC = augsnes mitrums (Water Content in the soil)

XX = var lietot citus kodus papildu parametru apzīmēšanai, bet tie būtu jānorāda datiem pievienotajā ziņojumā.

44) Informācija par instrumentiem

Vertikāls stāvoklis

Instrumentu vertikālo stāvokli (augstumu vai dziļumu) norāda metros ar plusa zīmi (augstums virs zemes virsmas) vai mīnusa zīmi (dziļums zem zemes virsmas), izmantojot divciparu skaitli un divus ciparus aiz komata.

Instrumenta kods

Attiecībā uz paraugu ņemšanas ierīcēm un datu reģistrēšanas metodēm lieto šādus kodus:

10 : nolasīšana un reģistrācija uz papīra

20 : mehāniskā reģistrācija (nolasīšana un reģistrācija uz papīra)

30 : tieša reģistrācija uz papīra

40 : autonomā digitālā reģistrācija

50 : digitālā reģistrācija (ar integrēto datu reģistrācijas ierīci).

Sīkākas ziņas par izmantoto aparatūru sniedz datiem pievienotajā ziņojumā.

Skenēšanas intervāls (tikai automātiskajiem instrumentiem)

Intervālu starp diviem secīgiem novērtējumiem norāda sekundēs.

Uzglabāšanas intervāls (tikai automātiskajiem instrumentiem)

Intervālu starp diviem secīgiem datu uzglabāšanas (fiksēšanas) momentiem norāda minūtēs.

45) Parametri, kas jānovērtē, veicot meteoroloģisko monitoringu

Nokrišņi un caurteces nokrišņi

Nokrišņu daudzumu norāda kā dienas nokrišņu daudzuma summu, izmantojot, maksimums, četrciparu skaitli un vienu ciparu aiz komata.

Temperatūra (gaisa un augsnes)

Temperatūru norāda Celsija grādos, izmantojot formu plus/mīnus un divciparu skaitli plus viens cipars aiz komata. Iesniedz informāciju par dienas vidējo, dienas minimālo un dienas maksimālo temperatūru.

Relatīvais mitrums

Relatīvo mitrumu norāda kā dienas vidējo, minimālo un maksimālo dienā reģistrēto vērtību, izmantojot divciparu skaitli un vienu ciparu aiz komata.

Vēja ātrums

Vēja ātrumu norāda kā dienas vidējo, minimālo un maksimālo dienā reģistrēto vērtību, izmantojot divciparu skaitli un vienu ciparu aiz komata.

Vēja virziens

Vēja virzienu norāda tādu, kāds ir attiecīgajā dienā valdošais. Kompasa grādu skalu sadala astoņās 45° iedaļās, sākot no 22,5° uz priekšu (ZA (=45°), A (=90°), DA (=135°)… Z (=0°)). Visbiežāk novēroto vēja virzienu norāda, precizējot tā vidējo vērtību.

Saules radiācija un UVb radiācija

Saules radiāciju un UVb radiāciju norāda kā dienas vidējo vērtību, izmantojot, maksimums, četrciparu skaitli un vienu ciparu aiz komata.

Nokrišņi, kas notek gar stumbru

Nokrišņu daudzumu, kas notek gar stumbru, aprēķina kā nokrišņu daudzumu milimetros un norāda kā dienas summu, izmantojot, maksimums, četrciparu skaitli un vienu ciparu aiz komata.

Augsnes matrices potenciāls

Augsnes matrices potenciālu izsaka hPa kā dienas vidējo, minimālo un maksimālo dienā reģistrēto vērtību, izmantojot, maksimums, četrciparu skaitli un vienu ciparu aiz komata.

Augsnes mitrums

Augsnes mitrumu izsaka tilpuma % kā dienas vidējo, minimālo un maksimālo dienā reģistrēto vērtību, izmantojot, maksimums, četrciparu skaitli un vienu ciparu aiz komata.

46) Veikto mērījumu apjoms

Veikto mērījumu apjoms ir skenēšanas un datu uzglabāšanas procedūru aptveramības rādītājs, ko izsaka procentos, izmantojot formu, kur ir, maksimums, trīs cipari (100 % = pilnīga aptveramība).

▼M3 —————

▼M2

Informācija attiecībā uz augsnes šķīduma sastāva monitoringu

51) Paraugu ņemšanas ierīces numurs

Paraugu ņemšanas ierīces parauglaukumā pastāvīgi numurē (no 1. līdz 99.).

52) Paraugu ņemšanas ierīces kods

Augsnes šķīduma paraugu ņemšanas ierīcēm lieto šādus kodus:

1 : spiediena lizimetrs,

2 : bezspiediena lizimetrs,

3 : centrifugēšana,

4 : piesātinājuma ekstrakcija.

53) Paraugu ņemšanas dziļums

Paraugu ņemšanas dziļums metros zem virsmas (piemēram, - 0,40).

Informācija attiecībā uz koku stāvokļa novērtējumu

54) Iedarbība

1 nav īpašas iedarbības (parauglaukums atrodas lielākā meža platībā bez reljefa vai ar viegli nelīdzenu reljefu),

2 ierobežota iedarbība (parauglaukumi atrodas netālu no meža malas, nogāzēs utt.),

3 parauglaukumi, kuros ir spēcīga iedarbība (kalnu virsotnēs utt.).

55) Izstrāde un atmirums

Koks ir nocirsts un aizvākts, palicis ir tikai tā celms:

11 plānots izlietojums, piemēram, retināšana,

12 izlietojums biotisko cēloņu dēļ, piemēram, insektu izraisīto bojājumu dēļ,

13 izlietojums abiotisko cēloņu dēļ, piemēram, vējgāzes dēļ,

18 koku pazušanas iemesls nav zināms.

Koks vēl ir stāvošs koks un dzīvs, bet tā stāvokļa parametru novērtējumu vairs neveic:

21 noliekts vai citu koku vainagā iekāries koks,

22 būtiski vainaga lūzumi (vairāk par 50 % vainaga) vai lauzts stumbrs,

23 koks vairs neatbilst 1., 2. vai 3. Krafta stumbru klasifikācijas klasei (nepiemēro pirmajā inventarizācijā parauglaukumā),

29 citi iemesli (precizēt).

Stāvošs, nokaltis koks:

31 biotisks cēlonis, piemēram, mizas kaitēkļu izraisīti bojājumi,

32 abiotisks cēlonis, piemēram, sausums, zibens,

38 nezināms nokalšanas cēlonis.

Krituši koki (dzīvi vai nokaltuši):

41 abiotisks cēlonis, piemēram, vētra,

42 biotisks cēlonis, piemēram, bebru darbība,

48 nezināms cēlonis.

Piezīmes:

— 22 klase ir piemērojama tikai tajās valstīs, kurās nereģistrē kokus, kam vainaga bojājumi ir vairāk nekā 50 %,

— 23 klase ir piemērojama tikai tajās valstīs, kas ierobežo paraugu ņemšanu līdz 1., 2. un 3. Krafta stumbru klasifikācijas klasei.

56) Sociālā klase

1 virsvaldkoki (ieskaitot brīvi stāvošos kokus), kuru vainagi ir augstāki un paceļas virs vainagu klāja vispārējā līmeņa,

2 valdošie koki, kuru vainagi veido vainagu klāja vispārējo līmeni,

3 līdzvaldošie koki, kas iestiepjas kopējā vainagu klājā un saņem mazliet gaismas no augšas, bet kas ir īsāki nekā 1. vai 2. klases koki,

4 nomāktie koki, kuru vainags atrodas zem vainagu klāja vispārējā līmeņa un kuri nesaņem tiešu gaismu no augšas.

57) Vainaga apēnojums

1 vainags ir būtiski ietekmēts (apēnojums vai fiziska mijiedarbība) no vienas puses,

2 vainags ir būtiski ietekmēts (apēnojums vai fiziska mijiedarbība) no divām pusēm,

3 vainags ir būtiski ietekmēts (apēnojums vai fiziska mijiedarbība) no trim pusēm,

4 vainags ir būtiski ietekmēts (apēnojums vai fiziska mijiedarbība) no četrām pusēm,

5 brīvi stāvošs (neapēnots) vainags vai bez apēnojuma ietekmes pēdām,

6 nomākti koki.

58) Redzamība

1 ir redzams viss vainags,

2 vainags ir redzams tikai daļēji,

3 vainags ir redzams tikai, izgaismojot (piemēram, aprises),

4 vainags nav redzams..

▼M3

Informācija attiecībā uz zemsedzes augāja novērtējumu

61) Parauglaukuma/apsekojuma numurs

Katru reizi (dienu) vai visās situācijās (nožogojuma iekšpusē vai ārpusē), kad attiecīgajā parauglaukumā veic zemsedzes augāja novērtējumu, tam piešķir apsekojuma numuru. Apvienojot parauglaukuma numuru ar apsekojuma numuru, veidojas unikāls (vienreizējs) parauglaukuma/apsekojuma numurs.

62) Nožogojums

Tā kā nožogojuma iekšpusē un ārpusē augājs var būt atšķirīgs, ir pieņemts lēmums, ka zemsedzes augāja novērtējumu principā vienmēr veic ārpus nožogojuma. Ja veic novērtējumu nožogojuma iekšpusē, par to jāsniedz ziņas kā par atsevišķu novērtējumu un novērtējuma veids jānorāda ar nožogojuma kodu:

1 = jā, novērtējums veikts nožogojuma iekšpusē

2 = nē, novērtējums veikts ārpus nožogotās platības.

63) Kopējā platība, no kuras ņemti paraugi

Kopējo platību, no kuras ņemti paraugi, norāda kvadrātmetros, izmantojot līdz četriem cipariem. Datiem pievienotajā ziņojumā sniedz precīzas, sīkas ziņas par veikto paraugu ņemšanas reižu skaitu, zemsedzes augāja novērošanas parauglaukumu atrašanās vietu/orientāciju un šo parauglaukumu lielumu.

64) Augstums un nosegtā platība







Augstums (metros) Zemes platība, ko tie sedz (%) Kopējais zemsedzes augājs (visi tā stāvi kopā) x Krūmu stāvs x x Lakstaugu stāvs x x Sūnu stāvs x x = jāiesniedz dati

Minēto stāvu vidējo augstumu norāda metros, izmantojot vienciparu skaitli un divus ciparus aiz komata. Novērtēto zemes platību, ko tie sedz, norāda kā % no kopējās platības, kurā veikta paraugu ņemšana.

65) Stāvi







1 brīvais stāvs 2 krūmu stāvs 3 lakstaugu stāvs 4 sūnu stāvs jānosaka datiem pievienotajā ziņojumā

66) Sugas kods

Piemēro sugas kodu, ko veido trīs numuru kodu grupas - dzimtai, ģintij un sugai - un ko atdala ar punktiem (.). Lielāko daļu kodu veido trīsciparu skaitlis. Diemžēl vienu ģints kodu veido trīsciparu skaitlis, kam pievienoti burti “bis”. Sugas kodu var paplašināt par vienu burtu, lai norādītu pasugu. Kopējā sarakstā ir iekļautas vairāk nekā 11 000 sugu. Šo sarakstu Komisija darīs pieejamu ciparu formātā Nacionālo Koordinācijas centru lietošanai.

Gadījumos, kad Flora Europaea nav pietiekami pilnīga, Nacionālais Koordinācijas centrs var sagatavot īpašu sarakstu ar attiecīgajā valstī nozīmīgām sugām. Šos valsts sugu kodus veidos jauns koda numurs (dzimta, ģints un suga), kam pievienots valsts kods (divi burti), un šos atsevišķos elementus atdala ar punktu (.). Nacionālais Koordinācijas centrs apkopo pilnu sarakstu ar visiem kodiem, ieskaitot būtiskas ziņas par sugām (pilns nosaukums, pieņemtais nosaukums utt.), un ietver šo sarakstu datiem pievienotajā ziņojumā.

67) Platība, ko sedz augu sugas

Dalībvalstis var brīvi veikt augu sugu apjoma/segtās platības novērtējumu. Datus par platību, ko sedz augu sugas, norāda procentos, izmantojot līdz pieciem cipariem, tai skaitā diviem cipariem aiz komata (999,99). Datiem pievienotajā ziņojumā sniedz precīzu informāciju par novērtējuma metodēm un tajās iegūto datu konversiju, izsakot procentos.

▼M2









VII b PIELIKUMS

SĪKA INFORMĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ IESNIEDZAMO PAMATINFORMĀCIJU PAR PIEMĒROTAJĀM MONITORINGA METODĒM UN VALSTS LĪMENĪ IEGŪTAJIEM NOVĒRTĒJUMA/INTERPRETĀCIJAS REZULTĀTIEM

I. Vispārīgas piezīmes

Papildus datiem, ko iesniedz attiecībā uz meža ekosistēmu intensīvo monitoringu, dalībvalstis sagatavo un iesniedz Komisijai dokumentu ar pamatinformāciju par pielietotajām monitoringa metodēm (datiem pievienotais ziņojums) un ikgadēju ziņojumu par panākumiem rezultātu interpretācijā/novērtējumā valsts līmenī (ikgadējais ziņojums par panākumiem).

Datiem pievienotajā ziņojumā ir divas daļas: pirmajā daļā apraksta paraugu ņemšanā faktiski piemērotās metodes, izmantotās ierīces, novērtējumu, analīzi utt. (sīkāka informācija II.1. punktā), bet otrajā ziņojuma daļā sniedz informāciju par izņēmumiem un traucējumiem, ar ko nācies saskarties (sīkāka informācija II.2. punktā).

Dalībvalstis katru gadu, sākot no 1997. gada, iesniedz Komisijai ziņojumu par panākumiem, kas gūti rezultātu interpretācijā/novērtēšanā attiecīgās valsts līmenī. Šajā ziņojumā ietver:

— informāciju par paša Nacionālā Koordinācijas centra sasniegumiem,

— (atjauninātu) aprakstu par attiecīgās valsts vērtēšanas stratēģiju,

— valsts līmenī iegūto rezultātu apkopojumu,

— informāciju par publikācijām, ko Nacionālais Koordinācijas centrs vai citas iesaistītās iestādes veikušas šajā jomā valsts vai starptautiskā līmenī.

Ieteikumi attiecībā uz rezultātu interpretāciju un novērtējumu valsts līmenī ir izklāstīti turpmāk III punktā.

II. Datiem pievienotais ziņojums

II.1 Datiem pievienotā ziņojuma daļa, kurā aprakstītas faktiski piemērotās metodes utt.

Šajā ziņojuma daļā apraksta metodes, kas faktiski piemērotas, ņemot paraugus, izmantotās ierīces, novērtējumu, analīzi utt. Sniedz sīku informāciju par šādiem jautājumiem:

Inventarizācijas/paraugu ņemšanas metodes

Veicot daudzus meža ekosistēmu apsekojumus saistībā ar intensīvo monitoringu, ir liela izvēles brīvība attiecībā uz ierīcēm, paraugu ņemšanas dziļumu, laiku, apsekojuma intensitāti utt. Norāda sīku informāciju par apsekojumā/paraugu ņemšanā faktiski izmantotajām ierīcēm, faktisko dziļumu, paraugu ņemšanas laiku un biežumu. Ikreiz, kad ir paņemti paraugi, norāda sīkas ziņas par šo paraugu ņemšanu, ieskaitot to glabāšanu un transportu.

Īsumā apraksta visus piemērotos kontroles mērījumus.

Analīzes un rezultātu aprēķināšanas metodes

Attiecībā uz paraugu analīzi, norāda sīkas ziņas par paraugu sagatavošanu un analīzē izmantotajām metodēm. Lielākajā daļā apsekojumu ir ieteiktas atsevišķas metodes paraugu sagatavošanai un analīzei. Ja ir piemērotas metodes, kas atšķiras no ieteiktajām, sniedz precīzu informāciju par šīm faktiski izmantotajām metodēm, ieskaitot iespēju ar tām (pār-)rēķināt iegūtos datus. Īsumā apraksta visus piemērotos kontroles mērījumus (dalību gadskārtu mērījumos utt.).

Par pamatu minēto metožu aprakstīšanai var izmantot datiem pievienotā ziņojuma anketas, ko izstrādājis Eiropas Komisijas Mežu intensīvā monitoringa koordinācijas institūts ciešā sadarbībā ar ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Starptautiskās Sadarbības programmas mežu jautājumos ekspertu grupu priekšsēdētāju, lai sagatavotu iegūto datu novērtējuma vispārēju aprakstu. Informācija, kas iesniegta, izmantojot datiem pievienotā ziņojuma anketas, būs derīga vairākus gadus, līdz izmainīs piemērojamās metodes.

Īpašu uzmanību velta tam, lai novērotu un dokumentētu izmaiņas attiecībā uz metodēm, ko piemēro, veicot uzskaiti, transportēšanu un analīzi. Norāda un sīki izskaidro reģionālās atšķirības (piemēram, analīžu veikšanai izmantotas dažādas laboratorijas).

II.2 Datiem pievienotā ziņojuma daļa, kas attiecas uz izņēmumiem un traucējumiem, ar ko nācies saskarties (ikgadējais datiem pievienotais ziņojums).

Papildus vispārējai informācijai par metodēm, kas aprakstītas, izmantojot datiem pievienotā ziņojuma anketu, apraksta īpašās problēmas, izņēmumus, traucējumus, ar ko nācies saskarties, un katru gadu iesniedzamo datu apstiprināšanas problēmas.

Izņēmumi un traucējumi

Ziņo par izņēmuma situācijām un būtiskiem traucējumiem vai novirzēm no ierastās kārtības. Papildus piemēroto metožu aprakstam attiecībā uz paraugu ņemšanu, analīzi utt., par ko sniegtas ziņas datiem pievienotā ziņojuma anketās, ir vajadzīga pilnīga dokumentācija attiecībā uz izņēmumiem, izņēmuma situācijām un traucējumiem. Šo informāciju dokumentē ikgadējā datiem pievienotajā ziņojumā un iesniedz Komisijai kopā ar iesniedzamajiem datiem.

Datu apstiprināšana un pārvalde

Sniedz ziņas par datu kvalitātes kontroles kārtību, ieskaitot datu noraidīšanas robežas (ticamības pārbaudes), kā arī par kārtību, ko piemēro, lai pārbaudītu valsts līmeņa datu kopuma konsekvenci.

Ja datu kopumā trūkst kādu ziņu, atsevišķos gadījumos var veikt aprēķinus, pamatojoties uz rezultātiem, kas iegūti no citiem avotiem. Šādi aprēķinātos datus skaidri norāda un to aprēķināšanai izmantotos pieņēmumus rūpīgi dokumentē.

III. Ikgadējais ziņojums par panākumiem rezultātu interpretācijā/novērtēšanā valsts līmenī

Šis ziņojums sniedz informāciju par panākumiem rezultātu interpretācijā/novērtēšanā valsts līmenī. Attiecībā uz rezultātu interpretāciju/novērtējumu valsts līmenī sniedz sīkāku informāciju par šādiem jautājumiem:

Vispārējā informācija

Dalībvalstis veic monitoringa rezultātā iegūto datu novērtējumu un interpretāciju valsts līmenī.

Dalībvalstis var pašas lemt par to, kādu novērtējumu un interpretāciju veic valsts līmenī un paziņo Komisijai. Tomēr attiecībā uz šo novērtējumu ir šādi priekšlikumi:

Vienreizējas analīzes novērtējums un interpretācija

Ja vien ir pieejami iepriekš veiktu analīžu rezultāti, būtu jāmēģina noteikt tendences. Vienreizējas analīzes rezultāti būtu jāpārskata un jāsalīdzina ar tiem rezultātiem, kas iegūti citās (līdzīgās) analīzēs, kas veiktas (tajā pašā) reģionā/valstī. Ir jānorāda atšķirības un līdzības, un, ja iespējams, atšķirības būtu jānovērtē. Novērtējumā būtu jāiekļauj arī būtiski dati, kas iegūti no citiem avotiem un kas varētu izskaidrot atsevišķas saistības starp parametriem.

Integrēts novērtējums un interpretācija

Pabeidzot dažādās analīzes, rodas iespēja veikt integrētu novērtējumu. Nacionālajā Koordinācijas centrā apkopo visus analīžu rezultātus un novērtējuma ziņojumus. Nacionālais Koordinācijas centrs koordinē dažādo analīžu rezultātu integrēto novērtējumu un interpretāciju attiecīgās valsts līmenī.

Novērtējums un interpretācija apvienojumā ar ārējiem datiem

Rezultāti, kas iegūti, veicot integrēto novērtējumu un interpretāciju, būtu jāpārskata (atkārtoti jāpārbauda) un jāsalīdzina ar rezultātiem no citiem avotiem. Būtu jānorāda atšķirības un līdzības, un, ja iespējams, tās jāpaskaidro.

IV. Laiks, kad jāiesniedz datiem pievienotais ziņojums un ziņojums par panākumiem rezultātu interpretācijā/novērtējumā valsts līmenī

IV.1 Laiks, kad jāiesniedz datiem pievienotais ziņojums.

Datiem pievienotā ziņojuma anketu aizpilda un iesniedz Komisijai, iesniedzot pirmos datus. Ja ir izmaiņas attiecībā uz piemērotajām metodēm, iesniedz informāciju par šīm izmaiņām. Datiem pievienotā ziņojuma daļu, kas attiecas uz fiksētu traucējumu un izņēmumu aprakstiem, iesniedz Komisijai kopā ar ik gadus iesniedzamajiem datiem.

IV.2 Laiks, kad jāiesniedz ziņojums par panākumiem rezultātu interpretācijā/novērtēšanā valsts līmenī.

Ziņojumus par panākumiem attiecībā uz novērtējumiem un interpretācijām, kas veiktas valsts līmenī, nosūta Komisijai līdz katra gada 31. decembrim.

▼M1









VIII PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES IZKRITUMU MĒRĪJUMIEM PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS PARAUGLAUKUMOS

I. Vispārīgas piezīmes

Mērījumus veic nepārtraukti, izmantojot atlasītus pastāvīgos novērošanas parauglaukumus. Lai dalībvalstis veiktu izkritumu monitoringu, izvēlas vismaz 10 procentus no pastāvīgajiem novērošanas parauglaukumiem. Mērījumi attiecībā uz caurteces nokrišņiem (zem vainagu klāja), nokrišņiem, kas notek gar stumbru (zem vainagu klāja, dižskābardim), un mitrajiem izkritumiem vai kopējiem izkritumiem (atklātā platībā mežā) ir obligāti. To ierīču uzstādīšanu, kas paredzētas obligāto parametru mērīšanai, pabeidz līdz 1995. gada decembrim. Visi citi mērījumi, piemēram, nokrišņi, kas notek gar stumbru (citām sugām, izņemot dižskābardi), migla un gaisa koncentrācijas, ir izvēles.

Izkritumu monitoringu veic, pamatojoties uz noteiktu posmu (piemēram, ik mēnesi vai nedēļu). Lai samazinātu analīžu izmaksas, var apvienot paraugus, kas savākti vairākos secīgos posmos.

Starptautiskās Sadarbības programmas mežu jautājumos Izkritumu ekspertu grupas darba rezultāti ir pamatā še turpmāk minētajiem sīkiem tehniskiem datiem. Atsaucas uz rokasgrāmatu, ko sagatavojusi šī ekspertu grupa, jo īpaši attiecībā uz konkrētiem datiem saistībā ar paraugu ņemšanas ierīcēm, paraugu ņemšanas metodēm, kvalitātes nodrošināšanu un datu apstrādi.

II. Monitoringa metodoloģija

II.1. Monitorings, ko veic zem meža vainagu klāja

Kad vien iespējams, mēraparatūru caurteces nokrišņu mērīšanai uzstāda faktiskajā parauglaukumā. Lai izvairītos nodarīt kaitējumu sakņu sistēmai, tās daļas, kas jāuzstāda atsegumos (paraugu savācēji, reģistrācijas ierīces utt.) var uzstādīt ārpus faktiskā parauglaukuma buferzonā. Dižskābaržu mežā uzstāda arī ierīces nokrišņu, kas notek gar stumbru, savākšanai. Tā kā šie paraugu savācēji ir arī jāuzglabā atsegumā (vai tajā pašā atsegumā), ir ieteicams izvēlēties kokus ārpus faktiskā parauglaukuma, piemēram, buferzonā.

Caurteces nokrišņu un nokrišņu, kas notek gar stumbru, mērījumi būtu jāveic tā, lai rezultāti būtu reprezentatīvi attiecībā uz noteiktā parauglaukuma platību. Tas nozīmē, ka būtu jāizmanto pietiekams daudzums paraugu.

II.2. Monitorings atklātā platībā meža teritorijā

Vietā, kas atrodas blakus faktiskajam parauglaukumam (2 km robežās), ierīko mitro izkritumu un/vai kopējo izkritumu paraugu savācējus. Iepriekšminētā vieta būtu jāizvēlas tā, lai apkārtesošie objekti neatrodas tuvāk par šo objektu augstumu, kas reizināts ar divi.

II.3. Mērījumu posms

Mērījumus veic katru mēnesi, katru nedēļu vai intervālā starp šiem diviem minētajiem, piemēram, katrās divās vai trijās nedēļās, galvenokārt atkarībā no vispārējiem laika apstākļiem konkrētā parauglaukumā (būtu jāizvairās no iztvaikošanas un aļģu augšanas paraugu tvertnēs).

Ja gada laikā ir jāizmanto atšķirīgi mērījumu posmi (piemēram, nedēļu gari posmi vasarā un mēnesi gari posmi ziemā), nosaka divus atsevišķus monitoringa posmus, un to rezultātus paziņo atsevišķi, izmantojot iepriekšminētās veidlapas. Vienā monitoringa posmā ietilpstošo mērījumu posmu ilgums ir nemainīgs. Monitoringam zem meža vainagu klāja un atklātā laukā izmanto vienādu mērījumu posmu.

II.4. Paraugu ņemšana, darbības ar paraugiem

Paraugu savākšanai jāizmanto tīri mērtrauki un tvertnes. Šo mērierīču skalošanai izmanto dejonizētu ūdeni. Ņemot paraugus un transportējot, ir svarīgi tvertnes pasargāt no gaismas un glabāt vēsumā. Saulainā un siltā laikā var pievienot konservantus, lai izvairītos no aļģu augšanas tvertnēs. Šādā gadījumā būtu jāizmanto tikai tādi konservanti, kas netraucē attiecīgo interesējošo jonu analīzi.

II.5. Paraugu iepriekšēja apstrāde, transportēšana un glabāšana

Nosaka apjomu visiem paraugiem, kas savākti no visiem atsevišķiem caurteces nokrišņu, nokrišņu, kas notek gar stumbru, vai atklātā vietā esošiem paraugu savācējiem. Paraugus var analizēt atsevišķi vai kopā ar paraugiem no paralēli uzstādītām tāda paša tipa ierīcēm. Caurteces nokrišņu, nokrišņu, kas notek gar stumbru, vai atklātā vietā savāktus paraugus analizē atsevišķi. Paraugus no nokrišņu, kas notek gar stumbru, mērījumiem var apvienot tikai attiecībā uz tās pašas sugas, līdzīga lieluma un pārsvara pakāpes kokiem.

Paraugus, kas savākti īsos posmos, var analizēt tādus, kādi tie ir, vai pirms analīzes var pievienot ikmēneša paraugiem. Ja paraugus sajauc (apvieno), to būtu jādara proporcionāli kopējam paraugu apjomam.

Paraugus transportē uz laboratoriju pēc iespējas drīz (ieteicams aukstumkastēs) un glabā aukstā (4 oC) un tumšā noliktavā, līdz tiem veic analīzes.

II.6. Vispārīga pamatinformācija

Apkopo šādu informāciju:

— parauglaukuma numurs,

— paraugu ņemšanas ierīces kods,

— monitoringa posma pirmā diena,

— monitoringa posma pēdējā diena,

— (vienādu) mērījumu posmu skaits monitoringa posmā.

Var apkopot papildu izvēles informāciju, kas ir noderīga rezultātu interpretācijai, piemēram, lapu virsmas raupjums, lapu virsmas platības koeficients utt.

II.7. Ķīmiskā analīze

Katrā paraugā obligāti (Obl.) vai pēc izvēles (Izv.) nosaka šādus parametrus:







Parametri Caurteces nokrišņi Kopējie/mitrie izkritumi Nokrišņi, kas notek gar stumbru Migla Gaiss dižskābardim citām sugām pH Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Vadītspēja Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. K Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Izv. Ca Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Izv. Mg Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Izv. Na Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Izv. N-NH4 Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Cl Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. N-NO3 Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. S-SO4 Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Izv. Sārmainība Obl. Obl. Obl. Izv. Izv. Nkopējais Obl. Izv. Obl. Izv. Izv. Al3+ Izv. Izv. Izv. Izv. Izv. Mn2+ Izv. Izv. Izv. Izv. Izv. Fe3+ Izv. Izv. Izv. Izv. Izv. PO4 3– Izv. Izv. Izv. Izv. Izv. Cu Izv. Izv. Izv. Izv. Zn Izv. Izv. Izv. Izv. Izv. Hg Izv. Izv. Izv. Izv. Pb Izv. Izv. Izv. Izv. Izv. Co Izv. Izv. Izv. Izv. Mo Izv. Izv. Izv. Izv. Cd Izv. Izv. Izv. Izv. Skopējais Izv. Izv. Izv. Izv. Norg Izv. Izv. Izv. Izv. CTOC Izv. Izv. Izv. CDOC Izv. Izv. Izv. Pkopējais Izv. Izv. Izv. Izv. O3 Izv. SO2 Izv. SO4 Izv. NO2 Izv. NO Izv. HNO2 Izv. HNO3 Izv. NH4NO3 Izv. NH3 Izv. Izv. Gaistoši organiski savienojumi (GOS) Izv.

II.8. Datu nosūtīšana

Dalībvalstis šo informāciju standartizētā formā nosūta Komisijai par katru parauglaukumu, kur ir veikts izkritumu monitorings (sk. VII pielikumu, 7.a, 7.b, 7.c un 7.d veidlapu).

▼M3









IX PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES METEOROLOĢISKO MĒRĪJUMU VEIKŠANAI PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS PARAUGLAUKUMOS

I. Vispārīgas piezīmes

Meteoroloģiskie mērījumi jāveic vismaz 10 % no pastāvīgajiem novērošanas parauglaukumiem. Ir ieteicams veikt meteoroloģisko monitoringu parauglaukumos, kur veic arī izkritumu monitoringu. To ierīču uzstādīšanu, kas paredzētas meteoroloģisko mērījumu veikšanai, pabeidz līdz 1999. gada 30. jūnijam.

Šā pielikuma pamatā ir tehniski ieteikumi, ko izstrādājusi ad hoc meteoroloģijas ekspertu grupa (ES/Starptautiskā Sadarbības programma mežu jautājumos). Izdara atsauci uz šīs ekspertu grupas (1996./1997. gadā) sagatavoto rokasgrāmatu.

II. Inventarizācijas metodoloģija

II.1. Paraugu ņemšanas ierīču atrašanās vieta

Lai iegūtu reprezentatīvus datus par mežu zemes īpašajiem klimatiskajiem apstākļiem, mērījumi būtu jāveic attiecīgajā meža platībā. Parasti mērījumus (izņemot augsnes temperatūras, augsnes mitruma un audzes nokrišņu daudzuma mērījumus) veic vai nu virs mežaudzes vainagu klāja parauglaukumā, vai atklāta lauka stacijā meža teritorijā tuvu (parasti ne vairāk kā 2 km attālumā) no parauglaukuma audzes. Attālums no mērījumu veikšanas vietas atklāta lauka stacijās līdz apkārt esošām audzēm vai citiem šķēršļiem ir līdzvērtīgs vismaz nobrieduša koka/šķēršļa augstumam, kas reizināts ar divi. Augsnes temperatūras, augsnes mitruma un audzes nokrišņu daudzuma mērījumus veic pastāvīgā novērošanas parauglaukuma audzes iekšpusē.

Ja vien iespējams, minētās meteoroloģisko mērījumu ierīces būtu jākombinē ar ierīcēm izkritumu mērīšanai. Lai izvairītos nodarīt kaitējumu sakņu sistēmai un pasliktināt augsnes stāvokli, minētās ierīces būtu jāizvieto tā, lai tās var sasniegt un uzturēt, faktiski nešķērsojot parauglaukumu.

II.2. Metodes, ko izmanto, lai veiktu faktiskās meteoroloģiskās situācijas mērījumus parauglaukumā vai tā tuvumā

Būtu jāveic nepārtraukts laika apstākļu monitorings, uzstādot meteoroloģisko staciju atklātā platībā tuvu parauglaukumam vai uzstādot torni audzē, kas atrodas netālu no parauglaukuma. Tehniskajai aparatūrai, sensoriem un to izvietojumam jābūt saskaņā ar starptautisko Pasaules meteoroloģijas organizācijas standartu, tiem būtu arī jābūt saderīgiem ar attiecīgās valsts laika apstākļu dienestu tīkliem. Iegūst datus par šādiem mainīgajiem lielumiem:







Obligāti Izvēles Nokrišņu daudzums UVb radiācija Gaisa temperatūra Augsnes temperatūras Gaisa mitrums Augsnes mitrums Vēja ātrums (1) (augsnes ūdens potenciāls, mitrums) Vēja virziens (1) Audzes nokrišņu daudzums Saules radiācija (1) (caurteces nokrišņu un nokrišņu, kas notek gar stumbru, daudzums) (1) Ja pastāvīgajos novērošanas parauglaukumos ir vietējas tehniskas problēmas, šādos parauglaukumos var neveikt vēja ātruma, vēja virziena un saules radiācijas mērījumus.

Ir ieteicams izmantot automātiskas stacijas ar kvazinepārtrauktiem (≈ 1 s) zondēšanas mainīgajiem un savākto vērtību elektronisku uzglabāšanu uz vienu stundu (vai stundas daļu) ilgiem posmiem.

II.3. Informācijas savākšana, summēšana, uzglabāšana un iesniegšana

Iegūtos datus pirms to iesniegšanas summē līdz dienas (diennakts) vērtībām (summa vai attiecīgi vidējā, minimālā vai maksimālā vērtība).

Apkopo un iesniedz šādu informāciju par parauglaukumiem:

— parauglaukuma numurs,

— sīki dati par izmantotajām ierīcēm (aparatūru),

— parauglaukumu atrašanās vieta (garums, platums, augstums) un to ierīču atrašanās vieta, kas attiecas uz minēto parauglaukumu,

— mērījumu veikšanas sākuma un beigu dienas,

— biežums (posmu skaits).

Informāciju par mainīgajiem lielumiem iesniedz ik dienas.







PARAMETRU SARAKSTS Parametrs Vienības Vidējā vērtība Summa Minimālā vērtība Maksimālā vērtība Piezīmes Nokrišņu daudzums (mm) x Kopējais nokrišņu daudzums (ieskaitot sniegu utt.) Gaisa temperatūra (oC) x x x Relatīvais mitrums (%) x x x Vēja ātrums (m/s) x x Vēja virziens (o) x Valdošais vēja virziens Saules radiācija (W/m2) x UVb radiācija (W/m2) x Augsnes temperatūra (oC) x x x Augsnes mitrums (augsnes ūdens potenciāls, mitrums) (hPa) x x x Audzes nokrišņu daudzums (mm) x Citi Informāciju precizē datiem pievienotajā ziņojumā x = jāiesniedz dati

Attiecībā uz katru parauglaukumu, kurā veic mērījumus, sagatavo savākto mērījumu datu apkopojumu un ik gadus iesniedz Komisijai, izmantojot veidlapas XX1996.PLM, XX1996.MEM un XX1996.MEO (8.a, 8.b, 8.c veidlapa).

▼M2









X PIELIKUMS

KOPĪGAS METODES AUGSNES ŠĶĪDUMA SASTĀVA MONITORINGAM PASTĀVĪGAJOS NOVĒROŠANAS PARAUGLAUKUMOS

I. Vispārīgas piezīmes

Augsnes šķīduma sastāva monitoringu veic vismaz 10 % no pastāvīgajiem novērošanas parauglaukumiem. Ir ieteicams veikt augsnes šķīduma sastāva monitoringu parauglaukumos, kur veic arī izkritumu monitoringu. Augsnes šķīduma sastāva monitoringa ierīču uzstādīšanu pabeidz līdz 1998. gada 30. jūnijam.

Šā pielikuma pamatā ir ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Starptautiskās Sadarbības programmas atmosfēras piesārņojuma ietekmes uz mežiem novērtējuma un monitoringa jautājumos (Starptautiskā Sadarbības programma mežu jautājumos) Augsnes ekspertu grupas tehniskie ieteikumi. Izdara atsauci uz šīs ekspertu grupas (1996. gadā) sagatavoto rokasgrāmatu.

II. Uzskaites metodoloģija

II.1 Paraugu ņemšanas vietu izvēle.

Augsnes šķīduma paraugu ņemšanas ierīces ierīko tuvu vietām, kur veic koku vainaga stāvokļa novērtējumu. Ir ieteicams lizimetrus pēc nejaušas izvēles principa vai sistemātiski izvietot visā parauglaukuma teritorijā, lai gan šo izvietojumu var ierobežot akmeņu vai koku stumbru klātbūtne (attālums no koka nav precīzi noteikts). Iespējamo augsnes traucējumu dēļ bezspiediena lizimetri nebūtu jāuzstāda parauglaukuma centrālajā daļā, kur veic koku parametru monitoringu. Praktisku iemeslu dēļ var izmantot reprezentatīvu apakšparauglaukumu. Lizimetrus, kas jau ir uzstādīti, var saglabāt, bet jaunu lizimetru ierīkošana būtu jāveic saskaņā ar iepriekšminētajiem ieteikumiem.

II.2 Paraugu ņemšanas dziļums.

Ir ieteicams lizimetrus uzstādīt noteiktā dziļumā, bet ir pieņemama arī to ierīkošana atbilstīgi horizontiem.

— Augsnes šķīduma paraugu savācēji — Ir stingri ieteicams lizimetrus izvietot vismaz divos dziļuma līmeņos, t.i., vienu sakņošanās zonā (ieteiktais dziļums ir no 10 līdz 20 cm), lai gūtu priekšstatu par barības vielu un toksisku elementu koncentrāciju smalko sakņu tuvumā (1. mērķis), un otru zem sakņošanās zonas (ieteiktais dziļums ir no 40 līdz 80 cm), lai novērtētu šo elementu izeju (izvadi) (2. mērķis). Ir arī ieteicams trešo lizimetru novietot tieši zem humusa slāņa.

— Augsnes paraugi — Ja izmanto centrifugēšanas vai piesātinājuma ekstrakcijas metodes, augsnes slāņi, no kuriem ņem paraugus, ir tie, kas norādīti augsnes rokasgrāmatā: humusa slānis, 0 – 10 cm, 20 – 20 cm, 20 – 40 cm un 40 – 80 cm slānis. Var veikt dažu augsnes slāņu izlasi vai summēšanu.

II.3 Paraugu ņemšanas biežums.

Parauglaukumos, kur veic citas intensīvā monitoringa programmas, piemēram, izkritumu un meteoroloģijas mērījumus, augsnes šķīduma paraugu ņemšana būtu jāveic vienu reizi mēnesī vai ik pēc divām nedēļām. Ja augsnes paraugu ņemšanai seko augsnes šķīduma ekstrakcija, četras reizes gadā ir maksimālais pieļaujamais paraugu ņemšanas reižu skaits postošās paraugu ņemšanas procedūras dēļ. Paraugu ņemšana katru gadu būtu jāveic tajā pašā mēnesī.

II.4 Transports, glabāšana un sagatavošana.

Paraugus transportē un glabā tā, lai pēc iespējas samazinātu ķīmisko izmaiņu iespējamību tajos.

Augsnes šķīduma paraugu glabāšanā vēsos (4 °C) un tumšos apstākļos lizimetru sistēmā samazinās to bioloģisko aktivitāti. Daudzos gadījumos un jo īpaši aukstākos gadalaikos pietiek tikai ar pudeles turēšanu tumšā vietā. Var izmantot organiskus vai neorganiskus konservantus, bet tie var traucēt analīzei. Lai samazinātu iespējamās izmaiņas paraugos, augsnes šķīdums būtu jāsavāc pēc iespējas drīz pēc iesūknēšanas.

Sniedz informāciju par transportēšanas un glabāšanas kārtību (ieskaitot gaidīšanas posmus). Vajadzības gadījumā sīki apraksta problēmas, kas radušās saistībā ar šo kārtību, un atkāpes no tās.

Lai noteiktu metāliskos mikroelementus, parauga alikvota daļas būtu jātransportē uz laboratoriju ar skābi skalotās pudelēs.

Ja vāc augsnes paraugus, tie būtu jātur vēsā vietā plastmasas vai polietilēna maisos un jāglabā pie 4 °C līdz centrifugēšanai vai piesātinājuma ekstrakta sagatavošanai. Centrifugēšana vai ekstrakcija būtu jāveic vienas dienas laikā (18 – 30 stundās) pēc augsnes paraugu savākšanas.

II.5 Vispārēja pamatinformācija.

Apkopo šādu informāciju:

— parauglaukuma numurs,

— informācija par paraugu ņemšanas ierīci (veids, dziļums),

— monitoringa posma pirmā diena,

—