2013R0610 — LV — 19.07.2013 — 000.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Labota ar:

▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 610/2013

(2013. gada 26. jūnijs),

ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009

Šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā ( 19 ); tādēļ Īrija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā un Īrijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro,

Šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā ( 18 ); tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā un Apvienotajai Karalistei šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.

Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā – šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana ( 16 ), kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A punktā saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES 3. pantu ( 17 ).

Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā – šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana ( 14 ), kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta G punktā saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK ( 15 ) 3. pantu.

Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā ( 12 ), – šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta A punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai ( 13 ).

Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, nodrošināt tehniskus grozījumus esošajos Regulas (EK) Nr. 562/2006 un Konvencijas, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, kā arī Regulas (EK) Nr. 1683/95, Regulas (EK) Nr. 539/2001, Regulas (EK) Nr. 767/2008 un Regulas (EK) Nr. 810/2009 noteikumos, var sasniegt tikai Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

Saskaņā ar spriedumu lietā C-241/05 Nicolae Bot/Préfet du Val-de-Marne ( 7 ) ir nepieciešams grozīt noteikumus, kas attiecas uz atļautā īstermiņa uzturēšanās ilguma Savienībā aprēķināšanu. Skaidri, vienkārši un saskaņoti noteikumi visos tiesību aktos, kuros regulēts šis jautājums, palīdzētu gan ceļotājiem, gan robežu un vīzu iestādēm. Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 562/2006, Konvencija, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regula (EK) Nr. 1683/95 (1995. gada 29. maijs), ar ko nosaka vienotu vīzu formu ( 8 ), un Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas ( 9 ), Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 767/2008 (2008. gada 9. jūlijs) par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām (VIS regula) ( 10 ) un Regula (EK) Nr. 810/2009.

Regulā (EK) Nr. 562/2006 ir nepieciešami daži grozījumi saistībā ar nesen pieņemtajiem Savienības leģislatīvajiem aktiem, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) ( 4 ), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi ( 5 ).

Komisijas 2009. gada 21. septembra ziņojumā par to, kā darbojas noteikumi par spiedogu iespiešanu trešo valstu valstspiederīgo ceļošanas dokumentos saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 562/2006 10. un 11. pantu, kā arī Komisijas 2010. gada 13. oktobra ziņojumā par Regulas (EK) Nr. 562/2006 III sadaļas (Iekšējās robežas) piemērošanu ir ietverti konkrēti ierosinājumi tehniskiem grozījumiem Regulā (EK) Nr. 562/2006.

Lai atteiktos no kontroles pie iekšējām robežām, ir vajadzīga pilnīga dalībvalstu savstarpēja uzticēšanās attiecībā uz to spēju pienācīgi īstenot papildu pasākumus, kas ļauj šo kontroli atcelt.

Personu brīva pārvietošanās Šengenas zonā ir viens no lielākajiem Eiropas integrācijas sasniegumiem. Pārvietošanās brīvība ir viena no pamattiesībām, kuras īstenošanas nosacījumi ir noteikti Līgumā par Eiropas Savienību ("LES") un Līgumā par Eiropas Savienības darbību ("LESD"), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā ( 2 ).

1. pants

Regulas (EK) Nr. 562/2006 grozījumi

Ar šo Regulu (EK) Nr. 562/2006 groza šādi.

c) panta 5. punktu groza šādi:

"c) dalībvalstu jūras, upju un ezeru ostas, ko izmanto regulārai iekšējai prāmju satiksmei;";

a) panta 1. punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

c) saskaņā ar īpašiem noteikumiem, kas izklāstīti 18. un 19. pantā saistībā ar VI un VII pielikumu.";

"2. Atkāpjoties no 1. punkta, izņēmumus no pienākuma ārējās robežas šķērsot vienīgi robežšķērsošanas vietās un noteiktā darba laikā var pieļaut šādos gadījumos:

c) panta 4. punktu groza šādi:

i) tas ir derīgs vēl vismaz trīs mēnešus pēc datuma, kurā paredzēts izceļot no dalībvalstu teritorijas. Pamatotā ārkārtas gadījumā no šādas prasības var atteikties;

"a) viņiem ir derīgs ceļošanas dokuments, kas dod tiesības to turētājam šķērsot robežu un kas atbilst šādiem kritērijiem:

"8. Ja tiek piemērots 4. panta 2. punkta a) vai b) apakšpunkts, dalībvalstis var paredzēt arī atkāpes no šajā pantā iekļautajiem noteikumiem.";

c) panta 6. punktu aizstāj ar šādu:

Atsevišķu joslu, kas apzīmētas ar III pielikuma B1 daļā doto zīmi ("nav nepieciešama vīza"), nodrošināšana nav obligāta. Dalībvalstis lemj, vai minētās joslas izveidot un kurās robežšķērsošanas vietās to darīt atbilstoši praktiskām vajadzībām.";

g) to trešo valstu valstspiederīgo ceļošanas dokumentos, kuri uzrāda Direktīvā 2004/38/EK paredzētās uzturēšanās atļaujas.";

c) panta 3. punktu groza šādi:

"3. Ja 1. punktā minēto pieņēmumu neatspēko, trešās valsts valstspiederīgos var aizsūtīt atpakaļ saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/115/EK (2008. gada 16. decembris) par kopīgiem standartiem un procedūrām dalībvalstīs attiecībā uz to trešo valstu valstspiederīgo atgriešanu, kas dalībvalstī uzturas nelikumīgi ( 23 ), un saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ievērojot minēto direktīvu.

12) Regulas 13. panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

"5. Dalībvalstis vāc statistikas datus par to personu skaitu, kam atteikta ieceļošana, par atteikuma iemesliem, to personu valstspiederību, kam atteikta ieceļošana, un to, pie kāda veida robežas (sauszemes, lidostas vai jūras) ieceļošana atteikta, un katru gadu šos statistikas datus iesniedz Komisijai (Eurostat) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 862/2007 (2007. gada 11. jūlijs) par Kopienas statistiku attiecībā uz migrāciju un starptautisko aizsardzību ( 24 ).