1990L0496 — LV — 18.11.2008 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

No

▼B

PADOMES DIREKTĪVA

(1990. gada 24. septembris)

par pārtikas produktu uzturvielu marķēj

(90/496/EEK)umu

tā kā laika gaitā šīs direktīvas piemērošana ļaus iegūt vērtīgu pieredzi šajā jomā un izvērtēt patērētāju reakciju uz to, kādā veidā tiek pasniegta informācija par uzturvielām, tādējādi dodot Komisijai iespēju pārskatīt reglamentatīvās normas un ierosināt attiecīgus grozījumus;

tā kā, no vienas puses, patērētāju interešu labad un, no otras puses, lai novērstu iespējamus tehniskus šķēršļus tirdzniecībai, uzturvielu marķējumam būtu jāpiemēro vienotas prasības visā Kopienā;

tā kā Padomes sanāksmē Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvji 1986. gada 7. jūlija rezolūcijā par Eiropas Pretvēža rīcības programmu kā vienu no prioritātēm ir izvēlējušies uztura uzlabošanu;

1. pants

1. Šī direktīva skar uzturvielu marķējumu pārtikas produktiem, kas paredzēti galapatērētājam. Šī direktīva skar arī restorāniem, slimnīcām, ēdnīcām un citām tamlīdzīgām sabiedriskās ēdināšanas iestādēm (turpmāk tekstā “sabiedriskās ēdināšanas iestādes”) piegādājamos pārtikas produktus.

2. Šī direktīva neattiecas uz:

3. Šo direktīvu piemēro, neierobežojot marķēšanas noteikumus Padomes 1989. gada 3. maija Direktīvā 89/398/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktiem, kas paredzēti cilvēkiem ar īpašām uztura vajadzībām ( 6 ), un īpašās direktīvās, kuras norādītas minētās direktīvas 4. pantā.

4. Šajā direktīvā:

Grozījumus vitamīnu, minerālvielu un to ieteicamo diennakts devu sarakstā apstiprina saskaņā ar 10. pantā noteikto kārtību;

Atsauce uz uzturvielas īpašībām vai daudzumiem, ja to paredz tiesību akti, nav uzskatāma par uzturvērtības norādi.

un/vai to uzturvielu dēļ, ko tas:

c) “proteīni” ir proteīnu saturs, kas aprēķināts pēc formulas: proteīni = pēc Kjeldāla metodes noteikts kopējais slāpeklis × 6,25;

2. pants

1. Saskaņā ar 2. punktu uzturvielu marķēšana nav obligāta.

2. Ja, rīkojot prezentāciju vai reklāmas kampaņu, marķējumā iekļauj uzturvērtības norādi, uzturvielu marķēšana ir obligāta, izņemot vispārīgas reklāmas gadījumus.

3. pants

Atļautas ir tikai uzturvērtības norādes, kas skar enerģētisko vērtību, uzturvielas, kuras uzskaitītas 1. panta 4. punkta a) apakšpunkta ii) punktā, un vielas, kas pieder šo uzturvielu kategorijai vai ietilpst tajā kā sastāvdaļas. Noteikumus, kas ierobežo vai aizliedz uzturvērtības norāžu izmantošanu šā panta nozīmē, drīkst pieņemt, ievērojot 10. pantā noteikto kārtību.

4. pants

1. Ja ir nodrošināts uzturvielu marķējums, sniegtajā informācijā iekļauj 1. vai 2. grupas datus šādā secībā:

2. Ja uzturvērtības norāde skar cukurus, piesātinātās taukskābes, šķiedrvielas vai nātriju, šajā informācijā iekļauj 2. grupas datus.

3. Uzturvielu marķējumā var arī uzrādīt daudzumu vienam vai vairākiem tādiem savienojumiem kā:

4. Uzturvērtības norādes gadījumā ir obligāti jāuzskaita vielas, kas pieder vienai no 1. un 3. punktā minētajām uzturvielu kategorijām vai ietilpst tajā kā sastāvdaļas.

Turklāt, uzrādot polinepiesātināto taukskābju un/vai mononepiesātināto taukskābju saturu un/vai holesterīna līmeni, uzrāda arī piesātināto taukskābju saturu, šajā gadījumā pēdējo savienojumu satura uzskaitījums nav uzskatāms par uzturvērtības norādi 2. punkta nozīmē.

5. pants

1. Uzrādāmo enerģētisko vērtību aprēķina, izmantojot šādus pārrēķina koeficientus:

2. Noteikumus, kas skar zemāk norādītos punktus, pieņem saskaņā ar 10. pantā noteikto kārtību:

— 1. punktā iekļautā saraksta papildināšana ar vielām, kas pieder vienai no minētajā punktā uzskaitītajām uzturvielu kategorijām vai ir to sastāvdaļas, un ar to pārrēķina koeficientiem, lai varētu precīzāk aprēķināt pārtikas produktu enerģētisko vērtību.