2004D0111 — LV — 27.08.2004 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B KOMISIJAS LĒMUMS (2004. gada 29. janvāris) par to, kā dalībvalstīs īstenot apsekojumus attiecībā uz mājputnu un savvaļas putnu gripu, kas veicami 2004. gadā (izziņots ar dokumenta numuru C(2004) 134) (2004/111/EK) (OV L 032, 5.2.2004, p.20)

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS LĒMUMS

(2004. gada 29. janvāris)

par to, kā dalībvalstīs īstenot apsekojumus attiecībā uz mājputnu un savvaļas putnu gripu, kas veicami 2004. gadā

(izziņots ar dokumenta numuru C(2004) 134)

(2004/111/EK)







EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Lēmumu 90/424/EEK par izdevumiem veterinārijas jomā ( 1 ), un jo īpaši tā 20. pantu, tā kā: (1) Saskaņā ar Padomes 1992. gada 19. maija Direktīvu 92/40/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei ( 2 ), regulāra mājputnu ganāmpulku un savvaļas putnu uzraudzība ar nolūku novērtēt iespējamo slimības klātbūtni šajās populācijās nav paredzēta. (2) Pieredze rāda, ka daži putnu gripas vīrusa celmi, uz ko pašreiz neattiecas minētās direktīvas kontroles pasākumi, pēc noteikta laikposma aprites mājputnu populācijā ir spējīgi izveidot ļoti patogēnu celmu mutāciju. (3) Šāda situācija var izraisīt lielu mājputnu mirstību un radīt nozīmīgus ekonomiskus zaudējumus mājputnu audzēšanas nozarei, kurus varētu mazināt, ieviešot dalībvalstīs sistemātiskas pārbaudes, kas ļautu laikus atklāt un kontrolēt šādus izejas celmus. (4) Dzīvnieku veselības un labturības zinātniskā komiteja ir nākusi klajā ar ziņojumu par putnu gripas definēšanu un vakcināciju pret putnu gripu. Šajā ziņojumā tā ieteica mainīt putnu gripas definīciju, lai tajā iekļautu vairāk putnu gripas celmus, kuriem ir jāpiemēro apkarošanas pasākumi. Turklāt ir jāveic apsekojumi, lai noteiktu šādu celmu izplatību dažādās mājputnu populācijās. Šādi apsekojumi ļaus novērtēt grozīto slimības kontroles pasākumu izmaksas. (5) 2001. gada novembrī Komisija organizēja simpoziju par sagatavotību gripas pandēmijai cilvēku vidū. Simpozijā tika uzsvērts, ka ir jāveic apsekojumi dažādās dzīvnieku populācijās, lai labāk novērtētu šādu infekciju zoonozes ietekmi. (6) Gan minētais zoonozes aspekts, gan dzīvnieku veselības apsvērumi liecina par vajadzību veikt apsekojumus attiecībā uz gripu dzīvnieku populācijās. (7) 2002. un 2003. gadā visās dalībvalstīs ir veikti apsekojumi attiecībā uz putnu gripu mājputniem, un lielākajā daļā valstu ir veiktas arī sistemātiskas savvaļas putnu pārbaudes saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2002/649/EK ( 3 ). (8) Valstu atsevišķās programmas un Kopienas finansiālais atbalsts katrai no šīm programmām ir apstiprināts ar Lēmumu 2002/673/EK ( 4 ). (9) Veicot minētos apsekojumus, vairākās dalībvalstīs mājputniem ir konstatēti dažādi H5 un H7 putnu gripas vīrusu apakštipi. Lai gan putnu gripas vīrusu pašreizējo izplatību var uzskatīt par diezgan zemu, ir svarīgi nodrošināt atkārtotu šo pozitīvo rezultātu pārbaudi un turpināt uzraudzību 2004. gadā, lai labāk izprastu putnu gripas vīrusu epidemioloģiju. (10) Dalībvalstīm ir jāiesniedz savas programmas Komisijai apstiprināšanai, lai tām varētu piešķirt Kopienas finansiālu atbalstu. (11) 2003. gada Pievienošanās akta 32. pants nosaka, ka attiecībā uz izdevumiem no veterinārajiem fondiem pret jaunajām dalībvalstīm attiecas tāpat kā pret esošajām dalībvalstīm. (12) Tomēr nevienai attiecīgajai programmai nevar paredzēt finanšu saistības, pirms attiecīgo pievienošanās dalībvalstu pievienošanās ir notikusi. Turklāt konkrētu slimību uzraudzību pievienošanās dalībvalstīs var arī līdzfinansēt ar citiem Kopienas līdzekļiem. (13) Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.







▼M1

1. pants

Dalībvalstis līdz 2004. gada 15. jūnijam iesniedz Komisijai plānus apstiprināšanai par putnu gripas apskašu organizēšanu mājputniem un savvaļas putniem saskaņā ar pielikumā apskatāmām prasībām un vadlīnijām.

▼B

2. pants

Kopienas finansiālais atbalsts 1. pantā minētajiem pasākumiem ir 50 % apmērā no izmaksām, kas dalībvalstīm rodas, veicot paraugu ņemšanu un pārbaudi, bet nepārsniedz ►M1 1 000 000 eiro ◄ visām dalībvalstīm kopā.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

▼M1









PIELIKUMS

Putnu gripas uzraudzības programmas mājputniem un savvaļas putniem, kas ieviešamas dalībvalstīs 2004. gadā

MĒRĶI:

1) Noteikt infekcijas ar putnu gripas vīrusa apakštipiem H5 un H7 izplatību dažādām mājputnu sugām, atkārtojot 2002./2003. gadā veikto skrīninga pārbaudi pārveidotā un precīzākā veidā.

2) Turpināt sniegt ieguldījumu izmaksu un labumu pētīšanā saistībā ar visu H5 un H7 apakštipu likvidēšanā no mājputniem, ko paredz putnu gripas definīcijas izmaiņas.

3) Turpināt brīvprātīgo putnu gripas uzraudzību savvaļas putniem, īpaši tas attiecas uz tām dalībvalstīm, kurām jau pašreiz ir laba sadarbība ar ornitoloģijas un citām organizācijām. Šādas uzraudzības rezultātam būtu jāsniedz vērtīga informācija agrās brīdināšanas sistēmām par grūtībām, kuras savvaļas putni var radīt mājputnu barā.

4) Sniegt ieguldījumu zināšanās par putnu gripas draudiem dzīvnieku veselībai, ko rada savvaļas dzīvnieki.

5) Sekmēt cilvēku un veterināro tīklu saikni un integrāciju putnu gripas uzraudzībai.

A. VISPĀRĪGĀS PRASĪBAS UN VADLĪNIJAS MĀJPUTNU APSKATĒM

— Paraugu noņemšana tiks veikta ziemas periodā, ņemot vērā, ka liela mājputnu kaušana (īpaši tītaru un zosu) daudzās valstīs notiek tieši ap Ziemassvētkiem.

— 2005. gada 15. marts tiek noteikts kā galīgo apskašu rezultātu iesniegšanas datums.

— Paraugu pārbaudes tiks veiktas dalībvalstu nacionālās putnu gripas laboratorijās (NL) vai citās laboratorijās, kuras attiecīgās institūcijas ir pilnvarojušas to darīt NL pakļautībā.

— Visi rezultāti (gan seroloģijas, gan virusoloģijas) tiek sūtīti uz Kopienas references laboratoriju (KRL) salīdzināšanai. Ir jānodrošina laba informācijas plūsma. KRL nodrošinās tehnisko atbalstu un uzglabās palielinātu diagnostisko reaģentu krājumu.

— Visi putnu gripas izolāti ir jāiesniedz KRL. H5/H7 apakštipu vīrusi tiek pakļauti standarta noteikšanas testiem (nucleotide saskaņošana/IVPI) saskaņā ar Padomes direktīvu 92/40/EEK.

— Visi pozitīvie rezultāti ir retrospektīvi jāizpēta īpašumā un par šo pētījumu secinājumiem ir jāziņo Komisijai un KRL.

— Noteikti protokoli ir jāpievieno sūtāmajam materiālam uz KRL, un KRL nodrošinās ar ziņojuma tabulām apskašu datu apkopošanai. Šajās tabulās ir jānorāda laboratorijā izmantotās testēšanas metodes.

— Asiņu paraugi seroloģiskām pārbaudēm ir jāņem no visām mājputnu sugām vismaz 5 līdz 10 putniem (izņemot pīles un zosis) katrā īpašumā un no dažādām nojumēm, ja īpašumā ir vairāk kā viena nojume.

— Paraugu noņemšanai ir jābūt stratificētai visās dalībvalstīs tā, lai paraugi var tikt uzskatīti kā visu dalībvalsti raksturojoši, ņemot vērā: — a) īpašumu skaitu, kuros paraugi ir ņemti. Šo skaitli nosaka tā, lai nodrošinātu vismaz viena inficēta īpašuma identifikāciju, ja inficētu īpašumu izplatība ir vismaz 5 % ar 95 % ticamības intervālu (sk. 1. tabulu); un b) putnu skaits, no kuriem tiek ņemti paraugi, katrā īpašumā tiek noteikts tā, lai nodrošinātu 95 % varbūtību identificēt vismaz vienu inficētu putnu, ja seroloģiski pozitīvu putnu izplatība ir ≥ 30 %.

— Paraugu noņemšanas modelī arī jāņem vērā: — a) ražošanas veidi un to noteiktie riski, piemēram, plašs lauks, audzēšana brīvā dabā, daudzas vecu dējējvistu, virsūdeņu lietošana, relatīvi ilgāks mūža gājums, vairāk kā vienas sugas klātbūtne vienā īpašumā, utt.; b) tītaru skaits īpašumos, no kuriem tiek noņemti paraugi, jānosaka tā, lai identificētu vismaz vienu inficētu īpašumu, ja inficēto īpašumu izplatība ir vismaz 5 % ar 99 % uzticamības intervālu; c) dalībvalstu īpašumi, kuros ražo ratites un paipalas, ir jāiekļauj programmā; d) laika periods; kad nepieciešams, paraugu noņemšana jāpielāgo noteiktajiem periodiem, kuras laikā citu mājputnu īpašnieku klātbūtne īpašumā var radīt lielāku risku slimības ieviešanai; e) dalībvalstīm ir jāveic paraugu noņemšana Ņjūkāstlas (Newcastle) slimībai, lai paturētu savu statusu kā valstis, kurām nav jāvakcinējas pret Ņjūkāstlas (Newcastle) slimību (Lēmums 94/327/EK), tās var izmantot audzējamo ganāmpulku H5/H7 antivielu uzraudzībai.







1. TABULA Īpašumu skaits, no kuriem ir jāņem paraugi katrai mājputnu kategorijai (izņemot īpašumā esošos tītarus) Īpašumu skaits katrā mājputnu kategorijā (izņemot tītaru īpašumus) Īpašumu skaits, kuros paraugi ir jāņem līdz 34 Visi 35–50 35 51–80 42 81–250 53 > 250 60







2. TABULA Tītaru skaits, kuriem paraugi ir jānoņem Tītaru skaits Īpašumu skaits, kuros paraugi ir jāņem līdz 46 Visi 47–60 47 61–100 59 101–350 80 > 350 90

B. NOTEIKTĀS PRASĪBAS INFEKCIJU NOTEIKŠANAI AR PUTNU GRIPAS H5/H7 APAKŠTIPIEM PĪLĒM UN ZOSĪM

— Asins paraugi seroloģijas pārbaudēm labāk ir jānoņem putniem, kas tiek audzēti ārpus nojumēm laukos.

— Seroloģijas pārbaudēm no katra izvēlētā īpašuma ir jānoņem 40-50 asins paraugi.

C. PUTNU GRIPAS APSKATE SAVVAĻAS PUTNIEM

C.1. Apskates modelis un tā ieviešana

— Nepieciešama sadarbība ar putnu saglabāšanas/uzraudzības institūcijām un izsaukuma stacijām. Droši vien būtu labāk, ja šo grupu/staciju personāls veiktu parauga noņemšanu. Ir arī iespējams veidot sadarbību ar medniekiem, lai iegūtu paraugus no medītajiem putniem.

— Pieredze ar iepriekšējām apskatēm rāda, ka vīrusa izolācijas līmenis ir ārkārtīgi zems, tāpēc paraugu noņemšanā jākoncentrējas uz putnu migrāciju uz dienvidiem rudens laikā un ziemas sākumā.

C.2. Paraugu noņemšanas kārtība

— Ir jānoņem arī cloacal uztriepes virusoloģijas izmeklējumiem. Papildus “pirmā gada” putniem rudenī ielidojušo putnu sugas ar augstu uzņēmību un pastiprinātu kontaktu ar mājdzīvniekiem (piemēram, meža pīles) var radīt lielākas izredzes uz veiksmi.

— Ideālā variantā izplatība starp dažādām sugām būtu šāda: — 70 % ūdensputni; 20 % krastos dzīvojošie putni; 10 % citi brīvībā dzīvojošie putni.

— Tamponi ar ekskrementiem vai rūpīgi savākti svaigi ekskrementi ir jānoņem no ieslodzītiem savvaļas putniem, nomedītiem un atrastiem tikko mirušiem putniem.

— Ir iespējams salikt kopā piecus vienas sugas paraugus.

— Īpaša uzmanība jāpievērš paraugu uzglabāšanai un transportēšanai. Ja nevar garantēt ātru transportēšanu uz laboratoriju 48 stundu laikā (vidējā temperatūra transportā 4 °C), paraugus var uzglabāt un tad transportēt sausā ledū, kura temperatūra ir – 70 °C.

D. LABORATORISKĀS PĀRBAUDES

Laboratoriskās pārbaudes ir jāveic pēc vadlīniju noteiktās kārtības Padomes direktīvas 92/40/EEK pielikumā III (ieskaitot seruma pārbaudi no pīlēm un zosīm ar HI). Tomēr, ja tiek paredzētas laboratoriskās pārbaudes, kas nav noteiktas direktīvā 92/40/EEC vai raksturotas OIE sauszemes rokasgrāmatā, dalībvalstis nodrošina nepieciešamos validēšanas datus KRL paralēli to programmu iesniegšanai Komisijai apstiprināšanai. Visi pozitīvie seroloģijas rezultāti ir jāapstiprina nacionālās putnu gripas laboratorijās ar haemagglutination kavēšanas pārbaudi, izmantojot šim mērķim noteiktos materiālus, kurus piegādā Kopienas references laboratorija:

H5 a) sākotnējais tests, izmantojot Pīle/Dānija/64650/03 (H5/N7); b) pārbauda visus pozitīvos putnus ar Strauss/Dānija/72420/96 (H5/N2), lai likvidētu viscaur reaģējošu N9 antivielu;

H7 a) sākotnējais tests, izmantojot Tītars/Anglija/647/77 (H7/N7); b) pārbauda visus pozitīvos putnus ar Āfrikas mājas strazds/983/79 (H7/N1), lai likvidētu viscaur reaģējošu N7 antivielu.