1994L0025 — LV — 01.01.2013 — 004.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 94/25/EK

(1994. gada 16. jūnijs)

par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz izpriecu kuģiem







EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100.a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 2 ), saskaņā ar Līguma 189.b pantā noteikto procedūru ( 3 ), tā kā iekšējais tirgus veido tādu teritoriju bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, pakalpojumu un kapitāla aprite un personu brīva pārvietošanās; tā kā dažādās dalībvalstīs spēkā esošie normatīvie un administratīvie akti attiecībā uz izpriecu kuģu drošības parametriem darbības jomas un satura ziņā ir atšķirīgi; tā kā šādas atšķirības var radīt šķēršļus tirdzniecībai un nevienlīdzīgus konkurences apstākļus iekšējā tirgū; tā kā valsts tiesību aktu saskaņošana ir vienīgais līdzeklis šādu brīvas tirdzniecības šķēršļu novēršanai; tā kā atsevišķas dalībvalstis šādu mērķi nevar veiksmīgi sasniegt; tā kā šī direktīva tikai nosaka prasības, kas ir būtiskas izpriecu kuģu kustības brīvībai; tā kā šo direktīvu jāattiecina tikai uz izpriecu kuģiem, kuru minimālais garums ir 2,5 m un maksimālais garums ir 24 m atbilstīgi ISO standartiem; tā kā, novēršot tehniskos šķēršļus izpriecu kuģu un to detaļu jomā tiktāl, ciktāl tos nevar novērst ar līdzvērtības savstarpēju atzīšanu visu dalībvalstu starpā, jāievēro jaunā pieeja, kas izklāstīta Padomes 1985. gada 7. maija Rezolūcijā ( 4 ), kura liek definēt drošības pamatprasības un citus aspektus, kas ir svarīgi vispārējai labklājībai; tā kā 100.a panta 3. punkts nosaka, ka Komisija savos priekšlikumos, kas attiecas uz veselības aizsardzību, drošību, vides aizsardzību un patērētāju tiesību aizsardzību, par galveno uzskata augstu aizsardzības līmeni; tā kā pamatprasības veido kritērijus, kuriem izpriecu kuģiem, daļēji pabeigtiem kuģiem un to detaļām gan atsevišķi, gan saliktā veidā, jāatbilst; tā kā tādēļ ar šo direktīvu nosaka tikai pamatprasības; tā kā, lai atvieglotu uzdevumu pierādīt atbilstību pamatprasībām, ir vajadzīgi saskaņoti Eiropas standarti attiecībā uz izpriecu kuģiem un to detaļām, kas minētas II pielikumā; tā kā saskaņotus Eiropas standartus izstrādā privātas iestādes, un tiem jāpaliek juridiski nesaistošiem; tā kā šim nolūkam Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) un Eiropas Elektrotehniskās standartizācijas komiteja (Cenelec) ir atzīta par iestādi, kas ir kompetenta pieņemt saskaņotus standartus, ievērojot 1984. gada 13. novembrī parakstītās vispārīgās pamatnostādnes sadarbībai starp Komisiju un šīm divām iestādēm; tā kā šajā direktīvā saskaņots standarts ir tehniska specifikācija (Eiropas standarts vai saskaņošanas dokuments), kuru Komisijas uzdevumā atbilstoši Padomes Direktīvai 83/189/EEK (1983. gada 28. marts), ar ko nosaka procedūru informācijas sniegšanai tehnisko standartu un noteikumu jomā ( 5 ), un atbilstoši iepriekš minētajām vispārīgajām pamatnostādnēm ir pieņēmusi viena no šīm iestādēm vai abas šīs iestādes; tā kā, ņemot vērā to risku raksturu, kas saistīti ar izpriecu kuģu un to detaļu izmantošanu, jāizveido procedūras, kuras piemēro, lai novērtētu atbilstību minētās direktīvas pamatprasībām; tā kā šīs procedūras jāizstrādā, ņemot vērā tā riska pakāpi, kas var rasties saistībā ar izpriecu kuģiem un to detaļām; tā kā tādēļ katra atbilstības kategorija jāpapildina ar atbilstošu procedūru vai vairākām līdzvērtīgām izvēles procedūrām; tā kā pieņemtās procedūras atbilst Padomes Lēmumam 93/465/EEK (1993. gada 22. jūlijs) par atbilstības novērtējuma procedūru dažādu posmu moduļiem un noteikumiem par to, kā piestiprināt un izmantot CE atbilstības zīmi, ko paredzēts izmantot tehniskas saskaņošanas direktīvās ( 6 ); tā kā Padome ir paredzējusi, ka CE zīmi piestiprina vai nu ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis Kopienā; tā kā tāda zīme nozīmē, ka izpriecu kuģis un tā detaļas atbilst visām pamatprasībām un novērtējuma procedūrām, kuras paredz Kopienas tiesības, kas attiecas uz izstrādājumu; tā kā ir lietderīgi, ka dalībvalstis, kā paredzēts Līguma 100.a panta 5. punktā, var veikt pagaidu pasākumus, lai ierobežotu vai aizliegtu laist tirgū un izmantot izpriecu kuģus vai to detaļas, ja tās īpaši apdraud cilvēku un attiecīgos gadījumos mājdzīvnieku vai īpašuma drošību, ar noteikumu, ka uz šiem pasākumiem attiecas Kopienas kontroles procedūra; tā kā jebkura saskaņā ar šo direktīvu pieņemtā lēmuma adresāts jāinformē par lēmuma pieņemšanas motīviem un viņam pieejamiem pārsūdzības līdzekļiem; tā kā jāparedz pārejas pasākumi, kas ļauj izpriecu kuģus un to detaļas ražot saskaņā ar valsts noteikumiem, kuri ir spēkā šīs direktīvas pieņemšanas dienā, lai tos realizētu un nodotu ekspluatācijā; tā kā šajā direktīvā nav noteikumu, kas ir vērsti uz to, lai ierobežotu izpriecu kuģu izmantošanu pēc tam, kad tie ir nodoti ekspluatācijā; tā kā izpriecu kuģu būve var ietekmēt vidi, jo no kuģa var izplūst piesārņojošas vielas; tā kā tādēļ šajā direktīvā jāiekļauj noteikumi par vides aizsardzību tiktāl, ciktāl minētie noteikumi attiecas uz izpriecu kuģu būvi no to tiešas ietekmes uz vidi viedokļa; tā kā šīs direktīvas noteikumi nedrīkst ietekmēt dalībvalstu tiesības saskaņā ar Līgumu noteikt tādas prasības, kādas tās uzskata par vajadzīgām attiecībā uz navigāciju konkrētos ūdeņos, lai aizsargātu vidi, ūdensceļu struktūru un nodrošinātu drošību uz ūdensceļiem, ar noteikumu, ka izpriecu kuģus izmaina tā, kā tas nav noteikts šajā direktīvā, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.







I NODAĻA

▼M1

1. pants

Darbības joma un definīcijas

1. Šo direktīvu piemēro:

a) attiecībā uz projektēšanu un izgatavošanu: i) izpriecu kuģiem un daļēji nokomplektētiem kuģiem; ii) skuteriem; iii) II pielikumā minētajām detaļām, kas laistas Kopienas tirgū atsevišķi un paredzētas uzstādīšanai;

b) attiecībā uz izplūdes gāzu emisiju: i) dzinējiem, kas ir uzstādīti vai īpaši paredzēti uzstādīšanai uz izpriecu kuģiem un skuteriem vai to iekšienē; ii) dzinējiem, kas uzstādīti uz kuģiem vai šajos kuģos un uz ko attiecas “būtiska dzinēja modifikācija”;

c) attiecībā uz trokšņu emisiju: i) izpriecu kuģiem ar kuģa pakaļgala dzinējiem bez vietējās izplūdes vai ar iekšējā dzinēja uzstādīšanu; ii) izpriecu kuģiem ar pakaļgala dzinēju bez vietējās izplūdes vai ar iekšējā dzinēja uzstādīšanu, uz ko attiecas kuģa būtiska pārveidošana un kas ar pārveidojumiem tiek laists Kopienas tirgū nākamos piecus gadus; iii) skuteriem; iv) piekarināmajiem motoriem un pakaļgala dzinējiem ar vietēju izplūdi, ko paredzēts ierīkot uz izpriecu kuģa;

d) ražojumiem, kas atbilst a) apakšpunkta ii) daļai, b) un c) apakšpunktam, direktīvas noteikumus piemēro tikai no pirmās tirgū laišanas un/vai nodošanas ekspluatācijā dienas pēc tam, kad šī direktīva stājas spēkā.

2. Šīs direktīvas darbības jomā neiekļauj:

a) attiecībā uz 1. punkta a) apakšpunktu: i) kuģus, kas paredzēti vienīgi sacīkstēm, tostarp sacīkšu airu laivas un treniņu airu laivas, kuras šādi marķējis ražotājs; ii) kanoes un kajakus, gondolas un ūdens velosipēdus; iii) vējdēļus; iv) vējdēļus, tostarp pašgājējus vējdēļus; v) oriģinālus kuģus ar vēsturisku vērtību un to individuālās kopijas, ja tie projektēti pirms 1950. gada, būvēti no sākotnējiem materiāliem un tos šādi marķējis ražotājs; vi) eksperimentālus kuģus, ar nosacījumu, ka tos vēlāk nelaiž Kopienas tirgū; vii) kuģus, kas būvēti pašu lietošanai, ar nosacījumu, ka tos pēc tam piecu gadu laikā nelaiž Kopienas tirgū; viii) kuģus, ko īpaši paredzēts izmantot pasažieru komerciāliem pārvadājumiem un ar apkalpi, neskarot 3. punkta a) apakšpunktu, jo īpaši tos, kas definēti Padomes Direktīvā 82/714/EEK (1982. gada 4. oktobris), ar ko nosaka tehniskās prasības attiecībā uz iekšējo ūdensceļu kuģiem ( 7 ), neatkarīgi no pasažieru skaita; ix) zemūdens kuģus; x) gaisa spilvena kuģus; xi) kuģus ar zemūdens spārniem; xii) kuģus ar ārējās sadedzes tvaika motoru, kuri tiek kurināti ar akmeņoglēm, koksu, koku, naftu vai gāzi;

b) attiecībā uz 1. punkta b) apakšpunktu: i) dzinējus, kas uzstādīti vai konkrēti paredzēti uzstādīšanai uz: — kuģiem, kas paredzēti sacīkstēm un kurus šādi marķējis ražotājs, — eksperimentāliem kuģiem, ar nosacījumu, ka tos pēc tam nelaiž Kopienas tirgū, — kuģiem, ko īpaši paredzēts izmantot pasažieru komerciāliem pārvadājumiem un ar apkalpi, neskarot 3. punkta a) apakšpunktu, jo īpaši tos, kas definēti Padomes Direktīvā 82/714/EEK, neatkarīgi no pasažieru skaita, — zemūdens kuģiem, — gaisa spilvena kuģiem, — kuģiem ar zemūdens spārniem; ii) oriģinālos dzinējus ar vēsturisku vērtību un to kopijas, ja tie būvēti saskaņā ar projektu, kurš izstrādāts pirms 1950. gada, nav ražoti sērijveidā un ir uzstādīti uz kuģiem, kas minēti 2. punkta a) apakšpunkta v) un vii) daļā; iii) dzinējus, kas būvēti pašu izmantošanai, ar nosacījumu, ka tos pēc tam nelaiž Kopienas tirgū piecu gadu laikā;

c) attiecībā uz 1. punkta c) apakšpunktu: — visus šī punkta b) apakšpunktā minētos kuģus, — kuģus, kas būvēti pašu izmantošanai, ar nosacījumu, ka tos pēc tam nelaiž Kopienas tirgū piecu gadu laikā.

3. Šajā direktīvā izmantotas šādas definīcijas:

a) “izpriecu kuģis” ir jebkurš kuģis, kas paredzēts sportam un atpūtas mērķiem, kura korpusa garums ir no 2,5 m līdz 24 m un kas izmērīts atbilstoši harmonizētiem standartiem, neatkarīgi no dzinēja; tas, ka to pašu kuģi var izmantot čartera vai izpriecu kuģa apmācību braucieniem, neizslēdz to no šīs direktīvas piemērošanas jomas, kad to laiž Kopienas tirgū izklaides mērķiem;

b) “skuteris” ir kuģis, īsāks par 4 m, kas izmanto iekšdedzes dzinēju, kura primārais dzinējspēks ir ūdensstrūklas sūknis, kas ierīkots tā, lai persona vai personas varētu to darbināt sēžot, stāvot vai stāvot uz ceļiem uz kuģa korpusa, nevis tā iekšienē;

c) “dzinējs” ir jebkurš virzīšanai uz priekšu paredzēts dzirksteļaizdedzes vai kompresijaizdedzes iekšdedzes dzinējs, ieskaitot divtaktu un četrtaktu iekšējo dzinēju, kuģa pakaļgala dzinējs ar vietējo izplūdi vai bez tās un piekarināmais motors;

d) “būtiskā dzinēja modifikācija” ir dzinēja pārveidošana, kas — varētu iespējami izraisīt IB pielikumā norādīto dzinēja emisijas robežvērtības pārsniegšanu, neiekļaujot dzinēja detaļu parastu aizstāšanu, kas nemaina emisijas raksturojumus, vai — palielina dzinēja nominālo jaudu par vairāk nekā 15 %;

e) “būtiskā kuģa pārbūve” ir kuģa pārbūve, kas: — maina kuģa darbināšanas veidus, — iesaista būtisko dzinēja modifikāciju, — izmaina kuģi tādā veidā, ka tas ir jāuzlūko kā jauns kuģis;

f) “darbināšanas veidi” ir mehāniska metode, ar kuru kuģis tiek darbināts, jo īpaši ar jūras dzenskrūvi vai ūdensstrūklas mehāniskas darbināšanas sistēmu;

g) “dzinēju saime” ir ražotāja grupēti dzinēji, kuriem konstrukcijas dēļ paredzamas vienādas izplūdes gāzu emisijas īpašības un kuri atbilst šīs direktīvas prasībām attiecībā uz izplūdes gāzu emisiju;

h) “ražotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas projektē un izgatavo ražojumu, uz kuru attiecas šī direktīva, vai kam ir šādi projektēts vai izgatavots ražojums, ko tas vēlas laist tirgū savā vārdā;

i) “pilnvarots pārstāvis” ir jebkura fiziska vai juridiska persona Kopienā, kura ir saņēmusi rakstisku pilnvaru no ražotāja rīkoties viņa vārdā attiecībā uz šajā direktīvā noteiktajām ražotāja saistībām.

▼B

2. pants

Laišana tirgū un nodošana ekspluatācijā

1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka 1. panta 1. punktā minētos izstrādājumus var laist tirgū un nodot ekspluatācijā, lai tos izmantotu paredzētajam mērķim, tikai tad, ja, tos pareizi uzbūvējot un apkopjot, tie neapdraud cilvēku drošību un veselību, īpašumu vai vidi.

2. Šīs direktīvas noteikumi nekavē dalībvalstis saskaņā ar Līgumu pieņemt noteikumus attiecībā uz navigāciju konkrētos ūdeņos, lai aizsargātu vidi, ūdensceļu struktūru un nodrošinātu drošību uz ūdensceļiem, ar noteikumu, ka izpriecu kuģi nav jāizmaina atbilstoši šai direktīvai.

3. pants

Pamatprasības

Direktīvas 1. panta 1. punktā minētie izstrādājumi atbilst drošības, veselības, vides aizsardzības un patērētāju tiesību aizsardzības pamatprasībām, kas izklāstītas I pielikumā.

▼M1

4. pants

Direktīvas 1. panta 1. punktā minēto ražojumu brīva aprite

1. Dalībvalstis savā teritorijā neaizliedz, neierobežo vai nekavē to 1. panta 1. punktā minēto ražojumu laišanu tirgū un/vai nodošanu ekspluatācijā, kam ir IV pielikumā minētais CE marķējums, kurš norāda to atbilstību visiem šīs direktīvas noteikumiem, iekļaujot atbilstības procedūras, kas noradītas II nodaļā.

2. Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo vai nekavē daļēji nokomplektētu kuģu laišanu tirgū, ja ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā, vai par laišanu tirgū atbildīgā persona paziņo saskaņā ar IIIa pielikumu, ka tos nokomplektēt paredzēts citiem.

3. Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo vai nekavē to detaļu laišanu tirgū un/vai nodošanu ekspluatācijā, kuras minētas II pielikumā un kurām ir IV pielikumā minētais CE marķējums, kas norāda to atbilstību attiecīgām pamatprasībām, ja šīs detaļas ir kopā ar atbilstības deklarāciju, ko paredz XV pielikums, un tās paredzēts uzstādīt izpriecu kuģos saskaņā ar IIIb pielikumā minēto deklarāciju, ko iesniedz ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis Kopienā, vai – importēšanas gadījumā no trešās valsts – jebkura tā persona, kas laiž šīs detaļas Kopienas tirgū.

4. Dalībvalstis neaizliedz, neierobežo vai nekavē laist tirgū un/vai nodot ekspluatācijā:

— iekšējos dzinējus un kuģa pakaļgala dzinējus bez vietējām izplūdes,

— dzinējus, kuru tips apstiprināts saskaņā ar Direktīvu 97/68/EK ( 8 ) un kuri ir saskaņā ar minētās direktīvas I pielikumā 4.2.3. iedaļā paredzēto II posmu, un

— dzinējus, kuru tips apstiprināts saskaņā ar Direktīvu 88/77/EEK ( 9 ),

ja ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā saskaņā ar XV.3 pielikumu paziņo, ka dzinējs atbildīs šīs direktīvas gāzu emisijas prasībām, kad tos uzstāda izpriecu kuģī vai skuterī saskaņā ar ražotāja instrukcijām.

5. Tirdzniecības izstādēs, izstādēs, paraugdemonstrējumos utt. dalībvalstis nerada šķēršļus demonstrēt 1. panta 1. punktā minētos ražojumus, kas neatbilst šai direktīvai, ja labi redzama zīme skaidri norāda, ka šādus ražojumus nevar laist tirdzniecībā vai nodot ekspluatācijā, iekams tie nav padarīti atbilstoši.

6. Ja uz ražojumiem, kas minēti 1. panta 1. punktā, citos aspektos attiecas vēl citas direktīvas, kuras arī paredz CE marķējuma piestiprināšanu, tad CE marķējums norāda, ka šos ražojumus arī uzskata par atbilstošiem šo citu direktīvu noteikumiem. CE marķējums norāda atbilstību piemērojamajām direktīvām vai attiecīgām to daļām. Šajā gadījumā konkrētas minēto direktīvu prasības, kas attiecas uz ražotājiem, kā publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, jāizklāsta direktīvās noteiktajos dokumentos, atbilstības deklarācijās vai instrukcijās, ko iekļauj šādu produktu pavaddokumentos.

▼B

5. pants

Dalībvalstis uzskata, ka 3. pantā minētajām pamatprasībām atbilst 1. panta 1. punktā minētie izstrādājumi, kuri atbilst attiecīgajiem valsts standartiem, kas ir pieņemti atbilstoši saskaņotajiem standartiem, uz kuriem atsauces ir publicētas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Dalībvalstis publicē atsauces uz šiem saviem standartiem.

6. pants

▼M4 —————

▼B

2. Komisija var pieņemt jebkādus attiecīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka šo direktīvu, ievērojot 3. punktu, faktiski piemēro vienādi.

▼M2

3. Komisijai palīdz Pastāvīgā komiteja (turpmāk tekstā – “Komiteja”).

Ja ir atsauce uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK ( 10 ) 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. panta noteikumus.

Komiteja pieņem savu reglamentu.

▼B

4. Turklāt pastāvīgā komiteja var pārbaudīt jebkuru jautājumu par šīs direktīvas piemērošanu, ko priekšsēdētājs izvirzījis vai nu pēc savas iniciatīvas, vai pēc kādas dalībvalsts lūguma.

▼M3

6.a pants

Komisija var izdarīt grozījumus I. pielikuma B daļas 2. punkta un I. pielikuma C daļas 1. punkta prasībās, kas nepieciešami, ņemot vērā tehnisko zināšanu attīstību un jaunas zinātniskās atziņas, izņemot tiešus vai netiešus pārveidojumus gāzu vai trokšņa emisijas vērtībās un Froude un jaudas/tonnāžas vērtībās. Šādi grozījumi var iekļaut standarta degvielu un standartus, ko izmanto izplūdes gāzu un trokšņa emisijas testēšanai.

Šos pasākumus, kas ir paredzēti, lai grozītu nebūtiskus šīs direktīvas elementus, pieņem saskaņā ar 6.b panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.

▼M3

6.b pants

1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota saskaņā ar 6. panta 3. punktu.

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

▼B

7. pants

Drošības klauzula

▼M1

1. Ja dalībvalsts noskaidro, ka ražojumi, uz kuriem attiecas 1. pants un kuriem ir IV pielikumā minētais CE marķējums, un kuri, pareizi projektēti, uzbūvēti, vajadzības gadījumā uzstādīti, apkopti un lietoti saskaņā ar iecerēto mērķi, var apdraudēt personu drošību un veselību, īpašumu vai vidi, jāveic visi nepieciešamie pagaidu pasākumi, lai izņemtu tos no tirgu vai aizliegtu vai ierobežotu to laišanu tirgū un/vai nodošanu ekspluatācijā.

▼B

Dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju par visiem šādiem pasākumiem, norādot sava lēmuma iemeslus, jo īpaši, ja neatbilstību rada:

a) nespēja izpildīt 3. pantā minētās pamatprasības;

b) nepareiza 5. pantā minēto standartu piemērošana, ja tiek apgalvots, ka šādi standarti ir piemēroti;

c) 5. pantā minēto standartu nepilnības.

2. Komisija apspriežas ar attiecīgajām pusēm cik vien iespējams drīz. Ja pēc apspriešanās Komisija atzīst, ka:

— šie pasākumi ir pamatoti, tā tūlīt dara to zināmu dalībvalstij, kas veikusi šos pasākumus, un pārējām dalībvalstīm; ja 1. punktā minētais lēmums saistīts ar standartu nepilnībām, tad Komisija pēc apspriešanās ar attiecīgajām pusēm divu mēnešu laikā nodod jautājumu izskatīšanai 6. panta 1. punktā minētajai komitejai, ja dalībvalsts, kas ir pieņēmusi lēmumu, nevēlas to atcelt, un uzsāk 6. panta 1. punktā minēto procedūru,

— minētie pasākumi ir pamatoti, tā tūlīt dara to zināmu dalībvalstij, kas šos pasākumus veikusi, un ražotājam vai viņa Kopienā reģistrētajam pilnvarotajam pārstāvim.

▼M1

3. Ja 1. pantā minētajiem prasībām neatbilstošiem ražojumiem ir CE marķējums, atbilstīgus pasākumus veic dalībvalsts, kuras jurisdikcijā ir persona, kas marķējusi ražojumu. Šī dalībvalsts informē Komisiju un citas dalībvalstis.

▼B

4. Komisija nodrošina, lai dalībvalstis tiktu pastāvīgi informētas par šīs procedūras norisi un rezultātiem.







II NODAĻA

Atbilstības novērtējums

▼M1

8. pants

1. Pirms laišanas tirgū un/vai nodošanas ekspluatācijā, attiecībā uz ražojumiem, kas minēti 1. panta 1. punktā, ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā piemēro šī panta 2., 3. un 4. punktā minētās procedūras.

Novērtējot izpriecu kuģi pēc būvniecības, ja ne ražotājs, ne pilnvarotais pārstāvis Kopienā nepilda pienākumus par ražojuma atbilstību šai direktīvai, tos var uzņemties jebkura fiziska vai juridiska persona Kopienā, kas laiž ražojumu tirgū un/vai nodod to ekspluatācijā, uzņemoties par to atbildību. Šādā gadījumā personai, kas laiž ražojumu tirgū vai nodod to ekspluatācijā, jāiesniedz pilnvarotajai iestādei pieteikums, lai saņemtu pēcbūvniecības pārskatu. Personai, kas laiž ražojumu tirgū un/vai nodod to ekspluatācijā, jāiesniedz pilnvarotajai iestādei jebkurš pieejams dokuments un tehniskā datne attiecībā uz ražojuma pirmo laišanu tirgū tā izcelsmes valstī. Pilnvarotā iestāde pārbauda individuālo ražojumu un veic aprēķinus un citus novērtējumus, lai nodrošinātu to līdzvērtīgu atbilstību direktīvas attiecīgajām prasībām. Šajā gadījumā ražotāja plāksnīte, kas aprakstīta I pielikuma 2.2. punktā, iekļauj vārdus “Pēcbūvniecības apliecība.”. Pilnvarotā iestāde sastāda ziņojumu par veikto atbilstības novērtējumu un informē personu, kas laiž ražojumu tirgū un/vai nodod to ekspluatācijā, par viņa saistībām. Šī persona sastāda atbilstības deklarāciju (skatīt XV pielikumu) un piestiprina vai nodrošina, ka uz ražojuma ir piestiprināta CE zīme kopā ar atbilstošās pilnvarotās iestādes pazīšanas numuru.

2. Kas attiecas uz to ražojumu projektu un izgatavošanu, kas minēti 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā, kuģa ražotājs vai viņa pilnvarota persona Kopienā kuģu A, B, C un D modeļu kategorijām, kā minēts IA pielikuma 1. iedaļā, piemēro šādas procedūras:

a) A un B kategorijai: i) kuģiem, kuru korpusa garums ir 2,5 m līdz 12 m: iekšējā ražošanas kontrole ar testiem (Aa modulis), kas minēta VI pielikumā, vai EK tipa pārbaude (B modulis), kā aprakstīts VII pielikumā, ko papildina ar atbilstību tipam (C modulis), kā minēts VIII pielikumā, vai jebkurš sekojošs modulis: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H; ii) kuģiem, kuru korpusa garums ir no 12 m līdz 24 m: VII pielikumā minētā EK tipa pārbaude (B modulis), ko papildina ar VIII pielikumā minēto atbilstību tipam (C modulis), vai jebkurš no šādiem moduļiem: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H;

b) C kategorijai: i) kuģiem, kuru korpusa garums ir no 2,5 m līdz 12 m: — ja tie atbilst saskaņotajiem standartiem, kas attiecas uz I.A pielikuma 3.2. un 3.3. iedaļu: iekšējā ražošanas kontrole (A modulis), kas minēta V pielikumā, vai iekšējā ražošanas kontrole ar testiem (Aa modulis), kas minēta VI pielikumā, vai EK tipa pārbaude (B modulis), kas aprakstīta VII pielikumā, ko papildina ar VIII pielikumā minēto atbilstību tipam (C modulis), vai jebkurš cits šāds modulis: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H, — ja tie neatbilst saskaņotajiem standartiem, kas attiecas uz I.A pielikuma 3.2. un 3.3. iedaļu: iekšējā ražošanas kontrole ar testiem (Aa modulis), kas minēta VI pielikumā, vai VII pielikumā aprakstītā EK tipa pārbaude (B modulis), ko papildina ar atbilstību tipam (C modulis), kas minēta VIII pielikumā, vai jebkurš no šādiem moduļiem: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H, ii) kuģiem, kuru korpusa garums ir 12 m līdz 24 m: EK tipa pārbaude (B modulis), kas minēta VII pielikumā, kam seko atbilstība tipam (C modulis), kas minēta VIII pielikumā, vai jebkurš šāds modulis: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H;

c) D kategorijai: kuģiem, kuru korpusa garums ir no 2,5 m līdz 24 m: iekšējā ražošanas kontrole (A modulis), kas minēta V pielikumā, vai iekšējā ražošanas kontrole ar testiem (Aa modulis), kas minēta VI pielikumā, vai EK tipa pārbaude (B modulis), kā aprakstīts VII pielikumā, ko papildina ar atbilstību tipam (C modulis), kas minēta VIII pielikumā, vai jebkurš šāds modulis: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H;

d) skuteriem: V pielikumā minētā iekšējā ražošanas kontrole (A modulis) vai iekšējā ražošanas kontrole ar testiem (Aa modulis), kas minēta VI pielikumā, vai EK tipa pārbaude (B modulis), kā aprakstīts VII pielikumā, ko papildina ar atbilstību tipam (C modulis), kā minēts VIII pielikumā, vai jebkurš šāds modulis: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H;

e) II pielikumā minētajām detaļām: jebkurš šāds modulis: B + C vai B + D, vai B + F, vai G, vai H.

3. Attiecībā uz izplūdes gāzu emisiju:

ražojumiem, kas minēti 1. panta 1. punkta b) apakšpunktā, dzinēja ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā piemēro EK tipa pārbaudi (B modulis), kā aprakstīts VII pielikumā, kam seko VIII pielikumā minētā atbilstība tipam (C modulis), vai jebkuru šādu moduli: B + D vai B + E, vai B + F, vai G, vai H.

4. Attiecībā uz trokšņu emisiju:

a) produktiem, kuri minēti 1. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) un ii) daļā, kuģa ražotājs vai viņa pilnvarota persona Kopienā piemēro: i) ja testus veic, izmantojot harmonizētus standartus ( 11 ) trokšņa mērījumiem: vai nu iekšējo ražošanas kontroli ar testiem (Aa modulis), kas minēta VI pielikumā, vai XI pielikumā minēto vienības verifikāciju (G modulis), vai XII pielikumā minēto pilnīgu kvalitātes nodrošināšanu (H modulis); ii) ja Froude lielumu un jaudas/tonnāžas koeficienta metodi izmanto novērtējumam: vai nu iekšējo ražošanas kontroli (A modulis), kas minēta V pielikumā, vai iekšējo ražošanas kontroli ar testiem (Aa modulis), kas minēta VI pielikumā, vai vienības verifikāciju (G modulis), kas minēta XI pielikumā, vai XII pielikumā minētu pilnīgu kvalitātes nodrošināšanu (H modulis); iii) ja novērtējumam izmanto sertificētā standarta kuģa datus, kas noteikti saskaņā ar i) punktu: vai nu iekšējo ražošanas kontroli (A modulis), kas minēta V pielikumā, vai VI pielikumā minētu iekšējo ražošanas kontroli ar testiem (Aa modulis), vai XI pielikumā minētu vienības verifikāciju (G modulis), vai pilnīgu kvalitātes nodrošināšanu (H modulis), kas minēta XII pielikumā;

b) attiecībā uz 1. panta 1. punkta c) apakšpunktā iii) un iv) daļā minētajiem ražojumiem skuteru/dzinēju ražotājs vai viņa pilnvarota persona Kopienā piemēro: iekšējo ražošanas kontroli plus papildus prasības, kas minētas VI pielikumā (Aa modulis), vai G vai H modulis.

▼B

9. pants

Pilnvarotās iestādes

1. Dalībvalstis ziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par iestādēm, kuras tās ir izraudzījušās, lai veiktu uzdevumus attiecībā uz 8. pantā minētajām atbilstības novērtējuma procedūrām, kā arī par īpašiem uzdevumiem, kuru veikšanai šīs iestādes izraudzītas, un par identifikācijas numuriem, ko Komisija tām ir iepriekš piešķīrusi.

Komisija Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicē pilnvaroto iestāžu sarakstu, norādot tām piešķirtos identifikācijas numurus, kā arī uzdevumus, kuru izpildei tās ir izraudzītas. Tā nodrošina šā saraksta atjaunināšanu.

2. Šādā paziņojumā iekļaujamo iestāžu vērtēšanā dalībvalstis piemēro XIV pielikumā noteiktos kritērijus. Iestādes, kas atbilst attiecīgos saskaņotajos standartos noteiktajiem novērtējuma kritērijiem, uzskata par atbilstīgām minētajiem kritērijiem.

3. Dalībvalsts atsauc šādas iestādes apstiprinājumu, ja tā konstatē, ka iestāde vairs neatbilst XIV pielikumā minētajiem kritērijiem. Tā tūlīt informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par veiktajiem pasākumiem.







III NODAĻA

CE zīme

10. pants

▼M1

1. Kad šādus ražojumus laiž tirgū, uz tiem jābūt CE atbilstības marķējumam:

a) izpriecu kuģi, skuteri un detaļas, kas minētas II pielikumā un ko uzskata par atbilstīgām I pielikumā minētajām pamatprasībām;

b) piekarināmais dzinējs, kas atbilst pamatprasībām, kas noteiktas IB un IC pielikumā;

c) kuģa pakaļgala dzinējs ar vietējo izplūdi, ko uzskata par atbilstīgu pamatprasībām IB un IC pielikumā.

2. CE atbilstības marķējumam, kā parādīts IV pielikumā, jābūt saskatāmā, salasāmā un neizdzēšamā veidā uz kuģa vai skutera, kā norādīts IA pielikuma 2.2. punktā, uz II pielikumā minētajām detaļām un/vai uz to iesaiņojuma, un uz piekarināmā motora un pakaļgala dzinēja ar vietējo izplūdi, kā norādīts IB pielikuma 1.1. punktā.

CE marķējums ir kopā ar tās struktūras identifikācijas numuru, kas atbildīga par IX, X, XI, XII, XVI pielikuma procedūru īstenošanu.

3. Tos ražojumus, uz kuriem attiecas šī direktīva, aizliegts marķēt ar marķējumiem vai zīmēm, ko trešās personas var sajaukt ar CE marķējumu pēc nozīmes vai formas. Ar jebkuru citu zīmi var marķēt produktus, uz kuriem attiecas šī direktīva un/vai to iesaiņojumu, paredzot, ka CE marķējuma redzamība un salasāmība tādējādi nav samazināta.

▼B

4. Neierobežojot 7. panta noteikumus:

a) ja dalībvalsts konstatē, ka CE zīme ir piestiprināta nepareizi, tad ražotājam vai viņa Kopienā reģistrētajam pilnvarotajam pārstāvim pārkāpums jāizbeidz saskaņā ar dalībvalsts paredzētajiem nosacījumiem;

b) ja neatbilstību nenovērš, dalībvalstij jāveic visi attiecīgie pasākumi, lai ierobežotu vai aizliegtu attiecīgā izstrādājuma laišanu tirgū vai nodrošinātu tā izņemšanu no tirgus saskaņā ar 7. pantā noteikto procedūru.







IV NODAĻA

Nobeiguma noteikumi

11. pants

Jebkuru lēmumu, kas pieņemts, ievērojot šo direktīvu, un kas izraisa 1. panta 1. punktā minēto izstrādājumu realizācijas un nodošanas ekspluatācijā ierobežojumu, sīki jāpamato. Attiecīgo pusi cik vien iespējams drīz informē par lēmumu un par [lēmuma] apstrīdēšanas līdzekļiem, kas ir pieejami saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem likumiem, kā arī par termiņiem, kuros pārsūdzība jāiesniedz.

12. pants

Komisija veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka ir pieejami dati par visiem attiecīgajiem lēmumiem par šīs direktīvas pārvaldību.

13. pants

1. Dalībvalstis pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, līdz 1995. gada 16. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to tās tūlīt informē Komisiju.

Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 1996. gada 16. jūnija.

Direktīvas 6. panta 3. punktā minētā pastāvīgā komiteja var sākt pildīt savus uzdevumus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas. Sākot no tās dienas dalībvalstis var veikt 9. pantā minētos pasākumus.

Kad dalībvalstis pieņem noteikumus, kas minēti šā punkta pirmajā daļā, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis pieņem procedūru, kā izdarīt šādas atsauces.

2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.

3. Dalībvalstis pieļauj tādu 1. panta 1. punktā minēto izstrādājumu laišanu tirgū un nodošanu ekspluatācijā, kas atbilst noteikumiem, kuri tās teritorijā ir spēkā šīs direktīvas pieņemšanas dienā, četrus gadus no minētās dienas.

14. pants

Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

15. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.









▼M1

I PIELIKUMS

PAMATPRASĪBAS

IEPRIEKŠĒJI NOVĒROJUMI

Šī pielikuma mērķu labad terminu “kuģis” attiecina uz izpriecu kuģiem un skuteriem.

A. Drošības pamatprasības kuģa projektēšanai un izgatavošanai

1. KUĢU UZBŪVES KATEGORIJAS







Uzbūves kategorija Vēja stiprums (Boforta skala) Nozīmīgs viļņu augstums (augstums 1/3 metri) A – “Okeāns” pārsniedz 8 pārsniedz 4 B – “Atklāta jūra” līdz 8, ieskaitot līdz 4, ieskaitot C – “Piekraste” līdz 6, ieskaitot līdz 2, ieskaitot D – “Piekrastes ūdeņi” līdz 4, ieskaitot līdz 0,3, ieskaitot

▼B

Definīcijas:

▼M1

A. OKEĀNS : projektēts ilgstošiem ceļojumiem, kad vēja stiprums var pārsniegt 8 balles pēc Boforta skalas, un nozīmīgs viļņu augstums – 4 m un augstāk, iekļaujot anormālus apstākļus, un kuģi lielākoties ir pašuzturoši.

▼B

B. ATKLĀTAS JŪRAS : paredzēta braucieniem atklātā jūrā, kad vēja stiprums var būt līdz 8 ballēm, ieskaitot, un zīmīgais viļņu augstums var būt līdz 4 m, ieskaitot.

C. PIEKRASTES : paredzēta braucieniem piekrastes ūdeņos, līčos, estuāros, ezeros un upēs, kad vēja stiprums var būt līdz 6 ballēm, ieskaitot, un zīmīgais viļņu augstums var būt līdz 2 m, ieskaitot.

▼M1

D. PIEKRASTES ŪDEŅI : projektēts ceļojumiem piekrastes ūdeņos, nelielos līčos, nelielos ezeros, upēs un kanālos, kad vēja stiprums var būt līdz 4 ballēm, ieskaitot, un nozīmīgs viļņu augstums var būt līdz 0,3 m, ieskaitot, ar retiem viļņiem ar 0,5 m maksimālo augstumu, piemēram, no garāmbraucošiem kuģiem.

Katras kategorijas kuģi jāprojektē un jābūvē tā, lai būtu ievēroti šie parametri attiecībā uz stabilitāti, peldspēju un citām attiecīgām pamatprasībām, kas uzskaitītas I pielikumā, un lai tiem būtu labi vadāmības parametri

▼B

2. VISPĀRĪGĀS PRASĪBAS

▼M1

Ražojumi saskaņā ar 1. panta 1. punkta a) apakšpunktu atbilst pamatprasībām, ciktāl tās attiecas uz tiem.

▼B

2.1. ►M1 Kuģa identifikācija ◄

▼M1

Visus kuģus marķē ar identifikācijas numuru, iekļaujot šādu informāciju:

▼B

— ražotāja kods,

— ražotājvalsts,

— atsevišķas sērijas numurs,

— ražošanas gads,

— modeļa gads.

Attiecīgajos saskaņotajos standartos ir sīka informācija par šīm prasībām.

2.2. Ražotāja plāksnīte

Uz katra kuģa pastāvīgi jābūt piestiprinātai plāksnītei, kura uzstādīta atsevišķi no kuģa korpusa identifikācijas numura un uz kuras ir šāda informācija:

— ražotāja nosaukums,

— CE zīme (sk. IV pielikumu),

— kuģa uzbūves kategorija atbilstīgi 1. iedaļai,

▼M1

— ražotāja maksimālā ieteicamā slodze, ko iegūst no 3.6. iedaļas, atskaitot konstanto tvertņu satura svaru, kad tvertnes ir pilnas,

▼B

— ražotāja ieteiktais cilvēku skaits, kādu ar kuģi ir paredzēts braucienā pārvadāt.

2.3. Aizsardzība pret pārkrišanu pār bortu un līdzekļi nogādāšanai atpakaļ uz klāja

Atkarībā no uzbūves kategorijas, kuģim jābūt projektētam tā, lai samazinātu risku pārkrist pār bortu un lai atvieglotu nogādāšanu atpakaļ uz klāja.

2.4. Redzamība no galvenā kuģa vadības posteņa

Motorlaivu galvenajam vadības postenim parastos lietošanas apstākļos (ātrums un slodze) jānodrošina tā lietotājam laba vispārēja redzamība.

2.5. Īpašnieka rokasgrāmata

Uz katra kuģa jābūt īpašnieka rokasgrāmatai Kopienas oficiālajā valodā vai valodās, ko var noteikt dalībvalsts, kurā to realizē saskaņā ar Līgumu. Šajā rokasgrāmatā īpaša uzmanība jāpievērš ugunsgrēka un plūdu riskam, un tajā jābūt informācijai, kas uzskaitīta 2.2., 3.6., un 4. iedaļā, kā arī kuģa pašmasai kilogramos.

3. VIENGABALAINĪBAS UN STRUKTURĀLĀS PRASĪBAS

3.1. Struktūra

Materiālu izvēlei un salikumam, un to uzbūvei ir jānodrošina, ka kuģis ir pietiekami izturīgs visos aspektos. Īpaša uzmanība jāpievērš uzbūves kategorijai saskaņā ar 1. iedaļu un ražotāja maksimāli ieteiktajai slodzei saskaņā ar 3.6. iedaļu.

3.2. Stabilitāte un brīvsāni

Kuģim jābūt pietiekami stabilam un ar brīvsāniem, ņemot vērā tā uzbūves kategoriju saskaņā ar 1. iedaļu un ražotāja maksimāli ieteikto slodzi saskaņā ar 3.6. iedaļu.

3.3. Peldspēja

Kuģim jābūt uzbūvētam tā, lai nodrošinātu, ka tam ir tādi peldspējas parametri, kas atbilst tā uzbūves kategorijai saskaņā ar 1.1. iedaļu un ražotāja maksimāli ieteiktajai slodzei saskaņā ar 3.6. iedaļu. Visiem apdzīvojamiem daudzkorpusu kuģiem jābūt tā projektētiem, lai tiem būtu pietiekama peldspēja, lai noturētos virs ūdens apgrieztā stāvoklī.

Kuģiem, kuri ir īsāki par sešiem metriem un kurus var viegli pārpludināt, ja tos izmanto savā uzbūves kategorijā, jābūt nodrošinātiem ar atbilstošiem peldamības līdzekļiem pārpludinātā stāvoklī.

3.4. Atvērumi korpusā, starpklājos un virsbūves klajā

Atvērumi korpusā, starpklājos un virsbūves klajā, kad tie ir aizvērti, nedrīkst mazināt kuģa strukturālo viengabalainību vai tā izturību jūras apstākļos.

Logiem, borta iluminatoriem, durvīm un klāja lūkām jāspēj izturēt tāds ūdens spiediens, kāds tas ir iespējams to konkrētajā stāvoklī, kā arī koncentrētās slodzes, kas rodas no to cilvēku svara, kuri pārvietojas pa klāju.

Cauri korpusam izvadītie savienotājelementi, kas ir projektēti tā, lai ļautu ūdenim ieplūst vai izplūst no korpusa zem ūdenslīnijas atbilstoši ražotāja maksimāli ieteiktajai slodzei saskaņā ar 3.6. iedaļu, jāuzstāda ar noslēdzošiem līdzekļiem, kuri ir viegli pieejami.

3.5. Applūšana

Visiem kuģiem jābūt projektētiem tā, lai mazinātu nogrimšanas risku.

Vajadzības gadījumā īpaša uzmanība jāpievērš:

— kubrikiem un šahtām, kurām jābūt tādām, kas izžūst pašas, vai kurās jābūt līdzekļiem, lai neļautu ūdenim ieplūst kuģa iekšpusē,

— ventilācijas savienotājelementiem,

— ūdens aizvadīšanai ar pumpjiem vai citiem līdzekļiem.

3.6. Ražotāja maksimāli ieteiktā slodze

Ražotāja maksimāli ieteikto slodzi (degviela, ūdens, pārtikas krājumi, dažādas ierīces un cilvēki (kilogramos)), kādai kuģis ir projektēts ►M1 ————— ◄ nosaka saskaņā ar uzbūves kategoriju (1. iedaļa), stabilitāti un brīvsāniem (3.2. iedaļa), un peldspēju (3.3. iedaļa).

3.7. Kravas telpa glābšanas plostu izvietošanai

Uz visiem A un B kategorijas kuģiem un C un D kategorijas kuģiem, kas ir garāki par sešiem metriem, jābūt vienai vai vairākām kravas telpām tāda (-u) glābšanas plosta (-u) uzglabāšanai, kuri ir pietiekami lieli tādam cilvēku skaitam, kāda pārvadāšanai kuģis ir projektēts saskaņā ar ražotāja ieteikumiem. Šai (šīm) kravas telpai (telpām) vienmēr jābūt viegli pieejamai (-ām).

3.8. Evakuācija

Uz visiem apdzīvojamiem daudzkorpusu kuģiem, kas ir garāki par 12 metriem, jābūt pieejamiem efektīviem evakuācijas līdzekļiem kuģa apgāšanās gadījumā.

Uz visiem apdzīvojamiem kuģiem jābūt pieejamiem efektīviem evakuācijas līdzekļiem ugunsgrēka gadījumā.

3.9. Noenkurošanās, pietauvošanās un vilkšana tauvā

Visiem kuģiem, ņemot vērā to uzbūves kategoriju un to parametrus, jābūt aprīkotiem ar vienu vai vairākiem stingriem punktiem vai citiem līdzekļiem, ar kuru palīdzību ir iespējams droši veikt noenkurošanos, pietauvošanos un kravu vilkšanu tauvā.

4. VADĀMĪBAS PARAMETRI

Ražotājam jādrošina tas, ka kuģa vadāmības parametri ir atbilstoši visspēcīgākajam dzinējam, kādam kuģis ir projektēts un būvēts. Visiem izpriecu kuģa dzinējiem maksimāli noteikto dzinēja jaudu norāda īpašnieka rokasgrāmatā saskaņā ar saskaņoto standartu.

5. UZSTĀDĪŠANAS PRASĪBAS

5.1. Dzinēji un mašīntelpas

5.1.1. Iekšējais dzinējs

Visi uzstādītie iekšējie dzinēji atrodas slēgtā telpā, kas ir atdalīta no dzīvojamām telpām, un tos uzstāda tā, lai samazinātu ugunsgrēka izcelšanās vai izplatīšanās risku, kā arī toksisko izgarojumu, karstuma, trokšņa vai vibrāciju apdraudējumu dzīvojamās telpās.

Dzinēja daļas un palīgierīces, kurām vajadzīga bieža pārbaude un/vai apkope, ir viegli pieejamas.

Izolācijas materiāli mašīntelpās nedrīkst būt viegli uzliesmojoši.

5.1.2. Ventilācija

Motora nodalījumam jābūt vēdināmam. Jānovērš ūdens bīstamā ieplūšana motora nodalījumā pa visām ieplūdes atverēm.

5.1.3. Ārējās detaļas

Ja dzinējs nav aizsargāts ar pārsegu vai atsevišķu korpusu, tad ārējās kustīgās vai karstās dzinēja daļas, kas var cilvēkiem radīt miesas bojājumus, rūpīgi jāaizklāj.

5.1.4. Piekarināmo motoru iedarbināšana

Uz visiem kuģiem ar piekarināmiem motoriem jābūt ierīcei, lai novērstu motora iedarbināšanu sazobes stāvoklī, izņemot:

a) ja motors ražo mazāk nekā 500 ņūtonus (N) statiskās vilces;

b) ja motoram ir droseļvārstu ierobežojoša ierīce, lai motora iedarbināšanas laikā vilci ierobežotu līdz 500 N.

▼M1

5.1.5. Skuteri braukšanai bez vadītāja

Skuterus projektē vai nu ar automātisku dzinēja izslēgšanos vai ar automātisku ierīci, kas nodrošina ātruma, riņķveida un atpakaļejošu kustību samazināšanos, kad vadītājs ar nodomu nokāpj no skutera vai pārkrīt pār bortu.

▼B

5.2. Degvielas sistēma

5.2.1. Vispārīgas piezīmes

Uzpildes, uzglabāšanas, ventilācijas un degvielas pievades sistēmām un iekārtām jābūt projektētām un uzstādītām tā, lai mazinātu ugunsgrēka un sprādziena risku.

▼M1

5.2.2. Degvielas tvertnes

Degvielas tvertnēm, līnijām un šļūtenēm jābūt nodrošinātām un atdalītām vai aizsargātām no visiem liela karstuma avotiem. Materiāliem, no kuriem tvertnes ir izgatavotas, un tvertņu izgatavošanas metodei jābūt atbilstošai to ietilpībai un degvielas veidam. Visām tvertņu telpām jābūt vēdināmām.

Benzīns jāuzglabā tvertnēs, kas nav daļa no korpusa un kas ir:

a) izolētas no motora nodalījuma un no visiem citiem aizdedzes avotiem;

b) atdalītas no dzīvojamām telpām.

Dīzeļdegvielu var uzglabāt tvertnēs, kas ir korpusa neatņemama daļa.

▼B

5.3. Elektrosistēma

Elektrosistēmām jābūt projektētām un uzstādītām tā, lai nodrošinātu kuģa pienācīgu darbību parastos izmantošanas apstākļos, un tām jābūt tādām, lai mazinātu ugunsgrēka un elektriskā šoka risku.

Uzmanība jāpievērš pārslodzes noteikumam un visu shēmu aizsardzībai pret īsslēgumu, izņemot dzinēja iedarbināšanas shēmas, kas darbojas uz akumulatoriem.

Jānodrošina ventilācija, lai novērstu to gāzu uzkrāšanos, kas var izdalīties no akumulatoriem. Akumulatori rūpīgi jānodrošina un jāaizsargā pret ūdens ieplūšanu.

5.4. Vadības iekārta

5.4.1. Vispārīgas piezīmes

Vadības iekārtām jābūt projektētām, būvētām un uzstādītām tā, lai paredzamos darbības apstākļos varētu veikt vadības slodžu transmisiju.

5.4.2. Darbība ārkārtējā situācijā

Burulaivām un motorlaivām ar vienu iekšējo dzinēju un stūres tālvadības iekārtu, jābūt aprīkotām ar kuģa vadīšanas līdzekļiem ārkārtas situācijā ar mazāku ātrumu.

5.5. Gāzes sistēma

Gāzes sistēmām vietējai lietošanai jābūt ar degvielas gāzveida fāzes aizvadīšanu, un tām jābūt projektētām un uzstādītām tā, lai izvairītos no noplūdēm un sprādziena riska, un jābūt iespējai noplūdes pārbaudīt. Materiāliem un detaļām jābūt piemērotām konkrētajai izmantotajai gāzei, lai izturētu spiedienus un iedarbības, kas var rasties jūras vidē.

Katrai ierīcei jābūt aprīkotai ar dežūrliesmas degli, kas der visiem degļiem. Katrai ar gāzi darbināmai ierīcei jābūt aprīkotai ar atsevišķu sadales sistēmas nodalījumu, un katru ierīci jākontrolē atsevišķam vārstam. Jānodrošina atbilstoša ventilācija, lai novērstu noplūžu un sadedzes izstrādājumu apdraudējumu.

Visiem kuģiem ar pastāvīgi uzstādītu gāzes sistēmu jābūt aprīkotiem ar slēgtu telpu, kurā atrodas visi gāzes baloni. Šai slēgtajai telpai jābūt atdalītai no dzīvojamām telpām, pieejamai tikai no ārpuses un vēdināmai uz āru tā, lai jebkādu gāzes noplūdi novadītu pāri bortam. Visas pastāvīgi uzstādītās gāzes sistēmas pēc uzstādīšanas jāpārbauda.

5.6. Ugunsdrošība

5.6.1. Vispārīgas piezīmes

Ugunsgrēka izcelšanās un izplatīšanās risks jāņem vērā, uzstādot noteikta veida iekārtas un projektējot kuģi. Īpaša uzmanība jāpievērš vietai ap ierīcēm ar atklātu liesmu, karstām vietām vai dzinējiem un palīgmašīnām, eļļas un degvielas pārplūšanai, neaizsargātām eļļas un degvielas caurulēm, kā arī tam, lai virs mašīnu karstajām vietām nebūtu elektrības pievadu.

▼M1

5.6.2. Ugunsdzēšanas aprīkojums

Kuģim jābūt aprīkotam ar ugunsdzēšanas aprīkojumu, kas atbilst ugunsgrēka apdraudējumam, vai ugunsdzēšanas aprīkojuma atrašanas vieta un jauda, kas piemērota ugunsgrēka riskam, ir norādīta. Kuģi nenodod ekspluatācijā, iekams nav piemērota ugunsdzēšanas aprīkojuma. Benzīna dzinēja slēgtajām telpām jābūt aizsargātām ar ugunsdzēšanas sistēmu, lai ugunsgrēka gadījumā nevajadzētu telpu atvērt. Ja uzstādīti portatīvie ugunsdzēšamie aparāti, tiem jābūt viegli pieejamiem, un vienam aparātam jābūt novietotam tā, lai to varētu viegli aizsniegt no galvenā kuģa vadības posteņa.

▼B

5.7. Navigācijas ugunis

Ja navigācijas ugunis ir uzstādītas, tām attiecīgi jāatbilst 1972. gada Konvencijas par starptautiskajiem kuģu sadursmju novēršanas noteikumiem vai CEVNI noteikumiem.

▼M1

5.8. Izplūdes novēršana un iekārtas, kas veicina atkritumu piegādi krastā

Kuģiem jābūt būvētiem tā, lai novērstu piesārņojošu vielu (eļļa, degviela utt.) nejaušu izplūdi no kuģa.

Uz kuģiem, kuros ir tualetes, jābūt vai nu

a) uzkrāšanas tvertnēm, vai

b) iespējai uzkrāšanas tvertnes uzstādīt.

Kuģim ar pastāvīgi uzstādītu uzkrāšanas tvertni jāpielāgo izplūdes standarta savienojums, kas ļauj uzņemšanas iekārtas caurules savienot ar kuģa izplūdes cauruļvadu.

Bez tam jebkura cauri kuģa korpusam izvadīta atejas notekcaurule jāaprīko ar ventiļiem, kas var uzturēt iespējami droši noslēgtā stāvoklī.

▼M1

B. Pamatprasības izplūdes emisijai no dzinējiem

Dzinēji atbilst šādām gāzu emisijas pamatprasībām.

1. DZINĒJA IDENTIFIKĀCIJA

1.1. Visus dzinējus skaidri marķē ar šādu informāciju: — dzinēja ražotāja preču zīme vai tirdzniecības nosaukums, — dzinēja tips, dzinēju saime, ja vajag, — unikāls dzinēja identifikācijas numurs, — CE marķējums, ja to prasa saskaņā ar 10. pantu.

1.2. Šiem marķējumiem jābūt izturīgiem visā dzinēja parastajā lietderīgās izmantošanas laikā un jābūt skaidri salasāmiem un neizdzēšamiem. Ja izmanto etiķetes vai plāksnītes, tās jāpiestiprina tā, lai piestiprinājums ir izturīgs visā dzinēja parastajā lietderīgajā izmantošanas laikā un etiķetes/plāksnītes nevar noņemt, tās neiznīcinot vai nesabojājot.

1.3. Šie marķējumi jāpiestiprina dzinēja daļai, kas ir nepieciešama dzinēja normālai darbībai, un kas parasti nav jānomaina dzinēja izmantošanas laikā.

1.4. Šie marķējumi jānovieto tā, lai tie būtu viegli redzami vidēja auguma cilvēkam pēc tam, kad dzinējs ir nokomplektēts ar visām dzinēja darbībai vajadzīgām detaļām.

2. GĀZU EMISIJAS PRASĪBAS

Dzinējus projektē, konstruē un komplektē tādā veidā, ka tad, kad tie ir pareizi uzstādīti un normālā lietošanā, emisija nepārsniedz robežvērtības, kas iegūtas no šādas tabulas:







1. tabula (g/kWh) Tips Oglekļa oksīds Ogļūdeņraži Slāpekļa oksīdi (NOx) Makrodaļiņas PT A B n A B n divtaktu dzirksteļaizdedzes dzinējs 150,0 600,0 1,0 30,0 100,0 0,75 10,0 Nepiemēro četrtaktu dzirksteļaizdedzes dzinējs 150,0 600,0 1,0 6,0 50,0 0,75 15,0 Nepiemēro Kompresijas aizdedze 5,0 0 0 1,5 2,0 0,5 9,8 1,0

Ja A, B un n ir konstanti saskaņā ar tabulu, PN ir nominālā dzinēja jauda kilovatos un izplūdes emisija ir mērīta pēc saskaņotiem standartiem ( 12 ).

Dzinējiem virs 130 kilovatiem vai E3 (IMO), vai E5 (atpūtas kuģis) testa cikls var tikt lietots.

Standarta degvielu emisijas testos dzinējiem, kas uzpildīti ar benzīnu un dīzeļdegvielu, nosaka Direktīva 98/69/EK (IX pielikums, 1. un 2. tabula) un dzinējiem ar sašķidrināto gāzi nosaka Direktīvā 98/77/EK.

3. IZTURĪGUMS

Dzinēja ražotājs piegādā dzinēja uzstādīšanas un apkopes instrukcijas, kurām, ja tās piemēro, jānozīmē, ka dzinējs, to normāli lietojot, saglabā atbilstību augstākminētajām robežvērtībām dzinēja parastajā lietderīgajā izmantošanas laikā un zem normāliem izmantošanas apstākļiem.

Informāciju iegūst no dzinēja ražotāja, iepriekš testējot izturību, kas balstās uz normāliem darbības cikliem, un aprēķinot detaļu nolietojumu tā, ka nepieciešamās apkopes instrukcijas ražotājs var sagatavot un izsniegt kopā ar visiem jauniem dzinējiem, kad tos pirmo reizi laiž tirgū.

Dzinēja parastais lietderīgās izmantošanas laiks nozīmē:

a) iekšējiem vai kuģa pakaļgala dzinējiem ar vai bez vietējās izplūdes: 480 stundas vai 10 gadi, skatoties, kurš notiek pirmais;

b) skutera dzinējiem: 350 stundas vai pieci gadi, skatoties, kurš notiek pirmais;

c) piekarināmais motoram: 350 stundas vai 10 gadi, skatoties, kurš notiek pirmais.

4. ĪPAŠNIEKA ROKASGRĀMATA

Visi dzinēji ir nodrošināti ar īpašnieka rokasgrāmatu Kopienas valodā vai valodās, kuras var noteikt dalībvalsts, kurā dzinējs ir laists pārdošanā. Šī rokasgrāmata

a) nodrošina instrukcijas uzstādīšanai un apkopei, kas nepieciešama, lai nodrošinātu pareizu dzinēja darbību atbilstoši 3. punkta prasībām (Izturīgums);

b) precizē dzinēja jaudu, kas mērīta, pamatojoties uz saskaņotiem standartiem.

C. Pamatprasības trokšņa emisijai

Izpriecu kuģis ar iekšējo dzinēju vai kuģa pakaļgala dzinēju bez vietējās izplūdes, skuteris un piekarināmais motors, un kuģa pakaļgala dzinējs ar vietējo izplūdi atbilst šādām trokšņa emisijas pamatprasībām:

1. Trokšņa emisijas līmeņi

1.1. Izpriecu kuģis ar iekšējo dzinēju vai kuģa pakaļgala dzinēju bez vietējās izplūdes, skuteris un piekarināmais motors, un kuģa pakaļgala dzinējs ar vietējo izplūdi ir projektēts, uzbūvēts un komplektēts tā, lai trokšņa emisija, kas mērīta pēc saskaņoto standartu testiem ( 13 ), nepārsniedz robežvērtības šādā tabulā:



2. tabula Viena dzinēja jauda kilovatos Maksimālais skaņas spiediena līmenis = LpASmax decibelos PN ≤ 10 67 10 < PN ≤ 40 72 PN > 40 75 kur PN = nominālā dzinēja jauda kilovatos nominālam griešanās ātrumam un LpASmax = maksimālais skaņas spiediena līmenis decibelos Visu tipu veida dzinējiem ar dubultdzinēju un salikta dzinēja vienībām var piemērot 3 decibelu pielaidi.

1.2. Kā alternatīvu trokšņa mērīšanas testiem, izpriecu kuģi ar iekšējā dzinēja konfigurāciju vai kuģa pakaļgala dzinēju bez vietējās izplūdes uzskata par atbilstošu šīm trokšņa prasībām, ja tām Froude lielums ir ≤ 1,1 un jaudas/tonnāžas attiecība ir ≤ 40, un ja dzinējs un izplūdes gāzu sistēma ir uzstādīta saskaņā ar dzinēja ražotāju specifikācijām.

1.3. “Froude” lielumu aprēķina, dalot maksimālo kuģa ātrumu V (m/s) ar kvadrātsakni no ūdenslīnijas garuma lwl (metros), kas reizināts ar doto gravitācijas nemainīgu lielumu (g = 9,8 m/s2) “Jaudas/tonnāžas attiecību” aprēķina, dalot dzinēja jaudu P (kilovatos) ar kuģa tonnāžu

1.4. Kā turpmāku alternatīvu skaņas mērījumu testiem izpriecu kuģi ar iekšējo dzinēju vai kuģa pakaļgala dzinēja konfigurācijām bez vietējās izplūdes uzskata par atbilstošu prasībām, ja to projekta pamatparametri ir tādi paši vai saderīgi ar sertificētā standarta kuģa pamatparametriem, ņemot vērā pieļaujamās novirzes, kas noteiktas harmonizētos standartos.

1.5. “Sertificēts standarta kuģis” ir korpusa/iekšējā dzinēja vai kuģa pakaļgala dzinēja bez vietējās izplūdes īpaša kombinācija, kas atbilst trokšņa emisijas prasībām, kad to mēra saskaņā ar 1.1. iedaļu, un kurai visi projekta pamatparametri un skaņas līmeņa mērījumi ir turpmāk iekļauti publicētā sertificētu standarta kuģu sarakstā.

2. ĪPAŠNIEKA ROKASGRĀMATA

Izpriecu kuģim ar iekšējo dzinēju vai kuģa pakaļgala dzinēju ar vai bez vietējās izplūdes un skuterim īpašnieka rokasgrāmata saskaņā ar 1A pielikuma 2.5. iedaļu iekļauj nepieciešamo informāciju, lai uzturētu kuģi un izplūdes gāzu sistēmu tādā stāvoklī, ciktāl tas ir iespējams, kas nodrošinās atbilstību īpašām trokšņa robežvērtībām parastajā lietošanā.

Piekarināmajiem motoriem īpašnieka rokasgrāmata saskaņā ar IB pielikuma 4.punktu nodrošina nepieciešamās instrukcijas, lai uzturētu piekarināmo motoru stāvoklī, kas, ciktāl tas ir iespējams, nodrošinās atbilstību īpašām trokšņa robežvērtībām parastajā lietošanā.

▼B









II PIELIKUMS

DETAĻAS

1. Ugunsdrošas iekārta iekšējiem un pakaļgalā novietotiem dzinējiem.

2. Aizsargierīce pret motora iedarbināšanu sajūgtā stāvoklī piekarināmajiem motoriem.

3. Stūres rati, stūres mehānismi un kabeļa savienojumi.

▼M1

4. Degvielas tvertnes, kas paredzētas nostiprinātām iekārtām un degvielas šļūtenēm.

▼B

5. Saliekamās klāja lūkas un borta iluminatori.









III PIELIKUMS

BŪVĒTĀJA VAI VIŅA KOPIENĀ REĢISTRĒTĀ PILNVAROTĀ PĀRSTĀVJA VAI PAR LAIŠANU TIRGŪ ATBILDĪGĀS PERSONAS DEKLARĀCIJA

(Direktīvas 4. panta 2. un 3. punkts)

a) Būvētāja vai viņa Kopienā reģistrētā pilnvarotā pārstāvja, kas minēts 4. panta 2. punktā (daļēji pabeigts kuģis), deklarācijā ir šāda informācija: — būvētāja vārds vai nosaukums un adrese, — būvētāja Kopienā reģistrētā pilnvarotā pārstāvja vai attiecīgā gadījumā par laišanu tirgū atbildīgās personas vārds vai nosaukums un adrese, — daļēji pabeigtā kuģa apraksts, — paziņojums, ka daļēji pabeigto kuģi ir paredzējuši pabeigt citi un ka tas atbilst visām pamatprasībām, kuras uz to attiecas šajā būves posmā.

b) Būvētāja, viņa Kopienā reģistrētā pilnvarotā pārstāvja vai par laišanu tirgū atbildīgās personas, kas minēta 4. panta 3. punktā (detaļas), deklarācijā ir šāda informācija: — būvētāja vārds vai nosaukums un adrese, — būvētāja Kopienā reģistrētā pilnvarotā pārstāvja vai attiecīgā gadījumā par laišanu tirgū atbildīgās personas vārds vai nosaukums un adrese, — detaļas apraksts, — paziņojums, ka detaļa atbilst attiecīgajām pamatprasībām.









IV PIELIKUMS

CE ZĪME

CE atbilstības zīmei jābūt izveidotai no sākumburtiem “CE”, kuriem ir šāda forma:

Ja zīmi samazina vai palielina, tad jāsaglabā iepriekš redzamā zīmējuma izmēru attiecības.

CE zīmes komponentiem jābūt aptuveni vienāda augstuma, kas nedrīkst būt mazāks par 5 mm.

Aiz CE zīmes jābūt norādītam pilnvarotās iestādes identifikācijas numuram, ja tā piedalās ražošanas kontrolē, kā arī tā gada pēdējiem diviem cipariem, kurā CE zīme ir piestiprināta.









V PIELIKUMS

IEKŠĒJA RAŽOŠANAS KONTROLE

(A modulis)

1. Ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis, kas veic 2. punktā noteiktos pienākumus, nodrošina un apstiprina, ka attiecīgie izstrādājumi atbilst direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas. Ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis uz katra izstrādājuma piestiprina CE zīmi un rakstiski sagatavo atbilstības deklarāciju (sk. XV pielikumu).

2. Ražotājs sagatavo 3. punktā minēto tehnisko dokumentāciju, un pats ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis to uzglabā vismaz 10 gadus pēc tam, kad izstrādājums ir izgatavots, lai tā būtu pieejama attiecīgajām valsts iestādēm pārbaudei. Ja ne ražotājs, ne viņa pilnvarotais pārstāvis nav reģistrēts Kopienā, tad pienākums glabāt tehnisko dokumentāciju, kas ir pieejama, ir personai, kura izstrādājumu laiž Kopienas tirgū.

3. Tehniskā dokumentācija dod iespēju novērtēt izstrādājumu atbilstību šīs direktīvas prasībām. Tā satur ziņas par izstrādājuma projektēšanu, ražošanu un ekspluatāciju tiktāl, ciktāl tas attiecas uz šādu novērtējumu (sk. XIII pielikumu).

4. Ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis kopā ar tehnisko dokumentāciju glabā atbilstības deklarācijas kopiju.

5. Ražotājs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai ražošanas procesā nodrošinātu izgatavoto izstrādājumu atbilstību 2. punktā minētajai tehniskajai dokumentācijai un tām direktīvas prasībām, kuras uz tiem attiecas.

▼M1









VI PIELIKUMS

IEKŠĒJĀ RAŽOŠANAS KONTROLE AR TESTIEM

(Aa modulis, 1. variants)

Šo moduli veido V pielikumā minētais A modulis plus sekojošas papildprasības:

A. Projekts un uzbūve

Uz viena vai vairākiem kuģiem, kas pārstāv ražotāja produkciju, ražotājs vai cita persona tā vārdā veic vienu vai vairākus šādus testus, līdzvērtīgu aprēķinu vai kontroli:

a) stabilitātes tests saskaņā ar Pamatprasību (IA pielikums) 3.2. iedaļu;

b) peldspējas parametru tests saskaņā ar Pamatprasību (IA pielikuma) 3.3. iedaļu.

Kopīgi noteikumi abām modifikācijām:

Par šo testu vai aprēķinu, vai kontroles veikšanu atbild pilnvarotā iestāde, ko izvēlas ražotājs.

B. Trokšņa emisija

Izpriecu kuģiem, kas aprīkots ar iekšējo dzinēju vai kuģa pakaļgala dzinēju bez vietējās izplūdes, un skuteriem:

Uz viena vai vairākiem kuģiem, kas pārstāv kuģa ražotāja produkciju, ražotājs vai persona viņa vārdā veic trokšņa emisijas testus, kas noteikti IC pielikumā, saskaņā ar ražotāja izvēlētas pilnvarotas iestādes atbildību.

Piekarināmiem motoriem un kuģa pakaļgala dzinējiem ar vietējo izplūdi:

uz viena vai vairākiem dzinējiem no katras dzinēju saimes, kas pastāv dzinēja ražotāja produkciju, dzinēja ražotājs vai persona viņa vārdā veic trokšņa emisijas testus, kas noteikti IC pielikumā, saskaņā ar ražotāja izvēlētas pilnvarotas iestādes atbildību.

Ja viens vai vairāki dzinēju saimes dzinēji ir testēti, piemēro statistikas metodi, kas aprakstīta XVII pielikumā, lai nodrošinātu parauga atbilstību.

▼B









VII PIELIKUMS

EK MODEĻA PĀRBAUDE

(B modulis)

1. Pilnvarotā iestāde pārbauda un apliecina, ka paraugs, kas pārstāv plānoto produkciju, atbilst tām direktīvas prasībām, kuras uz to attiecas.

2. EK modeļa pārbaudes pieteikumu ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis iesniedz paša izvēlētai pilnvarotajai iestādei. Pieteikumā iekļauj: — ražotāja vārdu vai nosaukumu un adresi un papildus, ja pieteikumu iesniedz pilnvarotais pārstāvis, arī viņa vārdu vai nosaukumu un adresi, — rakstisku paziņojumu, ka tāds pieteikums nav iesniegts nevienā citā pilnvarotajā iestādē, — tehnisko dokumentāciju, kas norādīta 3. punktā. Pieteikuma iesniedzējs nodod pilnvarotās iestādes rīcībā tipisku plānotās produkcijas paraugu, še turpmāk “modelis” ( 14 ). Pilnvarotā iestāde var turpmāk pieprasīt jaunus paraugus, ja tie ir vajadzīgi pārbaužu programmas veikšanai.

3. Tehniskā dokumentācija dod iespēju novērtēt izstrādājuma atbilstību šīs direktīvas prasībām. Tā satur ziņas par izstrādājuma projektēšanu, ražošanu un ekspluatāciju tiktāl, ciktāl tas attiecas uz šādu novērtējumu (sk. XIII pielikumu).

4. Pilnvarotā iestāde: 4.1. pārbauda tehnisko dokumentāciju, pārliecinās, ka modelis ir ražots atbilstīgi tehniskajai dokumentācijai, un noskaidro, kuras detaļas projektētas saskaņā ar šīs direktīvas 5. pantā minēto standartu attiecīgajiem noteikumiem un kuras projektētas, nepiemērojot šo standartu attiecīgos noteikumus; 4.2. veic vai organizē attiecīgās pārbaudes un vajadzīgos testus, lai pārbaudītu, vai ražotāja izvēlētie risinājumi atbilst šīs direktīvas pamatprasībām, ja 5. pantā minētie standarti nav piemēroti; 4.3. veic vai organizē attiecīgās pārbaudes un vajadzīgos testus, lai pārbaudītu, vai attiecīgie standarti patiešām ir piemēroti, ja ražotājs ir nolēmis tos piemērot; 4.4. vienojas ar pieteikuma iesniedzēju par vietu, kur pārbaudes un vajadzīgie testi tiks veikti.

5. Ja modelis atbilst direktīvas noteikumiem, pilnvarotā iestāde pieteikuma iesniedzējam piešķir EK modeļa pārbaudes sertifikātu. Sertifikātā iekļauj pieteikuma ražotāja vārdu vai nosaukumu un adresi, secinājumus pēc pārbaudes, tā derīguma nosacījumus un datus, kas vajadzīgi apstiprinātā modeļa identifikācijai. Sertifikātam pievieno attiecīgo tehniskās dokumentācijas daļu sarakstu, un vienu kopiju patur pilnvarotā iestāde. Ja ražotājam atsaka izsniegt modeļa sertifikātu, pilnvarotā iestāde sniedz sīki pamatotus šā atteikuma iemeslus.

6. Pieteikuma iesniedzējs informē pilnvaroto iestādi, kurā glabājas tehniskā dokumentācija saistībā ar EK modeļa pārbaudes sertifikātu, par visām apstiprinātā izstrādājuma izmaiņām, kam jāsaņem papildu apstiprinājums, ja šādas izmaiņas var ietekmēt izstrādājuma atbilstību pamatprasībām vai nosacījumiem, kuri paredzēti izstrādājuma izmantošanai. Šo papildu apstiprinājumu piešķir kā papildinājumu sākotnējam EK modeļa pārbaudes sertifikātam.

7. Katra pilnvarotā iestāde dara zināmu pārējām pilnvarotajām iestādēm attiecīgo informāciju par EK modeļa pārbaudes sertifikātiem un papildinājumiem, ko tā piešķīrusi vai atsaukusi.

8. Pārējās pilnvarotās iestādes var saņemt EK modeļa pārbaudes sertifikātu un/vai to papildinājumu kopijas. Sertifikātu pielikumi ir pieejami pārējām pilnvarotajām iestādēm.

9. Ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis vismaz 10 gadus pēc pēdējā izstrādājuma izgatavošanas kopā ar tehnisko dokumentāciju glabā EK modeļa sertifikātu un to papildinājumu kopijas. Ja ne ražotājs, ne viņa pilnvarotais pārstāvis nav reģistrēts Kopienā, pienākums glabāt tehnisko dokumentāciju, kas ir pieejama, ir personai, kura izstrādājumu laiž Kopienas tirgū.









VIII PIELIKUMS

ATBILSTĪBA MODELIM

(C modulis)

1. Ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis nodrošina un apstiprina, ka attiecīgie izstrādājumi atbilst modelim, kas aprakstīts EK modeļa pārbaudes sertifikātā, un tās direktīvas prasībām, kura uz tiem attiecas. Ražotājs piestiprina katram izstrādājumam CE zīmi un sagatavo rakstisku atbilstības deklarāciju (sk. XV pielikumu).

2. Ražotājs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai panāktu, ka ražošanas procesā nodrošina ražoto izstrādājumu atbilstību modelim, kā aprakstīts EK modeļa pārbaudes sertifikātā, un direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas.

3. Ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis glabā atbilstības deklarācijas kopiju vismaz 10 gadus pēc pēdējā izstrādājuma izgatavošanas. Ja ne ražotājs, ne viņa pilnvarotais pārstāvis nav reģistrēts Kopienā, pienākums glabāt tehnisko dokumentāciju, kas ir pieejama, ir personai, kura izstrādājumu laiž Kopienas tirgū (sk. XIII pielikumu).

▼M1

4. Kas attiecas uz atbilstības novērtēšanu izplūdes gāzu emisijas prasībām šajā direktīvā, ja ražotājs nestrādā saskaņā ar attiecīgo kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, kā aprakstīts XII pielikumā, ražotāja izvēlēta pilnvarotā iestāde var veikt vai tā jau ir veikusi produkcijas pārbaudes izlases veida intervālos. Ja kvalitātes līmenis izrādās neapmierinošs vai ja šķiet, ka ir nepieciešams pārbaudīt ražotāja uzrādīto datu pareizību, lieto šādu procedūru: Dzinēju paņem no konkrētas sērijas un testē atbilstoši IB pielikumam. Dzinējus, kurus testē, piestrādā daļēji vai pilnībā saskaņā ar ražotāja specifikācijām. Ja konkrēta gāzu emisiju no sērijveida dzinēja pārsniedz robežvērtību saskaņā ar IB pielikumu, ražotājs var lūgt izdarīt mērījumus dzinēju paraugam, kas paņemts no sērijas un iekļauj sākotnēju dzinēju. Lai nodrošinātu augstāk minētā dzinēju parauga atbilstību direktīvas prasībām, piemēro statistiku metodi, kas aprakstīta XVII pielikumā.

▼B









IX PIELIKUMS

RAŽOŠANAS KVALITĀTES NODROŠINĀJUMS

(D modulis)

1. Ražotājs, kas pilda 2. punktā minētos pienākumus, nodrošina un apstiprina, ka attiecīgie izstrādājumi atbilst modelim, kā aprakstīts EK modeļa pārbaudes sertifikātā, un direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas. Ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis uz katra izstrādājuma piestiprina CE zīmi un rakstiski sagatavo atbilstības deklarāciju (sk. XV pielikumu). CE zīmi papildina ar tās pilnvarotās iestādes pazīšanas numuru, kas ir atbildīga par 4. punktā noteikto uzraudzību.

2. Ražotājs ražošanā, galaprodukta pārbaudē un testēšanā piemēro apstiprinātu kvalitātes nodrošinājuma sistēmu atbilstīgi 3. punktam, un uz viņu attiecas uzraudzība, kas norādīta 4. punktā.

3. Kvalitātes nodrošinājuma sistēma 3.1. Ražotājs iesniedz paša izvēlētajai pilnvarotajai iestādei pieteikumu novērtēt attiecīgo izstrādājumu kvalitātes nodrošinājuma sistēmu. Pieteikumā iekļauj: — visu attiecīgo informāciju par paredzēto izstrādājuma kategoriju, — dokumentāciju attiecībā uz kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, — attiecīgā gadījumā apstiprinātā modeļa tehnisko dokumentāciju (sk. XIII pielikumu) un EK modeļa pārbaudes sertifikāta kopiju. 3.2. Kvalitātes nodrošinājuma sistēma garantē izstrādājumu atbilstību modelim, kā aprakstīts EK modeļa pārbaudes sertifikātā, un direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas. Visus ražotāja pieņemtos principus, prasības un noteikumus sistemātiski un noteiktā kārtībā rakstiski dokumentē politiku, procedūru un norādījumu veidā. Kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācijai jārada vienota kvalitātes programmu, plānu, apkopojumu un dokumentācijas interpretācija. Jo īpaši tajā atbilstīgi apraksta: — kvalitātes mērķus un vadības organizatorisko struktūru, pienākumus un pilnvaras attiecībā uz izstrādājuma kvalitāti, — izmantojamās ražošanas, kvalitātes kontroles un kvalitātes nodrošinājuma metodes, līdzekļus un sistemātiskas darbības, — pārbaudes un testus, kas ir veicami pirms un pēc ražošanas, kā arī tās laikā, un to veikšanas biežumu, — ar kvalitāti saistītu ziņu apkopojumus, piemēram, pārbaudes ziņojumus un testēšanas datus, kalibrēšanas datus, ziņojumus par attiecīgā personāla kvalifikāciju utt., — paņēmienus, ar kuriem uzrauga, vai ir panākta vajadzīgā izstrādājumu kvalitāte un kvalitātes nodrošinājuma sistēmas efektīva darbība. 3.3. Pilnvarotā iestāde novērtē kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, lai noteiktu, vai tā atbilst 3.2. punktā minētajām prasībām. Tā pieņem, ka kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, kuras ievieš attiecīgos saskaņotos standartus, atbilst šīm prasībām. Vismaz viens revīzijas grupas dalībnieks ir ar pieredzi attiecīgā izstrādājuma tehnoloģijas novērtēšanā. Novērtēšanas procedūra paredz pārbaudes vizīti ražotāja telpās. Lēmumu paziņo ražotājam. Paziņojumā iekļauj pārbaudē gūtos secinājumus un pamatotu lēmumu par novērtējumu. 3.4. Ražotājs apņemas pildīt pienākumus, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, un pienācīgi un efektīvi uzturēt to spēkā. Ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis informē pilnvaroto iestādi, kas ir apstiprinājusi kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, par visiem paredzamiem kvalitātes nodrošināšanas sistēmas jauninājumiem. Pilnvarotā iestāde novērtē ierosinātos grozījumus un izlemj, vai grozītā kvalitātes nodrošinājuma sistēma joprojām atbilst 3.2. punktā minētajām prasībām vai tai ir vajadzīgs atkārtots novērtējums. Tā savus lēmumus paziņo ražotājam. Paziņojumā iekļauj pārbaudē gūtos secinājumus un pamatotu lēmumu par novērtējumu.

4. Uzraudzība, par kuru atbild pilnvarotā iestāde 4.1. Uzraudzības mērķis ir pārliecināties, ka ražotājs pienācīgi pilda pienākumus, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas. 4.2. Ražotājs ļauj pilnvarotās iestādes pārstāvjiem pārbaudes nolūkā apmeklēt ražošanas, pārbaudes un testēšanas telpas, kā arī noliktavas un sniedz tiem visu vajadzīgo informāciju, jo īpaši: — kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentāciju, — ar kvalitāti saistīto ziņu apkopojumus, piemēram, pārbaudes ziņojumus un testēšanas datus, kalibrēšanas datus, ziņojumus par attiecīgā personāla kvalifikāciju utt. 4.3. Pilnvarotā iestāde periodiski veic revīziju, lai pārliecinātos, ka ražotājs uztur spēkā un piemēro kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, un dara ražotājam zināmu revīzijas ziņojumu. 4.4. Turklāt pilnvarotās iestādes pārstāvji var apmeklēt ražotāju bez brīdinājuma. Šādu vizīšu laikā pilnvarotā iestāde vajadzības gadījumā var veikt vai organizēt pārbaudes, lai pārliecinātos, ka kvalitātes nodrošinājuma sistēma darbojas pareizi. Pilnvarotā iestāde sniedz ražotājam ziņojumu par vizīti, kā arī testa ziņojumu, ja tas ir veikts.

5. Ražotājs vismaz 10 gadus pēc pēdējā izstrādājuma izgatavošanas glabā valsts iestāžu vajadzībai: — dokumentāciju, kas minēta 3.1. punkta otrās daļas otrajā ievilkumā, — jauninājumus, kas minēti 3.4. punkta otrajā daļā, — pilnvarotās iestādes lēmumu un ziņojumus, kas minēti 3.4. punkta pēdējā daļā un 4.3. un 4.4. punktā.

6. Katra pilnvarotā iestāde sniedz pārējām pilnvarotajām iestādēm attiecīgo informāciju attiecībā uz izsniegtiem un atsauktiem kvalitātes nodrošinājuma sistēmas apstiprinājumiem.









X PIELIKUMS

IZSTRĀDĀJUMA VERIFIKĀCIJA

(F modulis)

1. Šajā modulī ir aplūkota procedūra, kā ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis pārbauda un apliecina, ka izstrādājumi, uz kuriem attiecas 3. punkta noteikumi, atbilst EK modeļa pārbaudes sertifikātā aprakstītajam modelim un ir saskaņā ar direktīvas tām prasībām, kas uz tiem attiecas.

2. Ražotājs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai panāktu, ka ražošanas procesā nodrošina izstrādājumu atbilstību modelim, kā aprakstīts EK modeļa pārbaudes sertifikātā, un direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas. Ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis uz katra izstrādājuma piestiprina CE zīmi un sagatavo atbilstības deklarāciju (sk. XV pielikumu).

3. Pilnvarotā iestāde veic attiecīgās pārbaudes un testus, lai pārliecinātos, ka izstrādājumi atbilst šīs direktīvas prasībām, veicot katra izstrādājuma pārbaudi un testēšanu, kā tas noteikts 4. punktā, vai, pēc ražotāja izvēles, veicot izstrādājumu pārbaudi un testēšanu, pamatojoties uz statistiku, kā tas noteikts 5. punktā. 3.a Ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis glabā atbilstības deklarācijas kopiju vismaz 10 gadus pēc pēdējā izstrādājuma izgatavošanas.

4. Katra izstrādājuma verificēšana, veicot tā pārbaudi un testēšanu 4.1. Visus izstrādājumus pārbauda atsevišķi, un attiecīgos testus, kas izklāstīti 5. pantā minētajā (-os) attiecīgajā (-os) standartā (-os), vai līdzvērtīgus testus veic, lai pārliecinātos, ka tie atbilst EK modeļa pārbaudes sertifikātā norādītajam modelim un direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas. 4.2. Pilnvarotā iestāde piestiprina vai nodrošina, ka tās pazīšanas numurs ir piestiprināts katram apstiprinātajam izstrādājumam, un sagatavo rakstisku atbilstības sertifikātu saistībā ar veiktajiem testiem. 4.3. Ražotājam vai viņa pilnvarotajam pārstāvim jābūt gatavam pēc pieprasījuma uzrādīt pilnvarotās iestādes atbilstības sertifikātus.

5. Statistiskā verifikācija 5.1. Ražotājs piedāvā savus izstrādājumus vienādās partijās un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai ražošanas procesā nodrošinātu katras saražotās partijas vienveidīgumu. 5.2. Visi izstrādājumi ir pieejamiem verifikācijai vienveidīgas partijas veidā. No katras partijas paraugu ņem izlases veidā. Izstrādājumus paraugā pārbauda katru atsevišķi, un attiecīgos testos, kas izklāstīti 5. pantā minētajā (-os) attiecīgajā (-os) standartā (-os), vai līdzvērtīgus testus veic, lai pārliecinātos, ka tie atbilst direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas, un lai noteiktu, vai partija ir apstiprināma vai noraidāma. 5.3. Statistikas procedūrā izmanto: — piemērojamo statistisko metodi, — izlases pārbaužu plānu ar tā lietošanas īpašībām. ▼M1 Gāzes emisijas prasību atbilstības novērtēšanai piemēro XVII pielikumā noteikto procedūru. ▼B 5.4. Apstiprinātu partiju gadījumā pilnvarotā iestāde piestiprina vai nodrošina, ka tās pazīšanas numurs ir piestiprināts uz katra izstrādājuma, un sagatavo rakstisku atbilstības sertifikātu saistībā ar veiktajiem testiem. Visus šīs partijas izstrādājumus drīkst laist tirgū, izņemot tos izstrādājumus paraugā, kas neatbilst prasībām. Ja partiju noraida, pilnvarotā iestāde vai kompetentā iestāde veic attiecīgus pasākumus, lai nepieļautu attiecīgās partijas laišanu tirgū. Ja partiju noraidīšana notiek bieži, pilnvarotā iestāde var apturēt statistisko verifikāciju. Ražotājs drīkst izmantot pilnvarotās iestādes pazīšanas numuru ražošanas procesā, par ko atbildību uzņemas šī iestāde. 5.5. Ražotājam vai viņa pilnvarotajam pārstāvim jābūt gatavam pēc pieprasījuma uzrādīt pilnvarotās iestādes atbilstības sertifikātus.









XI PIELIKUMS

VIENĪBAS VERIFIKĀCIJA

(G modulis)

1. Šajā modulī ir aplūkota procedūra, kā ražotājs nodrošina un apstiprina, ka attiecīgais izstrādājums, par kuru izsniegts 2. punktā minētais sertifikāts, atbilst direktīvas tām prasībām, kuras uz to attiecas. Ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis izstrādājumam piestiprina CE zīmi un rakstiski sagatavo atbilstības deklarāciju (sk. XV pielikumu).

2. Pilnvarotā iestāde pārbauda atsevišķo izstrādājumu un veic attiecīgos testus, kā izklāstīts 5. pantā minētajā (-os) attiecīgajā (-os) standartā (-os), vai līdzvērtīgus testus, lai nodrošinātu tā atbilstību attiecīgajām direktīvas prasībām. Pilnvarotā iestāde piestiprina vai nodrošina, ka apstiprinātajam izstrādājumam ir piestiprināts tās pazīšanas numurs, un sagatavo atbilstības sertifikātu saistībā ar veiktajiem testiem.

3. Tehniskās dokumentācijas mērķis ir dot iespēju novērtēt atbilstību direktīvas prasībām un izprast izstrādājuma projektēšanu, ražošanu un darbību (sk. XIII pielikumu).









XII PIELIKUMS

PILNĪGA KVALITĀTES NODROŠINĀŠANA

(H modulis)

1. Šajā modulī ir aprakstīta procedūra, kā ražotājs, kas pilda 2. punktā noteiktos pienākumus, nodrošina un apstiprina to, ka attiecīgie izstrādājumi atbilst direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas. Ražotājs vai viņa Kopienā reģistrētais pilnvarotais pārstāvis uz katra izstrādājuma piestiprina CE zīmi un rakstiski sagatavo atbilstības deklarāciju (sk. XV pielikumu). Papildus CE zīmei ir tās pilnvarotās iestādes pazīšanas numurs, kas ir atbildīga par 4. punktā noteikto uzraudzību.

2. Ražotājs projektēšanā, ražošanā, galaprodukta pārbaudē un testēšanā piemēro apstiprināto kvalitātes nodrošinājuma sistēmu atbilstīgi 3. punktam, un to uzrauga, kā tas noteikts 4. punktā.

3. Kvalitātes nodrošinājuma sistēma 3.1. Ražotājs iesniedz pilnvarotajai iestādei pieteikumu novērtēt viņa kvalitātes nodrošinājuma sistēmu. Pieteikumā iekļauj: — visu attiecīgo informāciju par paredzēto izstrādājuma kategoriju, — kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentāciju. 3.2. Kvalitātes nodrošinājuma sistēma nodrošina izstrādājumu atbilstību direktīvas tām prasībām, kuras uz tiem attiecas. Visus ražotāja pieņemtos principus, prasības un noteikumus sistemātiski un noteiktā kārtībā rakstiski dokumentē politiku, procedūru un norādījumu veidā. Kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācija rada vienotu kvalitātes nodrošināšanas politiku un procedūru, proti, kvalitātes programmu, plānu, apkopojumu un dokumentācijas interpretāciju. Jo īpaši tajā atbilstīgi apraksta: — kvalitātes nodrošinājuma mērķus un vadības organizatorisko struktūru, pienākumus un pilnvaras attiecībā uz projektēšanas un izstrādājuma kvalitāti, — projektēšanas tehniskās specifikācijas, to skaitā standartus, ko piemēros, un, ja 5. pantā minētos standartus nepiemēros pilnībā, līdzekļus, kurus izmantos, lai nodrošinātu to direktīvas pamatprasību ievērošanu, kas attiecas uz izstrādājumiem, — projektēšanas kontroles un verifikācijas metodes, procesus un sistemātiskos pasākumus, ko izmantos, projektējot izstrādājumus, kuri ietilpst attiecīgajā izstrādājumu kategorijā, — attiecīgās metodes, procesus un sistemātiskos pasākumus, ko izmantos ražošanai, kā arī kvalitātes kontrolei un kvalitātes nodrošināšanai, — pārbaudes un testus, ko veiks pirms un pēc ražošanas, kā arī tās laikā, un to veikšanas biežumu, — ar kvalitāti saistītu ziņu apkopojumus, piemēram, pārbaudes ziņojumus un testēšanas datus, kalibrēšanas datus, ziņojumus par attiecīgā personāla kvalifikāciju utt., — paņēmienus, ar kuriem uzrauga, vai ir panākta vajadzīgā projektēšanas un izstrādājumu kvalitāte un kvalitātes nodrošinājuma sistēmas efektīva darbība. 3.3. Pilnvarotā iestāde novērtē kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, lai noteiktu, vai tā atbilst 3.2. punktā minētajām prasībām. Tā uzskata, ka kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, kas īsteno attiecīgo saskaņoto standartu (EN 29001), atbilst šīm prasībām. Vismaz viens revīzijas grupas dalībnieks ir ar pieredzi attiecīgā izstrādājuma tehnoloģijas novērtēšanā. Novērtējuma procedūra paredz novērtējuma vizīti ražotāja telpās. Lēmumu paziņo ražotājam. Paziņojumā iekļauj pārbaudē gūtos secinājumus un pamatotu lēmumu par novērtējumu. 3.4. Ražotājs apņemas pildīt pienākumus, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, un pienācīgi un efektīvi uzturēt to spēkā. Ražotājs vai viņa pilnvarotais pārstāvis informē pilnvaroto iestādi, kas ir apstiprinājusi kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, par visiem paredzamiem kvalitātes nodrošināšanas sistēmas jauninājumiem. Pilnvarotā iestāde novērtē ierosinātos grozījumus un izlemj, vai grozītā kvalitātes nodrošinājuma sistēma joprojām atbilst 3.2. punktā minētajām prasībām vai tai ir vajadzīgs atkārtots novērtējums. Tā savus lēmumus paziņo ražotājam. Paziņojumā iekļauj pārbaudē gūtos secinājumus un pamatotu lēmumu par novērtējumu.

4. EK uzraudzība, par kuru ir atbildīga pilnvarotā iestāde 4.1. Uzraudzības mērķis ir pārliecināties, ka ražotājs pienācīgi pilda pienākumus, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošinājuma sistēmas. 4.2. Ražotājs ļauj pilnvarotās iestādes pārstāvjiem pārbaudes nolūkā apmeklēt projektēšanas, ražošanas, pārbaudes un testēšanas telpas, kā arī noliktavas un sniedz visu vajadzīgo informāciju, jo īpaši: — kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentāciju, — ar kvalitāti saistīto ziņu apkopojumus, ko paredz kvalitātes nodrošinājuma sistēma attiecībā uz projektēšanu, piemēram, analīžu, aprēķinu, testu u.tml. rezultātus, — ar kvalitāti saistīto ziņu apkopojumus, ko paredz kvalitātes nodrošinājuma sistēma attiecībā uz ražošanu, piemēram, pārbaudes ziņojumus un testēšanas datus, kalibrēšanas datus, ziņojumus par attiecīgā personāla kvalifikāciju utt. 4.3. Pilnvarotā iestāde periodiski veic revīziju, lai pārliecinātos, ka ražotājs uztur spēkā un piemēro kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, un dara ražotājam zināmu revīzijas ziņojumu. 4.4. Turklāt pilnvarotās iestādes pārstāvji var apmeklēt ražotāju bez brīdinājuma. Šo vizīšu laikā pilnvarotā iestāde var veikt vai organizēt testus, lai vajadzības gadījumā pārbaudītu, ka kvalitātes nodrošinājuma sistēma pienācīgi darbojas; tā iesniedz ražotājam ziņojumu par vizīti un, ja ir veikts tests, ziņojumu par testu.

5. Ražotājs vismaz 10 gadus pēc pēdējā izstrādājuma izgatavošanas glabā valsts iestāžu vajadzībai: — dokumentāciju, kas minēta 3.1. punkta otrās daļas otrajā ievilkumā, — jauninājumus, kas minēti 3.4. punkta otrajā daļā, — pilnvarotās iestādes lēmumus un ziņojumus, kas minēti 3.4. punkta pēdējā daļā un 4.3. un 4.4. punktā.

6. Katra pilnvarotā iestāde sniedz pārējām pilnvarotajām iestādēm attiecīgo informāciju par izsniegtajiem un atsauktajiem kvalitātes nodrošinājuma sistēmas apstiprinājumiem.

▼M1









XIII PIELIKUMS

RAŽOTĀJA SNIEGTĀ TEHNISKĀ DOKUMENTĀCIJA

Direktīvas V, VII, VIII, IX un XI un XVI pielikumā minētajā tehniskajā dokumentācijā jāiekļauj visi attiecīgie dati vai ražotāja izmantotie līdzekļi, lai nodrošinātu, ka detaļas vai kuģis atbilst pamatprasībām, kuras uz tiem attiecas.

Tehniskā dokumentācija sekmē produkta konstrukcijas, ražošanas un darbības izpratni un atbilstības novērtēšanu šīs direktīvas prasībām.

Dokumentācija ietver, ciktāl tas ir būtiski novērtējumam:

a) tipa vispārēju aprakstu;

b) projekta skices, ražošanas rasējumus un detaļu, montāžas mezglu, strāvas slēgumu u.tml. shēmas;

c) aprakstus un skaidrojumus, kas vajadzīgi minēto rasējumu un shēmu, un produkta darbības izpratnei;

d) pilnīgi vai daļēji piemēroto 5. pantā minēto standartu sarakstu un to risinājumu apraksti, kuri pieņemti, lai izpildītu pamatprasības, ja 5. pantā minētie standarti nav piemēroti;

e) veikto projektēšanas aprēķinu, pārbaužu rezultātus, u.c.;

f) testa ziņojumus vai aprēķinus, proti, par stabilitāti saskaņā ar Pamatprasību 3.2. iedaļu un par peldspēju saskaņā ar Pamatprasību 3.3. iedaļu (IA pielikums);

g) izplūdes gāzu emisijas testa ziņojumus, kas demonstrē atbilstību Pamatprasību 2. iedaļai (IB pielikums);

h) trokšņa emisijas testa ziņojumus vai datus par standarta kuģi, kas demonstrē atbilstību Pamatprasību 1. iedaļai (IC pielikums).

▼B









XIV PIELIKUMS

IESTĀŽU PILNVAROŠANAS OBLIGĀTIE KRITĒRIJI, KAS DALĪBVALSTĪM JĀIEVĒRO

▼M1

1. Pilnvarotā iestāde, tās direktors un darbinieki, kas atbild par verifikācijas testiem, nav nedz projektētāji, ražotāji, piegādātāji vai uzstādītāji attiecībā uz ražojumiem 1. pantā, ko tie pārbauda, nedz minēto pušu pilnvaroti pārstāvji. Viņi nav iesaistīti minētās produkcijas projektēšanā, būvē, realizācijā vai apkopē nedz tieši, nedz pilnvaroto pārstāvju statusā. Tas neizslēdz tehniskās informācijas apmaiņu starp ražotāju un pilnvaroto iestādi.

1.a. Pilnvarotai iestādei jābūt neatkarīgai, un to nedrīkst kontrolēt ražotāji vai piegādātāji.

▼B

2. Iestāde un tās personāls veic verifikācijas pārbaudes ar visaugstāko profesionalitāti un tehnisko kompetenci neatkarīgi no jebkāda spiediena un pamudinājumiem, galvenokārt finansiāliem, kas var ietekmēt novērtējumu vai pārbaudes rezultātus, īpaši no to personu vai personu grupu puses, kuras ir ieinteresētas verifikācijas rezultātos.

3. Iestādes rīcībā ir vajadzīgais personāls un materiāli tehniskā bāze, kas ļauj pienācīgi veikt administratīvos un tehniskos uzdevumus saistībā ar verifikācijas veikšanu; tai ir pieejamas arī iekārtām, kas vajadzīgas īpašas verifikācijas veikšanai.

4. Par pārbaudi atbildīgajam personālam ir: — atbilstoša tehniskā un profesionālā sagatavotība, — pietiekama veicamo testu prasību izpratne un atbilstoša pieredze to izpildē, — prasme sagatavot sertifikātus, protokolus un ziņojumus, kas ir vajadzīgi, lai apstiprinātu veiktos testus.

5. Pilnvarotā iestāde garantē pārbaudes objektivitāti. Atalgojums nav atkarīgs no izdarīto testu skaita vai to rezultātiem.

6. Iestāde apdrošina atbildību, ja atbildību saskaņā ar valsts tiesību aktiem neuzņemas valsts vai pati dalībvalsts tieši neatbild par testiem.

7. Iestādes personālam ir pienākums saskaņā ar šo direktīvu vai jebkuru valsts tiesību aktu noteikumu, kas nosaka tās piemērošanu, glabāt profesionālos noslēpumus, kuri attiecas uz informāciju, ko iegūst, izpildot iestādes uzdevumus (izņemot attiecībā uz tās valsts kompetentām iestādēm, kurā šos uzdevumus izpilda).

▼M1









XV PIELIKUMS

RAKSTISKA ATBILSTĪBAS DEKLARĀCIJA

1. Rakstiskai deklarācijai par atbilstību direktīvas noteikumiem vienmēr jābūt a) uz izpriecu kuģa un skutera, un tā jāiekļauj īpašnieka rokasgrāmatā (IA pielikums, 2.5. iedaļa); b) kopā ar II pielikumā minētajām detaļām; c) kopā ar dzinēju, un tā jāiekļauj īpašnieka rokasgrāmatā (IB pielikuma 4. punkts).

2. Rakstiska atbilstības deklarācija iekļauj sekojošo ( 15 ): a) ražotāja vai viņa pilnvarota pārstāvja Kopienā vārdu/nosaukumu un adresi ( 16 ); b) produkta aprakstu, kas formulēts 1. punktā ( 17 ); c) norādes uz attiecīgiem piemērojamiem saskaņotiem standartiem vai norādes uz specifikācijām, attiecībā uz ko atbilstība ir deklarēta; d) ja vajadzīgs, norādes uz citām piemērotajām Kopienas direktīvām; e) ja nepieciešams, atsauce uz EK tipa pārbaudes sertifikātu, ko izsniegusi pilnvarotā iestāde; f) ja nepieciešams, pilnvarotās iestādes vārds un adrese; g) personas identifikāciju, kura ir pilnvarota parakstīties ražotāja vai viņa pilnvarota pārstāvja Kopienā vārdā.

3. Attiecībā uz — iekšējo dzinēju un kuģa pakaļgala dzinēju bez vietējās izplūdes, — dzinējiem, kuru tips ir apstiprināts saskaņā ar Direktīvu 97/68/EK un kuri atbilst II posmam, kas paredzēts minētās direktīvas I pielikuma 4.2.3. iedaļā, un — dzinējiem, kuru tips ir apstiprināts saskaņā ar Direktīvu 88/77/EEK, atbilstības deklarācija papildus 2. punkta informācijai iekļauj ražotāja paziņojumu, ka dzinējs atbilst izplūdes gāzu emisijas prasībām šajā direktīvā, kad tas uzstādīts izpriecu kuģī saskaņā ar ražotāja sniegtajām instrukcijām, un ka šo dzinēju nedrīkst nodot ekspluatācijā, iekams izpriecu kuģis, kurā tas ir uzstādams, nav deklarēts par atbilstīgu, ja to prasa, direktīvas attiecīgajiem noteikumiem.

▼M1









XVI PIELIKUMS

RAŽOJUMA KVALITĀTES NODROŠINĀŠANA

(E modulis)

1. Šajā modulī aplūkota procedūra, kā ražotājs, kas pilda 2. punktā noteiktās saistības, nodrošina un deklarē, ka attiecīgie ražojumi atbilst tipam, kurš norādīts EK tipa pārbaudes sertifikātā, un atbilst šīs direktīvas prasībām, kas uz tiem attiecas. Ražotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim Kopienā jāmarķē katrs ražojums ar CE zīmi un rakstiski jāsagatavo atbilstības deklarācija. CE zīme jāpapildina ar tās pilnvarotās iestādes identifikācijas simbolu, kas atbild par 4. punktā noteikto uzraudzību.

2. Ražotājam ražojuma galīgajā pārbaudē un testos jāpiemēro apstiprināta kvalitātes nodrošināšanas sistēma, kā norādīts 3. punktā, un uz viņu attiecas uzraudzība, kas norādīta 4. punktā

3. Kvalitātes nodrošināšanas sistēma 3.1. Ražotājam jāiesniedz izvēlētai pilnvarotai iestādei pieteikums kvalitātes nodrošināšanas sistēmas novērtēšanai attiecībā uz konkrētiem ražojumiem. Šajā pieteikumā jāiekļauj: — visa būtiskā informācija, kas skar paredzēto ražojumu kategoriju, — kvalitātes nodrošināšanas sistēmas dokumentācija, — ja vajag, apstiprinātā tipa tehniskā dokumentācija un EK tipa pārbaudes sertifikāta kopija. 3.2. Saskaņā ar kvalitātes nodrošināšanas sistēmu ir jāpārbauda katrs ražojums un jāveic atbilstoši testi, kas noteikti 5. pantā minētajā(-os) atbilstošā(-os) standartā(-os), vai līdzvērtīgi testi, lai nodrošinātu tā atbilstību direktīvas prasībām. Visi ražotāja pieņemtie principi, prasības un noteikumi sistemātiski un mērķtiecīgi rakstiski jāapkopo politiku, procedūru un instrukciju veidā. Kvalitātes nodrošināšanas sistēmas dokumentācijai jānodrošina vienota kvalitātes programmu, plānu, rokasgrāmatu un ierakstu izpratne. Jo īpaši tajā atbilstīgi jāapraksta: — kvalitātes mērķi un vadības organizatoriskā struktūra, pienākumi un pilnvaras attiecībā uz ražojuma kvalitāti, — pārbaudes un testi, kas tiks veikti pēc ražošanas, — līdzekļi, lai uzraudzītu kvalitātes nodrošināšanas sistēmas efektīvu darbību, — ar kvalitāti saistītie dokumenti, piemēram, pārbaužu protokoli un testu dati, kalibrēšanas dati, ziņojumi par attiecīgo darbinieku kvalifikāciju utt. 3.3. Pilnvarotā iestāde novērtē kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, lai noteiktu, vai tā atbilst 3.2. punktā minētajām prasībām. Tā uzskata, ka kvalitātes nodrošināšanas sistēmas, kurās ievēroti attiecīgie harmonizētie standarti, atbilst šīm prasībām. Vismaz vienam pārbaudes grupas dalībniekam jābūt ar pieredzi attiecīgā ražojuma tehniskā novērtēšanā. Novērtēšanas procedūrā jāparedz pārbaudes vizīte ražotāja telpās. Attiecīgais lēmums jāpaziņo ražotājam. Paziņojumā jāietver pārbaudē gūtie secinājumi un pamatots lēmums attiecībā uz novērtējumu. 3.4. Ražotājam jāapņemas pildīt saistības, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošināšanas sistēmas, un uzturēt to pienācīgā un efektīvā veidā. Par visu plānojamo kvalitātes nodrošināšanas sistēmas atjaunināšanu ražotājam vai viņa pilnvarotajam pārstāvim jāinformē pilnvarotā iestāde, kas apstiprinājusi kvalitātes nodrošināšanas sistēmu. Pilnvarotā iestāde novērtē ierosinātos grozījumus un izlemj, vai grozītā kvalitātes nodrošināšanas sistēma joprojām atbilst 3.2. punktā minētajām prasībām vai būtu jāveic atkārtota novērtēšana. Tai jāpaziņo savs lēmums ražotājam. Paziņojumā jāietver pārbaudē gūtie secinājumi un pamatots lēmums attiecībā uz novērtējumu.

4. Uzraudzība, par kuru atbild pilnvarotā iestāde 4.1. Uzraudzības mērķis ir pārliecināties, ka ražotājs pienācīgi pilda saistības, kas izriet no apstiprinātās kvalitātes nodrošināšanas sistēmas. 4.2. Ražotājam jāļauj pilnvarotās iestādes pārstāvjiem pārbaudes nolūkos apmeklēt pārbaudes, testēšanas un glabāšanas telpas un jāsniedz tiem visa vajadzīgā informācija, jo īpaši: — kvalitātes nodrošināšanas sistēmas dokumentācija, — tehniskā dokumentācija, — dokumenti attiecībā uz kvalitāti, piemēram, pārbaužu protokoli un testu dati, kalibrēšanas dati, ziņojumi par attiecīgo darbinieku kvalifikāciju u.c. 4.3. Pilnvarotajai iestādei periodiski jāveic revīzija, lai pārliecinātos, ka ražotājs uztur un piemēro kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, un revīzijas ziņojums jādara zināms ražotājam. 4.4. Turklāt pilnvarotās iestādes pārstāvji var apmeklēt ražotāju bez brīdinājuma. Šo apmeklējumu laikā pilnvarotā iestāde var veikt vai pasūtīt testus, lai vajadzības gadījumā pārliecinātos, ka kvalitātes nodrošināšanas sistēma pienācīgi darbojas; tā iesniedz ražotājam apmeklējuma protokolu un, ja ir veikts tests, testa ziņojumu.

5. Ražotājam vismaz 10 gadus pēc pēdējā ražojuma izgatavošanas jāglabā nodošanai valsts iestādēm: — dokumentācija, kas minēta 3.1. punkta otrās apakšdaļas trešajā ievilkumā, — papildinājumi, kas minēti 3.4. punkta otrajā apakšdaļā, — pilnvarotās iestādes lēmumi un ziņojumi, kas minēti 3.4. punkta pēdējā daļā, 4.3. un 4.4. punktā.

6. Katrai pilnvarotajai iestādei ir jāsniedz pārējām pilnvarotajām iestādēm vajadzīgā informācija attiecībā uz visiem izsniegtajiem un atsauktajiem kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājumiem.









XVII PIELIKUMS

RAŽOJUMU ATBILSTĪBAS NOVĒRTĒJUMS ATTIECĪBĀ UZ IZPLŪDES GĀZU UN TROKŠŅA EMISIJU

1. Dzinēja saimes atbilstības verifikācijai, dzinēju paraugu ņem no sērijas. Izgatavotājs nosaka parauga lielumu n, vienojoties ar pilnvaroto iestādi.

2. Rezultātu vidējo aritmētisko X, ko iegūst no parauga, aprēķina katram izplūdes gāzu un trokšņa emisijas reglamentētam komponentam. Sērijas produkciju uzskata par atbilstošu prasībām (pozitīvs lēmums), ja ir izpildīts šāds nosacījums: X + K. S ≤ L S ir standartnovirze, kur X = ir rezultātu vidējais aritmētiskais x = ir parauga individuālais rezultāts L = ir attiecīgā robežvērtība n = ir dzinēju skaits paraugā k = ir statistiskais koeficients, kas atkarīgs no n (skatīt tabulu)



n 2 3 4 5 6 7 8 9 10 k 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279 n 11 12 13 14 15 16 17 18 19 k 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198