1985L0384 — LV — 01.05.2004 — 004.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES DIREKTĪVA (1985. gada 10. jūnijs) par arhitektu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus (85/384/EEK) (OV L 223, 21.8.1985, p.15)

Grozīta ar:





Grozīta ar:









▼B

PADOMES DIREKTĪVA

(1985. gada 10. jūnijs)

par arhitektu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu, tostarp par pasākumiem, kas palīdz sekmīgi īstenot tiesības veikt uzņēmējdarbību un brīvību sniegt pakalpojumus

(85/384/EEK)







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 49., 57. un 66. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), tā kā saskaņā ar Līgumu visu veidu diskriminācija, pamatojoties uz pilsonību, attiecībā uz uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanu ir aizliegta kopš pārejas laika beigām; tā kā izrietošais nediskriminējošas attieksmes princips, pamatojoties uz pilsonību, attiecas inter alia uz atļauju izsniegšanu darbībai arhitektūras jomā, kā arī uz reģistrāciju vai dalību profesionālās organizācijās vai apvienībās; tā kā tomēr šķiet vēlams pieņemt zināmus noteikumus, lai veicinātu uzņēmējdarbības tiesību un pakalpojumu sniegšanas brīvības efektīvu izpildi attiecībā uz darbību arhitektūras jomā; tā kā saskaņā ar Līgumu dalībvalstīm nedrīkst piešķirt nekāda veida palīdzību, kas varētu traucēt uzņēmējdarbības nosacījumus; tā kā Līguma 57. panta 1. punkts paredz pieņemt direktīvas par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu; tā kā arhitektūrai, ēku kvalitātei, to saskaņotībai ar vidi, cieņai pret dabisko un pilsētvidi un kolektīvajam un individuālajam kultūras mantojumam ir valsts līmeņa nozīme; tā kā tādēļ diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēja atzīšana jābalsta uz kvalitatīviem un kvantitatīviem kritērijiem, nodrošinot, lai atzītu diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu turētāji spētu izprast un praksē pielietot indivīdu, sociālu grupu un kopienu vajadzības attiecībā uz teritorijas plānošanu, ēku dizainu, organizāciju un celtniecību, arhitektūras pieminekļu saglabāšanu un uzlabošanu, kā arī dabiskā līdzsvara saglabāšanu; tā kā izglītības un mācību metodes arhitektūras jomā praktizējošiem profesionāļiem tagad ir ļoti dažādas; tā kā tomēr būtu jāpieņem noteikums par izglītības un mācību pakāpenisku sakārtošanu, kuras rezultātā var veikt darbību ar arhitekta amata nosaukumu; tā kā dažās dalībvalstīs arhitekta darbības uzsākšana un veikšana ar likumu ir atļauta tikai ar nosacījumu, ka personai ir arhitekta diploms; tā kā dažās citās dalībvalstīs, kur nepastāv šis nosacījums, neskatoties uz to, tiesības uz arhitekta amata nosaukumu nosaka likums; tā kā, visbeidzot, dažās dalībvalstīs, uz kurām neattiecas ne pirmais, ne otrais gadījums, tiek sagatavoti normatīvi un administratīvi akti par šīs darbības uzsākšanu un veikšanu ar arhitekta amata nosaukumu; tā kā tādēļ nosacījumi, ar kuriem šajās dalībvalstīs drīkst uzsākt un veikt šādu darbību, vēl nav pieņemti; tā kā diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēja atzīšana paredz, ka šādi diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ļauj uzsākt un veikt zināmas darbības dalībvalstī, kas tos izsniegusi; tā kā tādēļ zināmu sertifikātu atzīšanai saskaņā ar šo direktīvu būtu jāturpinās tikai, ciktāl šādu sertifikātu turētājiem būs atļauts uzsākt darbību ar arhitekta amata nosaukumu saskaņā ar noteikumiem, kas vēl jāpieņem izsniedzējai dalībvalstij; tā kā dažās dalībvalstīs likumīgu arhitekta amata nosaukumu var iegūt vienīgi pēc prakses laika pabeigšanas papildus diplomam, sertifikātam vai citam kvalifikāciju apliecinošam dokumentam; tā kā, ņemot vērā, ka dažādās dalībvalstīs šī prakse šobrīd ir atšķirīga, lai izvairītos no iespējamiem sarežģījumiem, līdzvērtīga attiecīgās prakses laika pabeigšanu citā dalībvalstī vajadzētu atzīt kā šim nosacījumam atbilstīgu; tā kā 1. panta 2. punkta atsauce uz “darbībām arhitektūras jomā” kā uz “darbībām, kuras parasti veic ar arhitekta amata nosaukumu”, kura apstiprinājums noteikts zināmās dalībvalstīs valdošos nosacījumos, ir paredzēta vienīgi, lai norādītu šīs direktīvas darbības jomu, nepretendējot uz juridisku definīciju darbībām arhitektūras jomā; tā kā vairākumā dalībvalstu darbības arhitektūras jomā likumīgi vai faktiski veic personas, kurām ir arhitekta nosaukums pats par sevi vai kopā ar citu nosaukumu, taču tām nav monopoltiesību šo darbību veikšanā, izņemot gadījumus, ja likums paredz pretējo; tā kā iepriekšminētās darbības vai dažas no tām drīkst veikt arī citu profesiju pārstāvji, jo īpaši inženieri, kas ir pabeiguši īpašas mācības būvniecības tehnoloģijā vai celtniecībā; tā kā savstarpēja kvalifikāciju atzīšana veicinās attiecīgo darbību uzsākšanu un veikšanu; tā kā dažās dalībvalstīs ir tiesību akti, kas atļauj piešķirt likumīgo arhitekta profesionālo nosaukumu izņēmuma kārtā un, neskatoties uz parastajām izglītības un mācību prasībām, kas vajadzīgas nosaukuma iegūšanai, atsevišķām vērā ņemamām personām attiecīgajā jomā, kuru skaits ir ļoti mazs un kuru darbs liecina par neparastu talantu arhitektūrā; tā kā šo arhitektu gadījums būtu jāapskata šajā direktīvā, jo īpaši tādēļ, ka tie bieži bauda starptautisku atzinību; tā kā vairāku esošo diplomu, sertifikātu un citu arhitekta kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, kas uzskaitīti 10. lidz 12. pantā, atzīšanas mērķis ir nekavējoties ļaut to īpašniekiem nodarboties ar uzņēmējdarbību vai sniegt pakalpojumus citās dalībvalstīs; tā kā šī noteikuma pēkšņa ieviešana Luksemburgas Lielhercogistē šīs valsts mazās platības dēļ varētu izraisīt konkurences traucējumus un traucēt profesijas organizāciju; tā kā tādēļ ir pamats piešķirt šai dalībvalstij pārejas laiku; tā kā direktīvai par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu nav jāietver praktiska līdzvērtība izglītības un mācību ziņā, uz ko attiecas šādi diplomi, sertifikāti un dokumenti, tad nosaukumu lietošana būtu jāatļauj vienīgi izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, valodā; tā kā, lai atvieglotu valstu iestādēm šīs direktīvas piemērošanu, dalībvalstis drīkst paredzēt, ka personai, kas atbilst šajā direktīvā noteiktajiem mācību nosacījumiem, papildus dokumentārajiem mācību sertifikātiem jāuzrāda sertifikāts, kuru izdevusi tās izcelsmes valsts vai valsts, no kuras tā nāk, kompetentas iestādes, apliecinot, ka minētie mācību sertifikāti ir šīs direktīvas priekšmets; tā kā valstu noteikumus par labu reputāciju un labu slavu drīkst izmantot kā standartus darbības uzsākšanai, ja tiek uzsākta uzņēmējdarbība; tā kā turklāt šajos apstākļos būtu jāizšķir gadījumi, kad attiecīgās personas nav veikušas nekādas darbības arhitektūras jomā, un gadījumi, kad tās ir veikušas šādas darbības citā dalībvalstī; tā kā pakalpojumu sniegšanas gadījumā prasība par reģistrāciju vai piederību profesionālām organizācijām vai iestādēm, tā kā tā ir saistīta ar uzņēmējā dalībvalstī veiktās darbības noteikto un pastāvīgo raksturu, neapšaubāmi radītu šķēršļus personai, kas vēlas sniegt šos pakalpojumus, sakarā ar tās darbības pagaidu raksturu; tā kā šī prasība tādēļ būtu jāatceļ; tā kā tomēr šajā gadījumā būtu jāgarantē profesionālās disciplīnas kontrole, kas ir šo profesionālo organizāciju un iestāžu pārziņā; tā kā šajā nolūkā būtu jāparedz, piemērojot Līguma 62. pantu, ka attiecīgajai personai būtu jāinformē uzņēmējas dalībvalsts kompetenta iestāde par pakalpojumu sniegšanu; tā kā, ciktāl ir skarta arhitektūras jomā nodarbinātu personu darbība, Padomes 1968. gada 15. oktobra Regula (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā ( 4 ) neparedz īpašus noteikumus par labu reputāciju un labu slavu, profesionālo disciplīnu vai nosaukuma lietošanu attiecīgajās profesijās; tā kā atkarībā no katras atsevišķas dalībvalsts šādus noteikumus piemēro vai drīkst piemērot gan darbiniekiem, gan pašnodarbinātām personām; tā kā darbība arhitektūras jomā visās dalībvalstīs ir pakļauta diploma, sertifikāta vai cita kvalifikāciju apliecinoša dokumenta esamībai; tā kā šādu darbību veic gan darbinieki, gan pašnodarbinātas personas, vai vienas un tās pašas personas abos statusos savas profesionālās karjeras gaitā; tā kā, lai pēc iespējas veicinātu šīs profesijas pārstāvju brīvu pārvietošanos Kopienā, ir jāattiecina šo direktīvu arī uz darbiniekiem arhitektūras jomā; tā kā šī direktīva ievieš diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, kas paver ceļu uz profesionālu darbību, savstarpēju atzīšanu bez vienlaicīgi notiekošas valstu izglītības un mācību noteikumu saskaņošanas; tā kā turklāt attiecīgās profesijas pārstāvju skaits dažādās dalībvalstīs ievērojami atšķiras; tā kā dažus pirmos gadus Komisijai īpaši uzmanīgi jāseko šīs direktīvas piemērošanai, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







I NODAĻA

DARBĪBAS JOMA

1. pants

1. Šī direktīva attiecas uz darbībām arhitektūras jomā.

2. Šajā direktīvā darbības arhitektūras jomā ir tās darbības, kuras parasti veic personas ar arhitekta amata nosaukumu.







II NODAĻA

DIPLOMI, SERTIFIKĀTI UN CITI KVALIFIKĀCIJU APLIECINOŠI DOKUMENTI, KAS ĻAUJ TO ĪPAŠNIEKIEM UZSĀKT DARBĪBU ARHITEKTŪRAS JOMĀ AR ARHITEKTA PROFESIONĀLO NOSAUKUMU

2. pants

Katra dalībvalsts atzīst diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kas iegūti ar izglītību un mācībām, kuras atbilst 3. un 4. pantā noteiktām prasībām, un ko dalībvalstu pilsoņiem izdevušas citas dalībvalstis, piešķirot šādiem diplomiem, sertifikātiem un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem tās teritorijā attiecībā uz 1. pantā minētajām darbībām un to veikšanu ar arhitekta amata nosaukumu, ievērojot 23. panta 1. punktu, tādu pašu spēku, kā tiem, kurus izsniegusi pati dalībvalsts.

3. pants

Izglītību un apmācību, kuras rezultātā izsniedz 2. panta minētos diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, nodrošina mācību kursos universitātes līmenī, kas paredzēti tieši arhitektūrai. Šādas mācības nodrošina līdzsvaru starp arhitektūras mācību teorētiskajiem un praktiskajiem aspektiem, kā arī nodrošina, lai persona iegūtu:

1. Spēju veidot arhitektoniskus projektus, kas atbilst gan estētiskiem, gan tehniskiem standartiem;

2. Pietiekamas zināšanas par arhitektūras un ar to saistīto humanitāro un tehnisko zinātņu vēsturi un teorijām;

3. Zināšanas par mākslu kā arhitektūras plānojuma kvalitātes ietekmētāju;

4. Pietiekamas zināšanas par pilsētu plānošanu un prasmi, kas vajadzīga plānošanas procesā;

5. Izpratni par attiecībām starp cilvēkiem un ēkām, kā arī starp ēkām un to vidi, un par vajadzību pielāgot ēkas un telpu starp cilvēku vajadzībām un mērogiem;

6. Izpratni par arhitekta profesiju un arhitekta lomu sabiedrībā, jo īpaši sagatavojot kopsavilkumus, kuros ņemti vērā sociālie faktori;

7. Izpratni par izpētes metodēm un plānojuma projekta kopsavilkuma sagatavošanu;

8. Izpratni par strukturālo projektēšanu, celtniecības un inženierzinātnes problēmām, kas saistītas ar ēku projektēšanu;

9. Pietiekamas zināšanas par fizikāliem jautājumiem un tehnoloģijām, un par ēku funkcijām, lai varētu tās nodrošināt ar iekšējiem komfortu un aizsardzību pret klimatu;

10. Vajadzīgās projektēšanas prasmes, lai nodrošinātu ēku lietotāju prasības izmaksu un celtniecības noteikumu uzliktajās robežās;

11. Pietiekamas zināšanas par nozarēm, organizācijām, noteikumiem un kārtību, kas ir saistītas ar projekta koncepcijas pārvēršanu ēkā un plānu iesaisti vispārējā plānošanā;

4. pants

1. Izglītībai un mācībām, kas minētas 2. pantā, jāatbilst 3. pantā definētajām prasībām, kā arī šādiem nosacījumiem:

a) izglītības un mācību kopējā ilgumā ietilpst vismaz četru gadu pilnas slodzes mācības universitātē vai līdzvērtīgā izglītības iestādē, vai vismaz sešu gadu mācības universitātē vai līdzvērtīgā mācību iestādē, no kuriem vismaz trīs gadu mācībām jābūt pilnas slodzes;

b) šādu izglītību un mācības noslēdz sekmīga eksāmena nokārtošana, kas atbilst zinātniskā grāda standartiem.

Neatkarīgi no pirmās daļas atzīšana saskaņā ar 2. pantu ir saskaņota arī ar mācībām virs trim gadiem Vācijas Federatīvās Republikas Fachhochschulen tajā formā, kādā tā pastāv šīs direktīvas izsludināšanas laikā un ciktāl tā atbilst 3. pantā noteiktajām prasībām, ļaujot veikt 1. pantā minētās darbības ar arhitekta amata nosaukumu ar noteikumu, ka šādas mācības papildina četru gadu praktiskā pieredze Vācijas Federatīvajā Republikā, kas atļauts ar sertifikātu, kuru izdevusi profesionālā apvienība, kā sarakstā ir reģistrēts arhitekts, kurš vēlas gūt priekšrocības no šīs direktīvas noteikumiem. Šī apvienība iepriekš ir noteikusi, ka attiecīgā arhitekta veiktais darbs arhitektūras jomā sniedz pārliecinošu pierādījumu 3. pantā minēto zināšanu praktiskam pielietojumam. Sertifikātu izsniedz saskaņā ar to pašu kārtību, kas attiecas uz reģistrāciju arhitektu sarakstā.

Balstoties uz gūto pieredzi un paturot prātā arhitektu mācību tendences, Komisija astoņus gadus pēc 31. panta 1. punkta pirmajā daļā precizētā laikposma beigām iesniedz Padomei ziņojumu par šīs atkāpes piemērošanu, kā arī attiecīgus priekšlikumus, par kuriem Padome sešu mēnešu laikā lemj Līgumā noteiktajā kārtībā.

2. Saskaņā ar 2. pantu tiek atzīta arī izglītība un mācības, kas kā sociālo uzlabojumu shēmas daļa vai kā pusslodzes universitātes kurss atbilst 3. panta prasībām un tiek noslēgts ar arhitektūras eksāmenu, ko sekmīgi nokārto personas, kuras ir nodarbinātas arhitektūrā ne mazāk kā septiņus gadus kāda arhitekta vai arhitektu firmas uzraudzībā. Šim eksāmenam jāatbilst zinātniskā grāda standartiem un jābūt līdzvērtīgam 1. punkta b) apakšpunktā minētajam eksāmenam.

5. pants

1. Dalībvalsts pilsoņi, kam ir tiesības izmantot arhitekta amata nosaukumu, ievērojot tiesību aktus, kas dod dalībvalsts kompetentām iestādēm iespēju piešķirt šo nosaukumu dalībvalstu pilsoņiem, kuri ir īpaši ievērojami ar saviem sasniegumiem arhitektūras jomā, tiek uzskatīti kā atbilstīgi prasībām, kas noteiktas arhitekta darbības veikšanai ar arhitekta amata nosaukumu.

2. 1. punktā minēto personu gadījumā apliecinājumu arhitekta statusam nodrošina sertifikāts, ko izsniegusi dalībvalsts, kuras pilsonis ir šī sertifikāta turētājs vai no kuras viņš nāk.

▼M3 —————

▼M4

6. pants

Dalībvalstis pārbauda diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus jomā, uz ko attiecas šī direktīva, kurus to īpašnieks ir ieguvis ārpus Eiropas Savienības gadījumos, kad šie diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir atzīti dalībvalstī, tāpat kā izglītība un/vai profesionālā pieredze, kas iegūta dalībvalstī. Dalībvalsts pieņem lēmumu trijos mēnešos no dienas, kad pieteikuma iesniedzējs iesniedz pieteikumu kopā ar papilddokumentiem.

6.a pants

Ja pieteikumu noraida, dalībvalstis attiecīgi norāda iemeslus lēmumiem par pieteikumiem diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu atzīšanai jomā, uz ko attiecas šī direktīva.

Pieteikumu iesniedzējiem ir apelācijas tiesības tiesā saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Šīs apelācijas tiesības ir arī gadījumā, ja lēmumu nepieņem noteiktajā termiņā.

▼B

7. pants

1. Katra dalībvalsts pēc iespējas ātrāk informē vienlaicīgi pārējās dalībvalstis un Komisiju par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, kurus piešķir tās teritorijā un kuri atbilst 3. un 4. pantā noteiktajiem kritērijiem, sarakstu kopā ar organizācijām un iestādēm, kas tos piešķir.

Pirmo sarakstu nosūta 12 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas izziņošanas.

Katra dalībvalsts tāpat ziņo par jebkuriem grozījumiem, kas veikti attiecībā uz diplomiem, sertifikātiem un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, kurus piešķir tās teritorijā, jo īpaši tiem, kuri vairs neatbilst 3. un 4. panta prasībām.

2. Informācijas nolūkos Komisija minētos sarakstus un labojumus publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī trīs mēnešus pēc to iesniegšanas. Tomēr 8. pantā minētajos gadījumos diploma, sertifikāta vai cita kvalifikāciju apliecinoša dokumenta publicēšanu atliek. Komisija periodiski publicē konsolidētus sarakstus.

8. pants

Ja dalībvalstij vai Komisijai ir šaubas par to, ka diploms, sertifikāts vai cits kvalifikāciju apliecinošs dokuments atbilst 3. un 4. pantā noteiktajiem kritērijiem, Komisija ar šo lietu iepazīstina Konsultatīvo izglītības un mācību komiteju arhitektūras jomā trīs mēnešu laikā pēc iesniegšanas, ievērojot 7. panta 1. punktu. Komiteja sniedz savu atzinumu trīs mēnešu laikā.

Diplomu, sertifikātu vai citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu publicē trīs mēnešu laikā pēc atzinuma sniegšanas vai pēc tā iesniegšanas termiņa beigām, izņemot šos divus gadījumus:

— ja piešķīrēja dalībvalsts groza ziņojumu, kas sniegts, ievērojot 7. panta 1. punktu,

vai

— ja kāda dalībvalsts vai Komisija piemēro Līguma 169. un 170. pantu ar nolūku iesniegt lietu Eiropas Kopienu Tiesā.

9. pants

1. Dalībvalsts vai Komisija drīkst apspriesties ar Padomdevēju komiteju vienmēr, kad dalībvalstij vai Komisijai ir šaubas par to, vai diploms, sertifikāts vai cits kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kas ietverts kādā no Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicētajiem sarakstiem, joprojām atbilst 3. un 4. panta prasībām. Komiteja sniedz savu atzinumu trīs mēnešu laikā.

2. Komisija izņem diplomu no Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicētā saraksta, vai nu saskaņojot ar attiecīgo dalībvalsti, vai arī pēc Tiesas lēmuma.







III NODAĻA

DIPLOMI, SERTIFIKĀTI UN CITI KVALIFIKĀCIJU APLIECINOŠI DOKUMENTI, KAS ĻAUJ TO ĪPAŠNIEKIEM UZSĀKT DARBĪBU ARHITEKTŪRAS JOMĀ, PATEICOTIES IEVIESTAJĀM TIESĪBĀM VAI ESOŠIEM VALSTU NOTEIKUMIEM

10. pants

Katra dalībvalsts atzīst 11. pantā uzskaitītos diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kurus dalībvalstu pilsoņiem izsniegušas citas dalībvalstis, ja šādiem pilsoņiem šīs direktīvas izsludināšanas laikā jau ir šīs kvalifikācijas vai viņu mācības, kuru rezultātā iegūstami šādi diplomi, sertifikāti vai citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti, sākas vēlākais trešajā studiju gadā pēc šādas izsludināšanas, pat ja šīs kvalifikācijas neatbilst minimālajām II nodaļā noteiktajām prasībām, piešķirot tiem savā teritorijā tādu pašu spēku attiecībā uz 1. pantā minēto darbību uzsākšanu un veikšanu, kā arī uz atbilstību 23. pantam, kā diplomiem, sertifikātiem un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem, ko tā piešķir arhitektūras jomā.

11. pants

Diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti, kas minēti 10. pantā, ir šādi:

a) Vācijā — diplomi, kurus izsniegušas mākslas augstskolas (Dipl.-Ing., Architekt (HfbK)), — diplomi, kurus izsniegušas Technische Hochschulen, tehnisko universitāšu, universitāšu, un, ciktāl šīs iestādes ir pievienotas Gesamthochschulen, Gesamthochschulen arhitektūras nodaļas (Architektur/Hochbau) (Dipl.-Ing. un jebkurš cits nosaukums, kuru vēlāk drīkst piešķirt šo diplomu īpašniekiem), — diplomi, kurus izsniegušas Fachhochschulen arhitektūras nodaļas (Architektur/Hochbau), un ciktāl šīs iestādes ir pievienotas Gesamthochschulen, Gesamthochschulen arhitektūras nodaļas (Architektur/Hochbau), kopā ar sertifikātu, ja mācību laiks ir īsāks par četriem gadiem, bet vismaz trīs gadi, kas apliecina četru gadu praktisko pieredzi Vācijas Federatīvajā Republikā un kuru izsniegusi profesionālā apvienība saskaņā ar 4. panta 1. punktu (Ingenieur grad. un jebkurš cits nosaukums, kuru vēlāk drīkst piešķirt šā diploma saņēmējam), — diplomi (Prüfungszeugnisse), kurus līdz 1973. gada 1. janvārim izsniegušas Ingenieurschulen un Werkkunstschulen arhitektūras nodaļas, kopā ar kompetentu iestāžu izsniegtu sertifikātu, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir nokārtojusi kvalifikācijas pārbaudījumu saskaņā ar 13. pantu;

b) Beļģijā — diplomi, kurus izsniegušas valsts arhitektūras augstskolas vai valsts augstākie arhitektūras institūti (architecte — architect), — diplomi, kurus izsniegusi Haseltas provinces arhitektūras augstskola (architect), — diplomi, kurus izsniegušas Karaliskās mākslas akadēmijas (architecte — architect), — diplomi, kurus izsniegušas écoles Saint-Luc (architecte — architect), — universitātes diplomi civilajās inženierzinātnēs, kopā ar arhitektu asociācijas izsniegtu praktikanta sertifikātu, kas ļauj tā īpašniekam lietot arhitekta amata nosaukumu (architecte — architect), — arhitektu diplomi, kurus izsniegusi centrālā vai valsts arhitektu eksaminācijas padome (architecte — architect), — diplomi civilajās inženierzinātnēs/arhitektūrā un diplomi arhitektūrā/inženierzinātnēs, kurus izsniegušas universitāšu praktisko zinātņu fakultātes un Monsas Politehniskā fakultāte (ingénieur-architecte, ingenieur-architect);

c) Dānijā — diplomi, kurus izsniegušas Valsts arhitektūras skolas Kopenhāgenā un Orhūsā (arkitekt), — reģistrācijas sertifikāts, kuru izsniegusi Arhitektu padome, ievērojot 1975. gada 28. maija Likumu Nr. 202 (registreret arkitekt), — diplomi, kurus izsniegušas Civilās inženierzinātnes augstskolas (bygningskonstruktør), kopā ar kompetentās iestādes izsniegtu sertifikātu, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir izturējusi kvalifikāciju pārbaudījumu saskaņā ar 13. pantu;

d) Francijā — Valsts arhitekta diploms, kuru izniegusi Izglītības ministrija līdz 1959. gadam, un vēlāk — Kultūras lietu ministrija (architecte DPLG), — diplomi, kurus izsniegusi Ecole spéciale d'architecture (architecte DESA), — diplomi, kurus kopš 1955. gada izsniegusi Ecole nationale supérieure des Arts et Industries de Strasbourg (iepriekš Ecole nationale d'ingénieurs de Strasbourg) arhitektūras nodaļa (architecte ENSAIS);

e) Grieķijā — diplomi inženierzinātnēs/arhitektūrā, kurus izsniedzis Atēnu METSOVION POLYTECHNION, kopā ar Grieķijas Tehniskās palātas izsniegtu sertifikātu, kas apliecina tiesības veikt darbības arhitektūras jomā, — diplomi inženierzinātnēs/arhitektūrā, kurus izsniedzis Saloniku ARISTOTELION PANEPISTIMION, kopā ar Grieķijas Tehniskās palātas izsniegtu sertifikātu, kas apliecina tiesības veikt darbības arhitektūras jomā, — diplomi inženierzinātnēs/civilajās inženierzinātnēs, kurus izsniedzis Atēnu METSOVION POLYTECHNION, kopā ar Grieķijas Tehniskās palātas izsniegtu sertifikātu, kas apliecina tiesības veikt darbības arhitektūras jomā, — diplomi inženierzinātnēs/civilajās inženierzinātnēs, kurus izsniedzis Saloniku ARISTOTELION PANEPISTIMION, kopā ar Grieķijas Tehniskās palātas izsniegtu sertifikātu, kas apliecina tiesības veikt darbības arhitektūras jomā, — diplomi inženierzinātnēs/civilajās inženierzinātnēs, kurus izsniedzis PANEPISTIMION THRAKIS, kopā ar Grieķijas Tehniskās palātas izsniegtu sertifikātu, kas apliecina tiesības veikt darbības arhitektūras jomā, — diplomi inženierzinātnēs/civilajās inženierzinātnēs, kurus izsniedzis PANEPISTIMION PATRON, kopā ar Grieķijas Tehniskās palātas izsniegtu sertifikātu, kas apliecina tiesības veikt darbības arhitektūras jomā;

f) Īrijā — bakalaura grāds arhitektūrā, ko piešķir Īrijas valsts universitāte (B Arch. (NUI)) Dublinas University College arhitektūras specialitātes beidzējiem, — zinātniskā grāda standarta diploms arhitektūrā, ko piešķir Dublinas College of Technology, Bolton Street (Dipl. Arch.); - Certificate of Associateship of the Royal Institute of Architects of Ireland (ARIAIA), — the Certificate of Membership of the Royal Institute of Architects of Ireland (MRIAI);

g) Itālijā — laurea in architettura diplomi, kurus piešķir universitātes, politehniskie institūti un Venēcijas un Redžo Kalabrijas arhitektūras augstskolas, kopā ar diplomu, kurš ļauj tā īpašniekam neatkarīgi darboties arhitekta profesijā un kuru piešķir izglītības ministrs pēc tam, kad kandidāts kompetentas komisijas priekšā ir izturējis valsts eksāmenu, kas tam ļauj neatkarīgi darboties arhitekta profesijā (dott. Architetto), — laurea in ingegneria diplomi ēku celtniecībā (sezione costenzione civile), kurus piešķir universitātes un politehniskie institūti, kopā ar diplomu, kas ļauj tā īpašniekam neatkarīgi darboties arhitekta profesijā un kuru piešķir izglītības ministrs pēc tam, kad kandidāts kompetentas komisijas priekšā ir izturējis valsts eksāmenu, kas tam ļauj neatkarīgi darboties profesijā (dott. Ing. Architetto vai dott. Ing. in ingegneria civile);

h) Nīderlandē — sertifikāts, kas apliecina, ka tā īpašnieks ir izturējis zinātniskā grāda eksāmenu arhitektūrā, kuru piešķir Delftas un Eindhovenas tehnisko koledžu arhitektūras nodaļas (bouwkunding ingenieur), — diplomi, kurus piešķir valsts atzītas arhitektūras akadēmijas (architect), — diplomi, kurus līdz 1971. gadam piešķīrušas kādreizējās arhitektūras koledžas (Hoger Bouwkunstonderricht) (Architect HBO), — diplomi, kurus līdz 1970. gadam piešķīrušas kādreizējās arhitektūras koledžas (Voortgezet Bouwkunstonderricht) (Architect VBO), — sertifikāts, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir izturējusi Bond van Nederlandse Architecten (Nīderlandes arhitektu ordenis, BNA) Arhitektu padomes organizētu eksāmenu (architect), — Stichting Instituut voor Architectuur (Arhitektūras institūta fonds) (IVA) diploms, kuru piešķir pēc šā fonda rīkoto mācību kursu, kas ilgst vismaz četrus gadus, beigšanas (architect), kopā ar kompetentu iestāžu izsniegtu sertifikātu, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir izturējusi kvalifikācijas pārbaudi saskaņā ar 13. pantu, — sertifikāts, kuru izsniedz kompetentas iestādes un kurš apliecina, ka līdz šīs direktīvas spēkā stāšanās datumam attiecīgā persona ir izturējusi zinātniskā grāda Kandidaat in de bouwkunde eksāmenu, kas rīkots Delftas vai Eindhovenas tehniskajās koledžās, un ka vismaz piecus gadus līdz šim datumam tā ir veikusi arhitekta darbību, kuras būtība un nozīmīgums saskaņā ar Nīderlandes prasībām garantē to, ka šī persona ir pietiekami kompetenta minētās darbības veikšanai (architect), — sertifikāts, kuru kompetentas iestādes izsniedz tikai personām, kuras sasniegušas 40 gadu vecumu līdz šīs direktīvas spēkā stāšanās datumam, un kurš apliecina, ka attiecīgā persona vismaz piecus gadus līdz šim datumam ir veikusi arhitekta darbību, kuras būtība un nozīmīgums saskaņā ar Nīderlandes prasībām garantē to, ka šī persona ir pietiekami kompetenta šīs darbības veikšanai (architect), septītajā un astotajā ievilkumā minētos sertifikātus vairs nav vajadzības atzīt kopš datuma, kad Nīderlandē stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas attiecas uz arhitekta darbības uzsākšanu un veikšanu ar arhitekta amata nosaukumu, ciktāl šie sertifikāti saskaņā ar šādiem noteikumiem neļauj uzsākt šādu darbību ar to amata nosaukumu;

i) Apvienotajā Karalistē — kvalifikācijas, ko piešķir pēc eksāmenu izturēšanas šādās iestādēs: — — the Royal Institute of British Architects, — arhitektūras skolās, — — universitātēs, — politehnikumos, — koledžās, — akadēmijās, — tehnoloģijas un mākslas skolās, — kuras šīs direktīvas pieņemšanas laikā atzina the Architects Registration Council of the United Kingdom (Apvienotās Karalistes Arhitektu reģistrācijas padome) ar mērķi iekļaut Reģistrā (Architect); — sertifikāts, kurš apliecina, ka tā īpašniekam ir pamatotas tiesības izmantot arhitekta amata nosaukumu, pateicoties 1931. gada Arhitektu reģistrācijas akta 6. sadaļas 1. punkta a), b) vai d) apakšpunktam (Architect), — sertifikāts, kurš apliecina, ka tā īpašniekam ir pamatotas tiesības izmantot arhitekta amata nosaukumu, pateicoties 1931. gada Arhitektu reģistrācijas akta 2. sadaļai (Architect);

▼M1

j) Spānijā — arhitekta kvalifikāciju apliecinošs dokuments (título oficial de arquitecto), ko piešķīrusi Izglītības un zinātnes ministrija vai universitātes;

k) Portugālē — diploms “diploma do curso especial de arquitectura”, ko piešķīrušas Lisabonas un Porto mākslas skolas, — arhitekta diploms “diploma de arquitecto”, ko piešķīrušas Lisabonas un Porto mākslas skolas, — diploms “diploma do curso de arquitectura”, ko piešķīrušas Lisabonas un Porto mākslas augstskolas, — diploms “diploma de licenciatura em arquitectura”, ko piešķīrusi Lisabonas Mākslas augstskola, — diploms “carta de curso de licenciatura em arquitectura”, ko piešķīrušas Lisabonas Tehniskā universitāte un Porto Universitāte, ▼M2 — universitātes diploms būvinženiera specialitātē, ko piešķīris Lisabonas Tehniskās universitātes Augstākais tehniskais institūts (Licenciatura em engenharia civil), — universitātes diploms būvinženiera specialitātē, ko piešķīrusi Portu universitātes Inženierzinību fakultāte (Engenharia) (Licenciatura em engenharia civil), — universitātes diploms būvinženiera specialitātē, ko piešķīrusi Koimbras universitātes Tehnisko zinātņu fakultāte (Licenciatura em engenharia civil), — universitātes diploms būvinženiera specialitātē (ražošanā), ko piešķīrusi Minju universitāte (Licenciatura em engenharia civil (produção));

▼A1

l) Austrijā — diplomi, ko piešķir Tehnoloģijas universitāte Vīnē un Grācā, kā arī Insbrukas Universitātes Celtniecības (“Bauingenieurwesen”) un arhitektūras (“Architektur”) fakultāte arhitektūras, celtniecības (“Bauingenieurwesen”), augstceltņu projektēšanas (“Hochbau”) un “Wirtschaftsingenieurwesen–Bauwesen”v jomā, — diplomi, ko piešķir “Bodenkultur” universitāte “Kulturtechnik und Wasserwirtschaft” jomā, — diplomi, ko piešķir Lietišķās mākslas universitātes koledža Vīnē arhitektūras jomā, — diplomi, ko piešķir Tēlotājas mākslas akadēmija Vīnē arhitektūras jomā, — sertificētu inženieru (Ing.) diplomi, ko piešķir celtniecības augstākās tehniskās koledžas vai tehniskās koledžas, kā arī “Baumeister” licence, kas apliecina vismaz sešu gadu profesionālo pieredzi Austrijā, ko apstiprina eksāmens, — diplomi, ko piešķir Mākslas un rūpniecisko studiju universitātes koledža Lincā arhitektūras jomā, — civilinženiera vai inženierkonsultanta kvalifikācijas apliecības celtniecības jomā (“Hochbau”, “Bauwesen”, “Wirtschaftsingenieurwesen–Bauwesen”, “Kulturtechnik und Wasserwirtschaft”) atbilstoši Likumam par civiltehniķiem (Ziviltechnikergesetz, BGBl. Nr. 156/1994);

m) Zviedrijā — diplomi, ko piešķir Arhitektūras skola pie Karaliskā Tehnoloģiskā institūta, Čalmersa Tehnoloģiskais institūts un Tehnoloģiskais institūts pie Lundas Universitātes (arkitekt, universitātes diploms arhitektūrā), — “Svenska Arkitekters Riksförbund” (SAR) biedra apliecības, ja attiecīgās personas ieguvušas izglītību valstī, uz kuru attiecas šī direktīva;

▼A2

o) Čehijas Republikā — diplomi, ko piešķir turpmāk norādītās“České vysoké učení technické”(Čehijas Tehniskās universitātes, Prāga) fakultātes: — — “Vysoká škola architektury a pozemního stavitelství”(Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte) (līdz 1951. gadam), — “Fakulta architektury a pozemního stavitelství”(Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte) (no 1951. gada līdz 1960. gadam), — “Fakulta stavební”(Inženierceltniecības fakultāte) (no 1960. gada) — šādās specialitātēs: ēku būvniecība un struktūras, ēku būvniecība, būvniecība un arhitektūra, arhitektūra (tostarp pilsētplānošana un zemerierīcība), civilā būvniecība, kā arī rūpniecības un lauksaimniecības objektu būvniecība, vai arī studiju programmā, kas paredz inženierceltniecības studijas ēku būvniecības un arhitektūras jomā, — “Fakulta architektury” (Arhitektūras fakultāte) (no 1976. gada) — šādās specialitātēs: arhitektūra, pilsētplānošana un zemesierīcība, vai arī studiju programmā: arhitektūra un pilsētplānošana šādās studiju jomās: arhitektūra, arhitektūras dizaina teorija, pilsētplānošana un zemesierīcība, arhitektūras vēsture un vēstures pieminekļu restaurācija, vai arī arhitektūra un ēku būvniecība, — diplomus, ko “Vysoká škola technická Dr. Edvarda Beneše” (līdz 1951. gadam) piešķir arhitektūras un būvniecības jomā, — diplomi, ko “Vysoká škola stavitelství v Brně” (no 1951. gada līdz 1956. gadam) piešķir arhitektūras un būvniecības jomā, — diplomi, ko “Vysoké učení technické v Brně”, “Fakulta architektury”(Arhitektūras fakultāte) (no 1956. gada) piešķir arhitektūras un pilsētplānošanas jomā, vai “Fakulta stavební” (Inženierceltniecības fakultāte) (no 1956. gada) piešķir būvniecības jomā, — diplomi, ko “Vysoká škola báňská - Technická univerzita Ostrava”, “Fakulta stavební”(Inženierceltniecības fakultāte) (no 1997. gada) piešķir struktūru un arhitektūras vai inženierceltniecības jomā, — diplomi, ko “Technická univerzita v Liberci”, “Fakulta architektury”(Arhitektūras fakultāte) (no 1994. gada) piešķir arhitektūras un pilsētplānošanas studiju programmā arhitektūras jomā, — diplomi, ko “Akademie výtvarných umění v Praze” piešķir mākslas programmā arhitektūras dizaina jomā, — diplomi, ko “Vysoká škola umělecko-průmyslová v Praze” piešķir mākslas programmā arhitektūras jomā, — sertifikātu, ko piešķir “Česká komora architektů”, nenorādot jomu, vai arī ēku būvniecības jomā;

p) Igaunijā diplom arhitektuuri erialal, väljastatud Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri teaduskonna poolt alates 1996 aastast (arhitektūras studiju diploms, ko no 1996. gada piešķir Igaunijas Mākslas akadēmijas Arhitektūras fakultāte),väljastatud Tallinna Kunstiülikooli poolt 1989-1995 aastal (piešķir Tallinas Mākslas universitāte 1989.-1995. gadā),väljastatud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi poolt 1951-1988 (piešķir Igaunijas PSR Valsts Mākslas institūts 1951.-1988. gadā);

q) Kiprā Βεβαίωση Εγγραφής στο Μητρώο Αρχιτεκτόνων που εκδίδεται από το Επιστημονικό και Τεχνικό Επιμελητήριο Κύπρου, (Arhitektu reģistra Reģistrācijas apliecība, ko izdod Kipras Zinātnes un Tehnikas palāta (ETEK));

r) Latvijā “arhitekta diploms”, ko izsniegusi Latvijas Valsts Universitātes Inženierceltniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa līdz 1958. gadam, Rīgas Politehniskā Institūta Celtniecības fakultātes Arhitektūras nodaļa no 1958. gada līdz 1991. gadam, Rīgas Tehniskās Universitātes Arhitektūras fakultāte kopš 1991. gada, un “Arhitekta prakses sertifikāts”, ko izsniedz Latvijas Arhitektu savienība;

s) Lietuvā — inženiera — arhitekta / arhitekta diplomi, ko līdz 1969. gadam piešķīris Kauno politechnikos institutas (inžinierius architektas/architektas), — arhitekta / arhitektūras bakalaura / arhitektūras maģistra diplomi, ko līdz 1990. gadam piešķīris Vilnius inžinerinis statybos institutas, līdz 1996. gadam — Vilniaus technikos universitetas, no 1996. gada —Vilnius Gedimino technikos universitetas (architektas/architektûros bakalauras/architektûros magistras), — tādi diplomi speciālistiem par arhitektūras / arhitektūras bakalaura / arhitektūras maģistra izglītības programmas beigšanu, kurus līdz 1990. gadam izsniedzis LTSR Valstybinis dailës institutas, kopš 1990. gada — Vilniaus dailës akademija (architektûros kursas/architektûros bakalauras/architektûros magistras), — arhitektūras bakalaura / arhitektūras maģistra diplomi, ko pēc 1997. gada izsniegusi Kauno technologijos universitetas (architektûros bakalauras/architektûros magistras), un kuriem visiem pievienots Atestācijas komisijas izdots sertifikāts, kas apliecina tiesības darboties arhitektūras jomā (sertificēts arhitekts /Atestuotas architektas);

t) Ungārijā — “okleveles építészmérnök” diploms (arhitekta diploms, arhitektūras zinātņu maģistrs), ko piešķir universitātes, — “okleveles építész tervező művész” diploms (arhitektūras un inženierceltniecības maģistrs), ko piešķir universitātes;

u) Maltā Perit: Lawrja ta' Perit, ko piešķir Universita' ta' Malta un kas dod tiesības reģistrēties kā Perit;

v) Polijā diplomi, ko piešķir turpmāk norādīto mācību iestāžu arhitektūras fakultātes: — Varšavas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte, (Politechnika Warszawska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architekt, magister nauk technicznych; inżynier architekt; inżyniera magistra architektury; magistra inżyniera architektury; magistra inżyniera architekta; magister inżynier architekt — (laikposmā no 1945. gada līdz 1948. gadam nosaukums: inżynier architekt magister nauk technicznych; laikposmā no 1951. gada līdz 1956. gadam nosaukums: inżynier architekt; laikposmā no 1954. gada līdz 1957. gadam, 2. pakāpē, nosaukums: inżyniera magistra architektury; laikposmā no 1957. gada līdz 1959. gadam nosaukums: inżyniera magistra architektury; laikposmā no 1959. gada līdz 1964. gadam nosaukums: magistra inżyniera architektury; laikposmā no 1964. gada līdz 1982. gadam nosaukums: magistra inżyniera architekta; laikposmā no 1983. gada līdz 1990. gadam nosaukums: magister inżynier architekt; kopš 1991. gada nosaukums: magistra inżyniera architekta), — Krakovas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte, Kraków (Politechnika Krakowska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: magister inżynier architekt — (laikposmā no 1945. gada līdz 1953. gadam — Kalnrūpniecības un metalurģijas universitātes Arhitektūras politehniskā fakultāteAkademia Górniczo-Hutnicza, Politechniczny Wydział Architektury), — Wrocław Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte, Wrocław(Politechnika Wrocławska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architekt magister nauk technicznych; magister inżynier Architektury; magister inżynier architekt — (laikposmā no 1949. gada līdz 1964. gadam nosaukums: inżynier architekt magister nauk technicznych; laikposmā no 1956. gada līdz 1964. gadam nosaukums: magister inżynier architektury; kopš 1964. gada nosaukums: magister inżynier architekt), — Silēzijas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte, Gliwice (Politechnika Śląska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architekt; magister inżynier architekt — (laikposmā no 1945. gada līdz 1955. gadam, Inženierceltniecības un būvniecības fakultāteWydział Inżynieryjno-Budowlany, nosaukums: inżynier architekt; laikposmā no 1961. gada līdz 1969. gadam, Rūpnieciskās būvniecības un vispārējo inženierzinātņu fakultāteWydział Budownictwa Przemysłowego i Ogólnego, nosaukums: magister inżynier architekt; laikposmā no 1969. gada līdz 1976. gadam, Inženierceltniecības un arhitektūras fakultāteWydział Budownictwa i Architektury, nosaukums: magister inżynier architekt; kopš 1977. gada, Arhitektūras fakultāteWydział Architektury, nosaukums: magister inżynier architekt un kopš 1995. gada inżynier architekt), — Poznaņas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte, Poznań (Politechnika Poznańska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architektury; inżynier architekt; magister inżynier architekt — (laikposmā no 1945. gada līdz 1955. gadam, Inženierceltniecības skolas Arhitektūras fakultāteSzkoła Inżynierska, Wydział Architektury; nosaukums: inżynier architektury; kopš 1978. gada nosaukums:magister inżynier architekt un kopš 1999. gada inżynier architekt), — Gdańsk Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte, Gdańsk (Politechnika Gdańska, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: magister inżynier architekt — (laikposmā no 1945. gada līdz 1969. gadam Arhitektūras fakultāte —Wydział Architektury, laikposmā no 1969. gada līdz 1971. gadam Inženierceltniecības un arhitektūras fakultāte —Wydział Budownictwa i Architektury, laikposmā no 1971. gada līdz 1981. gadam Arhitektūras un pilsētplānošanas institūts —Instytut Architektury i Urbanistyki, kopš 1981. gada Arhitektūras fakultāte —Wydział Architektury), — Białystok Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte, Białystok (Politechnika Białostocka, Wydział Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: magister inżynier architekt (laikposmā no 1975. gada līdz 1989. gadam Arhitektūras institūtsInstytut Architektury), — Łódź Tehniskās universitātes Inženierceltniecības, arhitektūras un vides būvniecības fakultāte, Łódź (Politechnika Łódzka, Wydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architekt; magister inżynier architekt — (laikposmā no 1973. gada līdz 1993. gadam Inženierceltniecības un arhitektūras fakultāteWydział Budownictwa i Architektury un kopē 1992. gada Inženierceltniecības, arhitektūras un vides celtniecības fakultāteWydział Budownictwa, Architektury i Inżynierii Środowiska; nosaukums: laikposmā no 1973. gada līdz 1978. gadam, nosaukums: inżynier architekt, kopš 1978. gada, nosaukums: magister inżynier architekt), — Szczecin Tehniskās universitātes Inženierceltniecības un Arhitektūras fakultāte, Szczecin (Politechnika Szczecińska, Wydział Budownictwa i Architektury); arhitekta profesionālais nosaukums: inżynier architekt; magister inżynier architekt — (laikposmā no 1948. gada līdz 1954. gadam Inženierceltniecības skolas Arhitektūras fakultāteWyższa Szkoła Inżynierska, Wydział Architektury, nosaukums: inżynier architekt; kopš 1970. gada magister inżynier architekt un kopš 1998. gada inżynier architekt), visiem minētajiem diplomiem pievieno reģistrācijas apliecību, ko izdod Polijas attiecīgā reģionāla arhitektu palāta, piešķirot tiesības strādāt arhitektūras jomā Polijā;

w) Slovēnijā — “univerzitetni diplomirani inženir arhitekture / univerzitetna diplomirana inženirka arhitekture” (universitātes diploms arhitektūrā), ko piešķir arhitektūras fakultāte un kam pievieno sertifikātu, kuru izdod tiesiski atzīta un kompetenta arhitektūras jomas iestāde un ar kuru piešķir tiesības strādāt arhitektūras jomā, — universitātes diploms, kuru piešķir fakultātes, kam ir tiesības piešķirt nosaukumu “univerzitetni diplomirani inženir (univ.dipl.inž.) / univerzitetna diplomirana inženirka”, un kuram pievieno sertifikātu, kuru izdod tiesiski atzīta un kompetenta arhitektūras jomas iestāde un ar kuru piešķir tiesības strādāt arhitektūras jomā;

x) Slovākijā — diploms specialitātē “arhitektūra un ēku būvniecība” (“architektúra a pozemné staviteľstvo”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskā universitāte (Slovenská vysoká škola technická), Bratislava 1950.-1952. gadā (nosaukums: Ing.), — diplomi specialitātē “arhitektūra” (“architektúra”), ko piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická), Bratislava 1952.-1960. gadā (nosaukums: Ing. arch.), — diplomi specialitātē “ēku būvniecība” (“pozemné staviteľstvo”), kuru izdevusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras un ēku būvniecības fakultāte (Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva, Slovenská vysoká škola technická), Bratislava 1952.-1960. gadā (nosaukums: Ing.), — diploms specialitātē “arhitektūra” (“architektúra”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Inženierceltniecības fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická), Bratislava 1961.-1976. gadā (nosaukums: Ing. arch.), — diploms specialitātē “ēku būvniecība” (“pozemné stavby”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Inženierceltniecības fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská vysoká škola technická), Bratislava 1961.-1976. gadā (nosaukums: Ing.), — diploms specialitātē “arhitektūra” (“architektúra”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická), Bratislava kopš 1977.gada (nosaukums: Ing. arch.), — diploms specialitātē “pilsētprojektēšana” (“urbanizmus”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Arhitektūras fakultāte (Fakulta architektúry, Slovenská vysoká škola technická), Bratislava kopš 1977.gada (nosaukums: Ing. arch.), — diploms specialitātē “ēku būvniecība” (“pozemné stavby”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Inženierceltniecības fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita), Bratislava 1977.-1997. gadā (nosaukums: Ing.), — diploms specialitātē “arhitektūra un ēku būvniecība” (“architektúra a pozemné stavby”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Inženierceltniecības fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita), Bratislava kopš 1998. gada (nosaukums: Ing.), — diploms specialitātē “ēku būvniecība — specializācija: arhitektūra” (“pozemné stavby - špecializácia: architektúra”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Inženierceltniecības fakultāte (Stavebná fakulta, Slovenská technická univerzita), Bratislava 2000.-2001. gadā (nosaukums: Ing.), — diploms specialitātē “ēku būvniecība un arhitektūra” (“pozemné stavby a architektúra”), kuru piešķīrusi Slovākijas Tehniskās universitātes Inženierceltniecības fakultāte (Stavebná fakulta - Slovenská technická univerzita), Bratislava kopš 2001. gada (nosaukums: Ing.), — diploms specialitātē “arhitektūra” (“architektúra”), kuru piešķīrusi Mākslas un dizaina akadēmija (Vysoká škola výtvarných umení), Bratislava kopš 1969.gada (nosaukums: līdz 1990. gadam — Akad. arch.; 1990.-1992. gadā — Mgr. in.; 1992.-1996. gadā — Mgr. arch.; kopš 1997. gada — Mgr. art.), — diploms specialitātē “ēku būvniecība” (“pozemné staviteľstvo”), kuru piešķīrusi Tehniskās universitātes Inženierceltniecības fakultāte (Stavebná fakulta,Technická univerzita), Košice 1981.-1991. gadā (nosaukums: Ing.), kuriem visiem pievieno: — sertifikātu, ko izdevusi Slovākijas Arhitektu palāta (Slovenská komora architektov) Bratislavā, nenorādot specialitāti, vai arī specialitātēs “ēku būvniecība” (“pozemné stavby”) vai zemesierīcība (územné plánovanie), — sertifikātu, ko izdevusi Slovākijas inženierceltnieku palāta (Slovenská komora stavebných inžinierov) Bratislavā specialitātē “ēku būvniecība” (“pozemné stavby”).

11.a pants

1. Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru arhitektu diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir piešķirti vai kuru mācības sākušās bijušajā Čehoslovākijā laikā līdz 1993. gada 1. janvārim, ikviena dalībvalsts atzīst šos arhitektu diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja Čehijas Republikas attiecīgās iestādes apliecina, ka tās teritorijā — attiecībā uz tiesībām strādāt 1. pantā minētajās jomās — šiem kvalifikācijas pierādījumiem ir tāda pati juridiskā nozīme kā 11. pantā uzskaitītajiem Čehijas Republikā izdotajiem arhitektu kvalifikācijas pierādījumiem, ja tiek ievēroti 23. panta noteikumi. Šādam apliecinājumam pievieno sertifikātu, kuru izsniedz tās pašas iestādes un kurā paziņo, ka piecos gados pirms minētā sertifikāta izdošanas dienas šie dalībvalstu pilsoņi Čehijas Republikas teritorijā ir vismaz trīs gadus bez pārtraukuma faktiski un likumīgi darbojušies arhitektūras jomā.

2. Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru arhitektu diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir piešķirti vai kuru mācības sākušās bijušajā Padomju Savienībā laikā līdz 1991. gada 20. augustam, ikviena dalībvalsts atzīst šos arhitektu diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja Igaunijas attiecīgās iestādes apliecina, ka tās teritorijā — attiecībā uz tiesībām strādāt 1. pantā minētajās jomās — šiem kvalifikācijas pierādījumiem ir tāda pati juridiskā nozīme kā 11. pantā uzskaitītajiem Igaunijā izdotajiem arhitektu kvalifikācijas pierādījumiem, ja tiek ievēroti 23. panta noteikumi. Šādam apliecinājumam pievieno sertifikātu, kuru izsniedz tās pašas iestādes un kurā paziņo, ka piecos gados pirms minētā sertifikāta izdošanas dienas šie dalībvalstu pilsoņi Igaunijas teritorijā ir vismaz trīs gadus bez pārtraukuma faktiski un likumīgi darbojušies arhitektūras jomā.

3. Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru arhitektu diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir piešķirti vai kuru mācības sākušās bijušajā Padomju Savienībā laikā līdz 1991. gada 21. augustam, ikviena dalībvalsts atzīst šos arhitektu diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja Latvijas attiecīgās iestādes apliecina, ka tās teritorijā — attiecībā uz tiesībām strādāt 1. pantā minētajās jomās — šiem kvalifikācijas pierādījumiem ir tāda pati juridiskā nozīme kā 11. pantā uzskaitītajiem Latvijā izdotajiem arhitektu kvalifikācijas pierādījumiem, ja tiek ievēroti 23. panta noteikumi. Šādam apliecinājumam pievieno sertifikātu, kuru izsniedz tās pašas iestādes un kurā paziņo, ka piecos gados pirms minētā sertifikāta izdošanas dienas šie dalībvalstu pilsoņi Latvijas teritorijā ir vismaz trīs gadus bez pārtraukuma faktiski un likumīgi darbojušies arhitektūras jomā.

4. Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru arhitektu diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir piešķirti vai kuru mācības sākušās bijušajā Padomju Savienībā laikā līdz 1990. gada 11. martam, ikviena dalībvalsts atzīst šos arhitektu diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja Lietuvas attiecīgās iestādes apliecina, ka tās teritorijā — attiecībā uz tiesībām strādāt 1. pantā minētajās jomās — šiem kvalifikācijas pierādījumiem ir tāda pati juridiskā nozīme kā 11. pantā uzskaitītajiem Lietuvā izdotajiem arhitektu kvalifikācijas pierādījumiem, ja tiek ievēroti 23. panta noteikumi. Šādam apliecinājumam pievieno sertifikātu, kuru izsniedz tās pašas iestādes un kurā paziņo, ka piecos gados pirms minētā sertifikāta izdošanas dienas šie dalībvalstu pilsoņi Lietuvas teritorijā ir vismaz trīs gadus bez pārtraukuma faktiski un likumīgi darbojušies arhitektūras jomā.

5. Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru arhitektu diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir piešķirti vai kuru mācības sākušās bijušajā Čehoslovākijā laikā līdz 1993. gada 1. janvārim, ikviena dalībvalsts atzīst šos arhitektu diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja Slovākijas attiecīgās iestādes apliecina, ka tās teritorijā — attiecībā uz tiesībām strādāt 1. pantā minētajās jomās — šiem kvalifikācijas pierādījumiem ir tāda pati juridiskā nozīme kā 11. pantā uzskaitītajiem Slovākijā izdotajiem arhitektu kvalifikācijas pierādījumiem, ja tiek ievēroti 23. panta noteikumi. Šādam apliecinājumam pievieno sertifikātu, kuru izsniedz tās pašas iestādes un kurā paziņo, ka piecos gados pirms minētā sertifikāta izdošanas dienas šie dalībvalstu pilsoņi Slovākijas teritorijā ir vismaz trīs gadus bez pārtraukuma faktiski un likumīgi darbojušies arhitektūras jomā.

6. Ciktāl tas attiecas uz dalībvalstu pilsoņiem, kuru arhitektu diplomi, sertifikāti un citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti ir piešķirti vai kuru mācības sākušās Dienvidslāvijā laikā līdz 1991. gada 25. jūnijam, ikviena dalībvalsts atzīst šos arhitektu diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošos dokumentus, ja Slovēnijas attiecīgās iestādes apliecina, ka tās teritorijā — attiecībā uz tiesībām strādāt 1. pantā minētajās jomās — šiem kvalifikācijas pierādījumiem ir tāda pati juridiskā nozīme kā 11. pantā uzskaitītajiem Slovēnijā izdotajiem arhitektu kvalifikācijas pierādījumiem, ja tiek ievēroti 23. panta noteikumi. Šādam apliecinājumam pievieno sertifikātu, kuru izsniedz tās pašas iestādes un kurā paziņo, ka piecos gados pirms minētā sertifikāta izdošanas dienas šie dalībvalstu pilsoņi Slovēnijas teritorijā ir vismaz trīs gadus bez pārtraukuma faktiski un likumīgi darbojušies arhitektūras jomā.

▼B

12. pants

Neskarot 10. pantu, katra dalībvalsts atzīst, piešķirot tiem savā teritorijā tādu pašu spēku attiecībā uz 1. pantā minēto darbību uzsākšanu un veikšanu ar arhitekta amata nosaukumu, kā tās izsniegtajiem diplomiem, sertifikātiem un citiem kvalifikāciju apliecinošiem dokumentiem:

— sertifikātus, ko dalībvalstu pilsoņiem izsniegušas dalībvalstis, kurās šīs direktīvas izsludināšanas laikā pastāv noteikumi, kas attiecas uz 1. pantā minēto darbību uzsākšanu un veikšanu ar arhitekta amata nosaukumu, kuri apliecina, ka to īpašnieks ir saņēmis atļauju pirms šīs direktīvas ieviešanas izmantot arhitekta amata nosaukumu un ir patiesi veicis attiecīgās darbības saskaņā ar šādiem noteikumiem vismaz trīs gadus pēc kārtas piecu gadu laikā pirms sertifikāta izsniegšanas;

— sertifikātus, ko dalībvalstu pilsoņiem izsniegušas dalībvalstis, kuras laikā starp šīs direktīvas izsludināšanu un īstenošanu ievieš noteikumus, kas attiecas uz 1. pantā minēto darbību uzsākšanu un veikšanu ar arhitekta amata nosaukumu, kuri apliecina, ka to īpašnieks ir saņēmis atļauju lietot arhitekta amata nosaukumu šīs direktīvas piemērošanas laikā un ir efektīvi veicis attiecīgās darbības saskaņā ar šādiem noteikumiem vismaz trīs gadus pēc kārtas piecu gadu laikā pirms sertifikāta izsniegšanas.

13. pants

To kvalifikāciju apliecinošu dokumentu pārbaude, kas minēti 11. panta a) apakšpunkta ceturtajā ievilkumā, 11. panta c) apakšpunkta trešajā ievilkumā un 11. panta h) apakšpunkta sestajā ievilkumā, ietver attiecīgās personas sastādīto un realizēto plānu novērtējumu, kamēr šī persona faktiski ir veikusi 1. pantā minētās darbības ne mazāk kā sešus gadus.

14. pants

Vācijas Federatīvās Republikas kompetento iestāžu izsniegtos sertifikātus, kas apliecina Vācijas Demokrātiskās Republikas kompetento iestāžu pēc 1945. gada 8. maija piešķirtās kvalifikācijas līdzvērtību 11. pantā minētajiem kvalifikāciju apliecinošajiem dokumentiem, atzīst saskaņā ar tajā pantā uzskaitītajiem nosacījumiem.

▼M4 —————

▼B







IV NODAĻA

AKADĒMISKĀ NOSAUKUMA IZMANTOŠANA

16. pants

1. Neskarot 23. pantu, uzņēmējas dalībvalstis nodrošina, lai dalībvalstu pilsoņiem, kas izpilda II nodaļā vai III nodaļā paredzētos nosacījumus, būtu tiesības izmantot savu likumīgo akadēmisko nosaukumu, vai vajadzības gadījumā tā saīsinājumu izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kurienes tie nāk, valodā vai valodās. Uzņēmēja dalībvalsts drīkst pieprasīt aiz šā nosaukuma norādīt tā piešķīrējas iestādes vai eksaminācijas komisijas nosaukumu un vietu.

2. Ja izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, lietoto akadēmisko nosaukumu uzņēmējā dalībvalstī var sajaukt ar nosaukumu, kas šajā valstī prasa papildu apmācību, kuru attiecīgā persona nav izgājusi, uzņēmēja dalībvalsts drīkst pieprasīt, lai šī persona izmantotu izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras tā nāk, lietoto nosaukumu piemērotā veidā, kuru nosaka uzņēmēja dalībvalsts.







V NODAĻA

NOTEIKUMI, KAS ĻAUJ EFEKTĪVI ĪSTENOT TIESĪBAS VEIKT UZŅĒMĒJDARBĪBU UN VEICINA PAKALPOJUMU SNIEGŠANAS BRĪVĪBU







A.

Noteikumi, kas īpaši attiecas uz tiesībām veikt uzņēmējdarbību

17. pants

1. Uzņēmēja dalībvalsts, kas pieprasa saviem pilsoņiem pierādījumus par labām personiskām īpašībām vai labu reputāciju, kad tie pirmo reizi sāk 1. pantā minētās darbības, kā pietiekamu pierādījumu attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem pieņem sertifikātu, ko izsniegusi izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, kompetenta iestāde, kas apliecina atbilstību dalībvalsts prasībām par labām personiskām īpašībām vai labu reputāciju, sākot attiecīgo darbību.

2. Ja izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, neprasa pierādījumu par labām personiskajām īpašībām vai labu reputāciju no personām, kuras vēlas uzsākt attiecīgo darbību pirmo reizi, uzņēmēja dalībvalsts drīkst prasīt, lai izcelsmes dalībvalsts pilsoņi vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, uzrādīt izvilkumu no sodāmības reģistra vai, ja tāda nav, līdzvērtīgu dokumentu, kuru izdevusi izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, kompetenta iestāde.

3. Ja izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, neizsniedz 2. punktā minēto apliecinošo pierādījumu, šādu apliecinājumu drīkst aizstāt ar deklarāciju, kas apstiprināta ar zvērestu, vai — valstīs, kurās nav noteikumu par deklarāciju, kas apstiprināta ar zvērestu, — ar svinīgu solījumu, kuru attiecīgā persona dod kompetentas tiesas vai administratīvas iestādes priekšā, vai vajadzības gadījumā izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras persona nāk, notāra vai kvalificētas profesionālas organizācijas priekšā; šāda iestāde vai notārs izsniedz sertifikātu, kas apliecina ar zvērestu apstiprinātas deklarācijas vai svinīga solījuma autentiskumu.

4. Ja uzņēmēja dalībvalsts ir sīki informēta par kādu nopietnu faktu, kas gadījies ārpus tās teritorijas pirms attiecīgās personas apmešanās šajā valstī, vai ja tai ir ziņas, ka 3. punktā minētā deklarācija satur nepatiesu informāciju, un ja šis fakts varētu ietekmēt attiecīgās darbības uzsākšanu šajā valstī, tā drīkst par to informēt izcelsmes dalībvalsti vai dalībvalsti, no kuras nāk ārvalstu pilsonis.

Izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, pārbauda faktu pareizību, ciktāl tie varētu šajā dalībvalstī ietekmēt attiecīgās darbības uzsākšanu. Šīs dalībvalsts iestādes pieņem lēmumu par veicamās izmeklēšanas raksturu un apjomu un informē uzņēmēju dalībvalsti par jebkāda veida turpmāku rīcību, kuru tās veic attiecībā uz sertifikātiem vai dokumentiem, kurus tās izdevušas.

5. Dalībvalstis nodrošina pārsūtītās informācijas konfidencialitāti.

18. pants

1. Ja uzņēmējā dalībvalstī spēkā ir ar normatīviem un administratīviem aktiem noteiktas prasības attiecībā uz labām personiskām īpašībām vai labu reputāciju, to skaitā noteikumi par disciplināriem pasākumiem attiecībā uz nopietniem profesionāliem pārkāpumiem vai apsūdzību par kriminālpārkāpumiem un attiecas uz jebkuras no 1. pantā minētajām darbībām veikšanu, izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, nosūta uzņēmējai dalībvalstij visu vajadzīgo informāciju par profesionāla vai administratīva rakstura disciplināru sodu, kas uzlikts attiecīgajai personai, vai tai uzliktu kriminālsodu laikā, kad tā darbojusies savā profesijā izcelsmes dalībvalstī vai dalībvalstī, no kuras tā nāk.

2. Ja uzņēmēja dalībvalsts ir detalizēti informēta par kādu nopietnu gadījumu, kas atgadījies ārpus tās teritorijas pirms attiecīgā persona apmetusies šajā valstī un kas varētu ietekmēt attiecīgās darbības veikšanu šīs valsts teritorijā, tā drīkst informēt izcelsmes dalībvalsti vai dalībvalsti, no kuras nāk ārvalstu pilsonis.

Izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras nāk ārvalstu pilsonis, pārbauda faktu precizitāti, ciktāl tie varētu ietekmēt attiecīgās darbības veikšanu šajā dalībvalstī. Šīs dalībvalsts iestādes pieņem lēmumu par veicamās izmeklēšanas raksturu un apjomu un informē uzņēmēju dalībvalsti par jebkāda veida turpmāku rīcību, kuru tās veic saistībā ar informāciju, kuru tās nosūtījušas saskaņā ar 1. punktu.

3. Dalībvalstis nodrošina pārsūtītās informācijas konfidencialitāti.

19. pants

Dokumentus, kas izsniegti saskaņā ar 17. un 18. pantu, nedrīkst iesniegt vairāk nekā trīs mēnešus pēc to izdošanas datuma.

20. pants

1. Kārtība attiecīgās personas pilnvarošanai uzsākt jebkuru no 1. pantā minētajām darbībām, ievērojot 17. un 18. pantu, jāpabeidz pēc iespējas ātrāk un ne vēlāk kā trīs mēnešus pēc visu ar šo personu saistīto dokumentu iesniegšanas, neierobežojot kavēkļus, kurus var izraisīt jebkura pārsūdzība, kas iesniegta šīs procedūras beigās.

2. 17.panta 4. punktā un 18. panta 2. punktā minētajos gadījumos pārskatīšanas lūgums uz laiku atceļ 1. punktā noteikto laika ierobežojumu.

Dalībvalsts, ar kuru konsultējas, sniedz atbildi trīs mēnešu laikā.

Saņemot atbildi, vai arī minētā laikposma beigās uzņēmēja dalībvalsts turpina 1. punktā minēto procedūru.

21. pants

Ja uzņēmēja dalībvalsts pieprasa saviem pilsoņiem, kuri vēlas uzsākt vai veikt vienu no darbībām, kas minētas 1. pantā, dot zvērestu vai svinīgu solījumu un ja šāda zvēresta vai solījuma formu nevar izmantot citas dalībvalsts pilsoņi, šī dalībvalsts nodrošina, lai attiecīgajai personai tiktu piedāvāta piemērota līdzvērtīga zvēresta vai solījuma forma.







B.

Specifiski noteikumi attiecībā uz pakalpojumu sniegšanu

22. pants

1. Ja dalībvalsts pieprasa saviem pilsoņiem, kuri vēlas uzsākt vai veikt jebkuru no 1. pantā minētajām darbībām, dalību vai reģistrāciju kādā profesionālā organizācijā vai iestādē, vai tās atļauju, tad šī dalībvalsts pakalpojumu sniegšanas gadījumā atbrīvo citu dalībvalstu pilsoņus no šīs prasības.

Attiecīgā persona sniedz pakalpojumus ar tām pašām tiesībām un pienākumiem, kā uzņēmēja dalībvalsts pilsoņi; jo īpaši tā ir pakļauta profesionāla vai administratīva rakstura uzvedības noteikumiem, kas ir spēkā šajā dalībvalstī.

Šim nolūkam un papildus 2. punktā minētajai deklarācijai, kas attiecas uz pakalpojumu sniegšanu, dalībvalstis drīkst, lai īstenotu to teritorijā spēkā esošos ar profesionālo uzvedību saistītos noteikumus, pieprasīt automātisku reģistrāciju uz laiku vai pro forma reģistrāciju kādā profesionālā organizācijā vai apvienībā vai reģistrā ar noteikumu, ka šī reģistrācija nekavē vai jebkādā veidā neapgrūtina pakalpojumu sniegšanu vai neuzliek papildu izmaksas personai, kas sniedz pakalpojumus.

Ja uzņēmēja dalībvalsts pieņem kādus pasākumus, ievērojot otro daļu, vai uzzina faktus, kas ir pretrunā ar šiem noteikumiem, tā nekavējoties informē dalībvalsti, kurā attiecīgā persona ir reģistrēta.

2. Uzņēmēja dalībvalsts drīkst attiecīgajai personai pieprasīt iesniegt iepriekšēju deklarāciju kompetentām iestādēm saistībā ar tās sniegtajiem pakalpojumiem, ja tie ietver kāda projekta īstenošanu tās teritorijā.

3. Saskaņā ar 1. un 2. punktu uzņēmēja dalībvalsts drīkst pieprasīt attiecīgajai personai iesniegt vienu vai vairākus dokumentus, kas ietver šādus konkrētus datus:

— 2. punktā minēto deklarāciju,

— sertifikātu, kas apliecina, ka attiecīgā persona likumīgi veic attiecīgās darbības dalībvalstī, kurā tā ir reģistrēta,

— sertifikātu, kurš apliecina, ka attiecīgā persona ir ieguvusi diplomu(s), sertifikātu(s) vai citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kas vajadzīgi, lai sniegtu attiecīgos pakalpojumus, un ka šī kvalifikācija atbilst II nodaļā minētajiem kritērijiem, vai kā minēts šīs direktīvas III nodaļā.

4. 3. punktā minēto dokumentu vai dokumentus nedrīkst iesniegt vēlāk kā 12 mēnešus pēc to izsniegšanas datuma.

5. Ja dalībvalsts uz laiku vai pastāvīgi, pilnībā vai daļēji atņem kādam savam pilsonim vai tās teritorijā reģistrētam citas dalībvalsts pilsonim tiesības veikt kādu no 1. pantā minētajām darbībām, tā pēc vajadzības nodrošina īslaicīgu vai pastāvīgu 3. punkta otrajā ievilkumā minētā sertifikāta atsaukšanu.







C.

Noteikumi par tiesībām nodarboties ar uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību

23. pants

1. Ja uzņēmējā dalībvalstī arhitekta amata nosaukuma lietošana attiecībā uz 1. pantā minētajām darbībām ir reglamentēta, citu dalībvalstu pilsoņiem, kuri pilda II nodaļā paredzētos nosacījumus, vai kuru diplomi, sertifikāti vai citi kvalifikāciju apliecinoši dokumenti, kas minēti 11. pantā, ir atzīti saskaņā ar 10. pantu, piešķir uzņēmēja dalībvalsts amata nosaukumu un tā saīsināto formu, tiklīdz viņi ir izpildījuši jebkurus tajā valstī pieņemtos nosacījumus attiecībā uz praktisko mācību pieredzi.

2. Ja kādā dalībvalstī 1. pantā minētās darbības uzsākt vai veikt ar arhitekta nosaukumu drīkst vienīgi, papildus II nodaļā izklāstītajām prasībām vai diploma, sertifikāta vai citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu esamībai kā minēts 11. pantā, pēc dotā praktiskās pieredzes laika pabeigšanas, tad attiecīgā dalībvalsts kā pietiekamu pierādījumu pieņem izcelsmes vai iepriekšējās apmešanās dalībvalsts izsniegtu sertifikātu, kas apliecina, ka tajā valstī atbilstīgā laikposmā ir iegūta praktiskā pieredze. 4. panta 1. punkta otrajā daļā minēto sertifikātu atzīst kā pietiekamu apliecinājumu šā punkta nozīmē.

24. pants

1. Ja uzņēmēja dalībvalsts prasa saviem pilsoņiem, kuri vēlas uzsākt un veikt 1. pantā minētās darbības, iesniegt apliecinājumu, ka viņi nav iepriekš cietuši bankrotu, ►M4 ievērojot 17. un 18. pantu uzņēmējdarbības gadījumā un ievērojot 22. pantu pakalpojumu sniegšanas gadījumā ◄ iesniegtā informācija nesatur šādu apliecinājumu, valsts pieņem ar zvērestu apliecinātu deklarāciju vai valstīs, kurās nav noteikumu par deklarāciju, kas apstiprināta ar zvērestu, svinīgu solījumu, kuru attiecīgā persona dod izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras šī persona nāk, kompetentas tiesu vai administratīvas iestādes, notāra vai kvalificētas profesionālas organizācijas priekšā; šāda iestāde vai notārs izsniedz sertifikātu, kas apliecina šādas ar zvērestu apstiprinātas deklarācijas vai svinīga solījuma autentiskumu.

Ja uzņēmējā dalībvalstī jāpierāda drošs finansiāls stāvoklis, šī dalībvalsts pieņem citu dalībvalstu banku izsniegtas izziņas kā līdzvērtīgas pašā dalībvalstī izsniegtajām izziņām.

2. 1. punktā minēto dokumentu nedrīkst iesniegt vēlāk kā trīs mēnešus pēc to izsniegšanas datuma.

25. pants

1. Ja uzņēmēja dalībvalsts prasa saviem pilsoņiem, kuri vēlas uzsākt un veikt 1. pantā minētās darbības, iesniegt apliecinājumu, ka viņi ir apdrošinājušies pret to profesionālo saistību finansiālajām sekām, šī valsts pieņem citu dalībvalstu apdrošināšanas sabiedrību izsniegtus sertifikātus kā līdzvērtīgus pašā dalībvalstī izsniegtajiem sertifikātiem. Šādos sertifikātos jāprecizē, ka apdrošinātājs ir izpildījis visus uzņēmējas dalībvalstī spēkā esošos normatīvos un administratīvos aktus par seguma apjomu.

2. Dokumentus, kas minēti 1. punktā, nedrīkst iesniegt vēlāk kā trīs mēnešus pēc to izsniegšanas datuma.

26. pants

1. Dalībvalstis pieņem vajadzīgos pasākumus, lai ļautu attiecīgajām personām iegūt informāciju par uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem un vajadzības gadījumā arī par profesionālo ētiku.

Šim nolūkam dalībvalstis drīkst atvērt informācijas centrus, kuros šādas personas var iegūt vajadzīgo informāciju. Uzņēmējdarbības gadījumā uzņēmējas dalībvalstis drīkst pieprasīt attiecīgajām personām sazināties ar šiem centriem.

2. Dalībvalstis drīkst izveidot 1. punktā minētos centrus kompetentās iestāžu un organizāciju uzraudzībā, kuras tās nozīmē līdz 31. panta 1. punktā noteiktā termiņa beigām.

3. Dalībvalstis nodrošina, lai vajadzības gadījumā attiecīgās personas savās un savu klientu interesēs apgūtu valodu zināšanas, kas vajadzīgas to profesionālo pienākumu veikšanai uzņēmējā dalībvalstī.







VI NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

27. pants

Pamatotu šaubu gadījumā uzņēmēja dalībvalsts drīkst pieprasīt citas dalībvalsts kompetentai iestādei apliecināt diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu, kurus izsniegusi šī cita dalībvalsts un kuri minēti II un III nodaļā, autentiskumu.

28. pants

Termiņā, kas noteikts 31. panta 1. punktā, dalībvalstis nozīmē iestādes un organizācijas, kuras drīkst izsniegt vai saņemt diplomus, sertifikātus un citus kvalifikāciju apliecinošus dokumentus, kā arī šajā direktīvā minētos dokumentus un informāciju, un nekavējoties par to informē citas dalībvalstis un Komisiju.

29. pants

Šī direktīva attiecas arī uz dalībvalstu pilsoņiem, kuri saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 1612/68 veic vai veiks kādu no 1. pantā minētajām darbībām kā darbinieki.

30. pants

Ne vēlāk kā trīs gadus pēc 31. panta 1. punkta otrajā daļā paredzētā termiņa beigām Komisija pārskata šo direktīvu, balstoties uz pieredzi, un vajadzības gadījumā iesniedz Padomei grozījumu priekšlikumus pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju. Padome izskata jebkurus šādus priekšlikumus viena gada laikā.

31. pants

1. Dalībvalstīs stājas spēkā pasākumi, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības 24 mēnešu laikā pēc tās izziņošanas, un nekavējoties par to informē Komisiju.

Dalībvalstīm tomēr ir trīs gadi laika no direktīvas izziņošanas, lai izpildītu 22. panta prasības.

2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos savu tiesību aktus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

32. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.