01996A0312(01) — LV — 25.09.2013 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīts ar:









▼B

KONVENCIJA

par Alpu aizsardzību (Alpu konvencija)







VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE, AUSTRIJAS REPUBLIKA, ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, un EIROPAS EKONOMIKAS KOPIENA, APZINOTIES, ka Alpi ir viena no lielākajām vienlaidu neskartajām dabas teritorijām Eiropā, kas, pateicoties tās unikālajiem un daudzveidīgajiem dabiskajiem biotopiem, kultūrai un vēsturei, veido ekonomisku, kultūras un rekreatīvu dzīves vidi pašā Eiropas sirdī, kurā ir daudzas tautas un valstis, ATZĪSTOT, ka Alpi veido dzīves un ekonomisko vidi pamatiedzīvotājiem un ir arī īpaši svarīgi reģioniem ārpus Alpiem, piemēram, kā svarīgu transporta ceļu vieta, ATZĪSTOT, ka Alpi veido svarīgu biotopu un ir pēdējais patvērums daudzām apdraudētām augu un dzīvnieku sugām, APZINOTIES, ka pastāv būtiskas atšķirības starp valstu tiesību sistēmām, dabas apstākļiem, iedzīvotāju skaita izplatību, lauksaimniecību un mežsaimniecību, ekonomikas stāvokli un attīstību, satiksmes intensitāti un tūrisma veidu un intensitāti, APZINOTIES, ka pieaugošā cilvēka radītā ietekme aizvien vairāk apdraud Alpu reģionu un tā ekoloģiskās funkcijas un ka šis kaitējums ir vai nu nelabojams, vai izlabojams tikai ar lielām pūlēm, ar ievērojamiem izdevumiem un, kā parasti, ilgākā laika posmā, BŪDAMAS PĀRLIECINĀTAS, ka pastāv nepieciešamība ekonomiskās intereses saskaņot ar ekoloģiskām prasībām, IEVĒROJOT 1989. gada 9. līdz 11. oktobrī Berhtesgādenē notikušās pirmās vides ministru Alpu konferences rezultātus, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







1. pants

Darbības joma

1. Konvencija attiecas uz Alpu reģionu, kā aprakstīts un attēlots pielikumā.

2. Katra Līgumslēdzēja puse, deponējot tās ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentu vai jebkurā citā laikā iesniedzot deklarāciju depozitārijam – Austrijas Republikai, var paplašināt šīs konvencijas darbības jomu, piemērojot to valsts teritorijas papildu daļām, ar nosacījumu, ka tas ir vajadzīgs, lai īstenotu konvencijas noteikumus.

3. Deklarācijas, kas sastādītas saskaņā ar 2. punktu, attiecībā uz tajās norādītām valsts teritorijām var atsaukt, par to paziņojot depozitārijam. Atsaukums stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kas seko sešu mēnešu laika posma beigām pēc dienas, kurā depozitārijs saņēmis šādu paziņojumu.

2. pants

Vispārīgi pienākumi

1. Līgumslēdzējas puses īsteno vispārēju politiku, lai saglabātu un aizsargātu Alpus, piemērojot profilakses principus, liekot maksāt piesārņotājam (princips “piesārņotājs maksā”) un īstenojot sadarbību pēc rūpīgas visu Alpu valstu, to Alpu reģionu un Eiropas Ekonomikas kopienas interešu apsvēršanas, kā arī apdomīgi un ilgtspējīgi izmantojot resursus. Pārrobežu sadarbība Alpu reģionā jāpastiprina un jāpaplašina gan teritorijas, gan attiecīgo jautājumu skaita ziņā.

2. Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi, Līgumslēdzējas puses veic attiecīgus pasākumus, jo īpaši šādās jomās:

a) iedzīvotāji un kultūra – mērķis ir respektēt, saglabāt un veicināt pamatiedzīvotāju kultūras un sociālo neatkarību un nodrošināt tiem dzīves līmeņa pamatu – jo īpaši videi draudzīgu dzīves vidi un ekonomisko attīstību, kā arī sekmēt Alpu un ārpus Alpu iedzīvotāju savstarpēju sapratni un sadarbību;

b) teritoriālplānojums – mērķis ir nodrošināt ekonomisku un racionālu zemes izmantošanu un stabilu, harmonisku visa reģiona attīstību, īpašu uzmanību pievēršot dabas katastrofām, izvairoties no dabisko biotopu nepietiekamas un pārmērīgas izmantošanas, saglabājot vai atjaunojot tos, pamatīgi precizējot un novērtējot zemes izmantošanas prasības, apdomātu integrālplānojumu un veikto pasākumu saskaņošanu;

c) gaisa piesārņojuma novēršana – mērķis ir Alpu reģionā krasi samazināt piesārņotāju emisijas un piesārņojuma problēmas, tai skaitā samazināt kaitīgo vielu ieplūdi no vietām, kas ir ārpus reģiona, līdz līmenim, kas nav kaitīgs cilvēkam, dzīvniekiem un augiem;

d) augsnes aizsardzība – mērķis ir kvantitatīvi un kvalitatīvi samazināt augsnes postījumu, jo īpaši pielietojot lauksaimniecības un mežsaimniecības metodes, kas nekaitē augsnei, minimāli ietekmējot augsni un zemi, kontrolēt eroziju un augsnes blīvējuma ierobežošanu;

e) ūdens resursu apsaimniekošana – mērķis ir saglabāt vai atjaunot veselīgas ūdenssistēmas, jo īpaši saglabājot ezerus un upes nepiesārņotas, pielietojot dabisku hidrotehniku un izmantojot ūdens spēku, kas vienādā mērā kalpo gan pamatiedzīvotāju, gan vides interesēm;

f) dabas un lauku ainavas saglabāšana – mērķis ir aizsargāt, saglabāt un, ja nepieciešams, atjaunot dabisko vidi un lauku ainavu, lai ekosistēmas varētu funkcionēt, lai dzīvnieku un augu sugas, tai skaitā to biotopi, būtu aizsargāti, dabas reģenerācijas spējas un ilgstoša produktivitāte būtu saglabāta un dabas un lauku ainavas kopumā daudzveidība, vienreizīgums un skaistums būtu ilgstoši saglabāts;

g) lauksaimniecība kalnos – mērķis ir sabiedrības interesēs saglabāt zemes apsaimniekošanu, ko tradicionāli apstrādājis cilvēks, un saglabāt un attīstīt lauksaimniecības sistēmu, kas atbilst vietējiem apstākļiem un ir saderīga videi, ņemot vērā mazāk labvēlīgos saimnieciskos nosacījumus;

h) kalnu meži – mērķis ir saglabāt, pastiprināt un atjaunot mežu lomu – jo īpaši to aizsarglomu, uzlabojot meža ekosistēmu pretestību, galvenokārt pielietojot dabiskas mežsaimniecības metodes un nepieļaujot tādu izmantošanu, kas kaitē mežiem, ņemot vērā mazāk labvēlīgos saimnieciskos nosacījumu Alpu reģionā;

i) tūrisms un atpūta – mērķis ir, ierobežojot videi kaitīgas darbības, saskaņot tūrismu un atpūtu ar ekoloģiskām un sociālām prasībām, jo īpaši nodalot atpūtas teritorijas;

j) transports – mērķis ir samazināt satiksmes starp Alpiem un cauri Alpiem apjomu un bīstamību līdz līmenim, kas nav kaitīgs cilvēkiem, dzīvniekiem un augiem un to biotopiem, pārceļot vairāk satiksmes, īpaši preču pārvadāšanu, uz dzelzceļiem, jo īpaši izveidojot atbilstošu infrastruktūru un pamudinoši atbilstot tirgus principiem, nediskriminējot pilsonības dēļ;

k) enerģētika – mērķis ir ieviest enerģijas ražošanas, sadales un izmantošanas metodes, kas saudzē lauku vidi un ir saderīgas videi, un veicināt energotaupības pasākumus;

l) atkritumu apsaimniekošana – mērķis ir izstrādāt atkritumu savākšanas, izmantošanas un apglabāšanas sistēmu, kas atbilst īpašajām Alpu reģiona topogrāfiskajām, ģeoloģiskajām un klimatiskajām prasībām, īpašu uzmanību pievēršot atkritumu samazināšanai.

3. Līgumslēdzējas puses vienojas par protokoliem, kuros ir noteiktas detaļas šīs konvencijas īstenošanai.

3. pants

Izpēte un sistemātiska uzraudzība

2. pantā noteiktajās jomās Līgumslēdzējas puses vienojas:

a) sadarboties, veicot zinātniskās izpētes pasākumus un zinātniskos novērtējumus;

b) izstrādāt kopīgas vai papildu sistemātiskas uzraudzības programmas;

c) saskaņot izpētes, uzraudzības un ar šīm jomām saistīto datu apkopošanas darbības.

4. pants

Juridiska, zinātniska, ekonomiska un tehniska sadarbība

1. Līgumslēdzējas puses veicina un sekmē juridiskas, zinātniskas, ekonomiskas un tehniskas informācijas apmaiņu, kas attiecas uz šo konvenciju.

2. Līgumslēdzējas puses informē cita citu par plānotiem juridiskiem vai ekonomiskiem pasākumiem, kas varētu īpaši ietekmēt Alpu reģionu un tā daļas, lai vislielākā mērā ņemtu vērā pārrobežu un reģionālās prasības.

3. Līgumslēdzējas puses sadarbojas ar starptautiskām valsts un nevalstiskām organizācijām, lai vajadzības gadījumā nodrošinātu efektīvu konvencijas un protokolu īstenošanu, kuru Līgumslēdzējas puses tās ir.

4. Līgumslēdzējas puses nodrošina, ka sabiedrība atbilstošā veidā tiek regulāri informēta par izpētes, uzraudzības un veiktās rīcības rezultātiem.

5. Līgumslēdzēju pušu saistībām saskaņā ar šo konvenciju attiecībā uz informācijas sniegšanu jāatbilst valsts tiesību aktiem par konfidencialitāti. Pret informāciju, kas noteikta kā konfidenciāla, jāizturas atbilstoši.

5. pants

Līgumslēdzēju pušu konference

1. Rīko regulāras Līgumslēdzēju pušu konferences sanāksmes, lai apspriestu Līgumslēdzēju pušu kopīgās intereses un sadarbību.

Pirmo Alpu konferenci sasauc pēc nolīguma noteiktā Līgumslēdzēja puse vēlākais gadu pēc šīs konvencijas stāšanās spēkā.

2. Pēc tam Līgumslēdzēja puse, kas vada konferenci, parasti sasauc konferences kārtējās sanāksmes reizi divos gados. Vadība un atrašanās vieta mainās pēc katras konferences kārtējās sanāksmes. Tās abas nosaka Alpu konference.

3. Līgumslēdzēja puse, kas vada konferenci, iesniedz konferences sanāksmes darba kārtību. Visām Līgumslēdzējām pusēm ir tiesības dienas kārtībā iekļaut citus punktus.

4. Līgumslēdzējas puses nodod konferencei informāciju par veiktajiem pasākumiem konvencijas un tās protokolu īstenošanai, kuru Līgumslēdzējas puses tās ir, kas atbilst valsts tiesību aktiem par konfidencialitāti.

5. Apvienoto Nāciju Organizācija, tās specializētās aģentūras, Eiropas Padome un visas Eiropas valstis var piedalīties konferences sanāksmēs kā novērotāji. Tas pats attiecas uz Alpu teritoriālo iestāžu pārrobežu asociācijām. Turklāt kā novērotājiem konferencē var ļaut piedalīties attiecīgām starptautiskām nevalstiskām organizācijām.

6. Konferences ārkārtas sanāksmes sasauc ar vienprātīgu lēmumu vai tad, ja starp divām kārtējām sanāksmēm viena trešdaļa no Līgumslēdzējām pusēm ir iesniegusi rakstveida pieteikumu prezidējošajai Līgumslēdzējai pusei.

6. pants

Konferences funkcijas

Konferences sanāksmēs izskata konvencijas un protokolu līdz ar pielikumiem īstenošanu, un jo īpaši sanāksmēs veic šādas funkcijas:

a) pieņem konvencijas grozījumus saskaņā ar 10. pantā noteikto procedūru;

b) pieņem protokolus un to pielikumus, un protokolu un pielikumu grozījumus saskaņā ar 11. pantā noteikto procedūru;

c) pieņem savu reglamentu;

d) pieņem vajadzīgos finanšu lēmumus;

e) apstiprina darba grupu izveidi, kas vajadzīgas konvencijas īstenošanai;

f) ņem vērā zinātniskas informācijas novērtējumus;

g) nolemj par pasākumiem vai iesaka tos, lai sasniegtu 3. un 4. pantā noteiktos mērķus, nosaka veidu, tematu un datumu iesniedzamai informācijai, kas jāiesniedz saskaņā ar 5. panta 4. punktu, un ievēro šo informāciju līdz ar darba grupu iesniegtajiem ziņojumiem;

h) atbild par sekretariāta pamatfunkciju pildīšanu.

7. pants

Lēmumu pieņemšana konferencē

1. Konference pieņem lēmumus vienprātīgi, ja vien zemāk nav noteikts citādi. Ja visas pūles panākt vienprātību attiecībā uz 6. panta c), f) un g) apakšpunktā minētajām funkcijām ir neveiksmīgas un priekšsēdētājs šo faktu konstatē īpaši, lēmumu pieņem ar sanāksmē balsojošo klātesošo Līgumslēdzēju pušu trīs ceturtdaļu vairākumu.

2. Katrai Līgumslēdzējai pusei ir viena balss konferencē. Eiropas Kopiena savas kompetences jomā īsteno savas balsstiesības ar balsu skaitu, kas atbilst tās dalībvalstu skaitam, kuras ir šīs konvencijas Līgumslēdzējas puses; Eiropas Ekonomikas kopiena nedrīkst īstenot savas balsstiesības, ja dalībvalstis īsteno savas.

8. pants

Pastāvīgā komiteja

1. Konferences pastāvīgo komiteju, ko veido Līgumslēdzēju pušu delegācijas, izveido kā izpildinstitūciju.

2. Parakstītājām valstīm, kas vēl nav ratificējušas konvenciju, pastāvīgās komitejas sanāksmēs ir novērotāja statuss. Turklāt ikvienai Alpu valstij, kas vēl nav parakstījusi šo konvenciju, var piešķirt šādu statusu pēc pieprasījuma.

3. Pastāvīgā komiteja apstiprina savu reglamentu.

4. Turklāt pastāvīgā komiteja lemj par procedūrām valsts un/vai nevalstisko organizāciju pārstāvju dalībai tās sanāksmēs.

5. Konferences prezidējošā Līgumslēdzēja puse ieceļ pastāvīgās komitejas priekšsēdētāju.

6. Pastāvīgā komiteja jo īpaši veic šādas funkcijas:

a) analizē Līgumslēdzēju pušu iesniegto informāciju saskaņā ar 5. panta 4. punktu un ziņo Alpu konferencei;

b) apkopo un novērtē dokumentus attiecībā uz konvencijas un protokolu līdz ar pielikumu īstenošanu un iesniedz tos izskatīšanai konferencē saskaņā ar 6. pantu;

c) informē Alpu konferenci par konferences lēmumu īstenošanu;

d) sagatavo konferences sanāksmju programmas un var ierosināt punktus dienas kārtībai, kā arī citus pasākumus, kas attiecas uz konvencijas un tās protokolu īstenošanu;

e) izveido darba grupas, lai izstrādātu protokolus un ieteikumus saskaņā ar 6. panta e) apakšpunktu un koordinētu to darbību;

f) izskata un saskaņo protokolu projektu saturu, ņemot vērā atbilstošu vispārējo viedokli, un nodod tos konferencei;

g) iesaka pasākumus un priekšlikumus konferencei, lai sasniegtu konvencijā un tās protokolos iekļautos mērķus.

7. Pastāvīgā komiteja pieņem lēmumus saskaņā ar 7. pantā noteiktajiem noteikumiem.

9. pants

Sekretariāts

Konference var vienprātīgi izlemt izveidot pastāvīgo sekretariātu.

10. pants

Konvencijas grozījumi

Visas Līgumslēdzējas puses var iesniegt priekšlikumus par šīs konvencijas grozījumiem konferences prezidējošajai Līgumslēdzējai pusei. Konferences prezidējošā Līgumslēdzēja puse iepazīstina Līgumslēdzējas puses un parakstītājas valstis ar šādiem priekšlikumiem vismaz sešus mēnešus pirms konferences sanāksmes, kurā tie jāizskata. Konvencijas grozījumi stājas spēka saskaņā ar 12. panta 2., 3., un 4. punktu.

11. pants

Protokoli un to grozījumi

1. Konferences prezidējošā Līgumslēdzēja puse iepazīstina Līgumslēdzējas puses un parakstītājas valstis par protokolu projektu 2. panta 3. punkta nozīmē vismaz sešus mēnešus pirms konferences sanāksmes, kurā tas jāizskata.

2. Konferences pieņemtos protokolus paraksta konferences sanāksmē vai pēc tās depozitārijā. Tos piemēro Līgumslēdzējām pusēm, kas ir tos ratificējušas, pieņēmušas un apstiprinājušas. Lai protokols varētu stāties spēkā, ir nepieciešamas vismaz trīs ratifikācijas, apstiprināšanas un pieņemšanas. Attiecīgos dokumentus deponē depozitārijā – Austrijas Republikā.

3. Ja vien protokolā nav paredzēts citādi, protokola stāšanos spēkā un denonsēšanu nosaka 10., 13. un 14. pants.

4. Ja protokols jāgroza, piemēro 1. līdz 3. punktu mutatis mutandis.

12. pants

Parakstīšana un ratificēšana

1. Šo konvenciju var parakstīt no 1991. gada 7. novembra Austrijas Republikā kā depozitārijā.

2. Konvenciju ratificē, pieņem vai apstiprina. Ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentus iesniedz depozitārijam.

3. Konvencija stājas spēkā trīs mēnešus pēc dienas, kad trīs valstis ir izteikušas piekrišanu pievienoties konvencijai saskaņā ar 2. punkta noteikumiem.

4. Ja kāda no parakstītājām valstīm vēlāk izsaka piekrišanu pievienoties konvencijai saskaņā ar 2. punkta noteikumiem, konvencija stājas spēkā trīs mēnešus pēc ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumenta deponēšanas dienas.

13. pants

Denonsēšana

1. Katra Līgumslēdzēja puse jebkurā laikā var denonsēt šo konvenciju ar depozitārijam adresētu paziņojumu.

2. Šāda denonsēšana stājas spēkā tā mēneša pirmajā dienā, kas seko sešu mēnešu laika posma beigām pēc dienas, kurā depozitārijs saņēmis paziņojumu.

14. pants

Paziņojumi

Depozitārijs paziņo katrai Līgumslēdzējai pusei un parakstītājai valstij par:

a) katru parakstīšanu;

b) ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentu deponēšanu;

c) ikvienu dienu, kad šī konvencija stājas spēkā saskaņā ar 12. pantu;

d) ikvienu deklarāciju, kas pieņemta saskaņā ar 1. panta 2. un 3. punktu;

e) ikvienu paziņojumu, kas pieņemts saskaņā ar 13. pantu, un dienu, kad denonsēšana stājas spēkā.

To apliecinot, apakšā parakstījušies, turklāt esot attiecīgi pilnvaroti, ir parakstījuši šo konvenciju.

Teksts sastādīts Zalcburgā 1991. gada 7. novembrī franču, itāļu, slovēņu un vācu valodās, visiem tekstiem esot vienlīdz saistošiem; oriģināltekstu deponē Austrijas Valsts arhīvā. Depozitārijs nosūta apliecinātu kopiju katrai parakstītājai valstij.

▼M1

PROTOKOLS PAR MONAKO

Firstistes pievienošanos Konvencijai par Alpu aizsardzību







AUSTRIJAS REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, EIROPAS KOPIENA, kas parakstījušas Konvenciju par Alpu aizsardzību (Alpu konvencija), no vienas puses, un MONAKO FIRSTISTE, no otras puses, TĀ KĀ Monako Firstiste ir iesniegusi prasību, lai kļūtu par Alpu konvencijas Līgumslēdzēju pusi; un VĒLOTIES nodrošināt Alpu aizsardzību visā to teritorijā, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







1. pants

Ar šo Monako Firstiste kļūst par Līgumslēdzēju pusi ar minēto pievienošanās protokolu grozītajai Konvencijai par Alpu aizsardzību.

2. pants

Vārdus “Monako Firstiste” pievieno preambulai.

3. pants

Ar šo pielikumā aprakstīto un attēloto Alpu reģionu, uz kuru attiecas Alpu konvencija, groza šādi:

a) Alpu apgabala administratīvo vienību sarakstam pievieno:

— Monako Firstisti;

b) Alpu konvencijas pielikumā norādīto karti aizstāj ar karti šajā pievienošanās protokolā.

4. pants

1. Šajā pievienošanās protokolā noteiktās saistības akceptē:

— ar parakstu, kas nav ratifikācija, pieņemšana vai apstiprināšana. Valsts, kas izmanto šādu iespēju, parakstīšanas laikā paziņo depozitāram, ka tās paraksts ir līdzvērtīgs tādu saistību akceptēšanai, ko nosaka minētais pievienošanās protokols.

— ar parakstu, kas ir ratifikācija, pieņemšana vai apstiprināšana. Ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas tiesību aktus iesniedz depozitāram.

2. Pievienošanās protokols stājas spēkā trīs mēnešos pēc datuma, kad ir izpildīti šādi trīs nosacījumi:

— Alpu konvencija ir stājusies spēkā,

— Alpu konvencijas Līgumslēdzējas puses ir akceptējušas pievienošanās protokolā noteiktās saistības,

— Monako Firstiste ir akceptējusi pievienošanās protokolā noteiktās saistības.

3. Konvencijas parakstītājām valstīm, kuras vēl nav Alpu konvencijas Līgumslēdzējas puses, pievienošanās protokolā noteiktās saistības stājas spēkā tikai tajā dienā, kad attiecībā uz tām stājās spēkā Alpu konvencija.

5. pants

Pēc šī pievienošanās protokola parakstīšanas dienas bez iepriekšējas vai vienlaicīgi paredzētas minēto valstu pievienošanās protokolā noteikto saistību akceptēšanas neviena valsts nevar akceptēt saistības, ko nosaka Alpu konvencija.

6. pants

Pievienošanās protokolu var denonsēt, tikai denonsējot Alpu konvenciju.

7. pants

Visām Līgumslēdzējām un Parakstītājām pusēm depozitārs paziņo:

— par jebkuru parakstu, precizējot, vai to ratificē, pieņem vai apstiprina,

— par jebkura ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas tiesību akta deponēšanu,

— par jebkuru spēkā stāšanās dienu saskaņā ar 4. pantu,

— par jebkuru denonsēšanas paziņojumu un dienu, kad tas stājas spēkā.

To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo pievienošanās protokolu.

Šamberijā, 1994. gada 20. decembrī franču, itāļu, slovēņu un vācu valodās, un tā teksts visās šajās valodās ir vienlīdz autentisks; origināleksemplāra teksts ir deponēts Austrijas valsts arhīviem. Depozitārs nosūta apliecinātu kopiju visām valstīm, kas parakstījušas šo pievienošanās protokolu.

▼M2

PROTOKOLS

par 1991. gada Alpu Konvencijas piemērošanu augsnes aizsardzības jomā

Protokols “Augsnes aizsardzība”







Preambula VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA, AUSTRIJAS REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE, MONAKO FIRSTISTE, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, kā arī EIROPAS KOPIENA SASKAŅĀ AR misiju, kas izriet no 1991. gada 7. novembra Konvencijas par Alpu aizsardzību (Alpu Konvencija) par Alpu vides vispārējas aizsardzības un ilgtspējīgas attīstības politikas nodrošināšanu, IZPILDOT saistības, kas izriet no Alpu Konvencijas 2. panta 2. un 3. punkta, AR MĒRĶI samazināt kvantitatīva un kvalitatīva rakstura iedarbību uz augsni, proti, pielietojot zemkopībā un mežsaimniecībā augsni aizsargājošas metodes un izmantojot augsni ekonomiski, kavējot tās eroziju, kā arī ierobežojot tās ūdens necaurlaidību, ATZĪSTOT, ka Alpu augsnes aizsardzība, tās ilgstpējīga apsaimniekošana un atjaunošana dabiskajām funkcijām pārveidotajās vietās ir visu kopējās interesēs, ATZĪSTOT, ka Alpi ir viena no lielākajām dabiskajām vienlaidu telpām Eiropā ar ekoloģisku daudzveidību un ārkārtīgi jutīgām ekosistēmām, kuru funkcionēšanas spēja jāaizsargā, PĀRLIECINĀTAS par to, ka vietējiem iedzīvotājiem jābūt spējīgiem pašiem noteikt savus sociālās, kultūras un ekonomiskās attīstības projektus un piedalīties to īstenošanā pastāvošajos institucionālajos ietvaros, APZINOTIES, ka, no vienas puses, Alpu telpa ir nozīmīga dzīves un ekonomiskās darbības vide vietējiem iedzīvotājiem un atpūtas telpa citu reģionu iedzīvotājiem, un, no otras puses, augsnes funkciju aizsardzība var tikt apdraudēta dažādu prasību izmantošanas dēļ, kas koncentrējas šaurā Alpu telpā, un to, ka šā iemesla dēļ ekonomiskās intereses jāsaskaņo ar ekoloģiskajām prasībām, ATZĪSTOT to, ka augsne ieņem īpašu vietu ekosistēmās, ka tās atjaunošana, kā arī sabojātās augsnes reģenerēšana notiek ļoti lēnām, ka Alpu telpas topogrāfisko īpatnību dēļ augsnes erozija varētu intensificēties, ka, no vienas puses, augsne ir piesārņojuma savācēja un, no otras puses, piesārņotā augsne var būt piesārņojuma nesējs citās blakus esošās ekosistēmās un radīt risku cilvēkiem, dzīvniekiem un augiem, APZINOTIES, ka augsnes izmantošana, proti, urbanizācijas, ražošanas un amatniecības attīstības dēļ ar infrastruktūru, izrakteņu ieguves vietām, tūrismu, lauksaimniecību un mežsaimniecību, kā arī transportu var novest pie kvalitatīva vai kvantitatīva rakstura augsnes apdraudēšanas, un, izejot no tā, būtu nepieciešams piedāvāt atbilstīgus un integrētus pasākumus, lai novērstu, kā arī ierobežotu un vērstu par labu šos kaitējumus, UZSKATOT, ka augsnes aizsardzībai ir daudzveidīga iedarbība uz citām Alpu telpas politikām un ka tai tāpēc jātiek koordinētai ar citām disciplīnām un sektoriem, PĀRLIECINĀTAS, ka dažas problēmas var tikt risinātas tikai pārrobežu ietvaros un prasa kopējus pasākumus no Alpu valstu puses, kas jāizstrādā protokolu parakstošajām pusēm, vadoties no esošajiem līdzekļiem, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







I

NODAĻA

VISPĀRĪGI NORĀDĪJUMI

1. pants

Mērķi

1. Šis protokols domāts Alpu Konvencijas Līgumslēdzēju pušu saistību īstenošanai augsnes aizsardzības jomā.

2. Augsne:

1) tādās dabiskās funkcijās kā:

a) cilvēku, dzīvnieku, augu un mikroorganismu vitālā bāze un dzīves telpa;

b) dabas un ainavas zīmīga sastāvdaļa;

c) ekosistēmas daļa, īpaši ar tās ūdens un barības elementu cikliem;

d) pārveidošanas un regulēšanas vide vielu piegādē, proti, ar tās filtrēšanas, buferzonas efekta, rezervāta īpašībām, īpaši pazemes ūdeņu aizsardzībā;

e) ģenētisks rezervāts;

2) dabas un kultūras vēstures arhīva funkcijās un

3) ar nolūku saglabāt tās izmantošanu kā:

a) lauksaimniecības teritoriju, ieskaitot augu kultūras un mežsaimniecību;

b) urbanizācijas un tūrisma nodarbību teritoriju;

c) vietu citai saimnieciskai darbībai – transportam, apgādei un piegādei, ūdens un atkritumu izvešanai;

d) dabas resursu ieguvi;

ir ilgstoši saglabājama visās tās sastāvdaļās. It īpaši, ilgstoši kvalitatīvi un kvantitatīvi jāgarantē un jāaizsargā augsnes kā ekosistēmas būtiskā elementa ekoloģiskās funkcijas. Jāveicina izpostītās augsnes atjaunošana.

3. Pielietojamo pasākumu mērķis it īpaši ir augsnes izmantošana piemēroti vietai, ekonomiska platības izmantošana, erozijas un augsnes struktūras bojāšanas aizkavēšana, kā arī augsni piesārņojošu vielu lietošanas samazināšana.

4. It īpaši aizsargājama un veicināma ir Alpu telpai tipiskā augsnes daudzveidība un tai raksturīgās vietas.

5. Šim nolūkam par īpaši svarīgu uzskatāms preventīvais princips, kas ietver garantijas funkcionēšanas spējai un iespējām izmantot augsni dažādiem mērķiem, kā arī nodrošina tās pieejamību nākamajām paaudzēm ilgtspējīgas attīstības mērķiem.

2. pants

Pamata pienākumi

1. Līgumslēdzējas puses apņemas veikt nepieciešamos juridiskos un administratīvos pasākumus, lai nodrošinātu Alpu telpas augsnes aizsardzību. Šo pasākumu uzraudzīšanu īstenos un par to atbildēs valstu varas iestādes.

2. Ja pastāv nopietns un ilgstošs apdraudējuma risks augsnes funkcionēšanas spējām, par prioritāriem jāuzskata galvenokārt aizsardzības, nevis izmantošanas aspekti.

3. Līgumslēdzējas puses izskata iespējas atbalstīt šajā protokolā minētos pasākumus Alpu telpas augsnes aizsardzībai ar fiskāliem un/vai finansiāliem pasākumiem. Īpaši atbalstāmi būtu pasākumi, kas savienojami ar augsnes aizsardzību un augsnes ekonomiskas un ekoloģiskas izmantošanas mērķiem.

3. pants

Šo mērķu ievērošana citās politikas jomās

Līgumslēdzējas puses apņemas arī ņemt vērā šā protokola mērķus citās politikas jomās. Alpos tas it īpaši attiecas uz teritorijas labiekārtošanas, urbanizācijas un transporta, enerģijas, lauksaimniecības un mežsaimniecības, izejvielu apsaimniekošanas, ražošanas, amatniecības, tūrisma, dabas aizsardzības un ainavas uzturēšanas, ūdens, atkritumu un gaisa kvalitātes pārvaldīšanas sektoriem.

4. pants

Vietējo pašvaldību piedalīšanās

1. Pastāvošajos institucionālajos ietvaros katra Līgumslēdzēja puse nosaka labāko koordinācijas un sadarbības līmeni starp institūcijām un tieši iesaistītajām vietējām pašvaldībām, lai veicinātu solidaritāti par atbildību, lai izmantotu un attīstītu sinerģiju Alpu telpā, pielietojot augsnes aizsardzības politiku, kā arī īstenojot no tās izrietošos pasākumus.

2. Tieši iesaistītās vietējās pašvaldības pilntiesīgi piedalās dažādās politikas un pasākumu sagatavošanas un īstenošanas stadijās, ievērojot savas atbildības sfēras pastāvošajos institucionālajos ietvaros.

5. pants

Starptautiskā sadarbība

1. Līgumslēdzējas puses atbalsta pastiprinātu starptautisko sadarbību starp atbilstīgajām institūcijām, proti, zemes kadastrālās vērtības noteikšanā, augsnes novērošanā, aizsargājamo, riska un piesārņoto zonu norobežošanā un uzraudzīšanā, kā arī datu bāzu nodrošināšanā un saskaņošanā, Alpu augsnes aizsardzības pētījumu koordinēšanā, kā arī savstarpējā informēšanā.

2. Līgumslēdzējas puses apņemas izvairīties no starptautiskas sadarbības šķēršļiem starp administratīvajām teritoriālajām vienībām Alpu telpā un veicināt kopējo problēmu risināšanu tam vispiemērotākajā līmenī.

3. Kad pasākumu augsnes aizsardzībai noteikšana attiecas uz nacionālo vai starptautisko līmeni, pašvaldībām jābūt iespējai efektīvā veidā paust iedzīvotāju intereses.







II

NODAĻA

SPECIFISKIE PASĀKUMI

6. pants

Zonu norobežošana

Līgumslēdzējas puses raugās, lai aizsardzības vērtās augsnes tiktu iekļautas aizsargājamo teritoriju robežās. It īpaši aizsargājami ir raksturīgi akmens un klinšu veidojumi vai tādi, kam ir īpaša nozīme zemes evolūcijas izzināšanā.

7. pants

Ekonomiska un saudzīga augsnes izmantošana

1. Izstrādājot un īstenojot plānus un/vai programmas, uz kuriem attiecas protokola “Par teritorijas iekārtošanu un ilgstpējīgu attīstību” 9. panta 3. daļa, jāņem vērā nepieciešamība aizsargāt augsni, tas ir, ekonomiska augsnes un tās platību izmantošana.

2. Lai ierobežotu augsnes ūdens necaurlaidību un noslodzi, Līgumslēdzējas puses raugās, lai tiktu izmantoti platību ekonomējoši būvniecības veidi. Urbanizācijas gadījumā tās dod priekšroku iekšējām zonām, ierobežojot apdzīvoto vietu ekspansiju.

3. Pētot lielo projektu ietekmi uz vidi un telpu ražošanā, celtniecībā un inftrastruktūrā, proti, transporta, enerģijas un tūrisma jomā, saskaņā ar nacionālo tiesību aktu procedūru jāņem vērā augsnes aizsardzība un piedāvājuma platības ierobežojumi Alpu telpā.

4. Ja dabiskie apstākļi to atļauj, vairs neizmantojamās vai pārveidotās platības, kur, piemēram, iekārtotas atkritumu izgāztuves, uzbērumi, infrastruktūras, slēpošanas trases, augsne jāatjauno vai jāatkopj.

8. pants

Ekonomiska izejvielu izmantošana un ieguve, saudzējot augsni

1. Līgumslēdzējas puses raugās, lai notiktu ekonomiska no augsnes iegūto izejvielu izmantošana. Tās rīkojas tādējādi, lai vispirms tiktu lietoti aizstājošie produkti un izmantotas pārstrādes iespējas vai tiktu veicināta to attīstīšana.

2. Ekspluatējot, apstrādājot un izmantojot no augsnes iegūtas izejvielas, pēc iespējas jāsamazina citu augsnes funkciju skaršana. Zonās, kas īpaši svarīgas augsnes funkciju aizsardzībai, un zonās, kas paredzētas dzeramā ūdens ieguvei, vajadzētu atteikties no izejvielu iegūšanas.

9. pants

Mitro un kūdraino augsnes zonu aizsardzība

1. Līgumslēdzējas puses apņemas aizsargāt augstos un zemos kūdrājus. Šai nolūkā vidējos termiņos nepieciešams pilnībā pāriet uz kūdras aizstājējiem.

2. Mitrās un kūdrainās zonās, izņemot pamatotus izņēmuma gadījumus, jāierobežo drenāža, saglabājot pastāvošos tīklus. Jāveicina pasākumi, lai atjaunotu jau meliorēto zonu dabisko stāvokli.

3. Kūdrainās augsnes vispār nebūtu jāizmanto vai arī, ja tās jau tiek zemkopībā izmantotas, tad jāekspluatē tā, lai saglabātu to specifiku.

10. pants

Riska zonu norobežošana un kopšana

1. Līgumslēdzējas puses vienojas atzīmēt kartē ģeoloģiskiem, hidroģeoloģiskiem un hidroloģiskiem riskiem pakļautās Alpu zonas, it īpaši zemes kustībām (noslīdējumi, izskalojumi, nobrukumi), šļūdoņiem un plūdiem pakļautās zonas, un tās iereģistrēt zemes kadastrā, un nepieciešamības gadījumā norobežot riska zonas. Vajadzības gadījumā jāņem vērā seismiskie riski.

2. Līgumslēdzējas puses raugās, lai riska zonās pēc iespējas tiktu izmantoti dabai tuvi inženiertehniskie līdzekļi, izmantojot vietējos un tradicionālos materiālus, kas piemēroti ainavas nosacījumiem. Šiem pasākumiem jātiek atbalstītiem ar piemērotiem mežkopības pasākumiem.

11. pants

Erozijas apdraudēto Alpu zonu norobežošana un kopšana

1. Līgumslēdzējas puses vienojas kartografēt erozijas plaši skartās Alpu zonas un iereģistrēt tās zemes kadastrā, vadoties no salīdzināmiem kritērijiem augsnes erozijas kvantitātes noteikšanā, ja tas nepieciešams materiālo vērtību aizsardzībai.

2. Augsnes erozija jāierobežo līdz stingram minimumam. Augsnes erozijas un noslīdējumu sabojātās platības jāatveseļo tā, kā tas nepieciešams cilvēku un materiālo vērtību aizsardzībai.

3. Lai aizsargātu cilvēkus un materiālās vērtības, nepieciešams dot priekšroku dabai tuvu tehniku izmantošanai hidraulikas, inženierijas un mežsaimniecības jomā, lai kavētu eroziju ūdens iedarbībā un samazinātu avotu straumju ietekmi.

12. pants

Lauksaimniecība, augkopība un mežsaimniecība

1. Lai aizsargātos pret eroziju un kaitīgu augsnes sablietēšanos, Līgumslēdzējas puses apņemas izmantot labas prakses paraugus, vietējiem apstākļiem piemērotu paņēmienu izmantošanu zemkopībā, augkopībā un mežsaimniecībā.

2. Attiecībā uz ķīmisko vielu lietošanu saistībā ar minerālmēslu vai fitosanitāru produktu lietošanu, Līgumslēdzējas puses cenšas izstrādāt un īstenot kopīgus kritērijus labai tehniskai praksei. Minerālmēslu daba un daudzums, kā arī to izkaisīšanas laiks jāpielāgo augu nepieciešamībām, ņemot vērā augsnē iegūstamās un organiskās izcelsmes barības vielas, kā arī augu kultūru un vides apstākļiem. Šeit var palīdzēt ekoloģisko/bioloģisko un ražošanas integrēto metožu pielietošana un dzīvnieku turēšanas griestu noteikšana, izejot no vides dabiskajiem apstākļiem un augu valsts.

3. Alpu ganībās īpaši nepieciešams samazināt minerālmēslu un sintētisko fitosanitāro produktu lietošanu. Vajadzētu atteikties no notekūdeņu dubļu izmantošanas.

13. pants

Mežkopības un citi pasākumi

1. Kalnu mežos, kas lielā mērā aizsargā pašu augšanas vietu un, galvenokārt, apdzīvotās vietas, transporta infrastruktūru, apstrādājamās un citas platības, Līgumslēdzējas puses apņemas piešķirt prioritāti šai aizsargājošai funkcijai un orientēt mežu apsaimniekošanu, vadoties no aizsardzības mērķa. Kalnu mežiem jāsaglabājas to vietās.

2. It īpaši mežam jātiek izmantotam un uzturētam tā, lai izvairītos no augsnes erozijas un augsnes kaitīgas sablietēšanās. Šai nolūkā jāveicina vietai piemērota mežkopība un dabiska mežu atjaunošanās.

14. pants

Tūrisma infrastruktūru ietekme

1. Līgumslēdzējas puses darbosies tādējādi, lai vispiemērotākajā veidā:

— izvairītos no negatīvas tūrisma darbību ietekmes uz Alpu augsni,

— stabilizētu cik vien iespējams augsnes, kurās notikušas izmaiņas sakarā ar intensīvu tūrisma industriju, atjaunojot augu klājumu un izmantojot dabai tuvas inženiertehniskās metodes. Turpmāka izmantošana būtu jāievirza tā, lai šādu kaitējumu nodarīšana neatkārtotos,

— būvatļaujas un slēpošanas trašu izlīdzināšanas atļaujas mežos ar aizsargājošu funkciju tiktu piešķirtas tikai izņēmuma kārtā un tikai tad, kad uzsākti kompensācijas pasākumi, un nekādas atļaujas netiktu piešķirtas nestabilās zonās.

2. Ķīmiskas un bioloģiskas piedevas, kas tiek lietotas trašu sagatavošanā, nebūs pieļaujamas, izņemot gadījumus, kad tām ir sertifikāts par atbilstību vides prasībām.

3. Gadījumos, kad konstatēti nopietni augsnes un veģetācijas kaitējumi, Līgumslēdzējas puses uzņemsies veikt nepieciešamos pasākumus, lai visīsākajā laikā atjaunotu dabisko stāvokli.

15. pants

Piesārņojošu vielu ierobežošana

1. Līgumslēdzējas puses uzņemsies pūles, lai iespēju robežās un profilakses nolūkos samazinātu augsnes piesārņošanu ar atmosfēru, ūdeņiem, atkritumiem un videi kaitīgām vielām. Prioritāte tiks piešķirta pasākumiem, kas ierobežo izmešus tās rašanās vietā.

2. Lai izvairītos no augsnes piesārņošanas bīstamu vielu lietošanas rezultātā, Līgumslēdzējas puses uzsāk tehniskus pasākumus, paredz veikt kontroli un izstrādā pētījumu programmas un informācijas akcijas.

16. pants

Ekoloģisku atkausēšanas un kaisāmo materiālu izmantošana

Līgumslēdzējas puses apņemas samazināt atkausēšanas sāls izmantošanu un iespēju robežās izmantot tādas mazāk piesārņojošas pretslīdēšanas vielas kā oļus un smiltis.

17. pants

Piesārņota augsne, agrāk piesārņotas vietas, atkritumu apsaimniekošanas programmas

1. Līgumslēdzējas puses apņemas uzskaitīt un aprakstīt agrāk piesārņotās vietas un teritorijas, kuras uzskata par iespējami piesārņotām (agrāk piesārņoto vietu saraksts), lai izskatītu šo teritoriju stāvokli un novērtētu to riskus ar salīdzināmām metodēm.

2. Lai izvairītos no augsnes piesārņošanas un veiktu to atkritumu un nogulšņu, kas savienojami ar vides aizsardzību, pirmapstrādi, apstrādi un apglabāšanu, jāizstrādā un jāīsteno atkritumu apsaimniekošanas programmas.

18. pants

Papildu pasākumi

Līgumslēdzējas puses augsnes aizsardzībai var veikt papildu pasākumus, kas minēti šai protokolā.







III

NODAĻA

PĒTĪJUMI, MĀCĪBAS UN INFORMĀCIJA

19. pants

Pētījumi un novērojumi

1. Līgumslēdzējas puses ciešā sadarbībā veicina un saskaņo sistemātiskus pētījumus un novērojumus, kas lietderīgi šā protokola mērķu sasniegšanai.

2. Līgumslēdzējas puses raugās, lai sistemātisko pētījumu un novērojumu nacionālie rezultāti tiktu integrēti kopīgā pastāvīgā novērojumu un informācijas sistēmā un būtu pieejami sabiedrībai pastāvošajos institucionālajos ietvaros.

3. Līgumslēdzējas puses vienojas koordinēt savus Alpu pētījumu projektus par augsnes aizsardzību, ņemot vērā citus nacionālos un starptautiskos pētījumu virzienus un plāno veikt kopīgas pētniecības darbības.

4. Īpaša uzmanība tikt pievērsta augsnes ievainojamības izvērtēšanai dažādu cilvēku darbību rezultātā, reģenerācijas spēju izvērtēšanai, kā arī labāk piemēroto tehniku izpētei.

20. pants

Saskaņotas datu bāzes veidošana

1. Līgumslēdzējas puses Alpu informācijas un novērošanas sistēmas ietvaros vienojas izveidot datu bāzes ar salīdzināmiem datiem (augsnei raksturīgi parametri, paraugi, analīzes metodes, izvērtēšana) un radīt iespēju datu apmaiņai.

2. Līgumslēdzējas puses vienojas par augsnei bīstamajām vielām, kas analizējamas prioritārā kārtībā, un uzstāda par mērķi atrast salīdzināmus novērtēšanas kritērijus.

3. Līgumslēdzējas puses uzstāda par mērķi pārskatīt Alpu telpas augsnes stāvokli uzskatāmā veidā, uz vienotiem novērtējuma pamatiem un pielietojot saskaņotas metodes, ievērojot ģeoloģisko un hidroģeoloģisko situāciju.

21. pants

Pastāvīgu vides novērošanas punktu izveidošana un novērojumu koordinēšana

1. Līgumslēdzējas puses apņemas Alpu telpā izveidot pastāvīgus novērošanas punktus (kontrole un tehniskā uzraudzība) un iekļaut tos visu Alpu augsnes novērošanas tīklā.

2. Līgumslēdzējas puses vienojas koordinēt savu valstu augsnes pētījumus ar vides uzraudzības institūcijām gaisa, ūdens, augu un dzīvnieku valsts sektoros.

3. Šo pētījumu ietvaros Līgumslēdzējas puses izveidos augsnes paraugu datu banku, vadoties no salīdzināmiem kritērijiem.

22. pants

Apmācība un informācija

Līgumslēdzējas puses veicina pamata un tālāko apmācību, kā arī sabiedrības informēšanu par šā protokola mērķiem, pasākumiem un īstenošanu.







IV

NODAĻA

ĪSTENOŠANA, KONTROLE UN NOVĒRTĒŠANA

23. pants

Īstenošana

Līgumslēdzējas puses apņemas raudzīties, lai šis protokols tiktu īstenots, izmantojot jebkurus piemērotus pasākumus pastāvošajos institucionālajos ietvaros.

24. pants

Pienākumu ievērošanas kontrole

1. Līgumslēdzējas puses regulāri ziņo Pastāvīgajai komisijai par pasākumiem, kas veikti šā protokolu īstenošanai. Ziņojumos apskatīts arī jautājums par veikto pasākumu efektivitāti. Šo ziņojumu periodiskumu nosaka Alpu konference.

2. Pastāvīgā komisija izskata šos ziņojumus, lai pārbaudītu, vai Līgumslēdzējas puses ir izpildījušas savus no protokola izrietošos pienākumus. Tā var prasīt papildu informāciju atbilstīgajām Līgumslēdzējām pusēm un meklēt citus informācijas avotus.

3. Pastāvīgā Komisija raksta ziņojumu par Līgumslēdzēju pušu pienākumu ievērošanu, kas izriet no šā protokola, adresējot to Alpu konferencei.

4. Alpu konference pieņem zināšanai šo ziņojumu. Ja tā konstatē izvairīšanos no pienākumiem, tā var izstrādāt rekomendācijas.

25. pants

Noteikumu efektivitātes novērtēšana

1. Līgumslēdzējas puses regulāri izskata un novērtē šā protokola noteikumu efektivitāti. Ja tas nepieciešams protokola mērķu sasniegšanai, tās izstrādā nepieciešamos grozījumus esošajā protokolā.

2. Pastāvošajos institucionālajos ietvaros šai novērtēšanā tiek iesaistītas pašvaldības. Iespējams konsultēties ar šai jomā aktīvām nevalstiskajām organizācijām.







V

NODAĻA

NOSLĒGUMA NOTEIKUMI

26. pants

Alpu Konvencijas un protokola savstarpējā saistība

1. Šis protokols ir Alpu Konvencijas protokols tās 2. panta un citu atbilstīgu konvencijas pantu nozīmē.

2. Neviena valsts nevar kļūt par Līgumslēdzēju pusi, ja nav parakstījusi Alpu Konvenciju. Jebkura Alpu Konvencijas denonsēšana ir līdzvērtīga šā protokola denonsēšanai.

3. Kad Alpu konference apspriež uz šo protokolu attiecošos jautājumus, balsošanā var piedalīties vienīgi šā protokola Līgumslēdzējas puses.

27. pants

Parakstīšana un ratificēšana

1. Šo protokolu var parakstīt no 1998. gada 16. oktobra valstis, kas parakstījušas Alpu Konvenciju, un Eiropas Kopiena, un no 1998. gada 16. novembra to var parakstīt Austrijas Republikā kā depozitārijā.

2. Šis protokols stājas spēkā Līgumslēdzējām pusēm, kas izteikušas savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, trīs mēnešus pēc datuma, kurā trīs valstis būs iesniegušas savu ratificēšanas, pieņemšanas vai aprobācijas instrumentu.

3. Līgumslēdzējām pusēm, kas vēlāk izteiks savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc datuma, kurā tiek iesniegs ratificēšanas, pieņemšanas vai aprobācijas instruments. Pēc šā protokola grozījumu stāšanās spēkā, jebkura jauna protokola Līgumslēdzēja puse kļūst par tāda protokola Līgumslēdzēju pusi, kāds tas ir ar grozījumiem.

28. pants

Paziņojumi

Depozitārijs visām valstīm, kas minētas preambulā, un Eiropas Kopienai attiecībā uz šo protokolu dara zināmus:

a) visus parakstus;

b) ratifikācijas, pieņemšanas vai aprobācijas instrumenta iesniegšanas;

c) visus spēkā stāšanās datumus;

d) visus Līgumslēdzēju vai parakstītāju izteiktos paziņojumus;

e) visu Līgumslēdzēju pušu paziņotas denonsēšanas, ieskaitot to datumus.

To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo protokolu.

Sastādīts Bledā 1998. gada 16. oktobrī franču, vācu, itāliešu un slovēņu valodā ar vienādu juridisko spēku vienā eksemplārā, kas glabājas Valsts arhīvā Austrijas Republikā. Depozitārijs nodod apstiprinātas kopijas visām parakstītājām pusēm.

▼M3

PROTOKOLS

par 1991. gada Alpu Konvencijas piemērošanu enerģijas jomā

Protokols “Enerģija”







Preambula VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA, AUSTRIJAS REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE, MONAKO FIRSTISTE, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, kā arī EIROPAS KOPIENA SASKAŅĀ AR misiju, kas izriet no 1991. gada 7. novembra Konvencijas par Alpu aizsardzību (Alpu Konvencija) par Alpu vides vispārējas aizsardzības un ilgtspējīgas attīstības politikas nodrošināšanu, IZPILDOT saistības, kas izriet no Alpu Konvencijas 2. panta 2. un 3. punkta, APZINOTIES tādu enerģijas ražošanas, piegādes un izmantošanas veidu nozīmi, kas saudzē dabu un ainavu un ir savienojami ar vides aizsardzību un veicinātu enerģijas taupīšanas pasākumus, IEVĒROJOT nepieciešamību samazināt siltumnīcas efektu veicinošu gāzu emisiju arī Alpu telpā un tādējādi ievērot Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām saistības, PĀRLIECINĀTAS par to, ka nepieciešams harmonizēt ekonomiskās intereses un ekoloģijas prasības, APZINOTIES to, ka Alpu videi ir īpaša nozīme Eiropas kartē un tā ģeomorfiskā nozīmē veido klimata, ūdens, veģetācijas, faunas, ainavas un kultūras dabas mantojumu, kas ir gan vienots, gan daudzveidīgs, un augstie kalni, ielejas un Alpu pakāje ir vides vienības, kuru aizsargāšana nav tikai Alpu valstu pienākums, APZINOTIES to, ka Alpi ir ne tikai dzīves un darba vieta vietējiem iedzīvotājiem, bet tiem ir arī ļoti liela nozīme ārpus Alpiem esošām teritorijām, jo tie ir tranzīta reģions ne tikai Eiropas pasažieru un preču pārvadājumiem, bet arī starptautiskiem enerģijas piegādes tīkliem, ŅEMOT VĒRĀ Alpu telpas vides jutību, it īpaši enerģijas ražošanas, transportēšanas un lietošanas jomā, kas atrodas mijiedarbībā ar dabas aizsardzības aspektiem, teritorijas labiekārtošanu un augsnes izmantošanu, ŅEMOT VĒRĀ to, ka pastāv vides aizsardzības riski, it īpaši iespējamās klimata pārmaiņas cilvēka darbības rezultātā, ir nepieciešams pievērst īpašu uzmanību ciešajām saitēm starp cilvēka ekonomiskajām un sociālajām darbībām un ekosistēmu saglabāšanu, kas prasa Alpu telpai piemērotus un daudzveidīgus pasākumus, kopīgi vienojoties ar vietējiem iedzīvotājiem, politiskajām institūcijām un ekonomiskajām un sociālajām organizācijām, PĀRLIECINĀTAS par to, ka vietējiem iedzīvotājiem jābūt spējīgiem noteikt savu sociālās, kultūras un ekonomiskās attīstības plānu un piedalīties tā īstenošanā pastāvošajos institucionālajos ietvaros, PĀRLIECINĀTAS, ka dažas problēmas var tikt atrisinātas tikai pārrobežu ietvaros un prasa kopīgus pasākumus no Alpu valstīm un tieši iesaistītajām vietējām pašvaldībām, PĀRLIECINĀTAS par to, ka enerģijas nodrošinājums ir nozīmīgs ekonomiskās un sociālās attīstības faktors gan Alpu telpā, gan ārpus tās, APZINOTIES tādu ekonomikas instrumentu tālākas izmantošanas un attīstības nozīmi, pateicoties kuriem varētu labāk ņemt vērā patiesās izmaksas enerģijas cenas aprēķinos, PĀRLIECINĀTAS par to, ka Alpu telpa ilgstoši apmierina enerģijas pieprasījumu Eiropā un ka tai pašai – bez pietiekamiem dzeramā ūdens resursiem – nepieciešami pietiekami enerģētiskie resursi, lai uzlabotu iedzīvotāju dzīves apstākļus un celtu ekonomisko produktivitāti, PĀRLIECINĀTAS par to, ka Alpu telpai ir īpaši nozīmīga loma Eiropas valstu enerģētisko sistēmu savstarpējā sasaistē, PĀRLIECINĀTAS par to, ka Alpu telpā racionālas enerģijas izmantošanas pasākumi un ilgtspējīga ūdens un kokmateriālu resursu izmantošana nacionālās ekonomikas ietvaros veicina enerģētiskā pieprasījuma apmierināšanu, un biomasas un saules enerģijas izmantošanai ir pieaugoša nozīme, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







I

NODAĻA

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

1. pants

Mērķi

Līgumslēdzējas puses apņemas izveidot vispārējos nosacījumus un veikt pasākumus, lai ekonomētu enerģiju ražošanas, transporta, piegādes un izmantošanas jomā un teritoriālajās robežās lietotu enerģiju saskaņā ar Alpu Konvenciju, īstenojot ilgstpējīgu attīstību enerģijas jomā, kas būtu savienojama ar specifiskajiem Alpu telpas ierobežojumiem; to darot, Līgumslēdzējas puses dos nozīmīgu ieguldījumu iedzīvotāju un vides aizsardzībā, dabas resursu un klimata saglabāšanā.

2. pants

Vispārējās saistības

1. Saskaņā ar šo protokolu, Līgumslēdzējas puses izvirza mērķi:

a) saskaņot enerģijas taupīšanas plānošanu ar vispārējo Alpu telpas vispārējo labiekārtošanas plānu;

b) pielāgot enerģijas ražošanas, transporta un piegādes sistēmas ar mērķi uzlabot Alpu telpas infrastruktūras sistēmu, ņemot vērā vides aizsardzības prasības;

c) ierobežot enerģētiskas izcelsmes iedarbību uz vidi, uzlabojot pakalpojumu sniegšanu enerģijas gala lietotājiem un pieņemot, cik iespējams, šādus pasākumus:

— enerģijas patēriņa samazināšanu, izmantojot efektīvākas tehnoloģijas,

— plašāku atlikušā enerģijas patēriņa nosegšanu ar atjaunojamas enerģijas avotiem,

— pastāvošo iekārtu uzlabošanu, lai ražotu enerģiju no neatjaunojamas enerģijas avotiem;

d) ierobežot negatīvo enerģētikas infrastruktūras iedarbību uz vidi un ainavu, ieskaitot to, kas attiecas uz atkritumu apsaimniekošanu, pieņemot aizsardzības pasākumus jaunajām infrastruktūrām un, ja nepieciešams, veicot pastāvošo iekārtu uzlabošanu.

2. Gadījumā, ja tiek veidotas jaunas, lielas infrastruktūras vai ievērojami palielināta esošās infrastruktūras jauda, Līgumslēdzējas puses saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem izvērtē to iedarbību uz Alpu vidi un novērtē to sekas no sociālā un ekonomiskā viedokļa atbilstīgi 12. pantam. Ja šiem projektiem var būt pārrobežu sekas, Puses atzīst nepieciešamību konsultēties starptautiskā līmenī.

3. Tās savā enerģētikas politikā ņem vērā to, ka Alpu telpā lietojami atjaunojamas enerģijas avoti un veicina savstarpēju sadarbību šīs jomas programmu attīstīšanā.

4. Līgumslēdzējas puses aizsargā aizsargājamās vietas ar buferzonām, citas aizsargājamas zonas un klusas zonas, kā arī dabas un ainavas ziņā neaizskaramas zonas; tās uzlabo enerģētikas infrastruktūru, vadoties no dažādiem ievainojamības, tolerances un bojājumu līmeņiem Alpu ekosistēmā.

5. Līgumslēdzējas puses apzinās to, ka piemērota pētījumu un attīstības politika, kas atspoguļojas aizsardzības un uzlabošanas pasākumos, var dot ievērojamu ieguldījumu Alpu aizsardzībā pret enerģētikas infrastruktūru iedarbību uz vidi. Puses veicina pētniecisko un attīstības darbību šai virzienā un apmainās ar svarīgākajiem rezultātiem.

6. Līgumslēdzējas puses sadarbojas, lai enerģijas jomā attīstītu metodes, ar kurām labāk iespējams ņemt vērā patiesās izmaksas.

3. pants

Atbilstība starptautiskajām tiesību normām un citām nostādnēm

1. Šā protokola izstrādāšana notiek saskaņā ar spēkā esošajām starptautiskajām tiesību normām, it īpaši Alpu Konvenciju un sastādītajiem protokoliem tās piemērošanā, kā arī spēkā esošajām starptautiskajām vienošanām.

2. Līgumslēdzējas puses apņemas ņemt vērā šā protokola mērķus citās savās nostādnēs, īpaši teritorijas labiekārtošanas jomā un reģionālajā attīstībā, transporta, zemkopības un mežkopības, kā arī tūrisma nozarēs, lai izvairītos no negatīvām vai pretrunīgām sekām Alpu telpā.

4. pants

Vietējo pašvaldību piedalīšanās

1. Pastāvošajos institucionālajos ietvaros katra Līgumslēdzēja puse nosaka labāko koordinācijas un sadarbības līmeni starp institūcijām un tieši iesaistītajām vietējām pašvaldībām, lai veicinātu to atbildības solidaritāti, proti, izmantojot un attīstot sinerģiju enerģētikas politikas īstenošanā Alpu telpā, kā arī veicot no tās izrietošos pasākumus.

2. Tieši iesaistītās vietējās pašvaldības ir neatņemama sastāvdaļa šīs politikas un pasākumu dažādās sagatavošanas un īstenošanas fāzēs, ievērojot viņu atbildību spēkā esošajos institucionālajos ietvaros.

3. Līgumslēdzējas puses veicina tieši iesaistīto institūciju starptautisko sadarbību, risinot ar enerģiju un vidi saistītās problēmas, ar nolūku veicināt vienotu risinājumu meklēšanu kopīgām problēmām.







II

NODAĻA

SPECIFISKIE PASĀKUMI

5. pants

Enerģijas taupīšana un racionāla enerģijas izmantošana

1. Alpu telpa prasa specifiskus pasākumus enerģijas taupīšanā, tās piegādē un racionālā izmantošanā; šiem pasākumiem jāņem vērā:

a) enerģijas patēriņš tiek sadalīts plašā teritorijā, kas ir ļoti dažāda pēc tās atrašanās augstuma, sezonas un tūrisma prasībām;

b) vietēju atjaunojamas enerģijas avotu pieejamība;

c) atmosfēras izmešu īpašās sekas baseinos un ielejās to ģeomorfoloģiskā novietojuma dēļ.

2. Līgumslēdzējas puses raugās, lai uzlabotu vides savienojamību ar enerģijas izmantošanu un īpaši veicinātu taupīgu un racionālu enerģijas izmantošanu, it īpaši attiecībā uz ražošanas procesiem, sabiedriskajiem pakalpojumiem un lielajām viesnīcu infrastruktūrām, kā arī transporta iekārtām, sporta un atpūtas darbībām.

3. Tās veic pasākumus un izstrādā noteikumus šādās jomās:

a) ēku izolācijas uzlabošana un siltuma piegādes sistēmu efektivitāte;

b) apkures iekārtu rentabilitāte, ventilācija un kondicionēšana;

c) termisko iekārtu periodiska kontrole un nepieciešamības gadījumā piesārņojošo izmešu samazināšana;

d) enerģijas taupīšana, pateicoties modernām tehnoloģijām enerģijas izmantošanā un pārveidošanā;

e) individuālie siltuma un siltā ūdens izmaksu aprēķini;

f) jaunu ēku plānošana un attīstīšana, izmantojot tehnoloģijas ar mazu enerģijas patēriņu;

g) kopēju/vietēju enerģētikas un klimatisko projektu izstrādāšana un atbalstīšana saskaņā ar 2. panta 1.c daļā paredzētajiem pasākumiem;

h) ēku enerģētiskā uzlabošana renovācijas laikā un vidi saudzējošu apkures sistēmu izmantošanas veicināšana.

6. pants

Atjaunojamas enerģijas resursi

1. Līgumslēdzējas puses apņemas savu finansiālo resursu robežās veicināt un izmantot atjaunojamas enerģijas avotus, kas atbilst vides un ainavas aizsardzības prasībām.

2. Tās veicina arī tādu decentralizētu iekārtu izmantošanu atjaunojamas enerģijas avotu izmantošanā kā ūdens, saule un biomasa.

3. Līgumslēdzējas puses veicina atjaunojamās enerģijas resursus, pat kombinācijā ar pastāvošo tradicionālo piegādi.

4. Līgumslēdzējas puses īpaši veicina racionālu ūdens un kokmateriālu izmantošanu, kas izriet no ilgtspējīgas kalnu mežu apsaimniekošanas enerģijas ražošanai.

7. pants

Hidroelektriskā enerģija

1. Līgumslēdzējas puses nodrošina ekoloģiskās funkcijas ūdenstecēs un ainavas veselumu ar tādiem atbilstīgiem pasākumiem kā minimālā caurplūduma noteikšana, normu izstrādāšana mākslīgo ūdens līmeņu svārstību samazināšanai un garantijas faunas migrācijai jaunu hidroelektrocentrāļu būvēšanas gadījumā un, ja iespējams, jau esošajās hidroelektrostacijās.

2. Līgumslēdzējas puses var veikt pasākumus ar mērķi uzlabot pastāvošo hidroelektrostaciju konkurētspēju, ievērojot to drošības normas un vides aizsardzības normas.

3. Turklāt tās apņemas saglabāt ūdens režīmu dzeramā ūdens ieguvei paredzētajās zonās, vietās, kas aizsargātas ar buferzonām, citās aizsargājamās un miera zonās, kā arī dabas un ainavas ziņā neskartās zonās.

4. Līgumslēdzējas puses iesaka atjaunot pamestās hidroelektrostacijas tā vietā, lai celtu jaunas. 1. daļas noteikumi par ūdens ekosistēmu saglabāšanu un citām attiecīgajām sistēmām piemērojami arī pastāvošo hidroelektrostaciju darbības atjaunošanai.

5. Līgumslēdzējas puses var saskaņā ar nacionālajiem tiesību aktiem izskatīt, kādā veidā tās var likt samaksāt gala patērētājiem par Alpu resursiem ar atbilstošām tirgus cenām un kādā mērā vispārējās interesēs vietējo iedzīvotāju sniegtie pakalpojumi var tikt taisnīgā veidā kompensēti.

8. pants

Enerģija no fosilajiem energonesējiem

1. Līgumslēdzējas puses garantē to, ka jaunajās siltumiekārtās ar fosilo energonesēju izmantošanu elektroenerģijas un/vai siltumenerģijas ražošanā tiks izmantotas labākās pieejamās metodes. Alpu telpā esošajās iekārtās Līgumslēdzējas puses iespēju robežās ierobežo izmešu daudzumu, pieprasot piemērotu tehnoloģiju un/vai degvielu izmantošanu.

2. Līgumslēdzējas puses pārbauda tehnisko un ekonomisko īstenojamību, kā arī savienojamību ar vidi, aizvietojot siltumiekārtas, kas izmanto fosilos energonesējus, ar iekārtām, kas izmanto atjaunojamas enerģijas avotus un decentralizētas iekārtas.

3. Līgumslēdzējas puses pieņem pasākumus, kas racionālākai enerģijas izmantošanai veicina koģenerāciju.

4. Robežzonās Līgumslēdzējas puses iespēju robežās veic izmešu un imisijas kontroles sistēmu harmonizēšanu un savienošanu.

9. pants

Kodolenerģija

1. Līgumslēdzējas puses starptautisko konvenciju ietvaros apņemas apmainīties ar visa veida informāciju par kodolenerģijas un citām kodoliekārtām, kuras var vai varētu izraisīt sekas Alpu telpā, lai ilgtermiņā aizsargātu iedzīvotāju veselību, faunu, floru, biocenozi, to vidi un mijiedarbību.

2. Bez tam Līgumslēdzējas puses iespēju robežās pārrauga vides radioaktivitātes uzraudzības sistēmu saskaņošanu un savienošanu.

10. pants

Enerģijas transports un piegāde

1. Visās pastāvošajās infrastruktūrās Līgumslēdzējas puses seko to racionalizācijai un uzlabošanai, ņemot vērā vides aizsardzības prasības un, proti, nepieciešamību saglabāt ļoti jutīgās ekosistēmas un ainavu, tai pat laikā un nepieciešamības gadījumā veicot iedzīvotāju un Alpu vides aizsardzības darbības.

2. Ja piegulošajās teritorijās tiek būvētas elektroenerģijas transporta līnijas un elektrostacijas, kā arī naftas un gāzes pārvadi, ieskaitot sūknēšanas un kompresijas stacijas un iekārtas, kam ir liela nozīme no vides aizsardzības viedokļa, Līgumslēdzējas puses izstrādā visa veida nepieciešamos pasākumus, lai mazinātu traucējumu iedzīvotājiem un videi, ja iespējams, izmantojot jau pastāvošās būves un līnijas.

3. Attiecībā uz elektroenerģijas transporta līnijām Līgumslēdzējas puses īpaši ņem vērā aizsargājamo zonu ar to buferzonām nozīmi, citas aizsargājamās un klusas zonas, kā arī no dabas un ainavas viedokļa neskartās zonas, kā arī putnu populācijas.

11. pants

Dabiskās vides atjaunošana un inženiertehniskie darbi

Līgumslēdzējas puses spēkā esošajos normatīvajos aktos paredzētajos projektos un pētījumos par sekām uz vidi iestrādā teritorijas dabiskās vides atjaunošanas iespējas un paredz ūdenskrātuvēs, kur veikti komunālās vai privātās celtniecības darbi enerģētikas jomā ar ietekmi uz vidi un ekosistēmām Alpu telpā, izmantot, cik iespējams, vidi saudzējošas inženiertehnoloģijas.

12. pants

Ietekmes uz vidi novērtēšana

1. Līgumslēdzējas puses spēkā esošo nacionālo tiesību normu, starptautisko konvenciju un nolīgumu ietvaros veic iepriekšēju novērtējumu ietekmei uz vidi, kādu atstās jebkurš energoiekārtu projekts, kas minēts šā protokola 7., 8., 9. un 10. punktā un jebkuras šo pašu iekārtu būtiskas pārveides.

2. Līgumslēdzējas puses atzīst par iespējamu pieņemt cik iespējams labākās pieejamās tehnikas, lai novērstu vai mazinātu ietekmi uz vidi, paredzot pamestu, vides prasībām neatbilstošu iekārtu nojaukšanu.

13. pants

Saskaņošana

1. Līgumslēdzējas puses apņemas iepriekšēji konsultēties par ietekmi uz vidi projektos, kam var būt pārrobežu sekas.

2. Attiecībā uz projektiem, kam var būt pārrobežu sekas, iesaistītām Līgumslēdzējām pusēm nepieciešams lietderīgā laikā formulēt savus apsvērumus, kuri tiks atbilstoši ņemti vērā atļauju izsniegšanas fāzē.

14. pants

Papildu pasākumi

Līgumslēdzējas puses var veikt papildu pasākumus šajā protokolā minētajiem enerģijas un ilgstpējīgas attīstības sakarā.







III

NODAĻA

PĒTĪJUMI, APMĀCĪBA UN INFORMĀCIJA

15. pants

Pētījumi un novērošana

1. Līgumslēdzējas puses ciešā sadarbībā un ņemot vērā jau iegūtos rezultātus dažādos nacionālajos un starptautiskajos līmeņos veicina un saskaņo pētījumus un sistemātisku novērošanu, lai īstenotu šā protokola mērķus, it īpaši attiecībā uz metodēm, analīzes un novērtēšanas kritērijiem par ietekmi uz dabu un klimatu, kā arī specifiskajām tehnoloģijām enerģijas taupīšanai un tās racionālai izmantošanai Alpu telpā.

2. Tās ņem vērā šo pētījumu rezultātus enerģētiskās politikas mērķu vai pasākumu definēšanā un pārbaudīšanā, kā arī savā apmācības un tehniskās palīdzības darbībā vietējā mērogā iedzīvotāju, ekonomisko operatoru un vietējo pašvaldību interesēs.

3. Līgumslēdzējas puses pārrauga, lai pētījumu un sistēmātiskās novērošanas nacionālie rezultāti tiktu integrēti kopējā pastāvīgā novērošanas un informācijas sistēmā un būtu pieejami sabiedrībai esošajos institucionālajos ietvaros.

16. pants

Apmācība un informācija

1. Līgumslēdzējas puses veicina sākotnējo un tālāko apmācību, kā arī sabiedrības informēšanu par šā protokola mērķiem, pasākumiem un to īstenošanu.

2. Tās veicina it īpaši izglītības tālāku attīstību, tālākizglītību, kā arī tehnisko palīdzību enerģētikas jomā, ieskaitot vides, dabas un klimata aizsardzību.







IV

NODAĻA

ĪSTENOŠANA, KONTROLE UN NOVĒRTĒŠANA

17. pants

Īstenošana

Līgumslēdzējas puses apņemas pārraudzīt, lai šis protokols tiktu īstenots, izmantojot piemērotus pasākumus pastāvošajos institucionālajos ietvaros.

18. pants

Saistību ievērošanas kontrole

1. Līgumslēdzējas puses regulāri ziņo Pastāvīgajai komisijai par veiktajiem pasākumiem šā protokola īstenošanā. Ziņojumos skarts arī jautājums par veikto pasākumu efektivitāti. Alpu konference nosaka šo ziņojumu periodiskumu.

2. Pastāvīgā komisija izskata šos ziņojumus, lai pārbaudītu, vai Līgumslēdzējas puses ir izpildījušas savus no protokola izrietošos pienākumus. Tā var prasīt papildu informāciju atbilstīgajām Līgumslēdzējām pusēm un meklēt citus informācijas avotus.

3. Pastāvīgā Komisija raksta ziņojumu par Līgumslēdzēju pušu pienākumu ievērošanu, kas izriet no šā protokola, adresējot to Alpu konferencei.

4. Alpu konference pieņem zināšanai šo ziņojumu. Ja tā konstatē izvairīšanos no pienākumiem, tā var izstrādāt rekomendācijas.

19. pants

Noteikumu efektivitātes novērtēšana

1. Līgumslēdzējas puses regulāri izskata un novērtē šā protokola noteikumu efektivitāti. Ja tas nepieciešams protokola mērķu sasniegšanai, tās izstrādā nepieciešamos grozījumus esošajā protokolā.

2. Pastāvošajos institucionālajos ietvaros šai novērtēšanā tiek iesaistītas pašvaldības. Iespējams konsultēties ar šajā jomā aktīvām nevalstiskajām organizācijām.







V

NODAĻA

NOSLĒGUMA NOTEIKUMI

20. pants

Alpu Konvencijas un protokola savstarpējā saistība

1. Šis protokols ir Alpu Konvencijas protokols tās 2. panta un citu atbilstīgu konvencijas pantu nozīmē.

2. Neviena valsts nevar kļūt par Līgumslēdzēju pusi, ja nav parakstījusi Alpu Konvenciju. Jebkura Alpu Konvencijas denonsēšana ir līdzvērtīga šā protokola denonsēšanai.

3. Kad Alpu konference apspriež uz šo protokolu attiecošos jautājumus, balsošanā var piedalīties vienīgi šā protokola Līgumslēdzējas puses.

21. pants

Parakstīšana un ratificēšana

1. Šo protokolu var parakstīt no 1998. gada 16. oktobra valstis, kas parakstījušas Alpu Konvenciju, un Eiropas Kopiena, un no 1998. gada 16. novembra to var parakstīt Austrijas Republikā kā depozitārijā.

2. Šis protokols stājas spēkā Līgumslēdzējām pusēm, kas izteikušas savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, trīs mēnešus pēc datuma, kurā trīs valstis būs iesniegušas savu ratificēšanas, pieņemšanas vai aprobācijas instrumentu.

3. Līgumslēdzējām pusēm, kas vēlāk izteiks savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc datuma, kurā tiek iesniegs ratificēšanas, pieņemšanas vai aprobācijas instruments. Pēc šā protokola grozījumu stāšanās spēkā, jebkura jauna protokola Līgumslēdzēja puse kļūst par tāda protokola Līgumslēdzēju pusi, kāds tas ir ar grozījumiem.

22. pants

Piezīmes

Depozitārijs visām valstīm, kas minētas preambulā, un Eiropas Kopienai attiecībā uz šo protokolu dara zināmus:

a) visus parakstus;

b) ratifikācijas, pieņemšanas vai aprobācijas instrumenta iesniegšanas;

c) visus spēkā stāšanās datumus;

d) visus Līgumslēdzēju vai parakstītāju izteiktos paziņojumus;

e) visu Līgumslēdzēju pušu paziņotas denonsēšanas, ieskaitot to datumu.

To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo protokolu.

Sastādīts Bledā 1998. gada 16. oktobrī franču, vācu, itāliešu un slovēņu valodā ar vienādu juridisko spēku vienā eksemplārā, kas glabājas Valsts arhīvā Austrijas Republikā. Depozitārijs nodod apstiprinātas kopijas visām parakstītājām pusēm.

▼M4

PROTOKOLS

par 1991. gada Alpu Konvencijas piemērošanu tūrisma jomā

Protokols “Tūrisms”







Preambula VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA, AUSTRIJAS REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE, MONAKO FIRSTISTE, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, kā arī EIROPAS KOPIENA SASKAŅĀ ar misiju, kas izriet no 1991. gada 7. novembra Konvencijas par Alpu aizsardzību (Alpu Konvencija) par Alpu vides vispārējas aizsardzības un ilgtspējīgas attīstības politikas nodrošināšanu, IZPILDOT saistības, kas izriet no Alpu Konvencijas 2. panta 2. un 3. punkta, IEVĒROJOT Līgumslēdzēju pušu gribu harmonizēt ekonomiskās intereses un ekoloģiskās prasības un nodrošināt ilgstpējīgu attīstību, APZINOTIES to, ka Alpi ir vietējo iedzīvotāju dzīves un ekonomiskās darbības attīstības vieta, PĀRLIECINĀTAS par to, ka vietējiem iedzīvotājiem jābūt spējīgiem noteikt savu sociālās, kultūras un ekonomiskās attīstības plānu un piedalīties tā īstenošanā pastāvošajos institucionālajos ietvaros, IEVĒROJOT to, ka pilsētu iedzīvotājos pieaug prasība pēc tūrisma mūsdienu cilvēka atpūtas daudzveidošanai, IEVĒROJOT to, ka Alpi ir viena no plašākajām tūrisma un atpūtas uzņemšanas vietām Eiropā ar lielām brīvā laika pavadīšanas iespējām, ainavas bagātību un ekoloģisko apstākļu daudzveidību un ka šī priekšrocība izskatāma ārpus nacionālajām robežām, IEVĒROJOT to, ka nozīmīga Līgumslēdzēju pušu iedzīvotāju daļa dzīvo Alpos un Alpu tūrisms ir sabiedriski nozīmīgs ar to, ka ļauj saglabāt pastāvīgo iedzīvotāju skaitu, IEVĒROJOT to, ka kalnu tūrisms attīstās aizvien pieaugošas globalizācijas konkurences apstākļos un ievērojami veicina Alpu telpas ekonomisko izaugsmi, IEVĒROJOT to, ka jaunākās tendences norāda labākas tūrisma un vides aizsardzības harmonizēšanas virzienā: klientu aizvien izteiktākā ieinteresētība pēc pievilcīgiem un aizsargātas dabas apstākļiem gan ziemā, gan vasarā, daudzu vietējo lēmējinstitūciju rūpes par uzņemšanas apstākļu kvalitātes uzlabošanu vides aizsardzības nozīmē, IEVĒROJOT to, ka Alpu telpā īpaši jāņem vērā ekosistēmu adaptācijas robežas katrā vietā atsevišķi un jānovērtē, izejot no tām piemītošajām īpatnībām, APZINOTIES, ka dabas un kultūras mantojums, kā arī ainava ir Alpu tūrisma galvenais pamats, APZINOTIES to, ka dabas, kultūras, ekonomiskās un institucionālās atšķirības, kas raksturo Alpu valstis ir ar autonomas attīstības izcelsmi, un daudzveidīgais tūrisma piedāvājums nebūt neatkāpjas starptautiskā līmeņa vienveidības priekšā, bet – gluži pretēji – ir dažādu un savstarpēji papildinošu tūrisma darbību avots, APZINOTIES to, ka tūrisma industrijas ilgstspējīga attīstība centrējas ap dabas mantojuma izcelšanu un piedāvājumu un pakalpojumu kvalitāte ir nepieciešama, ievērojot lielākās daļas Alpu reģionu ekonomisko atkarību no tūrisma un izdzīvošanas iespēju, ko tas sniedz iedzīvotājiem, APZINOTIES to, ka jāmudina atpūtnieki cienīt dabu, jāpalīdz tiem labāk saprast iedzīvotājus, kas strādā un dzīvo tūristu apmeklētos reģionos un jāveido optimāli apstākļi patiesai dabas atklāšanai Alpu telpā visā tās daudzveidībā, APZINOTIES to, ka profesionālu tūrisma organizāciju un vietējo pašvaldību uzdevums ir izstrādāt Alpu telpā kopīgas vienotas normas, lai uzlabotu ražošanas struktūras, kā arī uzlabotu to darbību, VĒLOTIES nodrošināt Alpu telpas ilgtspējīgu attīstību ar vidi saudzējošu tūrismu, kas ir būtisks pamats vietējo iedzīvotāju dzīves un ekonomikas apstākļiem, PĀRLIECINĀTAS, ka dažas problēmas var tikt atrisinātas tikai pārrobežu ietvaros un prasa kopīgus pasākumus no Alpu valstu puses, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







I

NODAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. pants

Mērķis

Šā protokola mērķis ir veicināt pastāvošajos institucionālajos ietvaros ilgstspējīgu attīstību Alpu telpā ar vidi saudzējošu tūrismu, pateicoties specifiskiem pasākumiem un rekomendācijām, kas ņem vērā vietējo iedzīvotāju un tūristu intereses.

2. pants

Starptautiskā sadarbība

1. Līgumslēdzējas puses apņemas novērst starptautiskas sadarbības šķēršļus vietējo pašvaldību sadarbībai Alpu telpā un veicināt kopējo problēmu risināšanu ar attiecīgo teritoriju sadarbības palīdzību.

2. Līgumslēdzējas puses veicina pastiprinātu starptautisko sadarbību starp atbilstīgajām un lemttiesīgajām institūcijām. Tās īpaši raugās, lai pārrobežo teritorijas tiktu izmantotas, koordinējot vidi saudzējošas tūrisma un atpūtas darbības.

3. Ja vietējās pašvaldības nevar īstenot pasākumus, jo tie ir valsts vai starptautisko institūciju kompetencē, tām jānodrošina iespēja efektīvi pārstāvēt iedzīvotāju intereses.

3. pants

Mērķu ievērošana citās nostādnēs

Līgumslēdzējas puses apņemas ņemt vērā šā protokola mērķus citās nostādnēs, it īpaši teritorijas labiekārtošanas, transporta, lauksaimniecības, mežsaimniecības, vides un dabas aizsardzības jomās, kā arī ūdens un enerģijas piegādes jomā, lai samazinātu iespējamās negatīvās vai pretrunīgās sekas.

4. pants

Vietējo pašvaldību piedalīšanās

1. Pastāvošajos institucionālajos ietvaros katra Līgumslēdzēja puse nosaka labāko koordinācijas un sadarbības līmeni starp institūcijām un tieši iesaistītajām vietējām pašvaldībām, lai veicinātu to solidaritāti atbildībā, proti, izmantojot un attīstot sinerģiju tūrisma politikas īstenošanā Alpu telpā, kā arī veicot no tās izrietošos pasākumus.

2. Tieši iesaistītās vietējās pašvaldības ir neatņemama sastāvdaļa šīs politikas un pasākumu dažādās sagatavošanas un īstenošanas fāzēs, ievērojot viņu atbildību spēkā esošajos institucionālajos ietvaros.







II

NODAĻA

SPECIFISKI PASĀKUMI

5. pants

Piedāvājuma pārvaldība

1. Līgumslēdzējas puses apņemas raudzīties, lai ilgtspējīgs tūrisms attīstītos kā vidi saudzējošs tūrisms. Šai nolūkā tās atbalsta vadošu koncepciju, attīstības programmu, sektoru plānu izstrādāšanu un īstenošanu, ko uzsākušas kompetentas instances visatbilstošākajā līmenī un ievērojot šā protokola mērķus.

2. Šie pasākumi palīdzēs novērtēt un salīdzināt plānotās attīstības priekšrocības un trūkumus šādos aspektos:

a) sociālās un ekonomiskās sekas vietējiem iedzīvotājiem;

b) sekas augsnē, ūdenī, gaisā, dabas līdzsvarā un ainavā, ņemot vērā specifiskus ekoloģijas datus, dabas resursus un ekosistēmu pielāgošanās robežas;

c) sekas valsts finansēs.

6. pants

Tūrisma attīstības virzieni

1. Līgumslēdzējas puses tūrisma attīstībā ņem vērā rūpes par vides aizsardzību un ainavas saglabāšanu. Tās apņemas iespēju robežās veicināt ainavai labvēlīgus un vidi saudzējošus projektus.

2. Tās uzsāk ilgstošu politiku, kas veicinātu dabai tuva Alpu tūrisma konkurētspēju un tādējādi dotu nozīmīgu ieguldījumu Alpu telpas sociāli ekonomiskajā attīstībā. Priekšroka tiks dota tiem pasākumiem, kas veicina jauninājumus un dažādību.

3. Līgumslēdzējas puses raugās, lai spēcīgam tūrisma spiedienam pakļautos reģionos tiktu meklētas līdzsvarotas attiecības starp intensīvajām un ekstensīvajām tūrisma formām.

4. Sākot ar šo brīdi, tiks veikti pasākumi, kas veicina šādu aspektu ievērošanu:

a) attiecībā uz intensīvo tūrismu esošo tūrisma struktūru un aprīkojumu pielāgošana ekoloģijas prasībām un jaunu struktūru attīstīšana saskaņā ar šā protokola mērķiem;

b) attiecībā uz ekstensīvo tūrismu dabas apstākļiem tuva un vidi saudzējoša tūrisma piedāvājuma saglabāšana vai attīstīšana, kā arī dabas un kultūras mantojuma izcelšana tūrismu uzņemošajos reģionos.

7. pants

Kvalitātes prasības

1. Līgumslēdzējas puses apņemas pastāvīgi un sistemātiski pieprasīt tūrisma piedāvājuma kvalitāti Alpu telpā, īpaši ievērojot ekoloģijas prasības.

2. Tās veicina kopīgu darbību programmu izstrādāšanu un pieredzes apmaiņu, turpinot kvalitātes uzlabošanu šādās jomās:

a) aprīkojuma iekļaušana ainavā un dabas vidē;

b) urbanizācija, arhitektūra (jaunbūves un ciematu atjaunošana);

c) mājvietu aprīkojums un tūrisma pakalpojumu piedāvājums;

d) tūrisma produktu daudzveidīgums Alpu telpā, izceļot kultūras darbības attiecīgajās dažādajās teritorijās.

8. pants

Tūrisma plūsmas pārvaldība

Līgumslēdzējas puses veicina tūrisma plūsmas pārvaldību īpaši aizsargājamās vietās, organizējot tūristu plūsmas regulēšanu un uzņemšanu, garantējot vietu ilgtspējīgu pastāvēšanu.

9. pants

Attīstības dabiskās robežas

Līgumslēdzējas puses raugās, lai tūrisma attīstība tiktu pielāgota vides īpatnībām un attiecīgajā teritorijā vai reģionā pieejamajiem resursiem. Tādos projektos, kam var būt ievērojamas sekas uz vidi, būs nepieciešams pastāvošajos institucionālajos ietvaros iepriekš izstrādāt šīs ietekmes novērtējumu, kas būs jāņem vērā lēmuma pieņemšanā.

10. pants

Klusas zonas

Līgumslēdzējas puses saskaņā ar saviem noteikumiem un ekoloģiskajiem kritērijiem apņemas noteikt klusas zonas, kurās atsakās no tūrisma organizēšanas.

11. pants

Izmitināšana

Līgumslēdzējas puses attīsta tādus izmitināšanas veidus, kas ievēro pieejamās telpas ierobežojumus, dodot priekšroku komerciālai izmitināšanai, pastāvošo ēku atjaunošanai un izmantošanai, modernizējot esošās izmitināšanas vietas un uzlabojot to kvalitāti.

12. pants

Mehāniskie pacēlāji

1. Līgumslēdzējas puses saskaņā ar nacionālajām procedūrām attiecībā uz mehānisko pacēlāju atļaujām vienojas ieviest – bez ekonomiskajām un drošības prasībām – ekoloģiskajām un ainavas prasībām atbilstošas nostādnes.

2. Jaunas atļaujas, kā arī koncesijas mehānisko pacēlāju izmantošanā tiks pakļautas prasībām nelietojamu mehānisko pacēlāju demontāžai un nojaukšanai un neizmantoto teritoriju dabisko apstākļu atjaunošanai, prioritāti piešķirot vietējās izcelsmes veģetācijai.

13. pants

Tūrisma transporta kustība

1. Līgumslēdzējas puses veicina pasākumus ar mērķi samazināt motorizēta transporta kustību tūrisma kūrortu teritorijā.

2. Bez tam tās veicina privāto vai valsts iniciatīvu uzlabot vietu un tūrisma centru pieejamību ar sabiedriskā transporta palīdzību un veicināt šā transporta izmantošanu tūristu vidū.

14. pants

Īpašas labiekārtošanas tehnikas

1. Slēpošanas trases

1. Līgumslēdzējas puses raugās, lai slēpošanas trašu iekārtošana, uzturēšana un ekspluatācija cik iespējams labi iekļautos ainavā, ievērojot biotopu jutību un dabisko līdzsvaru;

2. Teritorijas izmaiņas pēc iespējas ir jāierobežo un, ja dabiskie apstākļi to pieļauj, iekārtotās platības atkal jāapstāda, prioritāti dodot vietējas izcelsmes augu sugām.

2. Sniega iekārtas

Nacionālie tiesību akti var atļaut sniega izgatavošanu aukstajā laika periodā, kas raksturīgs katrai vietai, īpaši, lai radītu drošību atklātajās zonās, ja hidroloģiskie, klimatiskie un ekoloģiskie vietas apstākļi to pieļauj.

15. pants

Sporta nodarbības

1. Līgumslēdzējas puses apņemas noteikt brīvdabas sporta nodarbību pārvaldību īpaši aizsargājamajās vietās tā, lai izvairītos no to sekām uz vidi. Šī pārvaldība var nepieciešamības gadījumā novest pie aizlieguma.

2. Līgumslēdzējas puses apņemas maksimāli ierobežot un nepieciešamības gadījumā aizliegt motorizēto sportu darbības ārpus zonām, ko noteikušas kompetentās iestādes.

16. pants

Gaisa transporta nolaišanās

Līgumslēdzējas puses apņemas maksimāli ierobežot un nepieciešamības gadījumā aizliegt gaisa transporta nolaišanos sporta mērķiem ārpus lidlaukiem.

17. pants

Ekonomiski vāju reģionu un pašvaldību attīstība

Līgumslēdzējām pusēm tiek ieteikts veikt izpēti teritorijai piemērotu risinājumu meklēšanai, kas ļautu līdzsvarot ekonomiski vāju reģionu un pašvaldību attīstību.

18. pants

Atpūtas grafiku sastādīšana

1. Līgumslēdzējas puses centīsies labāk veidot atpūtas grafikus laikā un telpā reģionos, kas uzņem tūristus.

2. Šai nolūkā nepieciešams atbalsts valstu sadarbībai attiecībā uz atvaļinājumu grafikiem un sezonas pagarināšanas praksi.

19. pants

Inovāciju veicināšana

Līgumslēdzējām pusēm tiek ieteikts attīstīt visa veida motivāciju šā protokola ieviržu īstenošanai. Šai nolūkā tās īpaši izskatīs jautājumu par Alpu konkursa organizēšanu, lai kompensētu inovatīvu tūrisma produktu un darbības veikšanu, kas ievēro šā protokola mērķus.

20. pants

Tūrisma, lauksaimniecības, mežsaimniecības un amatniecības sadarbība

Līgumslēdzējas puses atbalsta tūrisma, lauksaimniecības, mežsaimniecības un amatniecības sadarbību. Tās īpaši atbalsta kombinētas darbības, kurās tiek radītas darba vietas ilgtspējīgas attīstības nolūkā.

21. pants

Papildu pasākumi

Līgumslēdzējas puses ar ilgtspējīga tūrisma mērķi var īstenot papildu pasākumus šajā protokolā paredzētajiem.







III

NODAĻA

PĒTĪJUMI, APMĀCĪBA UN INFORMĀCIJA

22. pants

Pētījumi un novērošana

1. Līgumslēdzējas puses ciešā sadarbībā veicina un harmonizē pētījumus un sistemātisku novērošanu, kas lietderīgi labākai tūrisma un Alpu vides mijiedarbības apzināšanai, kā arī analizē nākotnes attīstības iespējas.

2. Līgumslēdzējas puses raugās, lai nacionālo pētījumu un sistemātiskas novērošanas rezultāti tiktu integrēti kopējā pastāvīgā novērojumu un informācijas sistēmā un būtu pieejami sabiedrībai esošajos institucionālajos ietvaros.

3. Līgumslēdzējas puses apņemas apmainīties ar informāciju par pieredzi šā protokola pasākumu un rekomendāciju īstenošanā un apkopot attiecīgos faktus par kvalitatīva tūrisma attīstību.

23. pants

Apmācība un informācija

1. Līgumslēdzējas puses veicina sākotnējo un tālāko apmācību, kā arī sabiedrības informēšanu par šā protokola mērķiem, pasākumiem un to īstenošanu.

2. Līgumslēdzējām pusēm ir ieteicams tieši un netieši ar tūrismu saistītajā profesionālajā apmācībā iekļaut zināšanas par dabisko vidi un vides aizsardzību. Tādējādi varētu tikt īstenoti oriģināli apmācību veidi, kas saista tūrismu un vides aizsardzību. Piemēram:

— “vides pasākumu organizators”,

— “kūrorta kvalitātes atbildīgie”,

— “tūrisma palīgi invalīdiem”.







IV

NODAĻA

ĪSTENOŠANA, KONTROLE UN NOVĒRTĒŠANA

24. pants

Īstenošana

Līgumslēdzējas puses apņemas raudzīties, lai šis protokols tiktu īstenots, izmantojot piemērotus pasākumus pastāvošajos institucionālajos ietvaros.

25. pants

Saistību ievērošanas kontrole

1. Līgumslēdzējas puses regulāri ziņo Pastāvīgajai komisijai par veiktajiem pasākumiem šā protokola īstenošanā. Ziņojumos skarts arī jautājums par veikto pasākumu efektivitāti. Alpu konference nosaka šo ziņojumu periodiskumu.

2. Pastāvīgā komisija izskata šos ziņojumus, lai pārbaudītu, vai Līgumslēdzējas puses ir izpildījušas savus no protokola izrietošos pienākumus. Tā var prasīt papildu informāciju atbilstīgajām Līgumslēdzējām pusēm un meklēt citus informācijas avotus.

3. Pastāvīgā Komisija raksta ziņojumu par Līgumslēdzēju pušu pienākumu ievērošanu, kas izriet no šā protokola, adresējot to Alpu konferencei.

4. Alpu konference pieņem zināšanai šo ziņojumu. Ja tā konstatē izvairīšanos no pienākumiem, tā var izstrādāt rekomendācijas.

26. pants

Noteikumu efektivitātes novērtēšana

1. Līgumslēdzējas puses regulāri izskata un novērtē šā protokola noteikumu efektivitāti. Ja tas nepieciešams protokola mērķu sasniegšanai, tās izstrādā nepieciešamos grozījumus esošajā protokolā.

2. Pastāvošajos institucionālajos ietvaros šajā novērtēšanā tiek iesaistītas pašvaldības. Iespējams konsultēties ar šajā jomā aktīvām nevalstiskajām organizācijām.







V

NODAĻA

NOSLĒGUMA NOTEIKUMI

27. pants

Alpu Konvencijas un protokola savstarpējā saistība

1. Šis protokols ir Alpu Konvencijas protokols tās 2. panta un citu atbilstīgu konvencijas pantu izpratnē.

2. Neviena valsts nevar kļūt par Līgumslēdzēju pusi, ja nav parakstījusi Alpu Konvenciju. Jebkura Alpu Konvencijas denonsēšana ir līdzvērtīga šā protokola denonsēšanai.

3. Kad Alpu konference apspriež uz šo protokolu attiecošos jautājumus, balsošanā var piedalīties vienīgi šā protokola Līgumslēdzējas puses.

28. pants

Parakstīšana un ratificēšana

1. Šo protokolu var parakstīt no 1998. gada 16. oktobra valstis, kas parakstījušas Alpu Konvenciju, un Eiropas Kopiena, un no 1998. gada 16. novembra to var parakstīt Austrijas Republikā kā depozitārijā.

2. Šis protokols stājas spēkā Līgumslēdzējām pusēm, kas izteikušas savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, trīs mēnešus pēc datuma, kurā trīs valstis būs iesniegušas savu ratificēšanas, pieņemšanas vai aprobācijas instrumentu.

3. Līgumslēdzējām pusēm, kas vēlāk izteiks savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc datuma, kurā tiek iesniegs ratificēšanas, pieņemšanas vai aprobācijas instruments. Pēc šā protokola grozījumu stāšanās spēkā, jebkura jauna protokola Līgumslēdzēja puse kļūst par tāda protokola Līgumslēdzēju pusi, kāds tas ir ar grozījumiem.

29. pants

Paziņojumi

Depozitārijs visām valstīm, kas minētas preambulā, un Eiropas Kopienai attiecībā uz šo protokolu dara zināmus:

a) visus parakstus;

b) ratifikācijas, pieņemšanas vai aprobācijas instrumenta iesniegšanas;

c) visus spēkā stāšanās datumus;

d) visus Līgumslēdzēju vai parakstītāju izteiktos paziņojumus;

e) visu Līgumslēdzēju pušu paziņotas denonsēšanas, ieskaitot to datumu.

To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo protokolu.

Sastādīts Bledā 1998. gada 16. oktobrī franču, vācu, itāliešu un slovēņu valodā ar vienādu juridisko spēku vienā eksemplārā, kas glabājas Valsts arhīvā Austrijas Republikā. Depozitārijs nodod apstiprinātas kopijas visām parakstītājām pusēm.

▼M5

PROTOKOLS

par 1991. gada Alpu Konvencijas piemērošanu kalnu lauksaimniecības jomā

“Kalnu lauksaimniecības” protokols







Preambula AUSTRIJAS REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE, MONAKO FIRSTISTE, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, kā arī EIROPAS KOPIENA, SASKAŅĀ ar misiju, kas izriet no 1991. gada 7. novembra Konvencijas par Alpu aizsardzību (Alpu Konvencija) par Alpu vides vispārējas aizsardzības un ilgtspējīgas attīstības politikas nodrošināšanu, izpildot saistības, kas izriet no Alpu Konvencijas 2. panta 2. un 3. punkta, APZINOTIES to, ka vispārējās interesēs ir saglabāt tradicionālo lauku ainavu un teritorijām piemērotu lauksaimniecību, kas savienojama ar vides aizsardzību un veicināt to, ievērojot vissarežģītākos ekonomiskos apstākļus, ATZĪSTOT to, ka Alpu telpa ar tās bagātīgajiem dabas resursiem, ūdens resursiem, lauksaimniecības potenciālu, vēsturisko un kultūras nozīmi, Eiropas dzīves apstākļu vērtību, ekonomisko darbību un atpūtas iespējām, kā arī ar to šķērsojošām komunikācijas asīm turpinās būt vitāli svarīga it īpaši vietējiem, bet arī citu teritoriju iedzīvotājiem, PĀRLIECINĀTAS, ka vietējiem iedzīvotājiem jābūt spējīgiem noteikt savu sociālās, kultūras un ekonomiskās attīstības plānu un piedalīties tā īstenošanā pastāvošajā iestāžu sistēmā, PĀRLIECINĀTAS, ka jāsaskaņo ekonomiskās intereses un ekonomikas prasības, ievērojot katra reģiona īpatnības un lauksaimniecības centrālo lomu, IEVĒROJOT nozīmi, kāda Alpu telpā vienmēr bijusi lauksaimniecībai un nepieciešamo ieguldījumu, ko tā devusi un turpinās dot ekonomikas sektorā it īpaši kalnu zonās kā būtisks avots atbilstoša iedzīvotāju blīvuma saglabāšanā, iedzīvotāju nodrošināšanā ar pārtiku, tipisku kvalitatīvu produktu ražošanā, lauku ainavas saglabāšanā un uzturēšanā ar tās vērtībai tūrisma nozarei un, visbeidzot, augsnes aizsardzībā pret eroziju, šļūdoņiem un plūdiem, ATZĪSTOT, ka lauku saimniecības metodes un intensitāte atstāj noteicošas sekas uz dabu un ainavu, un ekstensīvā veidā apstrādātai lauku ainavai jāpilda būtiska funkcija kā Alpu floras un faunas videi, ATZĪSTOT, ka lauksaimnieku darbība pakļauta ļoti grūtiem dzīves un ražošanas apstākļiem kalnu zonu ģeomorfoloģisko un klimatisko apstākļu dēļ, PĀRLIECINĀTAS, ka dažas problēmas var tikt atrisinātas tikai pārrobežu satvarā un prasa kopīgus Alpu valstu pasākumus, ka īpaši nepieciešami – valsts un Eiropas līmenī – ekonomikas un sociālās līdzsvarošanas un atbalsta pasākumi, lai kalnu zonās lauksaimnieku un viņu saimniecību nākotne netiktu apdraudēta vienīgi ekonomisku parametru piemērošanas dēļ, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







I

NODAĻA

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

1. pants

Mērķi

1. Šis protokols nosaka starptautiskā līmeņa pasākumus, lai saglabātu un veicinātu kalnu lauksaimniecību, kas piemērota teritorijai un savienojama ar dabas aizsardzību, tā mērķis ir atzīt un ilgtermiņā nodrošināt tās būtisko ieguldījumu iedzīvotāju saglabāšanā un ilgtspējīgu saimniecisku darbību saglabāšanā īpaši ar tipisku kvalitatīvu produktu ražošanu, dabiskās dzīves apstākļu saglabāšanu, dabas risku novēršanu, dabiskas lauku ainavas skaistuma un atpūtas vērtības saglabāšanu, kā arī kultūras dzīvi Alpu vidē.

2. Īstenojot šo protokolu, Līgumslēdzējas puses cenšas optimizēt kalnu lauksaimniecības funkcijas.

2. pants

Mērķu ievērošana citās nostādnēs

Līgumslēdzējas puses apņemas ievērot šā protokola mērķus citās nostādnēs.

3. pants

Pamata saistības saskaņā ar globālo ekonomiku

Līgumslēdzējas puses vienojas, ka nepieciešams visos līmeņos pieņemt lauksaimniecības politiku, kas saskaņota ar globālo ekonomikas politiku, ilgtspējīgas un līdzsvarotas attīstības prasībām, lai dotās finanšu politikas apstākļos:

a) veicinātu, īpaši kalnu zonās, lauksaimniecību, kas savienojama ar vides aizsardzību un tās funkcijām vispārējās interesēs šā protokola 7. panta nozīmē,

b) efektīvi reaģētu uz kalnu zonu atstāšanu, nodrošinot tajās piemērotus dzīves apstākļus ar atbilstošiem sociālās un strukturālās politikas paņēmieniem, kas pavadītu lauksaimniecības un vides politikas pasākumu kopumu.

4. pants

Lauksaimnieku loma

Līgumslēdzējas puses vienojas, ka īpaši kalnu zonās gadsimtu gaitā lauksaimniecība ir veidojusi ainavu, piešķirot tai vēsturisku raksturu un kultūras vērtību. Ir jāatzīst būtiskā lauksaimnieku loma, ņemot vērā viņu daudzfunkcionālos uzdevumus šodien un rīt dabas un lauku ainavas saglabāšanā, un viņi jāiesaista lēmumu un pasākumu izstrādāšanā kalnu reģionos.

5. pants

Vietējo pašvaldību iesaistīšanās

1. Pastāvošajā iestāžu sistēmā katra Līgumslēdzēja puse nosaka labāko koordinācijas un sadarbības līmeni starp institūcijām un tieši iesaistītajām vietējām pašvaldībām, lai veicinātu to atbildības solidaritāti, proti, izmantojot un attīstot sinerģiju lauksaimniecības politikas īstenošanā Alpu telpā, kā arī veicot no tās izrietošos pasākumus.

2. Tieši iesaistītās vietējās pašvaldības ir šīs politikas un pasākumu sastāvdaļa dažādās sagatavošanas un īstenošanas fāzēs, ņemot vērā viņu kompetenci spēkā esošajā iestāžu sistēmā.

6. pants

Starptautiskā sadarbība

Līgumslēdzējas puses vienojas:

a) dot kopīgu novērtējumu lauksaimniecības politikai, kā arī garantēt savstarpējās konsultācijas, pirms pieņemt jebkurus nozīmīgus lēmums lauksaimniecības politikā, īstenojot šo protokolu;

b) nodrošināt šā protokola mērķu īstenošanu un pasākumu noteikšanu pārrobežu sadarbībā ar visām attiecīgajām iestādēm, īpaši reģionālo administrāciju un vietējām pašvaldībām;

c) veicināt zināšanu un pieredzes apmaiņu, kā arī kopīgu iniciatīvu starptautiskai sadarbībai starp pētniecības un izglītības iestādēm, lauksaimniecības un vides aizsardzības organizācijām, kā arī plašsaziņas līdzekļiem.







II

NODAĻA

SPECIFISKI PASĀKUMI

7. pants

Kalnu lauksaimniecības veicināšana

1. Līgumslēdzējas puses cenšas diferencēt zemkopības politikas pasākumus visos līmeņos, vadoties no teritoriju dažādajiem apstākļiem un veicinot kalnu zemkopību, ņemot vērā vietējos dabiskos šķēršļus. It īpaši atbalstāmas ir saimniecības, kas nodrošina minimumu lauksaimniecības darbību ekstremālās vietās.

2. Ieguldījums, ko kalnu lauksaimniecība vispārējās interesēs dod dabiskās un lauku ainavas saglabāšanā un uzturēšanā, kā arī dabas risku novēršanā, ir pelnījis piemērotu kompensāciju saskaņā ar līgumiem, kas saistīti ar projektiem un pakalpojumiem, kuri identificēti kā pamata pienākumus pārsniedzoši.

8. pants

Lauku ainavas un teritorijas labiekārtošana

1. Līgumslēdzējas puses apņemas, respektējot lauku un dabisko ainavu, ņemt vērā īpašos kalnu zonu apstākļus teritorijas labiekārtošanā, augsnes noslodzē, zemes īpašumu reorganizēšanā un augsnes meliorācijā.

2. Lai izpildītu šos daudzveidīgus uzdevumus, kalnu lauksaimniecībai vispirms vajadzēs attiecīgas teritorijas lauku saimniecībai, kas piemērota vietai un saudzē vidi.

3. Šai kontekstā nepieciešams nodrošināt saglabāšanu vai lauku ainavas tradicionālo elementu atjaunošanu (meži, mežmalas, dzīvžogi, birzis, mitras, sausas un liesas, kā arī alpu pļavas), kā arī izmantošanu.

4. Īpaši pasākumi jāveic, lai saglabātu lauksaimniecībai nepieciešamās ēkas un tradicionālos lauku arhitektūras elementus, kā arī izmantotu raksturīgos celtniecības materiālus un metodes.

9. pants

Dabu saudzējošas saimniekošanas metodes. Tipiski produkti

Līgumslēdzējas puses apņemas veikt nepieciešamos pasākumus, lai piemērotu kopīgus kritērijus, lai veicinātu kalnu zonās ekstensīvās saimniekošanas metodes, kas saudzē dabu un ir raksturīgas vietai, un aizsargātu un izceltu tipisko lauksaimniecības produktu vērtību, kas atšķiras pēc to ierobežotās unikālās ražošanas vietas un dabu saudzējošām metodēm.

10. pants

Vietai piemērota lopkopība un ģenētiskais mantojums

1. Līgumslēdzējas puses vienojas, ka teritorijai piemērota lopkopība saistībā ar pieejamo platību ir kalnu lauksaimniecības būtiska sastāvdaļa, gan kā ienākumu avots, gan kā ainavas un kultūras identitātes noteicošs elements. Tāpēc lopkopības nozare ir jāsaglabā, ietverot tradicionālu mājdzīvnieku audzēšanu ar raksturīgām šķirņu varietātēm un tipiskajiem produktiem, šai lopkopībai jābūt piemērotai vietai, jāizmanto pieejamā platība un jāsaudzē vide.

2. Šim nolūkam jāsaglabā lauksaimniecības, augkopības un mežkopības struktūras, ievērojot katrā vietā nepieciešamo līdzsvaru starp augiem un dzīvniekiem saskaņā ar paredzētajām platībām piemērotu ekstensīvu augkopību.

3. Bez tam nepieciešams veikt pasākumus, lai saglabātu rentablu dzīvnieku un augu ģenētisko mantojumu, īpaši lauksaimniecības pētniecības un popularizēšanas jomā.

11. pants

Tirdzniecības veicināšana

1. Līgumslēdzējas puses cenšas izveidot labvēlīgus apstākļus kalnu lauksaimniecības produktu tirdzniecībai, lai palielinātu to pārdošanu uz vietas un veicinātu konkurētspēju valsts un starptautiskajos tirgos.

2. Tirdzniecības veicināšana tiek nodrošināta, cita starpā, ar kontrolētas izcelsmes marķējumu un kvalitātes garantijām, kas ļauj vienlaicīgi aizsargāt ražotājus un patērētājus.

12. pants

Ražošanas ierobežošana

Lauksaimnieciskās ražošanas ierobežošanas gadījumā Līgumslēdzējas puses cenšas ņemt vērā īpašas prasības, kas ir raksturīgas kalnu zonām, kurās lauksaimniecība ir piemērota teritorijai un savienojama ar vides aizsardzību.

13. pants

Lauksaimniecība un mežsaimniecības savstarpējā papildināšanās

Līgumslēdzējas puses vienojas par to, ka lauksaimniecības un mežsaimniecības daļējā savstarpējā papildināšanās un atkarība kalnu zonās prasa, lai tām pieietu integrēti. Tādēļ Puses veicina:

a) dabu saudzējošu mežsaimniecību kā papildu ienākumu avotu lauku saimniecībai, ko lauksaimniecības sektorā nodarbinātie izmanto kā atbalsta darbību;

b) aizsargājošu, ražošanas un atpūtas funkciju, kā arī mežu ekoloģisko un bioģenētisko funkciju ievērošanu saistībā ar zemkopības platībām, kas ņem vērā vietas specifiku un harmonizē ar ainavu;

c) augkopības un meža dzīvnieku populāciju noteikumu izstrādāšanu, lai izvairītos no nevēlamu zaudējumu radīšanas mežiem un augu kultūrām.

14. pants

Papildu ienākumu avoti

Atzīstot tradicionālo lauksaimnieku ģimenes saimniecības lomu kalnu lauksaimniecībā un lai atbalstītu to kā galveno, papildu vai papildinošu ekonomisko darbību, Līgumslēdzējas puses veicina papildu ienākumu avotu veidošanu kalnu zonās, īpašu iniciatīvu vietējo iedzīvotāju interesēs tādos sektoros, kas saistīti ar lauksaimniecību, it īpaši mežsaimniecību, tūrismu un amatniecību, kas rūpējas par dabiskās lauku ainavas saglabāšanu.

15. pants

Dzīves un darba apstākļu uzlabošana

Līgumslēdzējas puses veicina nepieciešamo pakalpojumu kvalitātes uzlabošanu, kas vajadzīgi, lai pārvarētu nelabvēlīgos apstākļus, ar kuriem saskaras kalnu zonu lauksaimniecības un mežkopības jomās nodarbinātie, lai saistītu viņu dzīves un darba apstākļu uzlabošanu ar ekonomisko un sociālo attīstību, kas izpaužas citās jomās un citās Alpu telpas daļās. Šai nolūkā lēmumu pieņemšanas kritērijiem nav jābūt tīri ekonomiskiem. Tas galvenokārt attiecas uz sakariem, būvēm vai dzīvojamo un lauku ēku pārbūvi, tehnisko iekārtu pirkšanu un uzturēšanu.

16. pants

Papildu pasākumi

Līgumslēdzējas puses var kalnu lauksaimniecībā veikt papildu pasākumus šai protokolā paredzētajiem.







III

NODAĻA

PĒTĪJUMI, MĀCĪBAS UN INFORMĀCIJA

17. pants

Pētījumi un novērojumi

1. Līgumslēdzējas puses ciešā sadarbībā veicina un saskaņo sistemātiskus pētījumus un novērojumus, kas ir lietderīgi šā protokola mērķu sasniegšanai.

2. Tās īpaši veicina pētījumus lauksaimniecībā, kas veltīti kalnu lauksaimniecībai, kura tiks attīstīta tā, lai vislabāk atbilstu vietējiem konkrētajiem apstākļiem un tiktu integrēta lauksaimniecības politikas mērķu un pasākumu noteikšanas procesā, iegūtie rezultāti tiks pielietoti tehniskajā palīdzībā un apmācībās lauksaimniecības jomā.

3. Līgumslēdzējas puses raugās, lai sistemātisko pētījumu un novērojumu valsts rezultāti tiktu integrēti kopīgā pastāvīgā novērojumu un informācijas sistēmā un būtu pieejami sabiedrībai pastāvošajā iestāžu sistēmā.

4. Attiecībā uz dažādām kalnu zonām un ievērojot šā protokola noteiktos mērķus un pasākumus, Līgumslēdzējas puses izveido ekonomiskās un sociālās situācijas salīdzināmu aprakstu kalnu lauksaimniecībā.

5. Apraksts periodiski atjaunojams, un tam jāsatur norādes par tēmām un teritorijām, kurās ir īpašas grūtības, par īstenoto pasākumu efektivitāti un turpmāk īstenojamajiem pasākumiem. Prioritārā secībā tiek apskatīti dati par demogrāfisko, sociālo un ekonomisko attīstību saistībā ar dažādiem ģeogrāfiskajiem, ekoloģiskajiem un infrastruktūras rādītājiem šais zonās, kā arī noteikti atbilstīgi kritēriji ilgtspējīgai un līdzsvarotai attīstībai Alpu Konvencijas un šā protokola nozīmē.

6. Turklāt pielikumā minētās tēmas tiek uzskatītas par prioritārām.

18. pants

Apmācība un informācija

1. Līgumslēdzējas puses veicina sākotnējo un tālāko apmācību, kā arī sabiedrības informēšanu par šā protokola mērķiem, pasākumiem un to īstenošanu.

2. Līgumslēdzējas puses jo īpaši veicina:

a) sākuma un tālākizglītības modernāku attīstību, tehnisko palīdzību lauksaimniecības jomā, palīdzību uzņēmumu vadībā un komercijā, neizlaižot no redzes loka vides un dabas aizsardzību. Apmācības piedāvājumam jābūt veidotam tā, lai veicinātu orientēšanos un sagatavošanos citiem nodarbošanās veidiem, kas alternatīvi vai papildinoši ar zemkopību saistītiem sektoriem;

b) plašu un objektīvu informāciju, kas neierobežojas ar tieši iesaistīto personālu un administrāciju, bet ar plašsaziņas līdzekļu starpniecību nonāktu pie visplašākās sabiedriskās domas Alpu teritorijā un ārpus tās, lai darītu zināmas kalnu lauksaimniecības funkcijas un izraisītu interesi par to.

3. Turklāt pielikumā citētās tēmas tiek uzskatītas par prioritārām.







IV

NODAĻA

ĪSTENOŠANA, KONTROLE UN NOVĒRTĒŠANA

19. pants

Īstenošana

Līgumslēdzējas puses apņemas nodrošināt, lai šis protokols tiktu īstenots, izmantojot piemērotus pasākumus pastāvošajā iestāžu sistēmā.

20. pants

Saistību ievērošanas kontrole

1. Līgumslēdzējas puses regulāri ziņo Pastāvīgajai komisijai par veiktajiem pasākumiem šā protokola īstenošanā. Ziņojumos skarts arī jautājums par veikto pasākumu efektivitāti. Alpu konference nosaka šo ziņojumu periodiskumu.

2. Pastāvīgā komisija izskata šos ziņojumus, lai pārbaudītu, vai Līgumslēdzējas puses ir izpildījušas savus no protokola izrietošos pienākumus. Tā var prasīt papildu informāciju atbilstīgajām Līgumslēdzējām pusēm un meklēt citus informācijas avotus.

3. Pastāvīgā komisija sastāda ziņojumu par Līgumslēdzēju pušu pienākumu ievērošanu, kas izriet no šā protokola, adresējot to Alpu konferencei.

4. Alpu konference pieņem zināšanai šo ziņojumu. Ja tā konstatē izvairīšanos no pienākumiem, tā var izstrādāt rekomendācijas.

21. pants

Noteikumu efektivitātes novērtēšana

1. Līgumslēdzējas puses regulāri izskata no novērtē šā protokola noteikumu efektivitāti. Ja tas nepieciešams protokola mērķu sasniegšanai, tās izstrādā nepieciešamos grozījumus esošajā protokolā.

2. Pastāvošajā iestāžu sistēmā šai novērtēšanā tiek iesaistītas pašvaldības. Iespējams konsultēties ar šai jomā aktīvām nevalstiskajām organizācijām.







V

NODAĻA

NOSLĒGUMA NOTEIKUMI

22. pants

Alpu Konvencijas un protokola savstarpējā saistība

1. Šis protokols ir Alpu Konvencijas protokols tās 2. panta un citu atbilstīgu konvencijas pantu izpratnē.

2. Neviena valsts nevar kļūt par šā protokola Līgumslēdzēju pusi, ja tā nav Alpu Konvencijas Līgumslēdzēja puse. Jebkura Alpu Konvencijas denonsēšana ir arī šā protokola denonsēšana.

3. Kad Alpu konference apspriež uz šo protokolu attiecošos jautājumus, balsošanā var piedalīties vienīgi šā protokola Līgumslēdzējas puses.

23. pants

Parakstīšana un ratificēšana

1. Šo protokolu var parakstīt no 1994. gada 20. decembra valstis, kas parakstījušas Alpu Konvenciju, un Eiropas Kopiena, un no 1995. gada 15. janvāra to var parakstīt Austrijas Republikā, kas ir tā depozitārs.

2. Šis protokols stājas spēkā Līgumslēdzējām pusēm, kas izteikušas savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, trīs mēnešus pēc datuma, kurā trīs valstis būs iesniegušas savu ratificēšanas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentu.

3. Līgumslēdzējām pusēm, kas vēlāk izteiks savu piekrišanu uzņemties protokola saistības, protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc datuma, kurā tiek iesniegs ratificēšanas, pieņemšanas vai piekrišanas instruments. Pēc šā protokola grozījumu stāšanās spēkā jebkura jauna protokola Līgumslēdzēja puse kļūst par tāda protokola Līgumslēdzēju pusi, kāds tas ir ar grozījumiem.

24. pants

Paziņojumi

Depozitārs visām valstīm, kas minētas preambulā, un Eiropas Kopienai attiecībā uz šo protokolu dara zināmus:

a) visus parakstus;

b) visu ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentu iesniegšanu;

c) visus spēkā stāšanās datumus;

d) visus Līgumslēdzēju pušu vai parakstītāju izteiktos paziņojumus;

e) visas denonsēšanas, ko paziņo Līgumslēdzējas puses, ietverot to datumu.

To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo protokolu.

Sastādīts Šamberī, 1994. gada 20. decembrī, itāliešu, franču, slovēņu, vācu valodā, visiem tekstiem esot vienlīdz autentiskiem, vienā eksemplārā, kas glabājas Valsts arhīvā Austrijas Republikā. Depozitārs izsniedz apstiprinātas kopijas visām parakstītājām pusēm.

PIELIKUMS PĒTĪJUMU UN APMĀCĪBAS PRIORITĀRĀS TĒMAS SASKAŅĀ AR 17. UN 18. PANTU

Pētījumi

Kalnu zonu definīcija un klasifikācija, pamatojoties uz to atrašanās augstumu, klimatiskajiem, ģeomorfoloģiskajiem, ekonomiskajiem un infrastruktūras apstākļiem dažādās vietās.

Veikto pasākumu efektivitātes pārbaudīšana dažādos politisko lēmumu pieņemšanas līmeņos attiecībā uz kalnu lauksaimniecību (ES/Kopējā lauksaimniecības politika, valstis, reģioni, vietējās pašvaldības), un ekoloģiskajām funkcijām (sociālā un vides savienojamība).

Lauksaimniecības un mežsaimniecības ekonomisko un ekoloģisko, sociālo un kultūras funkciju novērtēšana un to attīstības iespējas vietējo specifisko apstākļu kontekstā dažādās kalnu zonās.

Ražošanas un izgatavošanas metodes, lauksaimniecības produktu kvalitātes uzlabošanas kritēriji kalnu zonās.

Audzējamo dzīvnieku un augu sugu dažādības ģenētikas pētījumi un tehniskā palīdzība to diferencētai, teritorijai piemērotai un dabu saudzējošai saglabāšanai.

Mācības

Zinātniska un sociāli ekonomiska tehniska palīdzība un apmācība lauku saimniecībām, kā arī pārtikas ražošanas un pārstrādes uzņēmumiem.

Uzņēmuma tehniskā un ekonomiskā vadība, kas īpaši domāta produktu piedāvājuma daudzveidošanai un dažādām produkcijas un ienākumu alternatīvām lauksaimniecībā ārpus šā sektora.

Dabisko ražošanas un videi draudzīgu saimniecības metožu pielietošanas apstākļi un tehniskās un finansiālās sekas.

Plašsaziņas līdzekļi, prezentācijas un informācijas izplatīšana sabiedriskās domas, ekonomikas un politikas orientēšanai Alpu telpā un ārpus tās.

DEKLARĀCIJAS EIROPAS KOPIENAS VĀRDĀ

EIROPAS KOPIENAS DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ PROTOKOLA PAR KALNU LAUKSAIMNIECĪBU 8. UN 9. PANTU

Eiropas Kopiena atzīst kopesamības principu kā iespēju lauksaimniekiem izvēlēties starp tradicionālo, bioloģisko un ģenētiski modificēto kultūraugu audzēšanu, ievērojot juridiskos pienākumus attiecībā uz ĢMO marķēšanu un/vai tīrības standartiem. Attiecīgie panti Protokolā par kalnu lauksaimniecību jāinterpretē šādā veidā.

EIROPAS KOPIENAS DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ PROTOKOLA PAR KALNU LAUKSAIMNIECĪBU 7., 9., 10., 11., 13., 14. UN 16. PANTU

Eiropas Kopiena uzskata, ka valsts atbalsta pasākumiem, kas tiek veikti atsevišķu uzņēmumu interesēs, jābūt saskaņā ar konkurences noteikumiem, kas ieviesti, pamatojoties uz EK Līguma 36. un 87., 88., un 89. pantu, un tie nedrīkst ne izkropļot, ne draudēt izkropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm.

▼M6

PROTOKOLS PAR 1991. GADA ALPU KONVENCIJAS ĪSTENOŠANU TRANSPORTA JOMĀ

Protokols “Transports”







VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA, FRANCIJAS REPUBLIKA, ITĀLIJAS REPUBLIKA, LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE, MONAKO FIRSTISTE, AUSTRIJAS REPUBLIKA, ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, SLOVĒNIJAS REPUBLIKA, kā arī EIROPAS KOPIENA – pildot 1991. gada 7. novembra Alpu aizsardzības Nolīgumā (Alpu konvencijā) paredzēto uzdevumu nodrošināt visaptverošu politiku, lai aizsargātu Alpu reģionu un panāktu tā ilgtspējīgu attīstību; pildot Alpu konvencijas 2. panta 2. un 3. punktā paredzētos pienākumus; apzinoties, ka Alpu reģions ir teritorija, kurai raksturīga viegli ievainojama ekosistēma un ainavas un ģeogrāfiskais un topogrāfiskais novietojums, kas pastiprina piesārņojuma un trokšņa radītu kaitējumu, kā arī vienreizēji dabas resursi un kultūras mantojums; apzinoties, ka, neveicot atbilstīgus pasākumus, tirgus integrācijas, sabiedrības un ekonomikas izaugsmes un atpūtnieku izturēšanās dēļ turpinās palielināties transporta intensitāte un tā negatīvā ietekme uz vidi; pārliecībā, ka vietējiem iedzīvotājiem jādod iespēja pašiem definēt priekšstatus par sabiedrības, kultūras un ekonomikas attīstību un tos īstenot saskaņā ar valstī spēkā esošo valsts iekārtu; apzinoties, ka transports ietekmē apkārtējo vidi un ka transporta izraisītais vides piesārņojums rada arvien lielāku vides, veselības un drošības noslogojumu un apdraudējumu, un tāpēc ir vajadzīga kopīga rīcība; apzinoties, ka, pārvadājot bīstamas kravas, ir nepieciešami pastiprināti drošības pasākumi; apzinoties, ka, lai izzinātu transporta, veselības, vides un ekonomikas attīstības savstarpējo saistību un lai radītu sapratni par vajadzību mazināt vides piesārņojumu, ir vajadzīga visaptveroša pārraudzība, izpēte, informācija un konsultācijas; apzinoties, ka uz ilgtspējības principiem balstīta transporta politika ir ne tikai Alpu reģiona iedzīvotāju, bet arī ārpus Alpiem dzīvojošu iedzīvotāju interesēs un ka tā ir arī absolūti nepieciešama, lai Alpu reģionā nodrošinātu drošu dzīvi, aizsargātu dabu un stabilu ekonomiku; apzinoties, ka, no vienas puses, bieži netiek pilnībā izmantotas mūsdienu transporta iespējas un ka, no otras puses, netiek pietiekami ņemta vērā tādu videi labvēlīgāku transporta veidu infrastruktūras nozīme kā, piemēram, dzelzceļa transports, kuģu transports un kombinētas transporta sistēmas, un ka tādēļ ir nepieciešams būtiski optimizēt šīs transporta sistēmas, nostiprinot to tīklu gan Alpu reģionā, gan arī ārpus tā; apzinoties, ka lēmumi par teritorijas plānojumu un ekonomiku, kas pieņemti gan Alpu reģionā, gan ārpus tā, var lielā mērā ietekmēt transporta attīstību Alpu reģionā; cenšoties sniegt izšķirīgu ieguldījumu gan ilgtspējīgā attīstībā, gan dzīves kvalitātes uzlabojumos un tādējādi mazināt sat