2004R1973 — LV — 01.01.2008 — 011.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1973/2004

(2004. gada 29. oktobris),

ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 piemērošanai attiecībā uz šīs Regulas IV un IV a) sadaļā minētajām atbalsta shēmām un atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai

SATURS 1. nodaļa Darbības sfēras un vispārīgie noteikumi 2. nodaļa Cieto kviešu īpašās kvalitātes piemaksas 3. nodaļa Proteīna kultūru piemaksas 4. nodaļa Graudaugu piemaksas rīsiem 5. nodaļa Platību maksājumi riekstiem 6. nodaļa Palīdzība cietes kartupeļiem 7. nodaļa Piena piemaksas un papildus maksājumi 8. nodaļa Palīdzība enerģijas graudaugiem 1. iedaļa Definīcijas 2. iedaļa Izejvielu izmantošana 3. iedaļa Līgums 4. iedaļa Etalonražīguma rādītāji, izejvielu piegāde un piegādājamie daudzumi 5. iedaļa Atbalsta maksājuma noteikumi 6. iedaļa Uzpircēju un pirmapstrādātāju pienākumi 7. iedaļa Īpaši noteikumi izejvielu izmantošanai saimniecībā 8. iedaļa Alternatīva apstiprināšanas sistēma 9. iedaļa Pārbaudes 9. nodaļa Īpašā reģionālā palīdzība laukaugu kultūrām 10. nodaļa Palīdzība sēklām 11. nodaļa Platību maksājumi laukaugu kultūrām 1. iedaļa Kritērijiem atbilstošu laukaugu kultūru platību maksājumu vispārējie nosacījumi 2. iedaļa Īpašie nosacījumi konkrētām laukaugu kultūrām 3. iedaļa Pamatplatības, norādošās kvotas un griesti 4. iedaļa Atlicinājumi 5. iedaļa Gala norādījumi 12. nodaļa Piemaksas aitām un kazām 1. iedaļa Tiešie maksājumi 2. iedaļa Ierobežojumi, rezerves un tiesību nodošana 3. iedaļa Papildmaksājumi 4. iedaļa Vispārīgie norādījumi 13. nodaļa Maksājumi liellopiem un teļiem 1. iedaļa Īpašās piemaksas (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. pants) 2. iedaļa Piemaksas sezonalitātes atcelšanai (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 124. pants) 3. iedaļa Piemaksas zīdītājgovjīm (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 125. pants) 4. iedaļa Vispārīgie nosacījumi īpašajām piemaksām un zīdītājgovju piemaksām 5. iedaļa Kaušanas piemaksas (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 130. pants) 6. iedaļa Papildmaksājumi (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 133. līdz 136. pants) 7. iedaļa Vispārīgie nosacījumi 8. iedaļa Pagaidu un gala nosacījumi 14. nodaļa Vienas platības maksājumu shēma 15. nodaļa Papildinošie nacionālie tiešie maksājumi 15.a nodaļa Īpašais maksājums par cukuru 16. nodaļa Atmatā atstātās zemes izejvielu ražošanai 1. iedaļa Definīcija 2. iedaļa Līgums 3. iedaļa Līguma grozīšana vai laušana 4. iedaļa Etalonražīgums un piegādājamie daudzumi 5. iedaļa Palīdzības maksājuma noteikumi 6. iedaļa Pieņēmēja un prasītāja pienākumi 7. iedaļa Garantijas 8. iedaļa Pārdošanas, nodošanas vai piegādes dokumenti citā dalībvalstī 9. iedaļa Pārbaudes 10. iedaļa Izslēgšana no režīma un sazināšanās 17. nodaļa Palīdzība apiņu platībām 17.a nodaļa Kultūratkarīgie maksājumi par kokvilnu 17.b nodaļa Atbalsts par olīvkoku audzēm 17.c nodaļa Atbalsts par tabaku 17.d nodaļa Pārejas posma maksājumi par augļiem un dārzeņiem un pārejas posma maksājumi par mīkstajiem augļiem 18. nodaļa Gala norādījumi







EIROPAS KOPIENAS KOMISIJA ņemot vērā Eiropas Kopienas izveidošanas Līgumu, ņemot vērā Čehijas Republikas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās aktu, īpaši 41. panta pirmo punktu, ņemot vērā 2003. gada 29. septembra Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003, kas nosaka vispārīgos noteikumus tiešā atbalsta shēmām vienotajai lauksaimniecības politikai un, veidojot noteiktas atbalsta shēmas zemniekiem, groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 ( 1 ) 110. pantu un 145. c, 145. d, 145. e un 145. f pantu, tā kā: (1) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV un IV a) sadaļa veido noteiktas atbalsta shēmas zemniekiem. Dažu shēmu ieviešanas noteikumi ir jau izklāstīti šādos aktos: Komisijas 1972. gada 2. augusta Regula (EEK) Nr. 1686/72 par konkrētiem sīki izstrādātiem noteikumiem atbalstam par sēklām ( 2 ), Komisijas 1976. gada 22. jūnija Regula (EEK) Nr. 1445/76, ar ko precizē dažādas Lolium perenne L. šķirnes ( 3 ), Komisijas 1996. gada 30. jūlija Regula (EK) Nr. 1644/96, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus atbalsta piešķiršanai par konkrētiem pākšaugiem ( 4 ), Komisijas 1999. gada 19. marta Regula (EK) Nr. 609/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus atbalsta piešķiršanai apiņu ražotājiem ( 5 ); Komisijas 1999. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 2316/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai piemērotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1251/1999, ar kuru izveido atbalsta sistēmu noteiktu laukaugu audzētājiem ( 6 ), Komisijas 1999. gada 28. oktobra Regula (EK) Nr. 2342/1999, kas nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgu organizāciju piemērošanai attiecībā uz piemaksu shēmām ( 7 ), Komisijas 1999. gada 19. novembra Regula (EK) Nr. 2461/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1251/1999 piemērošanai attiecībā uz atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai ( 8 ), Komisijas 2001. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 2550/2001, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 2529/2001 par aitu gaļas un kazu gaļas tirgus kopēju organizāciju attiecībā uz piemaksu sistēmām, un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2419/2001 ( 9 ), Komisijas 2003. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 2199/2003, ar ko paredz pārejas posma pasākumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1259/1999 par vienoto platībmaksājuma shēmu Čehijas Republikai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai piemērošanai par 2004. gadu ( 10 ), Komisijas 2003. gada 23. decembra Regula (EK) Nr. 2237/2003, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai piemērotu dažas atbalsta shēmas, kas paredzētas ar Padomes Regulas (EK) 1782/2003 IV sadaļu, ar kuru izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem ( 11 ). Kopienas likumdošanas konkretizēšanai jāatceļ attiecīgie akti un jāaizvieto ar regulu, kas izklāsta ieviešanas nosacījumus visām shēmām, kurām var pieteikties no 2005. gada 1. janvāra. (2) Lai nodrošinātu efektīvu shēmu administrēšanu, platību maksājumi tiek piešķirti tikai konkrētiem apvidiem pēc precizētiem nosacījumiem. (3) Maltai ir liels skaits mazo saimniecību, kuru lielums ir mazāks par 0 hektāriem. Lai Maltas mazie zemnieki netiktu noraidīti tiešajiem maksājumiem, balstoties uz zemes platību, minimālais izmērs pieteicēju zemes platībām Maltai tiek noteikts 0 ha, un 2005. un 2006. gadā ļauts atteikties no Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 9. punkta pielietošanas. (4) Ir jānovērš zemes apsēšana tikai ar mērķi atbilst platību maksājumu kritērijiem. Jāspecificē noteikti nosacījumi apsēšanai un graudaugu kultivēšanai attiecībā uz cietajiem kviešiem, proteīna kultūrām un rīsiem. Lai varētu atspoguļot lauksaimniecības dažādību Kopienā, jāņem vērā vietējie standarti. (5) Jāļauj iesniegt tikai vienu pieteikumu platību maksājumiem attiecībā uz jebkuru apstrādātu zemes gabalu attiecībā uz doto gadu, izņemot gadījumus, kad platības maksājums ir kā papildinājums maksājumam tai pašai kultūrai vai palīdzībai sēklu ražošanai. Platību maksājumus var piešķirt graudaugiem, kuri tiek subsidēti pēc Kopienas strukturālās vai vides politikas. (6) Platību palīdzības atbalsta shēmas, kuras tiek piešķirtas, balstoties uz platību, kas pārsniedz maksimālo vai bāzes platību uz zemniekam, kuram tiek garantēta palīdzība, samazināt proporcionāli katru gadu. Tāpēc jāievieš mobilitātes un gala termiņi informācijas apmaiņai starp Komisiju un dalībvalstīm, lai ieviestu samazināšanas koeficentu par platībām, kurām tiek maksāta palīdzība. Tādiem pašiem nosacījumiem ir jābūt kopējā apjoma samazināšanai individuālajiem nodošanas daudzumiem, pielietojot Regulas (EK) Nr. 1782/2003 95. panta 4. punktu. (7) Pēc Regulas (EK) Nr. 1782/2003 73. panta īpašo kvalitātes piemaksu piešķiršanas cietajiem kviešiem radies jautājums par noteiktu sertificēto sēklu šķirņu daudzumu pielietošanu ražošanas reģionos, lai varētu tos izmantot mannas un makaronu ražošanai. Lai nodrošinātu to, ka prasības tiek ievērotas, jāfiksē gan kritēriji šķirņu novērtēšanai katrā dalībvalstī, gan procedūra, lai izveidotu kritērijiem atbilstošu šķirņu sarakstu, kā arī minimālos apjomus sertificēto sēklu izmantošanai. (8) Periods starp Regulas (EK) Nr. 1782/2003 pieņemšanu un ieviešanu īpašajām kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem neļauj izveidot kritērijiem atbilstošo šķirņu sarakstu, kas garantē palīdzību 2005. gadam saskaņā ar paredzēto novērtēšanas metodi. Tāpēc jāizveido pārējo sarakstu, kas balstītos uz pašreiz izmantotajām šķirnēm. (9) Dažos reģionos agronomijas nolūkos proteīna kultūras tradicionāli tiek sētas kopā ar labību. Rezultātā tiek iegūta raža, kas galvenokārt sastāv no proteīna kultūrām. Lai garantētu piemaksas proteīna kultūrām, tādas platības šādos nolūkos jāuzskata par proteīna kultūru platībām. (10) Jānosaka standarti saldajām lupīnām un pārbaudēm, lai noteiktu, vai lupīnas ir saldas vai nē. (11) Lai nodrošinātu efektīvu un labu atbalsta shēmu vadību riekstiem, garantēto platību palīdzību nedrīkst izmantot, lai finansētu marginālas plantācijas vai atsevišķus kokus. Minimālais augļa izmērs un koku blīvums ir jādefinē. Lai atvieglotu pāreju no esošajiem uzlabošanas plāniem, kuru gala termiņš ir vēlāks nekā jaunās shēmas ieviešanas laiks, ir ieteicams piemērot pārejas pasākumus. (12) Īpašo maksājumu termiņu aprēķināšana rīsiem ir atkarīga ne tikai no pamatplatības vai platības, kas fiksēta katrai ražojošajai dalībvalstij Regulā (EK) Nr. 1782/2003, kā arī iespējamais apakšiedalījums pamatplatībām apakšplatībās pēc kritērijiem, kurus nosaka katra dalībvalsts, lai nodrošinātu šādu apakšiedalījumu, pēc nosacījumiem, ar kuriem apstrādātais zemes gabals tiek apstrādāts un pēc minimālās pamatplatības. Lai ieviestu pielietojamo modalitāšu vadību un izmantošanu, piemērojot to pamatplatībām un apakšplatībām, rezultātā jānorāda detalizēti nosacījumi. (13) Novērtējot iespējamo pamatplatību pārtēriņu attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 82. pantu, jāparedz īpašo kultūru piemaksu samazināšanu rīsiem. Lai ieviestu aprēķina modalitātes šādai samazināšanai, jāņem vērā kritēriji un jādefinē piemērojamie koeficenti. (14) Graudaugu maksājumi rīsiem paredz, ka Komisija ir sniegusi noteiktu informāciju saistībā ar pamatteritoriju apakšplatību kultivēšanu. Tādēļ jāsniedz detalizēta informācija par Dalībvalstu sniegtajiem ziņojumiem Komisijai, kā arī šīs sazināšanās gala termiņus. (15) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 93. un 94. pants sniedz palīdzību kartupeļaudzētājiem, kuri domā ražot kartupeļu cieti pēc audzēšanas līgumiem, ievērojot Padomes 1994. gada 27. jūlija gada Regulas (EK) Nr. 1868/94 noteiktos kvotu ierobežojumus kartupeļu cietes ražošanai ( 12 ). Palīdzības dotēšanas noteikumiem jābūt noteiktiem un, kur tas iespējams, jāizveido mijnorāde esošajiem noteikumiem, kuri attiecas uz kvotu sistēmu, ievērojot Regulu (EK) Nr. 1868/94. (16) Regulas (EK) Nr. 1782/200395. un 96. pants nodrošina papildpiemaksas piena produktiem, un ražotājiem tiek maksātas papildmaksas. Padomes 2003. gada 29. septembra Regula (EK) Nr. 1788/2003 veido nodevu piena un piena produktu sektorā ( 13 ), sniedzot īpašus piešķīrumus iniciatīvu gadījumā. Tāpēc ir jāpārskata, kad privātā vai juridiskā persona ievēro individuālos orientējošos daudzumus, kuri vairs nesaskan ar noteikumiem, kas attiecas uz Padomes Regulas (EK) Nr. 1788/2003 5. c) pantu, divpadsmit mēnešu periodam pirms 31. marta par attiecīgo gadu, kas attiecas uz izslēgšanu no piemaksām un maksājumiem. (17) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. līdz 92. pants sniedz zemniekiem jaunu garantētu palīdzības shēmu enerģijas kultūrām. Kopā ar Regulu (EK) Nr. 2461/1999, kas izslēdz cukurbietes no palīdzības, cukurbiešu audzēšanai jābūt izslēgtai no palīdzības enerģijas kultūrām. (18) Lai saņemtu kritērijiem atbilstošu palīdzību, jābūt izklāstītiem noteikumiem. Šādā nolūkā jābūt noteiktam, ka līgumam jābūt noslēgtam starp ražotāju un pirmo pārstrādātāju attiecībā uz izejproduktu ražošanu. Zemniekiem ir jāveic pārstrāde, kā tas ir paredzēts noteikumos attiecībā uz īpašumu. (19) Lai nodrošinātu, ka izejmateriāli tiek pārstrādāti specifiskos enerģijas produktos, pirmajiem pārstrādātājiem ir jāievieš pasākumi par spīti faktam, ka palīdzība tiek garantēta zemniekiem, nevis pirmajiem pārstrādātājiem. Garantijām ir jābūt pietiekami augstām, lai novērstu jebkurus riskus izejmateriāliem, kuri tiek novirzīti no to gala mērķa. Papildus, lai nodrošinātu efektīvu kontroles sistēmas shēmu, izejmateriālu un daļēji pārstrādātu produktu pārdošanai jābūt maksimāli ierobežotai līdz diviem soļiem pirms gala pārstrādes. (20) Jānosaka skaidras atšķirības starp kandidāta pienākumiem, kuras beidzas līdz ar brīdi, kad pilnā apjomā ievāktie izejmateriāli ir piegādāti, un pienākumiem, kuri ir saistoši pirmajam pārstrādātājam, kura pienākumi sākas ar piegādi un beidzas ar izejproduktu gala pārstrādi enerģijas produktos. (21) Saistībā ar izejmateriāliem un produktiem, kuri rodas, noteiktai transporta darbības Kopienas teritorijā jābūt kontrolētai, tā tiek veikta ar T5 kontroles pielietošanu saskaņā ar 1993. gada 2. jūlija Komisijas Regulu (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi ( 14 ). Ja T5 kontroles kopijas tiek pazaudētas apstākļos, kuros nav vainojams pirmais pārstrādātājs, jāveido nosacījumi alternatīviem pierādījumiem. (22) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 98. pants paredz īpašās reģionālās palīdzības samazināšanu par laukaugu kultūrām, kad viss pieprasītās palīdzības apjoms pārsniedz fiksētos griestus. Jābūt apstiprinātam modalitāšu samazināšanas koeficenta aprēķinam. (23) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 99. pants piešķir tiešās garantētās palīdzības iespēju vienas vai vairāku sēklu šķirņu ražošanai. (24) Palīdzību var nodrošināt tikai pamata sēklu vai sertificēto sēklu ražošanai, un šiem produktiem ir jābūt skaidri definētiem attiecībā uz direktīvu par sēklu sertificēšanu un tirdzniecību: Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību ( 15 ), Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/402/EEK par labības sēklu tirdzniecību ( 16 ) un Padomes 2002. gada 13. jūnija Direktīva 2002/57/EK par eļļas un šķiedras augu sēklu tirdzniecību ( 17 ). (25) Lai padarītu iespējamu kontroli, pamata sēklas un sertificētās sēklas jāražo saskaņā ar audzēšanas līgumiem vai deklarācijām, kuras tiks piemērotas vienreizējai pielietošanai, un sēklu ražotājiem un audzētājiem jābūt oficiāli apstiprinātiem vai reģistrētiem. Nepieciešamie pasākumi jānorāda gadījumos, kad sēklu iestādēs vai audzētāji no vienas dalībvalsts audzē sēklas citā dalībvalstī. (26) Administratīvu apsvērumu dēļ palīdzība katrai dalībvalstij jānodrošina tikai attiecībā uz ražas ievākšanu dalībvalstu teritorijā. (27) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 XI pielikumu ražošanas palīdzību var maksāt par pamata un sertificēto Cannabis sativa L. sēklu šķirnēm ar tetrahidrokanabinolu sastāvu ne lielāku kā 0,2 %. Lai nodrošinātu vienotu palīdzību garantēšanu, palīdzības pielietojumam visā Kopienā, Cannabis sativa L. šķirņu saraksts, kas atbilst palīdzības kritērijiem, ir noteikts Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulas Nr. 796/2004 II pielikumā, nosakot detalizētus noteikumus savstarpējās atbilstības ieviešanai, modulēšanai un integrētajai administrēšanas un kontroles sistēmai, ko nodrošina Padomes Regula (EK) Nr. 1782/2003, nostiprinot vienotus noteikumus tiešajām atbalsta lauksaimniecības politikas vienotajām shēmām, un veido noteiktas atbalsta shēmas zemniekiem ( 18 ), lai tās izmantotu atbilstošiem nolūkiem. (28) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 108. pants definē zemes, kas atbilst kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem. Dalībvalstīm kontrolējot, pants apstiprina noteiktus izņēmumus, kuri nemazina pasākumu efektivitāti attiecībā uz to, kas izklāstīts regulā. Lai izvairītos no tāda riska, ir jānosaka pieņemtie pasākumi, lai saglabātu kopējo platību, kas atbilst kritērijiem zemei esošajā līmenī, un tādējādi novērstu jebkurus jūtamus palielinājums. Šie pasākumi noteiktos gadījumos iekļauj iepriekš par kritērijiem atbilstošu platību kompensēšanu. (29) Dalībvalstis, kurās kukurūza nav tradicionāls graudaugs, to var padarīt par lopbarības kultūru pēc atbilstošiem kritērijiem laukaugu kultūru maksājumiem. Attiecīgi to ir jādefinē kā lopbarības kultūra. (30) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 106. pants paredz platību maksājumus liniem un kaņepēm, kuras tiek audzētas šķiedrai, beidzoties līgumam vai pēc vienošanās saskaņā ar Padomes 2000. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 1673/20002. panta 1. punktu par vienotu linu un kaņepju, kuras tiek audzētas šķiedrai, tirgus organizāciju ( 19 ). Jābūt nodrošinātai līgumu vai vienošanos kopiju taisīšanai, lai tās nosūtītu dalībvalstu atbildīgajām iestādēm, kuras ir atbildīgas par maksājumu pielietojuma administrēšanu. Kā arī jānodrošina, lai linu un kaņepju šķirnes, kuras tiek audzētas šķiedrai, tiktu ierakstītas “Kopējā lauksaimniecības augu šķirņu katalogā” kā šķiedras augi un linu gadījumā īpaši kā “linšķiedra”. Kā arī kaņepju gadījumā, kad tetrahidrokarbanola sastāvs apstiprinātajām šķirnēm nepārsniedz 0,2 %. Jāizveido kritērijiem atbilstošo šķirņu saraksts liniem, kā arī Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 II pielikumā jāieraksta kaņepju šķirnes, kuras atbilst kritērijiem. Lai piešķirtu zemniekiem garantijas attiecībā uz kaņepēm, ir jāpieprasa sertificēto sēklu lietošana. (31) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 109. pantā pieprasīts labības, eļļas sēklu un proteīna augu ražotājiem pabeigt sēšanu līdz 31. maijam. Īpašos gadījumos sēšanu var atlikt pēc 31. maija īpašu klimatisko apstākļu dēļ. Sēšanas beigu datums un pieteikumu iesniegšana noteiktiem graudaugiem noteiktos reģionos jāpagarina. Tomēr šādam pagarinājumam nav pretēja ietekme uz atbalsta sistēmas efektivitāti vai kontroles sistēmas vājināšanu, kas ieviesta ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 II sadaļas 4. nodaļas kontroles sistēmu. (32) Lai nodrošinātu, ka pārstrādes industrija regulāri - visu tirdzniecības gadu saņem saldās kukurūzas piegādes, ražotājiem ir jāvar izmantot sējumus ilgākā periodā, beigu datumu saldās kukurūzas sēšanai novilcinot līdz 15. jūnijam. (33) Ir pieņemami piešķirt minimālos apjomus sertificētajo cieto kviešu sēklu papildinājumiem un īpašajai palīdzībai. Ņemot vērā lauksaimniecības dažādību dalībvalstīs un to reģionos, minimālo apjomu jāatstāj tādu kā iesaistītajām dalībvalstīm. (34) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 103. pantam jādefinē, kas ir apūdeņošana. (35) Izdalot jebkurus pārvērtējumus un noteikumus pamatteritorijās, tiek ņemtas vērā teritorijas, nosakot šādu pārvērtējumu apjomu kritērijus. Kad tiek ieviestas atsevišķas pamatplatības kukurūzai, apūdeņojamajām platībām vai lopbarībai, īpašajiem nosacījumiem jānosaka platības, kuras tiks ņemtas vērā, aprēķinot jebkādus pārtēriņus attiecīgajās pamatplatībās. Nosakot pārtēriņus pamatplatībās, nosacījumiem jāsaskan visos gadījumos. Veids, kādā tiek aprēķināti pārtēriņi, tiek noteikts pēc maksimālās garantētās platības cietajiem kviešiem, un tam jābūt specificētam. Jāievēro procedūra, nosakot pārtēriņa griestus maksājumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 102. panta 2. punktu. (36) Kad tiek piemērots Regulas (EK) Nr. 1782/2003 71. pants kritērijiem atbilstošo laukaugu platību maksājumiem, nosacījumi attiecas uz ražotājiem par atlicinātājām īpaumu platībām. Detalizēti jāievieš nosacījumi, kuri var nodrošināt, lai shēmas, kuras nepieciešamas efektivitātes nodrošināšanai, tiktu ievērotas. Nosacījumi jāievieš platībām, kuras tiek uzskatītas par atlicinātām salīdzinājumā ar tām, kuras tiek ņemtas vērā, lai veiktu aprēķinus par tām, kuras izmanto, lai aprēķinātu reģionālās pamatplatības. Ir jādefinē “pākšaugu kultūras” attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 3. punkta 2. ievilkumu. (37) Saskaņā ar 107. panta 6. punktu un, piemērojot Regulas (EK) Nr. 1782/2003 66. pantu, jāievieš detalizēti noteikumi attiecībā uz brīvprātīgi atlicinātājām zemēm. Noteikumiem jābūt saskaņotiem ar vispārējo sistēmu ieviešanu, kā paredz Regula (EK) Nr. 1782/2003. (38) Noteikumos par kritērijiem atbilstošo aitu un kazu piemaksām, kuru paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 11. nodaļa, ir īpaši jānosaka nosacījumi, pēc kuriem tiek veiktas piemaksas. (39) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 113. panta 2. punkts paredz piemaksu garantēšanu kazas gaļas zemniekiem konkrētās Kopienas platībās. Attiecīgās platības tiek noteiktas saskaņā ar kritērijiem, ievērojot nosacījumus. (40) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 1. punktu zemnieki, kuru īpašumi ir vismaz 50 % no viņu izmantotās lauksaimniecības platības, mazāk labvēlīgos apvidos var pretendēt uz papildu piemaksām. 113. panta 2. punkts norāda īpašās ģeogrāfiskās zonas, kuras atbilst nepieciešamajiem noteikumiem kazas gaļas zemniekiem, lai pretendētu uz piemaksām. Jāievieš nosacījumi, lai zemnieki atbilstu kritērijiem, kuri pierāda, ka vismaz puse no viņu izmantotās zemes lauksaimnieciskajai ražošanai atrodas mazāk labvēlīgos apvidos vai platībās, kuras atbilst kazu piemaksu kritērijiem. (41) Lai nodrošinātu kritērijiem atbilstošu pareizo līmeni aitu piemaksām, dalībvalstīm jāveido to zemnieku uzskaite, kuri tirgo aitas pienu vai piena produktus. (42) Lai ieviestu individuālo ierobežojumu sistēmu, kas saistīta ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 116., 117. un 118. pantu, esošos administratīvos noteikumus var turpināt ieviest tā, kā to paredz tiesību lietošanas garantēšana bez maksas, saskaņā ar parasto tiesību lietošanu, minimālo īslaicīgo tiesību līzingu vai pārvedumu lietošanu, informējot par izmaiņām individuālajos griestos un tiesību nodošanu caur nacionālajām rezervēm. Daži no noteikumiem ir specificētie nosacījumi ārkārtas un pienācīgā veidā argumentētos gadījumos, kuri attiecas uz tiesību lietošanu mazajiem zemniekiem un zemniekiem, kuri piedalās paplašināšanās programmās un agrās pensionēšanās shēmās un pārvedumu nolūkos, piemaksu tiesību mantošanā un gadījumos, kad zemnieki izmanto publisko vai kolektīvo zemi tikai ganībām. (43) Komisijai jānovēro jaunie pasākumi, un tā rezultātā dalībvalstīm jāsniedz nepieciešamā informācija attiecībā uz piemaksu noteikumu ieviešanu. (44) Ja iespējams, jāsniedz Komisijai detalizēta informācija par nacionālajiem noteikumiem un papildmaksājumu ieviešanu. (45) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 12. nodaļa paredz liellopu un teļa gaļas maksājumus. Kritēriju atbilstībai attiecībā uz maksājumu nosacījumiem jābūt specificētai. (46) Reģionālo griestu uzdevums un fondu piepildījums nosaka, ka īpašās piemaksas vairāk var nelietot attiecībā uz to pašu dzīvnieku vecuma grupu, kurus ietekmē šo divu pasākumu pielietošana. Sezonalitātes atcelšanas piemaksu nolūkā dzīvniekiem, kuri tiek uzskatīti par tādiem, jāatbilst attiecīgajiem kritērijiem. (47) Nosacījumi jāievieš administratīvajiem dokumentiem, tie izklāstīti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. panta 3. punkta b) apakšpunktā, jāveido un jāievieš nacionālie līmeņi. Lai ņemtu vērā noteiktus administratīvos un kontroles nosacījumus, dalībvalstīs jāatļauj dažādas administratīvās formas dokumenti. (48) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. panta 3. a punkts un 130. panta 1. punkts paredz saglabāšanas periodu kā noteikumu īpašo un kaušanas piemaksu dotēšanai. Tāpēc ir jādefinē un jānosaka šo periodu apjomus. (49) Pasākumiem īpašo piemaksu dotēšanai kaušanas laikā jābūt saskaņā ar pasākumiem kaušanas piemaksu dotēšanai. Jābūt noteiktiem dokumentiem, kuri pavada dzīvnieku līdz kaušanas vietai vai eksportam. Lai ņemtu vērā īpašos sīkumus dotēšanas veidam kaušanas laikā, ir jānosaka metodes vērsēnu vecumu nosacījumiem un pieaugušu liellopu dzīvnieku uzbūves parādīšanai. (50) Apstākļiem, kas garantē sezonalitātes novēršanas piemaksas, jābūt noteiktiem saskaņā ar pasākumiem, kuri garantē kaušanas piemaksas. Balstoties uz pieejamo informāciju, Komisijai jānosaka, kuras dalībvalstis atbilst piemaksu shēmas izvirzītajām prasībām. (51) Jēdzienam par zīdītājgovīm jābūt definētam, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 125. pantā izklāstītais. Ņemot to vērā, būtu jātur tās pašas šķirnes, kuras paredz Komisijas Regula (EK) Nr. 2341/1999. Papildus esošajām minimālajām prasībām var turpināt pielietot tās, kuras paredzētas attiecībā uz iegūto piena produkciju un papildus nacionālajām piemaksām. (52) Esošos administratīvos noteikumus var turpināt pielietot attiecībā uz to, ko paredz individuālie griesti, individuālo griestu paziņojumiem un nacionālajām rezervēm, tiesībām, kuras tiek iegūtas bez maksas, tiesību izmantošanu, tiesību pārvietošanu un īslaicīgo līzingu, pārvietošanu caur nacionālajām rezervēm. (53) Balstoties uz pieejamo informāciju, Komisijai jānosaka, kuras dalībvalstis atbilst pieteikšanās prasībām īpašajām shēmām, kuras izklāstītas Regulas (EK) Nr. 1782/2003 129. pantā. Lai varētu dotēt piemaksas, jābūt noteiktiem īpašajiem pasākumiem. (54) Ir jānosaka ieguldījumu biežuma aprēķināšanas metodes. Jānosaka datums, līdz kuram tiek ņemti vērā norādošie daudzumi. (55) Ieguldījumu biežumu kāpināšanas maksājumu shēmai jāiekļauj visi liellopi, kuri ir sešus mēnešus veci un vecāki un atrodas īpašumā. Tādēļ nepieciešami īpaši noteikumi, lai uzskaitītu lopus un ražotāju paziņojumus par piedalīšanos shēmā. Nosacījumi jāveido arī par datorizētu datu bāžu lietošanu attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97 ( 20 ). (56) Jāveic pasākumi, lai nodrošinātu, ka paplašināšanas maksājumi netiek dotēti zemniekiem, kuri mākslīgi saskaņo savas likmes ar fondu prasītajām, lai iegūtu paplašināšanas maksājumus. (57) Ir jābūt noteiktiem pasākumiem, kuri, balstoties uz esošo informāciju, nosaka, ,kuras dalībvalstis atbilst Regulas (EK) Nr. 1782/2003 132. panta 4. punkta prasībām par paplašināšanās maksājumu dotēšanu piena govīm. Jāprecizē īpašie pasākumi dotāciju piemaksām. Jāprecizē minimālais saglabāšanas periods. (58) Jāizklāsta īpaši nosacījumi, kuri attiecas uz noteikumu pielietošanu attiecīgajā periodā, datumiem un laika ierobežojumiem saglabāšanas periodā. (59) Vienkāršošanas nolūkos “mājlopiem” piešķirtās palīdzības pielietošana integrētajās sistēmās jāpriekšstata pieteikumiem kaušanas piemaksām, nodrošinot, ka tie satur visus nepieciešamos elementus, lai veicinātu papildmaksājumus un to, ka lopi tiek kauti tajā pašā dalībvalstī vai citā dalībvalstī vai eksportēti. (60) Lai atvieglotu kaušanas piemaksu vadību saskaņā ar noteikumiem, kā paredz Regulā (EK) Nr. 1760/2000 noteiktais, ir jābūt piekļuvei datorizētai datu bāzei, iesaistītajām dalībvalstīm jānodrošina, ka datu bāzes sniedz adekvātu garantiju par saturošo datu pareizību, lai varētu veikt piemaksu maksājumus. (61) Teļu kaušanas piemaksas ir atkarīgas no maksimālā svara ierobežojuma. Jābūt norādītam skeleta standarta veidam, uz kuru tiek attiecināts maksimālais svars. (62) Jādetalizē informācija par nacionālajiem likumiem attiecībā uz papildpiemaksām, šos likumus ievieš Komisija. (63) Lai nodrošinātu, ka zemnieki saņem maksājumus pēc iespējas ātrāk, jānosaka garantēto avansu nosacījumi. Tomēr ar mērķi ieviest nacionālos vai reģionālos griestus, jāveic pasākumi, nodrošinot, ka avansi nepārsniedz gala maksājumus. Tāpēc jāveic pasākumi, lai atļautu dalībvalstīm samazināt avansu procentus piemaksu shēmu griestiem. (64) Regula (EK) Nr. 1782/2003 nosaka sodus par nelikumīgu, neapstiprinātu vielu vai produktu lietošanu vai īpašumu pēc attiecīgās veterinārās likumdošanas. Atkārtotas ierobežošanas gadījumā soda ilgumu nosaka dalībvalstis, kuras var labāk spriest par patieso pārkāpumu smagumu. (65) Jānorāda datums, kas nosaka elementus, kas tiks ņemti vērā, lai pielietotu īpašo un zīdītājgovju piemaksu shēmas. Lai nodrošinātu mierīgu un sistemātisku administrāciju, nosaka tādu datumu, kas vispārīgi norāda pieteikumu iesniegšanu. Tomēr, lai izvairītos no pārejošajiem maksājumiem no viena gada uz otru ar mērķi sasniegt augstākas piemaksas, ņemot vērā īpašās kaušanas piemaksas, jānosaka īpaši noteikumi. Kā paredz kaušanas piemaksas, lai noteiktu, vai attiecīgā darbība patiesi ir izpildīta, kaušanas vai eksporta datums ir labāks indikators. (66) Maiņas kursam, kas attiecas uz piemaksu operatīvajiem pasākumiem, jābūt fiksētam tā, lai nodrošinātu, ka piemaksas netiek pakļautas asām valūtas konvertācijas svārstībām uz nacionālajām valūtām pēc konkrētā datuma maiņas kursa. (67) Jāveido nosacījumi dalībvalstīm, kuras ir pakļautas noteiktiem informējošiem pasākumiem. Lai atvieglotu tiesību nodošanu un datu analīzi, jāievieš pastāvīgs datu iesniegšanas formāts. (68) Lai atvieglotu pāreju uz jauno shēmu, ir jābūt pārejas pasākumu nosacījumiem, kuri noteiks un identificēs dzīvniekus. (69) Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143. panta b) punkts ļauj Čehijas Republikai, Igaunijai, Kiprai Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovākijai un Slovēnijai (jaunajām dalībvalstīm) aizvietot tiešos maksājumus ar vienreizējiem maksājumiem (“vienas platības maksājumu shēma”). Tāpēc Čehijas Republikai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Polijai un Slovākijai ir jāizdara izvēle. Tādēļ jānosaka detalizēti nosacījumi vienas platības maksājumu shēmas pielietošanai. (70) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.b panta 5. punkta otro daļu un, lai izvairītos no vairāku pieteikumu vadības, kuri būs saistīti ar īpašumu maksājumiem, kas ir mazāki par 50 eiro, Čehijas Republika, Igaunija, Latvija, Lietuva, Ungārijai, Polija un Slovākija ir pieprasījušas pilnvaras noteikt minimāliem kritērijiem atbilstošo platību, kas ir lielāka par 0,3 ha. (71) Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Polija un Slovākija ir sasniegušas to daļu no viņu izmantotās lauksaimniecības platības, kura uz 2003. gada 30. jūniju atrodas labā lauksaimnieciskajā stāvoklī un attīstījušās, pielāgojoties minimālajam platības izmēram, lai atbilstu kritērijiem par īpašumu. (72) Regulas (EK) Nr. 1782/200 143.c pants piešķir jaunajām dalībvalstīm iespēju papildināt tiešo maksāto palīdzību zemniekiem, šo iespēju jāapstiprina Komisijai. Jānosaka vispārīgās ieviešanas modalitātes. (73) 55. panta b) punkts un Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 3. punkta pirmā rindkopa paredz atbrīvojumu no zemes atstāšanas atmatā, ja zemes izmanto izejvielu iegūšanai, kuras ar noteikumu pielietot efektīvas kontroles metodes, izmanto Kopienā produktu ražošanai, kuri tieši nav paredzēti cilvēku vai dzīvnieku patēriņam. (74) Dažos apstākļos cukurbietes, topinambūru vai cigoriņu saknes vēlams neizslēgt no kultivēšanas atmatā atstātās zemēs. Ņemot vērā cukura tirgus traucējumu risku, šīs kultūras nevar saņemt maksājumu. Tomēr jāpanāk, lai šīs kultūras atbilstu likumiem, kas pārvalda atmatā atstāto zemju izmantošanu. (75) Jādefinē noteikumus attiecībā uz šī režīma peļņas pieļaujamību. Šajā ziņā ir jāprecizē līguma slēgšanas noteikumus par attiecīgajām lauksaimnieciskajām izejvielām starp ražotāju un, vai nu pieņēmēju, vai pirmo pārstrādātāju. Noteikumi jādefinē arī tad, ja pārstrādi veic lauksaimnieks zemnieku saimniecībā. (76) Lai garantētu atbilstību saskaņā ar Padomes Lēmumu 93/355/EK ( 21 ) atbalstītā saskaņas memoranda starp Eiropas Ekonomisko Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz eļļas augiem GATT 7. punktu, jāievieš pielietojuma modalitātes, lai vajadzības gadījumā samazinātu blakusproduktu daudzumu, kurus iespējams saražot un kas paredzēti cilvēku vai dzīvnieku patēriņam, ja iepriekšminēto blakusproduktu kopējais daudzums katru gadu pārsniedz 1 miljonu metrisko tonnu, kas izteiktas sojas pupu miltu ekvivalentā. (77) Lai pārliecinātos, ka izejvielas tiek pārstrādātas paredzētajā gala produktā, pieņēmējam vai pirmajam pārstrādātājam jāapstiprina garantija, neskatoties uz to, ka palīdzība piešķirta lauksaimniekam. Bez tam, lai režīma kontroles sistēmu padarītu efektīvu, jāsamazina pārstrādātāju skaits. (78) Skaidri jānošķir prasītāja pienākumus, kuri izbeidzas ar novākto izejvielu kopējā daudzuma piegādi, no pieņēmēja vai pirmā pārstrādātāja pienākumiem, kuri papildināti ar garantiju, pienākumi sākas piegādes brīdī un beidzas ar izejvielu galīgo pārstrādi gatavos produktos. (79) Dažām izejvielu un no tām iegūto produktu transporta operācijām Kopienas teritorijā jāizveido kontroles sistēmu objekts, kurā ietilpst deklarācija un T5 kontroles eksemplārs, kas jāpiešķir saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2454/93. Alternatīvie pierādījumi jāparedz gadījumos, ja T5 kontroles eksemplārs neatgriežas pieņēmēja vai pirmā pārstrādātāja kompetentā institūcijā apstākļu, kuri nav attiecināmi uz pārstrādātāju, dēļ. Efektivitātes un režīma sekmīgas vadības nodrošināšanai jāatceļ nosacījumi, kas pārvalda kontroli. (80) Atsevišķi no atbilstības kritērijiem, kuri ir izklāstīti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 110.o pantā par palīdzību apiņu teritorijām, ir jāievieš papildus kritēriji, lai nodrošinātu, ka palīdzība tiek dotēta teritorijām, kur tiek audzēti apiņi pēc ierastajiem audzēšanas nosacījumiem. Jēdzienam par platību, “kas apstādīta ar apiņiem”, jābūt definētam Kopienas līmenī, lai nodrošinātu, ka teritorijas, kurām ir piešķirti papildmaksājumi, tiek aprēķinātas tādā pašā veidā. Ir jānosaka veidu, kādā kopējā summa par dalībvalsti ir pieejama papildmaksājumiem par kritērijiem atbilstošajām platībām. (81) Ir jābūt noteiktam maksājumu veikšanas laika limitam attiecībā uz pasākumiem, kas uzskaitīti Padomes 1971. gada 26. jūlija Regulas (EEK) Nr. 1696/717. pantā no 1. punkta a) apakšpunkta līdz d) apakšpunktam par vispārīgu apiņu tirgus organizēšanu ( 22 ) pēc atzītajām apiņu audzētāju grupām, un Komisija ir jāinformē par to, kā maksājumi tiek izlietoti. Jebkuras summas, kas nav iesniegtas noteiktā laika periodā, ir jāatmaksā. Ir jānorāda sadalījuma veidu, kādā visa summa par dalībvalsti ir pieejama maksājumiem atzītajām apiņu audzētāju grupām. (82) Pasākumi, kurus paredz šī regula, ir saskaņā ar Vadības komitejas tiešo maksājumu viedokli, kas tā kā: IR PIEŅEMUŠAS ŠO REGULU:







1. NODAĻA

DARBĪBAS SFĒRAS UN VISPĀRĪGIE NOSACĪJUMI

1. pants

Svarīgie jautājumi un darbības sfēras

1. Regula nosaka detalizētus noteikumus šādu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas un IV a sadaļas piešķirto atbalsta shēmu ieviešanai:

a) īpašas kvalitātes piemaksas cietajiem kviešiem, piemaksas tiek piešķirtas, kā paredz šīs Regulas IV sadaļa;

b) proteīna kultūras, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 2. nodaļa;

c) graudaugu specifiskie maksājumi rīsiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 3. nodaļa;

d) teritoriālie maksājumi riekstiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 4.nodaļa;

e) palīdzība enerģijas kultūrām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 5. nodaļa;

f) palīdzība cietes kartupeļiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 6. nodaļa;

g) piena piemaksas un papildmaksājumi, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 7. nodaļa;

h) īpašā reģionālajā palīdzība laukaugu kultūrām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 8. nodaļa;

i) palīdzība sēklām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 9. nodaļa;

j) laukaugu kultūru platību maksājumi, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 10. nodaļa;

k) piemaksas aitām un kazām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 11. nodaļa;

l) liellopu un teļa gaļas maksājumus, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 12. nodaļa;

m) palīdzība pākšaugu kultūrām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 13. nodaļa;

n) vienas platības maksājumu shēma, kā paredz šīs regulas 143.b pants;

o) papildus nacionālie tiešie maksājumi, kā paredz šīs regulas 143.c pants;

p) apiņu teritoriālā palīdzība, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 10.d nodaļa;

▼M4

q) kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu, kas paredzēts minētās regulas IV sadaļas 10.a nodaļā;

r) atbalsts par olīvu audzēm, kas paredzēts minētās regulas IV sadaļas 10.b nodaļā;

s) atbalsts par tabaku, kas paredzēts minētās regulas IV sadaļas 10.c nodaļā;

▼M13

t) minētās regulas IV sadaļas 10.g un 10.h nodaļā paredzētie pārejas posma maksājumi par augļiem un dārzeņiem un pārejas posma maksājumi par mīkstajiem augļiem.

▼B

2. Regula nosaka detalizētus noteikumus attiecībā uz zemes lietošanu atlicināto zemju izejproduktu ražošanai, kā paredz vienreizējo maksājumu shēma, Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļa par laukaugu teritoriālajiem maksājumiem un, kā paredz šīs regulas EV sadaļas 10. nodaļa.

2. pants

Nosacījumi maksājumiem

▼M13

1. Regulas 1. panta a), b), c), e), h), i), j), m), p) un t) punktā minētos tiešos maksājumus piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,3 hektāriem, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

Maltā 1. panta a), b), c), e), h), i), j), m), p) un t) punktā minētos tiešos maksājumus piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,1 hektāru, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

Grieķijā 1. panta t) punktā minētos pārejas posma maksājumus par augļiem un dārzeņiem piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,1 hektāru, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

Bulgārijā, Latvijā, Ungārijā un Polijā 1. panta t) punktā minētos maksājumus par mīkstajiem augļiem piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,1 hektāru, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

▼B

2. ►M13 Regulas 1. panta a), b), c), h), j) un t) punktā minētos tiešos maksājumus piešķir tikai par pilnīgi apsētām vai apstādītām platībām, kurās ir ievēroti visi parastie apstrādes apstākļi saskaņā ar vietējiem standartiem. ◄

Tomēr īpašo kvalitātes piemaksu gadījumā cietajiem kviešiem, kurus paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 1. nodaļa un laukaugu kultūru maksājumiem, piešķirtiem, kā paredz regulas IV sadaļas 10. nodaļa, labība, kuru audzē pilnīgi apsētās teritorijās, kuras apstrādā pēc vietējiem standartiem, bet kuras nav sasniegušas ziedēšanas posmu dalībvalstu atzītu ārkārtas laika apstākļu rezultātā, spēkā paliek palīdzības piešķiršanas kritēriji, kas nosaka, ka attiecīgās platības netiek lietotas citiem mērķiem līdz pat šai augšanas pakāpei.

3. Attiecīgajā gadā attiecībā uz jebkuru apstrādātu zemes gabalu var veikt ne vairāk kā vienu pieteikumu par teritoriālajiem maksājumiem pēc shēmas, kas tiek finansēta saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punkta b) apakšpunktu ( 23 ).

Tā kā:

a) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam ar pieteikumu īpašās kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 1. nodaļa, vai proteīna kultūru piemaksām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 2. nodaļa, var rasties neskaidrības laukaugu kultūru maksājumu piemērošanas ziņā, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10. nodaļa;

b) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam, pielietojot graudaugu īpašās piemaksas rīsiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 3. nodaļa, vai proteīna kultūru piemaksām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 2. nodaļa, var rasties neskaidrības sēklu palīdzības pielietošanas ziņā, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 9. nodaļa;

c) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam, pielietojot enerģijas kultūru palīdzību, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 5. nodaļa, var rasties neskaidrības laukaugu kultūru maksājumu pielietošanas ziņā, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10. nodaļa, bez kaitējuma attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 90. panta 2. daļu, vai var rasties neskaidrības, piemērojot kultūru specifiskos maksājumus rīsiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 3. nodaļa;

d) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam, piemērojot laukaugu kultūru maksājumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10. nodaļu, var rasties neskaidrības sēklas palīdzības piemērošanai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 9.nodaļu.

4. Zemes lietošana izejmateriālu ražošanai attiecībā uz 55.b pantu un Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 3. punkta pirmo ievilkumu daļu vai izejmateriālu ražošanu ar enerģijas kultūru palīdzību, kā paredz šīs Regulas IV sadaļas 5. nodaļa, nebūs atbilstoša kritērijiem Kopienas palīdzībai, kas nodrošināta ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1257/1999 II sadaļas VIII nodaļu ( 24 ), izņemot, ņemot vērā garantēto atbalstu stādīšanas izmaksām ātri augošajām šķirnēm, kā paredz šīs Regulas 31. panta 3. punkta 2. daļa.

Izejmateriāli, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 55. panta b) punktā un 107. panta 3. punkta pirmajā ievilkumā, audzēti uz atmatas un starpprodukti, gala produkti, kopējie produkti un blakus produkti, kuri rodas no neatbilstības kritērijiem jebkādai Eiropas Lauksaimniecības fonda Garantijas sektora finansēšanai pēc Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punkta a) un b) daļas.

5. Attiecībā uz proteīna kultūru piemaksām, kuras nodrošina saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 2. nodaļu, un laukaugu kultūru teritoriālajiem maksājumiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 10. nodaļa, jēdziens “saldās lupīnas” attiecas uz lupīnu šķirnēm, kuru sēklas satur ne vairāk kā 5 % rūgtās sēklas. Rūgto sēklu sastāvs tiek aprēķināts saskaņā ar pārbaudēm, kuras izklāstītas šīs regulas 1. pielikumā.

▼M8

3. pants

Ziņojumi

1. Dalībvalstis paziņo Komisijai šādu informāciju, nosūtot to elektroniski.

a) Ne vēlāk kā līdz attiecīgā gada 1. septembrim i) par kopējo platību, kurai pieprasīts atbalsts, šādos gadījumos: — īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 72. pantā; — piemaksa par proteīnaugiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 76. pantā; — kultūratkarīgais maksājums par rīsiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 79. pantā, iedalot indica un japonica šķirnēs; — platībatkarīgais maksājums par riekstiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā, izsakot riekstu kategorijās; — atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par laukaugiem pēc pamatplatības atbilstīgi šīs regulas IV pielikumam un šīs regulas IX pielikumā norādītajam standarta formātam; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.a pantā paredzētais kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.g pantā paredzētais atbalsts par olīvkoku audzēm; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.n pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par apiņiem; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.b pantā paredzētā vienotā platībatkarīgā maksājuma shēma (SAPS); ii) par kopējo daudzumu, kuram pieprasīts atbalsts, šādos gadījumos: — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 95. pantā paredzētā piena ražošanas piemaksa; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 96. pantā paredzētie papildmaksājumi piena ražotājiem; iii) par kopējo pieteikumu skaitu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 111. pantā paredzētajām piemaksām par aitām un kazām, izmantojot šīs regulas XI pielikumā norādīto veidlapas paraugu.

b) Ne vēlāk kā līdz attiecīgā gada 15. oktobrim par kopējo noteikto platību šādos gadījumos: — piemaksa par proteīnaugiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 76. pantā; — atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā.

▼M10

b)a līdz 15. oktobrim pēc tā gada beigām, par kuru piešķir atbalstu, visa informācija, kas nepieciešama, lai novērtētu atbalstu par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, un jo īpaši: — kopējais pieprasījumu skaits, — platības atbilstoši katrai izejvielas sugai, — katra izejvielas veida un iegūtā galaprodukta daudzums.

▼M8

c) ►M10 Ne vēlāk kā līdz nākamā gada 31. janvārim: ◄ i) par kopējo noteikto platību samazinājuma koeficienta aprēķināšanai šādos gadījumos: — īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 72. pantā; — kultūratkarīgais maksājums par rīsiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 79. pantā, iedalot indica un japonica šķirnēs, kā arī sīka informācija, iedalot pēc rīsu šķirnēm, pamatplatības un apakšplatības, izmantojot šīs regulas III pielikumā norādīto veidlapas paraugu; — platībatkarīgais maksājums par riekstiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā, izsakot riekstu kategorijās; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par laukaugiem pēc pamatplatības atbilstīgi šīs regulas IV pielikumam un šīs regulas IX pielikumā norādītajam standarta formātam; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.a pantā paredzētais kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.g pantā paredzētais atbalsts par olīvkoku audzēm; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.n pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par apiņiem; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.b pantā paredzētā vienotā platībatkarīgā maksājuma shēma (SAPS); ii) par kopējo noteikto platību samazinājuma koeficienta aprēķināšanai par Regulas (EK) Nr. 1782/2003 95. pantā paredzēto piena ražošanas piemaksu; ▼M10 iii) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 96. pantā paredzētā papildmaksājuma piena ražotājiem kopējais noteiktais daudzums; ▼M8 iv) par piešķiramā atbalsta summu par hektāru katrai olīvkoku audžu kategorijai Regulas (EK) Nr. 1782/2003 110.g pantā paredzētā atbalsta par olīvkoku audzēm gadījumā.

▼M10

d) Ne vēlāk kā līdz ražas novākšanas gada 31. martam par orientējošo atbalsta summu par kilogramu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.j pantā paredzētā atbalsta par tabaku gadījumā, pēc tabakas šķirņu grupām atbilstīgi uzskaitījumam šīs regulas XXV pielikumā un attiecīgā gadījumā – pēc kvalitātes kategorijas;

▼M8

e) Ne vēlāk kā līdz attiecīgā gada 31. jūlijam: i) par kopējo platību, par kuru atbalsts ir faktiski samaksāts, šādos gadījumos: — īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 72. pantā; — piemaksa par proteīnaugiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 76. pantā; — kultūratkarīgais maksājums par rīsiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 79. pantā, iedalot indica un japonica šķirnēs; — platībatkarīgais maksājums par riekstiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā, izsakot riekstu kategorijās; — atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par laukaugiem pēc pamatplatības atbilstīgi šīs regulas IV pielikumam un šīs regulas IX pielikumā norādītajam standarta formātam; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.a pantā paredzētais kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.g pantā paredzētais atbalsts par olīvkoku audzēm; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.n pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par apiņiem — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.b pantā paredzētā vienotā platībatkarīgā maksājuma shēma (SAPS); ii) par kopējo daudzumu, par kuru atbalsts ir faktiski samaksāts, šādos gadījumos: — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 93. pantā paredzētais atbalsts par cietes kartupeļiem (izsakot cietes ekvivalentā); — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 95. pantā paredzētā piena ražošanas piemaksa; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 96. pantā paredzētie papildmaksājumi piena ražotājiem; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 99. pantā paredzētais atbalsts par sēklām, pēc sēklu šķirnēm atbilstīgi uzskaitījumam Regulas (EK) Nr. 1782/2003 XI pielikumā; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.j pantā paredzētais atbalsts par tabaku, pēc tabakas šķirnēm atbilstīgi uzskaitījumam šīs regulas XXV pielikumā un pēc kvalitātes; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.p pantā paredzētais pārejas maksājums par cukuru; iii) par atbalsta galīgo summu par kilogramu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.j pantā paredzētā atbalsta par tabaku gadījumā, pēc tabakas šķirņu grupām atbilstīgi uzskaitījumam šīs regulas XXV pielikumā un attiecīgā gadījumā pēc kvalitātes kategorijas; iv) par kopējo samaksāto piemaksu skaitu par aitām un kazām Regulas (EK) Nr. 1782/2003 111. pantā paredzēto piemaksu par aitām un kazām gadījumā, izmantojot šīs regulas XII pielikumā norādīto veidlapas paraugu; ▼M13 v) atbalsta kopējā summa pārejas posma maksājumiem par augļiem un dārzeņiem un pārejas posma maksājumiem par mīkstajiem augļiem ir paredzēta Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10.g un 10.h nodaļā. ▼M8

2. Pirmajā punktā paredzētajos paziņojumos platības norāda hektāros ar diviem cipariem aiz komata, daudzumus izsaka tonnās ar trīs cipariem aiz komata un pieteikumu skaitu norāda veselos skaitļos.

3. Ja 1. punktā pieprasītā informācija mainās, jo īpaši pārbaužu rezultātā vai iepriekšējo rādītāju korekciju vai uzlabojumu rezultātā, atjaunoto informāciju paziņo Komisijai viena mēneša laikā pēc izmaiņām.

▼M10

4. pants

Platību samazinājuma koeficentus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 75. pantu, 78. panta 2. punktu, 82. pantu, 85. pantu, 89. panta 2. punktu, 98. pantu un 143. pantu vai par daudzumiem un objektīvajiem kritērijiem gadījumos, kuri norādīti minētās regulas 95. panta 4. punktā, nosaka, pirms lauksaimniekiem tiek piešķirti maksājumi, bet ne vēlāk kā līdz nākamā gada 31. janvārim, pamatojoties uz datiem, kas paziņoti saskaņā ar šīs regulas ►M12 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu ◄ .

▼B







2. NODAĻA

CIETO KVIEŠU ĪPAŠĀS KVALITĀTES PIEMAKSAS

5. pants

Šķirņu novērtēšana

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 74. panta 1. punktā uzskaitītās valstis izveidos cieto kviešu šķirņu sarakstu, kas atbilst kritērijiem īpašajām kvalitātes piemaksām, kā paredz šīs regulas 72. pants, saskaņā ar šķirtnes novērtēšanas metodēm, kuras izklāstītas šī panta 2. līdz 5. daļā.

2. Dalībvalstīm vismaz katrus divus gadus, ir jāievieš divas norādošās šķirnes. Tām jābūt visatzītākajām no cieto kviešu šķirnēm.

3. Dalībvalstīm jāanalizē cieto kviešu šķirnes saskaņā ar šādiem kvalitātes parametriem un jānosaka katram parametram atbilstošu svaru:

a) proteīna koeficents (40 %);

b) lipekļa kvalitāte (30 %):

c) dzeltenuma indekss (20 %);

d) īpašais svars vai viena tūkstoša kodolu svars (10 %).

Vidējo kvalitātes parametru summa attiecībā uz pirmās daļas a) līdz d) punktiem, pareizinot ar norādīto vērtību procentos, veido šķirņu kvalitātes indeksu.

Katra dalībvalsts salīdzinās pēdējo divu gadu perioda kvalitātes indeksus cieto kviešu šķirnēm ar norādošajām šķirnēm reģionālā līmenī. Pārbaudāmās šķirnes būs tās, kuras ir reģistrētas katras dalībvalsts nacionālajos katalogos, izņemot tās šķirnes, par kurām nav pieejami analītiski dati par pēdējiem trīs gadiem, jo tās netiek vairāk lietotas vai sertificētas.

Balstoties uz vidējo kvalitātes indeksu no 100 piešķirtajām norādošajām šķirnēm, beigās katra dalībvalsts aprēķinās noteiktās kvalitātes parametrus pēc pirmā punkta a) līdz d) apakšpunktiem, procenti tiks piešķirti citiem cietajiem kviešiem salīdzinājumā ar simtnieka indeksu. Tikai tās cieto kviešu šķirnes, kuru indekss ir vienāds vai lielāks par 98, būs atbilstošas cieto kviešu īpašajām kvalitātes piemaksām.

4. Dalībvalstis var izslēgt no kvalitātei atbilstošo šķirņu saraksta cieto kviešu šķirnes, kuru vidējais vitrozitātes aspekta zaudējuma procents (mitadinage) pārsniedz 27 %.

5. Šķirnes, kuras ir reģistrētas citu dalībvalstu nacionālajos katalogos, arī var tikt pārbaudītas pēc to atbilstības kritērijiem.

6. pants

Analīzes metodes

1. Proteīna satura, īpašā svara un cieto kviešu vitrozitātes aspekta (mitadinage) analīzes metodes atbilst Komisijas Regulā (EK) Nr. 824/2000 izklāstītajam ( 25 ).

2. Dzeltenuma indekss tiek noteikts saskaņā ar ICC 152 metodi vai tik pat atzītu paņēmienu.

3. Lipekļa kvalitāte tiek noteikta saskaņā ar ICC 158 vai ICC 151 metodēm.

7. pants

Sertificēto sēklu kvalitāte

Līdz iepriekšējā gada 1. oktobrim, ņemot vērā, kuras īpašās kvalitātes piemaksas cietajiem kviešiem tiek dotētas, dalībvalstīm ir jānofiksē minimālie sēklu daudzumi, kuri ir sertificēti saskaņā ar Direktīvu 66/402/EEC ( 26 ), un jāizmanto saskaņā ar vispārizplatīto lauksaimniecības praksi attiecīgajā ražošanas reģionā.

8. pants

Publikācijas un ziņojumi

1. Dalībvalstīm ir jāpublicē izvēlēto šķirņu saraksts, kuras atbilst kritērijiem nacionālajā vai reģionālajā līmenī īpašajām kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem, līdz 1. oktobrim vismaz ziemas šķirnēm un līdz 31. decembrim vismaz pavasara šķirnēm iepriekšējam gadam attiecībā uz gadu, kuram piemaksas tiek piešķirtas.

2. Ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc datuma, kas norādīts 1. daļā, dalībvalstīm ir jāpaziņo Komisijai saraksts attiecībā uz šo daļu arī tad, ja ir grozīts minimālais daudzums sertificētajām izmantojamajām sēklām.

9. pants

Derīgums

1. Šķirnēm, kuras ir iekļautas sarakstā attiecībā uz 8. panta 1. punktu, jāatbilst kritērijiem īpašajām kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem piecu gadu periodam, sākot no to pirmās iekļaušanas sarakstā.

2. Katras šķirnes atbilstību kritērijiem var pagarināt piecu gadu periodam, balstoties uz kvalitātes analīzes rezultātiem, analīzes tika veiktas piecu gadu atbilstības kritēriju noteikšanas perioda otrajā un trešajā gadā.

10. pants

Pārejas pasākumi

1. Dalībvalstīm ir jāpublicē izvēlēto šķirņu saraksts, kas atbilst kritērijiem īpašajām kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem attiecībā uz 2005. gadu vēlākais līdz 2004. gada 1. oktobrim ziemas šķirnēm un līdz 2004. gada 31. decembrim pavasara šķirnēm.

2. Dalībvalstis izveidos sarakstu attiecībā uz 1. daļu, izslēdzot no saraksta šķirnes, kuras ir reģistrētas nacionālajā katalogā un kuras nav sertificētas 2003. un 2004. gadam un tās, kuras neatbilst vismaz diviem no turpmāk uzskaitītajiem četriem parametriem:

a) minimālais proteīna saturs 11,5 %;

b) 78 kg/hl minimālais īpašais svars 42 g vienam tūkstotim kodolu;

c) maksimālais vitrozitātes aspekta zudums cietajiem kviešiem (mitadinage) ir 27 %;

d) minimālais lipekļa sastāvs ir 10 %.

3. Šķirņu saraksts, kas atbilst piemaksu kritērijiem 2005. un 2006. gadam, var iekļaut šķirnes, kuras ir citu dalībvalstu izvēlēto šķirņu sarakstā, balstoties uz citās dalībvalstīs veikto kvalitātes analīžu rezultātiem.

▼M2

4. Dalībvalstis var nolemt izveidot to izvēlēto šķirņu sarakstu, par kurām ir tiesības uz īpašo kvalitātes piemaksu par cietajiem kviešiem attiecībā uz 2006. gadu, saskaņā ar 2. punktā paredzēto procedūru vēlākais līdz 2005. gada 1. oktobrim ziemas šķirnēm un vēlākais līdz 2005. gada 31. decembrim pavasara šķirnēm.

▼B







3. NODAĻA

PIEMAKSAS PROTEĪNA KULTŪRĀM

11. pants

Labības un proteīna kultūru sajaukums

Reģionos, kuros proteīna kultūras tradicionāli tiek sētas kopā ar labību, proteīna kultūru piemaksas jāmaksā pēc kandidāta iesniegtā pieprasījuma, kas apmierina attiecīgo dalībvalstu atbildīgās iestādes, ka proteīna kultūras ir dominējošās sajaukumā. Attiecīgās platības tādējādi neatbilst kritērijiem īpašajai reģionālajai palīdzībai laukaugu kultūrām, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 98. pants.







4. NODAĻA

GRAUDAUGU PIEMAKSAS RĪSIEM

▼M9

12. pants

Sēšanas datumi

Lai atbilstu kritērijiem graudaugu piemaksām rīsiem, norādītajai platībai jābūt apsētai vēlākais:

a) līdz 30. jūnijam pirms attiecīgās ražas Spānijā un Portugālē un Franču Gviānā;

b) līdz 31. maijam tajās pārējās ražojošajās dalībvalstīs, ieskaitot Francijas valsts pamatteritoriju, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1782/2003 80. panta 2. punktā.

▼B

13. pants

Samazināšanas koeficents

Samazināšanas koeficents graudaugu piemaksām rīsiem attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 82. pantu tiks aprēķināts saskaņā ar šīs Regulas II pielikumu.

14. pants

Ziņojumi

▼M8

1. Dalībvalstis ne vēlāk ka līdz 1. septembrim paziņo Komisijai valsts augu šķirņu katalogā reģistrēto šķirņu sarakstu, ja šajā sarakstā veikti grozījumi, klasificējot saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1785/2003 ( 27 ) I pielikuma 2. postenī definēto kritēriju.

▼M9 —————

▼B

3. Dalībvalstis var ik gadus pārskatīt pamatplatību vai apakšplatību sadalījumu un objektīvos kritērijus, pēc kuriem tiek veikta sadalīšana. Tām šī informācija ir jāsniedz Komisijai vēlākais līdz 15. maijam pirms attiecīgās ražas.







5. NODAĻA

PLATĪBU MAKSĀJUMI RIEKSTIEM

▼M6

15. pants

Kopienas atbalsta maksājuma nosacījumi

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā paredzēto platībatkarīgo maksājumu var saņemt tikai par tiem lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabaliem, kas apstādīti ar riekstu kokiem un atbilst kritērijiem, kas uzskaitīti šā panta 2. un 3. punktā, līdz datumam, kas noteikts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. panta 2. punktu.

Ja zemes gabals ir apstādīts ar dažādu sugu riekstu kokiem un atbalstu diferencē pēc koku sugas, tiesības saņemt atbalstu piešķir tad, ja vismaz vienai riekstu koku sugai ir ievērots šā panta 3. punktā noteiktais minimālais koku skaits uz hektāru.

2. Lai saņemtu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā paredzēto platībatkarīgo maksājumu, zemes gabala minimālais izmērs ir 0,10 hektāri. Tomēr dalībvalstis var noteikt lielāku minimālo zemes gabala izmēru saskaņā ar objektīviem kritērijiem, kuros ņemtas vērā attiecīgo platību īpašības.

3. Riekstu koku skaits uz vienu hektāru nevar būt mazāks kā:

i) 125 attiecībā uz lazdām,

ii) 50 attiecībā uz mandeļkokiem,

iii) 50 attiecībā uz valriekstu kokiem,

iv) 50 attiecībā uz pistācijas kokiem,

v) 30 attiecībā uz ceratonijām.

Tomēr dalībvalstis var noteikt lielāku minimālo koku blīvumu saskaņā ar objektīviem kritērijiem, kuros ņemtas vērā attiecīgās produkcijas īpašības.

4. Gadījumos, kas minēti 1. punkta otrajā daļā, piešķiramā atbalsta apjoms ir tāds apjoms, kas atbilst sugai, kuras atbilstības kritēriji ir izpildīti un uz kuru attiecas vislielākā summa.

▼B

16. pants

Nacionālajai palīdzībai atbilstošie kritēriji

15. pants tiks piemērots nacionālajai palīdzībai, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 87. pants.

Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 87. pantu dalībvalstis bez aizspriedumiem var ieviest turpmākus atbilstības kritērijus, kuri ir saskaņā ar vides, reģionālajiem, sabiedriskajiem un ekonomiskajiem palīdzību shēmu mērķiem un nerada diskrimināciju starp ražotājiem. Dalībvalstīm jāievieš nepieciešamie pasākumi, lai kontrolētu, kā šos atbilstības kritērijus ievēro zemnieki.

17. pants

Ziņojumi

1. Dalībvalstīm jebkurā gadījumā ir jāziņo Komisijai pirms pieteikuma iesniegšanas datuma, kuru tās fiksējušas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. pantu vēlākais:

a) līdz 31. maijam, paaugstinot pakāpes un kritērijus attiecībā uz 15. panta 4. punktu un papildkritērijus pēc 16. panta;

b) līdz 15. maijam, kad dalībvalstis diferencē palīdzību saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. panta 2. punktu, teritoriālo maksājumu līmeni par produktu un/vai modificēto nacionālo garantēto platību (NGA).

2. Jebkura informācijas maiņa ir jāziņo Komisijai pēc 1. punkta piemērošanas nākamajam gadam un, attiecīgajās dalībvalstīs nekavējoties par to paziņojot Komisijai kopā ar objektīvajiem kritērijiem, kuri argumentē šādas modalitātes.

18. pants

Pārejas pasākumi

1. Dalībvalstis var noteikt, vai/un pēc kādiem noteikumiem uzlabošanas plāni attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 86. panta 2. punktu var tikt izbeigti pirms to paredzētā beigu termiņa un relatīvās platības var atbilst kritērijiem pēc shēmas, kuru piedāvā šīs Regulas 4. nodaļas IV sadaļa.

2. Nosakot noteikumus attiecībā uz 1. punktu, dalībvalstīm jānodrošina, ka:

a) gada plāns netiek izbeigts pirms tā pilnīgas ieviešanas;

b) sākotnējie plāna mērķi tiek sasniegti pēc dalībvalstu uzskatiem.







6. NODAĻA

PALĪDZĪBA CIETES KARTUPEĻIEM

19. pants

Atbilstība kritērijiem

Palīdzība cietes kartupeļiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 93. pants, tiks garantēta kartupeļiem, kuri tiek audzēti saskaņā ar līgumiem, kurus paredz Komisijas Regulas (EK) Nr. 2236/2003 3. pants ( 28 ), pamatojoties uz kartupeļu svara, kas noteikts pēc vienas no aprakstītajām metodēm Komisijas Regulas (EK) Nr. 2235/2003 I pielikumā ( 29 ) un piegādāto kartupeļu cietes satura saskaņā ar šīs Regulas II pielikumā fiksētajām likmēm.

Palīdzība netiek piešķirta kartupeļiem, kuru cietes saturs ir mazāks par 13 %, izņemot gadījumus, kad tiek pielietots Regulas (EK) Nr. 2236/2003 5. panta 3. punkts.

20. pants

Minimālās cenas

Palīdzība cietes kartupeļiem ir prasību iemesls, kuram tiek iesniegts apstiprinājums, ka cena ir ne mazāka par Regulas (EK) Nr. 1868/94 4.a pantā paredzēto, par kartupeļiem tiek maksāts piegādes brīdī rūpnīcā saskaņā ar fiksētajām likmēm Regulas (EK) Nr. 2235/2003 II pielikumā.

Jāpielieto Regulas (EK) Nr. 2236/2003 10. panta 2. punkts.

21. pants

Maksājums

▼M4

1. Neskarot 28. pantu Regulā (EK) Nr. 1782/2003, tā dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas uzņēmums, kurš piegādā kartupeļus cietes ražošanai, četru mēnešu laikā no dienas, kad ir saņemts šīs regulas 20. pantā minētais apliecinājums un ir ievēroti šīs regulas 19. pantā minētie nosacījumi, maksā atbalstu par kartupeļu cieti katram lauksaimniekam tad, kad viņš ir piegādājis cietes ražošanas uzņēmumam visus tirdzniecības gadā paredzētos apjomus.

▼B

2. Dalībvalstis var piešķirt avansus tirdzniecības gadam no 1. decembra, balstoties uz dažādām daudzumu daļām cietes kartupeļiem, kurus zemnieki piegādā pārstrādātājiem nākamajam tirgus gadam. Avansi tiek garantēti cietes kartupeļu daudzumiem, par kuriem iesniegti šīs regulas 20. pantā minētie pierādījumi, un ievēroti šīs regulas 19. pantā minētie noteikumi.

▼M3 —————

▼B







7. NODAĻA

PIENA PIEMAKSAS UN PAPILDMAKSĀJUMI

22. pants

Bezdarbības gadījumi

1. Kad fiziskas vai juridiskas personas individuālie raksturojošie daudzumi neietilpst ražotāju noteikumos, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1788/2003 5.c pants, divpadsmit mēnešu periodā, kas beidzas ar attiecīga gada 31. martu, netiek maksātas piena piemaksas un papildmaksājumi par attiecīgo gadu, izņemot, ja līdz pieteikumu iesniegšanas beigu termiņam tiek pierādīts, ka ražošana ir uzsākta, apmierinot atbildīgās iestādes.

2. 1. punkts netiek pielietots force majeure gadījumos un, atbilstoši apstiprinātos gadījumos, īslaicīgi ietekmējot attiecīgo ražotāju ražošanas apjomus, kurus atzinušas atbildīgās iestādes.







▼M10

8.

NODAĻA

ATBALSTS PAR KULTŪRAUGIEM AR AUGSTU ENERĢĒTISKO VĒRTĪBU







1.

IEDAĻA

Definīcijas

23. pants

Definīcijas

Šajā nodaļā:

a) “atbalsta pieprasītājs” ir lauksaimnieks, kurš apstrādā tādas teritorijas, kas norādītas Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā, lai iegūtu atbalstu, kuru piešķir atbilstoši minētā panta nosacījumiem;

b) “atbalsts” ir atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā;

c) “produkti ar augstu enerģētisko vērtību” ir kāds no Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. panta otrajā punktā minētajiem produktiem ar augstu enerģētisko vērtību;

d) “pirmapstrādātājs” ir lauksaimniecības izejvielu izmantotājs (bet ne atbalsta pieprasītājs), kurš veic pirmo pārstrādes procesu ar mērķi iegūt vienu vai vairākus produktus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. panta otrajā daļā;

e) “uzpircējs” ir persona, kas noslēgusi līgumu ar atbalsta pieprasītāju atbilstīgi 25. pantam un uz sava rēķina nopērk izejvielas, kas minētas 24. panta 1. punktā un kas ir paredzētas Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. panta otrajā daļā norādītajai izmantošanai.







2.

IEDAĻA

Izejvielu izmantošana

24. pants

Izejvielu izmantošana

1. Jebkuru lauksaimniecības izejvielu var audzēt platībās, uz kurām attiecas atbalsts, ar nosacījumu, ka šīs platības pamatā ir paredzēts izmantot produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai saskaņā ar noteikumiem 2. līdz 8. punktā.

2. Cukurbietes var audzēt 1. punktā minētajās platībās, ja vien visi starpprodukti tiek izmantoti produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai un visi blakusprodukti vai līdzprodukti, kas satur cukuru, tiek izmantoti atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 318/2006 ( 30 ).

3. Attiecībā uz kaņepēm piemēro Komisijas Regulas (EK) Nr. 795/2004 ( 31 ) 29. pantu un Regulas (EK) Nr. 796/2004 33. pantu.

4. Dalībvalstis var izslēgt lauksaimniecības izejvielas no atbalsta par kultūrām ar augstu enerģētisko vērtību piešķiršanas, ja šādi produkti rada grūtības tādos darbības aspektos kā materiālu pārbaude, sabiedrības veselība, vide, krimināltiesības vai gala produkta ar augstu enerģētisko samazināta vērtības likme.

5. Dalībvalstis var noteikt minimālās apstrādātās platības attiecībā uz visām izejvielām.

6. Produktu ar augstu enerģētisko vērtību ekonomiskajai vērtībai, kas panākta izejvielu pārstrādes procesā, jābūt augstākai nekā to kultūraugu vērtībai, kuri paredzēti citiem lietojumiem un iegūti tādā pārstrādē, kuru vērtības aprēķināšanas metode minēta šīs regulas 38. panta 6. punktā.

7. Atkāpjoties no 6. punkta prasībām, sojas pupas drīkst audzēt 1. punktā minētajās platībās, ja vien visi starpprodukti, izņemt sojas pupu miltus, tiek izmantoti produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai.

8. Produktus ar augstu enerģētisko vērtību iegūst vēlākais trešais pārstrādātājs.







3.

IEDAĻA

Līgums

25. pants

Līgums

1. Lai ražotu 24. pantā minētās izejvielas, nepieciešams līgums atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 90. pantam, ievērojot šīs nodaļas nosacījumus.

2. Atkāpjoties no 1. punkta prasībām, attiecībā uz tiem gadiem, kas ir pirms pirmā kultūraugu, kas nav viengadīgās kultūras, ražas novākšanas gada, atbalsta pieprasītāji, parakstot atbilstošu deklarāciju, apņemas attiecīgajā gadā sēt un izmantot izejvielas, kas tiks novāktas, lai ražotu produktus ar augstu enerģētisko vērtību. Deklarācijā ir jāiekļauj vismaz šāda informācija:

a) attiecīgo izejvielu suga un apsētā platība – pa sugām;

b) plānotais pirmais ražas novākšanas gads.

3. Atbalstot vienotu pieprasījumu iesniegšanas sistēmu, līdz Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. pantā noteiktajam datumam atbalsta pieprasītāji kompetentajām iestādēm iesniedz tā līguma kopiju, kas noslēgts ar uzpircēju vai pirmapstrādātāju vai – attiecīgā gadījumā – 2. punktā minēto deklarāciju.

Dalībvalsts var arī pieņemt lēmumu, ka šādu līgumu drīkst noslēgt vienīgi starp atbalsta pieprasītāju un pirmapstrādātāju.

Dalībvalstis atbalsta pieprasītājiem var arī prasīt noslēgt līgumus par katru izejvielu atsevišķi.

4. Atbalsta pieprasītāji gādā, lai līgumā būtu minēti vismaz šādi fakti:

a) līgumslēdzēju personu vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese;

b) līguma termiņš;

c) katras attiecīgās izejvielas suga un attiecīgi apsētā platība;

d) visi nosacījumi, kuri piemērojami paredzamo izejvielu daudzumu piegādei;

e) lauksaimnieka apņemšanās pildīt saistības atbilstīgi 27. panta 1. punktam;

f) pirmapstrādātāja vai uzpircēja apņemšanās izmantot izejvielas saskaņā ar šajā nodaļā paredzēto.







4.

IEDAĻA

Etalonražīguma rādītāji, izejvielu piegāde un piegādājamie daudzumi

26. pants

Etalonražīguma rādītāji

1. Dalībvalstis, izmantojot atbilstošu kārtību, katru gadu savlaicīgi nosaka etalonražīguma rādītājus, kas jāpanāk attiecībā uz katru izejvielu veidu, un par to informē attiecīgo atbalsta pieprasītāju.

2. Atkāpjoties no 1. punkta prasībām, dalībvalstis var pieņemt lēmumu nenoteikt etalonražīguma rādītāju kultūrām, kas nav viengadīgās kultūras. Tādā gadījumā, ja 27. panta 1. punkta otrajā daļā paredzētās pārbaudes laikā tiek konstatēts neatbilstības risks attiecībā uz pienākumu nodot visu novākto izejvielu daudzumu, dalībvalsts, izmantojot atbilstošu procedūru, nosaka etalonražīguma rādītāju attiecībā uz kultūrām, kurām ir konstatēta minētā riska iespējamība.

27. pants

Izejvielu piegāde un piegādājamie daudzumi

1. Atbalsta pieprasītāji uzpircējam vai pirmapstrādātājam piegādā:

a) izejvielu daudzumu, kas ir vismaz vienāds ar etalonražīguma rādītāju,

b) visu izejvielas daudzumu, kas iegūts no kultūrām, par kurām dalībvalsts izvēlējusies 26. panta 2. punktā paredzēto iespēju.

Dalībvalstis nosaka atbilstošus pārbaudes pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots pienākums nodot visu pirmā punkta b) apakšpunktā noteikto izejvielu.

2. Atbalsta pieprasītāji, uzpircēji vai pirmapstrādātāji informē kompetento iestādi par izejvielu piegādi, nosūtot rakstisku deklarāciju, kuru parakstījis uzpircējs vai pirmapstrādātājs un atbalsta pieprasītājs. Deklarācijā ir jāiekļauj vismaz šāda informācija:

a) piegādes datums;

b) piegādātais daudzums, sadalot pa kultūraugu sugām.

3. Uzpircēji vai pirmapstrādātāji pieņem piegādātās izejvielas, kā minēts 1. punktā, un nodrošina, ka ekvivalents šādas izejvielas daudzums tiek izmantots Kopienā viena vai vairāku produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai.

4. Uzpircēji piegādā pirmapstrādātājam(-iem) ekvivalentu daudzumu visam izejvielu daudzumam, kas pārņemts no atbalsta pieprasītājiem.

5. Pirmapstrādātājs var izmantot ekvivalentu izejvielas, starpproduktu vai blakusproduktu daudzumu, lai ražotu vienu vai vairākus produktus ar augstu enerģētisko vērtību.

Pirmajā punktā minētajā gadījumā vai tad, ja uzpircējs pārdod novāktajam izejvielas daudzumam ekvivalentu daudzumu, pirmapstrādātājs vai uzpircējs sniedz attiecīgu informāciju kompetentajai iestādei, kurai iemaksāta 31. pantā minētā drošības nauda, vai – gadījumā, ja tiek piemērots 37. pants, – kompetentajai iestādei, kura atbild par attiecīgā uzpircēja vai pirmapstrādātāja apstiprināšanu. Ja šādu ekvivalentu daudzumu izlieto citā dalībvalstī, nevis tajā, kurā izejvielas tika novāktas, tad attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes viena otrai sniedz sīkas ziņas par šādiem darījumiem.

6. Saskaņā ar valstu nosacījumiem attiecībā uz līgumsaistību pārvaldību pirmapstrādātājs var pilnvarot trešās personas veikt izejvielas savākšanu no lauksaimnieka, kas pieprasa atbalstu. Vienīgi pārstrādātājs atbild par šajā nodaļā paredzēto pienākumu izpildi.

28. pants

Ārkārtēji apstākļi

Sevišķos vai ārkārtas apstākļos saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 40. panta 4. punktā paredzēto atbalsta pieprasītājs var informēt kompetento iestādi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 72. pantā noteikto kārtību, ka šādu apstākļu rezultātā tas nav varējis piegādāt 25. pantā minētajā līgumā paredzēto izejvielas daudzuma daļu vai visu daudzumu. Kompetentā iestāde pēc pietiekamu pierādījumu saņemšanas par šādiem ārkārtas apstākļiem var atļaut mainīt daudzumu, kas jāpiegādā uzpircējam vai pirmapstrādātājam.







5.

IEDAĻA

Atbalsta maksājuma noteikumi

29. pants

Maksājums

1. Neskarot Regulas (EK) Nr. 796/2004 51. pantā noteiktās sankcijas un šās regulas 30. pantu, atbalstu izmaksā tikai, ja tiek ievēroti šādi nosacījumi:

a) kompetentajai iestādei ir iesniegta līguma kopija atbilstīgi 25. pantam;

b) ir iemaksāta 31. pantā paredzētā drošības nauda gadījumos, ja piemēro 37. pantu;

c) kompetentajai iestādei ir iesniegta deklarācija, kas minēta 27. panta 2. punktā;

d) kompetentā iestāde ir pārbaudījusi, ka attiecībā uz katru pieprasījumu ir izpildīti 25. un 27. pantā minētie nosacījumi.

2. Atkāpjoties no 1. punkta prasībām un neskarot Regulas (EK) Nr. 796/2004 51. pantā paredzētos samazinājumus un izņēmumus, nedz arī šīs regulas 30. pantā noteiktās sankcijas, atbalsts par tiem gadiem, kas ir pirms pirmā ražas novākšanas gada par kultūrām, kuras nav viengadīgās kultūras, tiek izmaksāts ar nosacījumu, ka kompetentajai iestādei ir iesniegta 25. panta 2. punktā minētā deklarācija un ka kompetentā iestāde ir pārbaudījusi atbilstību 25. panta 2. punktam.

30. pants

Sankcijas, kuras piemēro gadījumā, ja tiek iesniegta viltota piegādes deklarācija

Ja pārbaudes laikā konstatē, ka 27. panta 2. punktā prasītā piegādes deklarācija ir viltota, atbalsta pieprasītājam tiek atņemtas tiesības pretendēt uz atbalstu. Ja atbalsts jau ir izmaksāts, to atgūst saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 73. panta noteikumiem. Attiecībā uz kultūrām, kuras nav viengadīgās kultūras, uz maksājumiem, kas jau ir veikti, var attiecināt atgūšanas nosacījumus līdz pēdējam attaisnotajam maksājumam.







6.

IEDAĻA

Uzpircēju un pirmapstrādātāju pienākumi

31. pants

Drošības nauda

1. Uzpircēji vai pirmapstrādātāji kompetentajai iestādei iemaksā drošības naudu atbilstoši 2. punkta prasībām līdz termiņa beigām attiecībā uz grozījumiem par maksājumu pieprasījumiem attiecīgajā gadā konkrētajā dalībvalstī atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 796/2004 15. panta 2. punktam. Tomēr dalībvalstis var atteikties izpildīt prasību par drošības naudas iemaksu atbilstīgi nosacījumiem Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 ( 32 ) 5. pantā.

2. Drošības naudas apmēru, kas jāmaksā par katru izejvielu, aprēķina, reizinot visu to platību summu, uz kurām attiecas attiecīgā uzpircēja vai pirmapstrādātāja parakstīts līgums un ko izmanto minētās izejvielas ražošanai, ar likmi EUR 60 par hektāru.

3. Gadījumā, ja tiek audzētas kultūras, kuras nav viengadīgās kultūras, drošības nauda tomēr ir jāiemaksā par to gadu, kad tiek novākta pirmā raža un uzskata, ka šī prasība ir izpildīta attiecībā uz nākamajiem gadiem līguma termiņa laikā.

4. Ja līgumus groza saskaņā ar 28. pantu, tad iemaksāto drošības naudas apmēru attiecīgi koriģē.

5. Neskarot Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. līdz 24. pantu, ja drošības naudu ir iemaksājis uzpircējs, to atmaksā, tiklīdz attiecīgā izejviela ir piegādāta pirmapstrādātājam, ja uzpircēja kompetentajai iestādei ir pierādījumi, ka pirmapstrādātājs savā kompetentajā iestādē ir iemaksājis ekvivalentu drošības naudu. Attiecībā uz pirmapstrādi dalībvalstī, kurā piemēro 37. panta noteikumus, drošības nauda, kuru iemaksājies uzpircējs, atmaksā, tiklīdz attiecīgā izejviela ir piegādāta pirmapstrādātājam, kurš to attiecīgi apstiprina.

32. pants

Primārās, sekundārās un pakārtotās prasības uzpircējiem un pārstrādātājiem

1. Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta nozīmē galvenās prasības veido šādi pienākumi:

a) uzpircējam ir jāpiegādā viss izejvielas daudzums pirmapstrādātājam atbilstoši 27. panta 4. punktam;

b) pirmapstrādātājam ir jāapstrādā vismaz tāds izejvielas daudzums, kas noteikts saskaņā ar 27. panta 1. punktu, iegūstot līgumā paredzēto galaproduktu;

c) pirmapstrādātājam ir jāpilda pienākumi attiecībā uz ekonomisko vērtību produktiem ar augstu enerģētisko vērtību, pārstrādājot 24. panta 6. punktā minētās izejvielas.

2. Pirmapstrādātāja pienākums pārstrādāt izejvielas līdz 31. jūlijam otrajā gadā pēc ražas novākšanas uzskatāms par sekundāro prasību Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta nozīmē.

▼M12

3. Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta nozīmē pakārtotās prasības uzpircējiem un pirmapstrādātājiem veido šādi pienākumi:

a) pieņemt attiecīga daudzuma izejvielu piegādi no atbalsta pieprasītāja saskaņā ar 27. panta 3. punktu;

b) pienākums parakstīt piegādes deklarāciju, kas minēta 27. panta 2. punktā;

c) vajadzības gadījumā pienākums iemaksāt drošības naudu termiņā, kas noteikts 31. panta 1. punktā.

▼M10

4. Atkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta 2. punkta prasībām, pienākums uzpircējam vai pirmastrādātājam pieņemt vai veicināt pārbaudes, ko kompetentās iestādes veic uz vietas, vai nodrošināt šīs regulas 38. pantā minēto informāciju uzskatāms par primāro prasību.







7.

IEDAĻA

Īpaši noteikumi izejvielu izmantošanai saimniecībā

33. pants

Izejvielu izmantošana saimniecībā

1. Neatkarīgi no 25. panta 1. punkta dalībvalstis atbalsta pieprasītājam var atļaut veikt šādas darbības:

a) izmantot īsas augsekas meža kokus ar kodu ex060290 41 vai visus labības vai eļļas sēklu veidus, kas atbilst KN kodiem 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 un 1206 00 99, kas novākti: i) kā apkures degviela zemnieku saimniecībām; ii) enerģijas vai biodegvielas ražošanai pašu saimniecībā;

b) pārstrādāt biogāzē (KN kods 2711 29 00) visas saimniecībā novāktās izejvielas.

▼M12

Dalībvalsts var pieņemt lēmumu atļaut pieteikumu iesniedzējiem izmantot noteiktas citas lauksaimniecības izejvielas, nevis tās, kas paredzētas pirmās daļas a) punktā, ja vien tiek ievēroti visi attiecīgie kontroles pasākumi.

▼M10

2. Ja tiek piemērots šā panta 1. punkts, 25. pantu nepiemēro. Atbalsta pieprasītāji kompetentajām iestādēm var iesniegt rakstisku deklarāciju Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. pantā noteiktajā termiņā, kā arī atbalstot vienoto pieprasījumu sistēmu, kurā būtu iekļauta vismaz šāda informācija:

a) attiecīgās izejvielas suga un apsētā platība – pa sugām;

b) attiecīgā gadījumā – norāde, kurš ir plānotais pirmais ražas novākšanas gads;

c) atbalsta pieprasītāja apņemšanās izmantot vai tieši pārstrādāt izejvielas, par kurām sniegta deklarācija saskaņā ar šā panta 1. punktu un 24. panta 1. punktu, līdz datumam, kuru nosaka dalībvalstis, bet ne vēlāk kā līdz 31. jūlijam otrajā gadā pēc ražas novākšanas gada;

d) paredzētais izejvielas lietojums un paredzētās pārstrādes tehniskais apraksts.

3. Ja vien šajā iedaļā nav paredzēts citādi, šīs nodaļas noteikumus piemēro attiecīgajiem lauksaimniekiem.

34. pants

Izejvielu daudzums izmantošanai saimniecībā

1. Atbalsta pieprasītāji saimniecībā var izmantot:

a) izejvielas daudzumu, kas ir vismaz ekvivalents etalonražīguma rādītājiem, kas minēti 26. pantā; vai

b) visu novākto izejvielu daudzumu, ja nav noteikts etalonražīguma rādītājs.

Dalībvalstīm jāparedz piemēroti pārbaudes pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību 1. punkta b) apakšpunkta noteikumiem.

2. Atbalsta pieprasītājiem ir pienākums dalībvalstu noteiktajā termiņā iesniegt kompetentajām iestādēm ražas novākšanas deklarāciju, kurā iekļauta vismaz šāda informācija:

a) ražas novākšanas diena;

b) novāktais izejvielu daudzums.

3. Sevišķos vai ārkārtas apstākļos saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 40. panta 4. punktā paredzēto atbalsta pieprasītājs var informēt kompetento iestādi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 72. panta noteikumus, ka tas nevarēs veikt ražas novākšanu vai izmantot daļu izejvielas ražas vai to kopumā, kā paredzēts šā panta 1. punktā. Kompetentā iestāde pēc pietiekamu pierādījumu saņemšanas par šādiem ārkārtas apstākļiem var atļaut mainīt daudzumu, kas paredzēts izmantošanai saimniecībā.

35. pants

Pārbaudes

Neskarot pārbaudes pasākumus, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 796/2004 24. un 26. pantā un šīs regulas 37. panta 4. punktā un 37. panta 6. punktā, dalībvalstis, piemērojot šīs regulas 33. panta 1. punktu, nosaka piemērotus pārbaudes pasākumus, lai nodrošinātu šādu prasību izpildi:

a) atbilstošs izejvielas daudzums tiek novākts atbilstoši 34. pantam. Šādos pārbaudes pasākumos ir iekļauta vismaz šāda informācija: i) administratīvas pārbaudes attiecībā uz atbilstību 34. pantam saistībā ar novākto ražas daudzumu; ii) pārbaudes uz vietas vismaz 10 % saimniecību, lai pārbaudītu novāktās ražas daudzumus, kurus atbalsta pieprasītājs paziņojis saskaņā ar 34. panta 2. punktu;

b) šā panta a) apakšpunktā minētās izejvielas tiek izmantotas saimniecībā vai pārstrādāta par biogāzi produktā, kas atbilst KN kodam 2711 29 00.

36. pants

Maksājumi

1. Neskarot samazinājumus un izņēmumus Regulas (EK) Nr. 796/2004 51. pantā un šā panta 2. punktā, atbalstu pieprasītājiem izmaksā tikai, ja tiek ievēroti šādi nosacījumi:

a) ir novākts nepieciešamais ražas daudzums saskaņā ar 34. pantu;

b) kompetentajai iestādei ir iesniegta deklarācija, kas paredzēta 33. panta 2. punktā un 34. panta 2. punktā;

c) kompetentā iestāde ir veikusi 35. panta a) punktā paredzētās pārbaudes.

2. Neskarot Regulas (EK) Nr. 1782/2003 40. panta prasības, ja tiek konstatēts, ka atbalsta pieprasītājs tīšuprāt ir iesniedzis šīs regulas 34. panta 2. punktā minēto ražas novākšanas deklarāciju, kurā paziņotie dati ir viltoti, pieprasījuma iesniedzējs zaudē tiesības saņemt atbalstu. Ja atbalsts jau ir izmaksāts, to atgūst saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 73. panta noteikumiem.

Ja izejvielas nepārstrādā produktos ar augstu enerģētisko vērtību 33. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajā termiņā, par attiecīgo novākto ražu izmaksāto atbalstu atgūst saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 73. pantu un lauksaimnieku nākamajā gadā izslēdz no pretendentu loka uz atbalstu par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību.

36. a pants

Dalībvalstis var pieņemt lēmumu piemērot šīs iedaļas noteikumus pēc 2008. gada 1. janvāra.







8.

IEDAĻA

Alternatīva apstiprināšanas sistēma

37. pants

Alternatīva apstiprināšanas sistēma

1. Atkāpjoties no 31. panta prasībām, dalībvalstis var pieņemt lēmumu izveidot uzpircēju un pirmapstrādātāju “apstiprināšanas” sistēmu (turpmāk tekstā – “apstiprinātie uzņēmēji”).

Dalībvalstis šā punkta pirmajā daļā minēto lēmumu publisko līdz 1. novembrim tajā gadā, kas ir pirms tā piemērošanas. Tomēr attiecībā uz 2007. gadu dalībvalstīm šāds lēmums ir jāpublisko līdz 2007. gada 1. martam.

Ja vien šajā iedaļā nav paredzēts citādi, šīs nodaļas noteikumus piemēro dalībvalstīs, kuras izlēmušas piemērot pirmā punkta nosacījumus.

2. Ja dalībvalsts ir izlēmusi piemērot 1. punkta nosacījumus, tā pieņem nepieciešamos noteikumus un veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek ievēroti šīs nodaļas noteikumi. Dalībvalstīm jo īpaši ir jānosaka nosacījumi, pēc kuriem uzņēmēji tiek apstiprināti, nodrošinot, lai būtu ievēroti vismaz šādi kritēriji:

a) attiecībā uz uzpircējiem: i) jābūt nepieciešamajai administratīvajai kapacitātei, lai strādātu par uzpircēju un veiktu 38. pantā minēto reģistrāciju; ii) jābūt līgumsaistībām vismaz ar vienu pārstrādātāju par izejvielu piegādi vai jābūt pierādījumiem par tirdzniecības darbību pietiekami ilgu laikposmu;

b) attiecībā uz pirmapstrādātājiem: i) jābūt nepieciešamajai administratīvajai kapacitātei, lai strādātu par pirmapstrādātāju un veiktu 38. pantā minēto reģistrāciju; ii) jābūt nepieciešamajai ražošanas kapacitātei, lai ražotu vismaz vienu no 24. panta 1. punktā minētajiem produktiem ar augstu enerģētisko vērtību.

▼M12

3. Pirms 6. punktā minētā saraksta publicēšanas dalībvalstis nosaka uzņēmēju apstiprināšanas pārbaudes kārtību.

▼M10

4. ►M12 Ja tiek konstatēts, ka apstiprinātais uzņēmējs nepilda šajā nodaļā minētās saistības vai valsts noteikumus, kas pieņemti, pamatojoties uz šīm saistībām, vai ja uzpircējs vai pirmapstrādātājs nepieņem vai neveicina pārbaudes uz vietas, kas jāveic kompetentajām iestādēm, un/vai nesniedz 38. pantā minēto informāciju, dalībvalstis paredz attiecīgu sankciju piemērošanu. ◄ Soda apmēru aprēķina, ņemot vērā pārkāpuma nopietnību un proporcionāli drošības naudai, kas konfiscēta par neatbilstību prasībām atbilstoši 32. pantam.

▼M12

5. Ja apstiprinātais uzņēmējs klajas nolaidības dēļ neievēro šīs nodaļas noteikumus vai arī neievēro valsts noteikumus, dalībvalsts var pieņemt lēmumu atsaukt piešķirto apstiprinājumu uz laikposmu, kas jānosaka dalībvalstij.

▼M10

6. Līdz 15. decembrim gadā, kas ir pirms tā, par kuru tiek piešķirts atbalsts, dalībvalsts publisko visu apstiprināto uzpircēju un apstiprināto pirmapstrādātāju sarakstu. Tomēr par atbalstu, kas tiek piešķirts par 2007. gadu, apstiprināto uzpircēju un pirmapstrādātāju saraksts ir jāpublisko vēlākais līdz 2007. gada 15. aprīlim.

▼M12

7. Ja dalībvalsts nolemj piemērot 1. punktu, atbalstu izmaksā tikai tiem pieteikuma iesniedzējiem, kas noslēguši līgumu ar apstiprinātiem uzpircējiem vai pirmapstrādātājiem, ja vien tie arī ir reģistrējušies dalībvalstī, kas nolēmusi piemērot 1. punktu.

▼M10







9.

IEDAĻA

Pārbaudes

38. pants

Reģistrācija

1. Vismaz reizi mēnesī dalībvalsts kompetentā iestāde precizē, kāda reģistrācija ir jāveic uzpircējiem, pārstrādātājiem vai atbalsta pieprasītājiem, kas minēti 33. panta 1. punktā, un to, cik bieži šādi dati ir jāatjaunina, bet tas nedrīkst būt retāk kā reizi mēnesī.

2. Pārstrādātājiem jāreģistrē vismaz šāda informācija:

a) dažādu izejvielu daudzumi, kas nopirkti pārstrādei;

b) pārstrādāto izejvielu daudzumi un no tiem iegūto gala produktu, līdzproduktu un blakusproduktu daudzumi un veidi;

c) zudumi pārstrādes gaitā;

d) iznīcinātie daudzumi un šādas iznīcināšanas iemesli;

e) to produktu daudzumi un veidi, ko pārstrādātājs pārdevis vai nodevis tālāk, un cenas;

f) attiecīgā gadījumā – nākamo pārstrādātāju vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese.

3. Uzpircējiem jāreģistrē vismaz šāda informācija:

a) visu izejvielu daudzumi, kas nopirkti un pārdoti pārstrādei saskaņā ar šo shēmu;

b) pirmapstrādātāju vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese.

4. Attiecībā uz 33. panta 1. punktā minētajiem atbalsta pieprasītājiem, tiem ir jāreģistrē vismaz krājumu apjoms, lai būtu iespējams izsekot darbībai ar novākto ražu un tās pārstrādei saimniecībā.

5. Uzpircēja vai pirmapstrādātāja kompetentā iestāde pārbauda, vai iesniegtais līgums atbilst 24. panta 1. punkta nosacījumiem. Ja līgumi neatbilst minētajiem nosacījumiem, par to informē atbalsta pieprasītāja kompetentās iestādes.

6. Lai aprēķinātu 24. panta 6. punktā minēto produktu ekonomisko vērtību, attiecīgās kompetentās iestādes, pamatojoties uz 2. punktā minēto informāciju, salīdzina visu attiecīgo produktu, kuriem ir augsta enerģētiskā vērtība, vērtību summu ar visu citu produktu vērtību summu, kas paredzēti citādai izmantošanai un iegūti ar tām pašām pārstrādes darbībām. Katru vērtību iegūst, sareizinot attiecīgo daudzumu ar rūpnīcas noteikto vidējo cenu, kuru pārbauda iepriekšējā tirdzniecības gadā. Ja šīs cenas nav pieejamas, kompetentā iestāde nosaka attiecīgās cenas, jo īpaši pamatojoties uz 39. panta 1. punktā minēto informāciju.

39. pants

Pārstrādes pārbaudes

1. Pirmapstrādātāji savām kompetentajām iestādēm sniedz prasīto informāciju par attiecīgo pārstrādes ciklu, jo īpaši attiecībā uz cenām un tehniskās pārstrādes koeficientiem, ko izmanto, lai noteiktu gala produktu daudzumus, ko iespējams iegūt.

2. Dalībvalstu, kurās atrodas pieņemšanas punkti, kompetentās iestādes uzsāk pārbaudes vismaz 25 % no to teritorijās iekārtotajiem pieņemšanas punktiem, kurus izvēlas ar riska analīzes metodi. Šīs pārbaudes ietver komercdokumentu fiziskas pārbaudes un kontroli, lai pārbaudītu atbilstību starp izejvielu iepirkumiem un atbilstošajām piegādēm un atbilstību 32. pantā noteiktajām primārajām, sekundārajām un pakārtotajām prasībām.

3. To dalībvalstu kompetentās iestādes, kurās notiek pārstrāde, pārbauda atbilstību 24. panta 1. punkta noteikumiem un ►M12 32. pantu ◄ minētajām primārajām, sekundārajām un pakārtotajām prasībām vismaz 25 % to pārstrādātāju telpās, kas atrodas tās teritorijā, atlasē pamatojoties uz riska analīzi. Šīs pārbaudes attiecas vismaz uz šādiem elementiem:

a) vērtību summas produktiem ar augstu enerģētisko vērtību salīdzinājumā ar visu citu to produktu vērtību summu, kas paredzēti citādai izmantošanai un iegūti ar tām pašām pārstrādes darbībām;

b) pārstrādātāja ražošanas sistēmas analīze, kas ietver fiziskas pārbaudes un tirdzniecības dokumentu pārbaudes, lai pārliecinātos, vai saskan izejvielu piegādes, galaprodukti, līdzprodukti un blakusprodukti.

Pirmās daļas b) punktā minēto pārbaužu mērķiem kompetentā iestāde jo īpaši balstās uz attiecīgo izejvielu pārstrādes tehniskajiem koeficientiem. Šādus koeficientus pielieto, ja tie pastāv Kopienas likumdošanā attiecībā uz eksportēšanu. Ja tādu nav, bet Kopienas tiesību aktos ir paredzēti citi koeficienti, piemēro tos. Visos pārējos gadījumos pārbaude tieši balstās uz koeficientiem, kurus vispārēji atzinusi attiecīgā pārstrādes rūpniecības nozare.

4. Šīs regulas 33. panta 1. punktā minētajām pārstrādes darbībām pārbaudes veic 10 % atbalsta pieprasītājiem, kurus izvēlas ar riska analīzes metodi, ņemot vērā:

a) atbalsta apjomus;

b) produkcijas veidu, kas atbilstoši deklarācijai nodots pārstrādei, jo īpaši kultūru veidus, kas nav viengadīgās kultūras;

c) lauksaimniecības zemes gabalu skaitu;

d) attīstību salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu;

e) iepriekšējo gadu pārbaužu rezultātus;

f) citus parametrus, ko nosaka dalībvalstis, pamatojoties uz iesniegto deklarāciju reprezentativitāti.

5. Šā panta 4. punktā minētajās pārbaudēs jābūt vismaz šādiem faktiem:

a) vērtības summas produktiem ar augstu enerģētisko vērtību salīdzinājums ar visu citu to produktu vērtību summu, kas paredzēti citādai izmantošanai un iegūti ar tām pašām pārstrādes darbībām;

b) informācija par to, vai ir nepieciešamais, lai izejvielas lietotu vai pārstrādātu saimniecībā.

6. Ja 4. punktā minētās pārbaudes gaitā konstatē pārkāpumus, kompetentā iestāde veic papildu pārbaudes gada gaitā un attiecīgi paaugstina to atbalsta pieprasītāju skaitu procentuāli, kuru saimniecībās veic pārbaudes uz vietas nākamajā gadā, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 26. panta 3. punktu.

7. Ja tiek nodrošināts, ka noteikti pārbaužu elementi pēc 2., 3. un 4. punkta tiek veikti, pamatojoties uz paraugiem, tad līdz ar šādiem paraugiem ir jāgarantē, ka pārbaudes līmenis ir ticams un reprezentatīvs.

8. Pēc katras pārbaudes uz vietas nepieciešams pārbaudes ziņojums, kuru paraksta attiecīgās pārbaudes veicējs, sniedzot precīzas ziņas par veikto pārbaudi. Atskaitē ir jānorāda:

a) pārbaudes datums;

b) klātesošās personas;

c) pārbaudes periods;

d) izmantotās pārbaudes metodes, tostarp, atsauce uz paraugu ņemšanas metodēm, ja tas ir atbilstīgi;

e) pārbaudes rezultāti.

40. pants

Papildu pasākumi un savstarpējais atbalsts

1. Dalībvalstis veic nepieciešamos papildu pasākumus šīs nodaļas noteikumu sekmīgai pielietošanai un sniedz savstarpēju atbalstu, lai veiktu šajā nodaļā paredzētās pārbaudes. Ja šajā nodaļā nav paredzēts piemērots samazinājums vai izslēgšana, dalībvalstis var noteikt piemērotas sankcijas valsts mērogā, kas vērstas pret tirgus dalībniekiem, kuri piedalās atbalsta piešķiršanas procedūrā.

2. Ciktāl vajadzīgs vai noteikts šajā nodaļā, dalībvalstis savstarpēji palīdz cita citai nodrošināt efektīvu kontroli un atļauj pārbaudīt iesniegto dokumentu autentiskumu un/vai apmainīto datu precizitāti.

▼M10 —————

▼B







9. NODAĻA

ĪPAŠĀ REĢIONĀLĀ PALĪDZĪBA LAUKAUGU KULTŪRĀM

45. pants

Sēšanas datums

Lai atbilstu prasībām īpašajai reģionālajai palīdzībai laukaugu kultūrām saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 98. pantu, deklarētajai platībai jābūt apsētai līdz dalībvalstu noteiktajam datumam, kas nedrīkst būt vēlāk kā 15. jūnijā.







10. NODAĻA

PALĪDZĪBA SĒKLĀM

46. pants

Sertificētās sēklas

Regulas (EK) Nr. 1782/2003 99. panta pielietošanas gadījumā palīdzība tiek garantēta audzēšanai no pamatsēklām un oficiāli sertificētām sēklām, kā definēts Direktīvās 66/401/EEC, 66/402/EEC un 2002/57/EK, un saskaņā ar standartiem un noteikumiem, kas izklāstīti šajās direktīvās, saskaņā ar regulas 47. līdz 50. pantu.

47. pants

Sēklu ražošana

1. Sēklas ražos:

a) vai nu pēc audzēšanas līgumiem, kurus slēdz starp sēklu iestādēm vai audzētājiem un stādu audzētājiem,

b) vai tieši sēklu ražotāji vai audzētāji; šai produkcijai jābūt pārbaudītai saskaņā ar audzēšanas deklarācijām.

2. Sēklu ražotāji un audzētāji apstiprinās vai reģistrēs dalībvalstis attiecībā uz 1. punktu. Dalībvalstu apstiprinājums vai reģistrācija būs derīga visā Kopienā.

3. Sēklu ražotāji vai audzētāji, kuri audzē stādus vai kuriem tie tiek audzēti citās dalībvalstīs nevis tajās, kurās ir veikta apstiprināšana un reģistrēšana saskaņā ar 2. punktu, pēc pieprasījuma iesniedz citu dalībvalstu atbildīgajām instancēm informāciju, kas nepieciešama, lai veiktu pārbaudes palīdzības piešķiršanai.

48. pants

Teritoriālā atbilstība kritērijiem

Katra dalībvalsts garantē palīdzību tikai attiecībā uz ievāktajām sēklām teritorijā kalendārā gada laikā, kurā sākas tirgus gads un kuram ir piešķirta palīdzība.

Palīdzība tiks garantēta visiem sēklu audzētājiem saskaņā ar noteikumiem, kuri nodrošina vienādu attieksmi pret visiem palīdzības saņēmējiem neatkarīgi no to izvietojuma Kopienā.

49. pants

Sēklu tirdzniecība

Palīdzība tiek garantēta tikai tad, ja sēklas saņēmējs patiesi tās tirgo sēšanai vēlākais līdz 15. jūnijam nākamajā gadā pēc ražas ievākšanas. “Tirgot” nozīmē turēt pieejamu vai turēt noliktavā, izlikt pārdošanai, piedāvāt pirkšanai, pārdot vai piegādāt citām personām.

▼M4

49.a pants

Avansa maksājumi

Dalībvalstis var piešķirt avansa maksājumus sēklu audzētājiem no tirdzniecības gada 1. decembra. Minētais maksājums ir proporcionāls sēklu daudzumam, kas 49. panta nozīmē jau ir iztirgots sēšanai ar nosacījumu, ka ir izpildīti visi 10. nodaļā paredzētie noteikumi.

▼B

50. pants

Cannabis sativa L. šķirnes

Cannabis sativa L. šķirnes, kas atbilst palīdzības kritērijiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 99. panta 4. punkts, ir tās, kuras uzskaitītas Regulas (EK) Nr. 796/2004 II pielikuma 4. daļā.







11. NODAĻA

PLATĪBU MAKSĀJUMI LAUKAUGU KULTŪRĀM







1. IEDAĻA

Vispārīgie noteikumi par atbilstību kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem

51. pants

Kritērijiem atbilstošās zemes

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 10. nodaļas mērķim:

a) “pastāvīgās ganības” nozīmēs “pastāvīgās ganības” pēc Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 2. panta 2. punktā norādītā;

b) “pastāvīgās kultūras” nozīmēs “pastāvīgās kultūras” pēc Komisijas Regulas (EK) Nr. 795/2004 2.c pantā norādītā.

2. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 103. panta pirmā punkta mērķiem zemes, kuras ir pastāvīgās ganības 2003. gadā, būs:

a) zemes, kuras zemnieki palīdzības pieteikumā 2003. gadam deklarējuši kā tādas, kuras tiek pastāvīgi izmantotas ganībām un

b) zemi, kuru zemnieks nedeklarē savā pieteikumā 2003. gadam, vienīgi, ja var parādīt, ka zeme nav bijusi izmantota pastāvīgām ganībām 2003. gadā.

3. Kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 108. panta otrais punkts, dalībvalstis var tikt izslēgtas no šī panta pirmā punkta tikai šādos gadījumos:

a) platībām, kuras paredzētas restrukturēšanas programmām, definētām kā “izmaiņas struktūrā un/vai kritērijos, atbilstoši platībām, kuras noteikušas atbildīgās instances”, dalībvalstis veiks pasākumus, lai novērstu jebkādu ievērojamu pieaugumu kopējā lauksaimniecības platībā, kas atbilst kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem; tajā var ietilpt iepriekš kritērijiem atbildušo platību uzskatīšana par neatbilstošu, kā paredz pasākums; platības, kas tikko atzītas par kritērijiem atbilstošām pēc dalībvalstu noteiktās restrukturēšanas programmas, kas nepārsniegs jau deklarētās kritērijiem neatbilstošās platības par vairāk kā 5 %;

b) jebkuras sabiedriskās iejaukšanās gadījumā, kad iejaukšanās rezultātā zemniekiem, kuri iepriekš audzējuši graudaugus kā neatbilstošus kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem, lai veiktu tālāku normālu lauksaimniecisko darbību, un attiecīgā iejaukšanās nozīmē, ka, sākotnēji kritērijiem atbildusī zeme, vairs tāda nav, dalībvalstis var vairāk nepalielināt kopējo atbilstošo lauksaimniecības platību pavisam vai uz īsu laiku par vairāk kā 0,1 % no kopējās pamatplatības;

c) ja zemnieki spēj sniegt saistošus un objektīvus iemeslus zemes platības kritēriju maiņai, lai tā atbilstu kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem, dalībvalstīm ir jāpārbauda, vai nav pamatotu iemeslu atteikt šādu maiņu, it sevišķi no vides aizsardzības viedokļa, un iesniegt pamatotu plānu Komisijai, ka kopējais apjoms kritērijiem atbilstošajām zemēm paliek nemainīgs; nekādi apstākļi nevar mainīt rezultātu, palielinot apjomus; dalībvalstīm jāsniedz sistēma par iepriekšēju informēšanu un šādu izmaiņu apstiprināšanu.

52. pants

Noteikumi maksājumiem

Bez aizspriedumiem pret 2. pantu laukaugu platību maksājumi tiks maksāti tikai platībām:

a) reģionos, kas klimatiski un lauksaimnieciski atbilst laukaugu kultūru audzēšanai; dalībvalstīm ir tiesības lemt, vai reģions atbilst prasībām konkrētu laukaugu kultūru audzēšanai;

b) uz kurām kultūras paliek, pēdējās ziedēšanas periodam sākoties normālas audzēšanas apstākļos.

Kas attiecas uz cietajiem kviešiem, kultūras papildus tiks kultivētas saskaņā ar vietējiem standartiem vismaz līdz 30. jūnijam atkarībā no tā, kurš maksājums ir piešķirts, izņemot gadījumus, kad raža tiek novākta pilnbriedā.

53. pants

Reģionālie apjomi

1. Ja ražotāju platības, kuras atbilst kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem, atrodas vairākos ražošanas reģionos, maksājamais apjoms tiek noteikts pēc katras platības atrašanās vietas, par kuru ir iesniegts pieteikums.

2. Dalībvalstīm, kuras audzē kukurūzu reģionos, kuros parasti to audzē lopbarībai, jāpiešķir kvota ēdamajiem graudiem attiecībā pret visām platībām, kur tiek audzēta kukurūza.







2. IEDAĻA

Īpašie nosacījumi konkrētām laukaugu kultūrām

54. pants

Lopbarība

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. panta 3. punktā minētā “lopbarība” ir graudaugi, kas tiek audzēti platībās, kas pārsvarā apsētas ar zāli un novāktas zaļas vismaz reizi gadā ar mērķi saglabāt noslēgtā vidē ar anaerobisku fermentu palīdzību.

Īpašnieki, kuru platības ir reģistrētas sertificētu zāles sēklu audzēšanai saskaņā ar Direktīvu 66/401/EEC attiecīgajā tirgus gadā, nevarēs pretendēt uz laukaugu kultūru platību maksājumiem.

2. Šīs nodaļas nosacījumi, izņemot apstākļus, kuri attiecas uz ziedēšanu 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu, attiecas uz lopbarību.

3. Dalībvalstīs, kuras rada nosacījumus īpašām platībām lopbarībai, kuri norādīti IV pielikumā, zemnieki varēs pretendēt uz platību maksājumiem attiecībā uz lopbarību.

55. pants

Cietie kvieši

1. Palīdzības lietošana attiecībā uz cieto kviešu papildināšanu un īpašo palīdzību, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1782/2003 105. pantā, būs spēkā tikai, ja:

a) pieteikumi platību maksājumiem attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 101. pantu, ir iesniegti attiecībā uz to pašu hektāru skaitu kā cietajiem kviešiem;

b) sertificētajām sēklām saskaņā ar Direktīvu 66/402/EEC tiek lietots minimālais daudzums.

2. Dalībvalstis līdz 1. oktobrim gadā, kas seko attiecīgajam gadam, kurā tiek garantēta palīdzība, fiksēs un informēs zemniekus par minimālajiem sertificēto sēklu daudzumiem, kuras jāizmanto saskaņā ar lauksaimniecības praksi attiecīgajā dalībvalstī.

56. pants

Lini un kaņepes, kurus audzē šķiedrai

1. Par platību maksājumiem liniem un kaņepēm, kuras audzē šķiedrai, ir neskaidrības šādos noteikumos:

a) līguma vai vienošanās kopijas iesniegšana attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 106. panta 1. punktu vēlākais līdz 15. septembrim gadam, kas seko attiecīgajam gadam, kurā maksājums piešķirts vai pirms datuma, kuru noteikusi dalībvalsts;

b) šādu šķirņu lietošana: ▼M1 ————— ▼B ii) kaņepju, kuras tiek audzētas šķiedrai, šķirnes ir uzskaitītas Regulas (EK) Nr. 796/2004 II pielikumā uz 15. maiju gadam, kuram maksājums ir garantēts un sertificēts saskaņā ar Direktīvu 2002/57/EEC ( 33 ).

2. Teritoriālo maksājumu nodrošināšanai kaņepēm, kuras tiek audzētas šķiedrai, dalībvalstis var fiksēt minimālo apsēšanas pakāpi saskaņā ar standarta kaņepju audzēšanas praksi.

57. pants

Sēšanas datumi

Atsakoties no Regulas (EK) Nr. 1782/2003 109. panta, dalībvalstis var atlikt sēšanas beigu datumu ne vēlāk kā par 15. jūniju kultūrām, kuras ir uzskaitītas šīs Regulas VIII pielikumā, un zonām, kuras atrodas pielikumā noteiktajos reģionos un kuras nosaka iesaistītās dalībvalstis.







3. IEDAĻA

Pamatplatības, norādošās kvotas un griesti

58. pants

Apūdeņojamās un neapūdeņojamās zemes

1. Ja reģionalizācijas plāns attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 103. pantu piešķir atšķirīgas kvotas apūdeņojamajām un neapūdeņojamajām zemēm, dalībvalstīm jānosaka, vai mārketinga gada laikā platības tiek apūdeņotas vai nē. Tām ir jānorāda:

a) laukaugu kultūru saraksts, par kurām platību maksājumi var tikt garantēti pēc apūdeņoto kvotu līmeņa;

b) apūdeņošanas iekārtu apraksts, kuru izmanto zemnieki; šim aprīkojumam jābūt atbilstošam un ar attiecīgo platību un jāļauj piegādāt ūdeni daudzumā, kāds nepiec