2003R0304 — LV — 14.12.2007 — 004.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

No

▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (EK) Nr. 304/2003

(2003. gada 28. janvāris)

par bīstamu ķīmisku vielu eksportu un importu

(Dokuments attiecas uz EEZ)

Lai nodrošinātu ķīmisku vielu pareizu pārvaldību, ir jāveicina informācijas apmaiņa, kopīgas pūles un dalīta atbildība starp Kopienu un tās dalībvalstīm un trešām valstīm neatkarīgi no tā, vai šīs trešās valstis ir Konvencijas dalībvalstis. Jo īpaši Komisijai un dalībvalstīm ir jāparedz tehniskās palīdzības sniegšana jaunattīstības valstīm un valstīm ar pārejas ekonomiku tieši vai netieši, atbalstot nevalstisko organizāciju (NVO) projektus, sevišķi palīdzību, cenšoties šīs valstis padarīt spējīgas īstenot Konvenciju.

Uz izstrādājumiem, kas satur ķīmiskas vielas, šī Konvencija neattiecas. Tomēr šķiet lietderīgi, lai uz izstrādājumiem, kas satur ķīmiskas vielas, kuras varētu izdalīties lietošanas apstākļos vai tos iznīcinot un kuras Kopienā ir aizliegtas vai stingri ierobežotas vienā vai vairākās Konvencijā noteiktās izmantošanas kategorijās, vai uz kurām attiecas starptautiskā PIC procedūra, attiektos arī paziņošanas par eksportu noteikumi. Turklāt dažas ķīmiskas vielas un izstrādājumi, kas satur specifiskas ķīmiskas vielas, uz kurām neattiecas Konvencija, bet kuras rada īpašas bažas, vispār nav jāeksportē. Lēmumus par to, kuras ķīmiskās vielas būtu jāpakļauj tādai stingrai kontrolei, ir jāpieņem Padomei ar kvalificētu vairākumu.

Ir arī svarīgi, lai visām eksportētajām ķīmiskām vielām būtu atbilstošs glabāšanas laiks, tā lai tās varētu efektīvi un droši izmantot. Jo īpaši attiecībā uz pesticīdiem un sevišķi uz tiem, ko eksportē uz jaunattīstības valstīm, ir būtiski sniegt informāciju par piemērotiem glabāšanas apstākļiem un izmantot piemērotu iepakojumu un taras lielumu, lai izvairītos no novecojušu krājumu rašanās.

Ir vajadzīgi pasākumi, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis un eksportētāji ir informēti par importētāju valstu lēmumiem attiecībā uz ķīmiskajām vielām, uz ko attiecas starptautiskā PIC procedūra, un ka eksportētāji izpilda minētos lēmumus. Turklāt, lai novērstu nevēlamu eksportu, piemēram, ja importētājas valstis nenodrošina tādus lēmumus par importu vai nereaģē uz paziņojumiem par eksportu, nekādas Kopienā aizliegtās vai stingri ierobežotās ķīmiskas vielas, kas atbilst Konvencijas kritērijiem vai uz ko attiecas starptautiskā PIC procedūra, nedrīkst eksportēt bez attiecīgās importētājas valsts skaidri izteiktas piekrišanas, neatkarīgi no tā, vai attiecīgā valsts ir Konvencijas dalībvalsts.

Ir arī jānodrošina, lai Kopiena pieņemtu lēmumus par to ķīmisku vielu importu Kopienā, uz ko attiecas starptautiskā PIC procedūra. Tādiem lēmumiem jābūt pamatotiem ar piemērojamiem Kopienas tiesību aktiem un tajos jāņem vērā dalībvalstu aizliegumi vai stingrie ierobežojumi. Ja tas ir pamatoti, jāsagatavo korekcijas Kopienas tiesību aktos.

Eksportētājiem un importētājiem ir jāsniedz informācija par to ķīmisko vielu daudzumu starptautiskajā tirdzniecībā, uz kurām attiecas šī regula, lai varētu uzraudzīt un novērtēt regulā noteikto pasākumu efektivitāti.

Uz Kopienā aizliegto vai stingri ierobežoto bīstamo ķīmisko vielu eksportu arī turpmāk ir jāattiecas kopējai paziņošanas par eksportu procedūrai. Tādēļ uz bīstamajām ķīmiskām vielām pašas vielas vai preparātu veidā, kas ir Kopienā bijuši aizliegti vai stingri ierobežoti kā augu aizsardzības līdzekļi, kā citi pesticīdu veidi vai kā rūpniecības ķīmiskas vielas profesionāliem lietotājiem vai sabiedrībai, ir jāattiecas paziņojumu par eksportu noteikumiem, kas ir līdzīgi noteikumiem, kurus piemēro šādām ķīmiskām vielām, ja tās ir aizliegtas vai stingri ierobežotas vienā vai abās izmantošanas kategorijās, ko nosaka Konvencija, proti, kā pesticīdi vai ķīmiskas vielas rūpnieciskai izmantošanai. Turklāt, uz ķīmiskām vielām, uz kurām attiecas starptautiskā PIC procedūra, jāattiecas tiem pašiem noteikumiem. Šī paziņošanas par eksportu procedūra jāpiemēro Kopienas eksportam uz visām trešām valstīm, neatkarīgi no tā, vai tās ir Konvencijas dalībvalstis vai piedalās tās procedūrās. Dalībvalstīm ir jāatļauj pieprasīt administratīvas maksas, lai segtu savus izdevumus.

Paturot prātā to pašu mērķi, ir arī nepieciešami un lietderīgi savā ziņā iet tālāk par Konvencijas noteikumiem. Konvencijas 15. panta 4. punkts dod tās dalībvalstīm tiesības rīkoties, lai cilvēku veselību un vidi aizsargātu stingrāk nekā noteikts Konvencijā, ja šāda rīcība saskan ar Konvencijas noteikumiem un starptautiskajiem tiesību aktiem.

1. pants

Mērķi

1. Šīs regulas mērķi ir:

b) veicināt dalītu atbildību un apvienotas pūles bīstamu ķīmisku produktu starptautiskajā apritē, lai aizsargātu cilvēku veselību un vidi no iespējama kaitējuma; un

c) sniegt ieguldījumu to videi drošā lietošanā.

Mērķus sasniedz, atvieglojot informācijas apmaiņu par šādu ķīmisku vielu raksturīgajām īpašībām, paredzot lēmumu pieņemšanas procesu Kopienā par to importu un eksportu un izplatot lēmumus Pusēm un vajadzības gadījumā citām valstīm.

2. Šīs regulas mērķis ir arī nodrošināt, lai Padomes 1967. gada 27. jūnija Direktīvas 67/548/EEK par normatīvu un administratīvu aktu tuvināšanu attiecībā uz bīstamu vielu klasifikāciju, iesaiņošanu un marķēšanu ( 6 ) un Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 31. maija Direktīvas 1999/45/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu jautājumos, kas attiecas uz bīstamu preparātu klasifikāciju, iesaiņojumu un marķējumu ( 7 ), noteikumus attiecībā uz cilvēkiem vai videi bīstamu ķīmisku vielu klasifikāciju, iepakojumu un marķējumu, kad tās laiž tirgū Eiropas Kopienā, piemērotu arī visām tādām ķīmiskām vielām, ja tās no dalībvalstīm eksportē uz citām Pusēm vai uz citām valstīm, ja vien minētie noteikumi nav pretrunā ar attiecīgo Pušu vai citu valstu īpašajām prasībām.

2. pants

Darbības joma

1. Šī regula attiecas uz:

c) visām eksportējamām ķīmiskām vielām, ciktāl tas attiecas uz klasifikāciju, iepakojumu un marķējumu.

2. Šī regula neattiecas uz:

c) atkritumiem, uz kuriem attiecas Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīva 75/442/EEK par atkritumiem ( 10 ) un 1991. gada 12. decembra Direktīva 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem ( 11 );

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā:

1. “ķīmiska viela” ir viela, kā definēts Direktīvā 67/548/EEK, atsevišķi vai preparāta un neatkarīgi no tā, vai tā ir ražota vai iegūta no dabas, bet neiekļauj dzīvus organismus. Tai ir divas kategorijas: pesticīdi, ieskaitot ļoti bīstamus pesticīdu preparātus; rūpnieciskas ķīmiskas vielas;

2. “preparāts” ir maisījums vai šķīdums, kas sastāv no divām vai vairākām vielām, ja preparāts, kā definēts Direktīvā 1999/45/EK, saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem ir obligāti jāmarķē kādas no šim vielām klātbūtnes dēļ;

4. “pesticīdi” ir ķīmiskas vielas, kas pieskaitāmas vienai no divām šādām kategorijām:

5. “rūpnieciskas ķīmiskas vielas” ir ķīmiskas vielas, kas atbilst vienai no divām šādām apakškategorijām:

8. “ķīmiska viela, uz ko attiecas PIC procedūra” ir ķīmiska viela, kas uzskaitīta Konvencijas III pielikumā vai pirms Konvencijas stāšanās spēkā uz to attiecas pagaidu PIC procedūra. Šīs ķīmiskās vielas ir uzskaitītas šīs regulas I pielikuma 3. daļā;

b) ķīmiska viela, kurai ir atteikts apstiprinājums izmantošanai pirmo reizi vai kuru ražotāji ir izņēmuši no Kopienas tirgus vai no turpmākas izskatīšanas paziņošanas, reģistrācijas vai apstiprināšanas procesā un ja ir pierādījumi, ka šī ķīmiskā viela rada bažas attiecībā uz cilvēku veselību vai vidi;

b) ķīmiska viela, kuras faktiski visu veidu izmantošanai ir atteikts apstiprinājums vai kuru ražotāji ir izņēmuši no Kopienas tirgus vai no turpmākas izskatīšanas paziņošanas, reģistrācijas vai apstiprināšanas procesā un ja ir pierādījumi, ka šī ķīmiskā vielas rada bažas attiecībā uz cilvēku veselību vai vidi;

18. “eksportētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kuras vārdā iesniegta eksporta deklarācija, t.i., persona, kurai deklarācijas pieņemšanas laikā ir līgums ar saņēmēju no Puses vai citas valsts un kurai ir pilnvaras nosūtīt preci ārpus Kopienas muitas teritorijas. Ja nav noslēgts eksporta līgums vai līguma turētājs nerīkojas savā vārdā, izšķirošās ir pilnvaras sūtīt preces ārpus Kopienas muitas teritorijas;

c) pirms Konvencijas stāšanās spēkā – ikviena valsts, kas piedalās pagaidu PIC procedūrā, kura izveidota ar rezolūciju par pagaidu pasākumiem, kuri pieņemti Roterdamā 1998. gada 11. septembrī;

4. pants

Izraudzītās valsts iestādes

Katra dalībvalsts izraugās iestādi vai iestādes, še turpmāk “izraudzītā iestāde” vai “izraudzītās iestādes”, lai tās veiktu šajā regulā prasītās administratīvās funkcijas.

Vēlākais triju mēnešu laikā pēc šīs regulas spēkā stāšanās dalībvalsts informē Komisiju par šādu izraudzīšanos.

5. pants

Kopienas piedalīšanās Konvencijā

Par Kopienas piedalīšanos Konvencijā kopīgi atbild Komisija un dalībvalstis jo īpaši par tehnisko palīdzību, informācijas apmaiņu un jautājumiem attiecībā uz strīdu noregulēšanu, piedalīšanos palīgstruktūrās un balsošanu.

Ciktāl tas attiecas uz Kopienas līdzdalību Konvencijā, par Konvencijas administratīvajām funkcijām attiecībā uz PIC procedūru un paziņošanu par eksportu Komisija darbojas kā kopīga izraudzīta iestāde visu izraudzīto valstu iestāžu vārdā, cieši sadarbojoties un apspriežoties ar dalībvalstu izraudzītajām valstu iestādēm.

Jo īpaši tā atbild par Kopienas paziņojumu par eksportu nosūtīšanu Pusēm un citām valstīm saskaņā ar 7. pantu, attiecīgo paziņojumu par galīgiem reglamentējošiem lēmumiem iesniegšanu sekretariātā saskaņā ar 10. pantu, informācijas nosūtīšanu par citiem galīgiem reglamentējošiem lēmumiem, kam nepiemēro PIC paziņošanu, saskaņā ar 11. pantu, kā arī par vispārējas informācijas saņemšanu no sekretariāta. Komisija arī sniedz sekretariātam atbildes par Kopienas importu attiecībā uz ķīmiskām vielām, kas pakļautas PIC procedūrai saskaņā ar 12. pantu.

Turklāt Komisija saskaņo Kopienas ieguldījumu visos tehniskajos jautājumos, kas saistīti ar Konvenciju, Pušu konferenču sagatavošanu, ķīmiskās pārskatīšanas komiteju un citām palīgstruktūrām. Attiecīgā gadījumā izveido dalībvalstu referentu tīklu, lai sagatavotu tehniskos dokumentus, piemēram, dokumentus par lēmumu pamatnostādnēm.

Komisija un dalībvalstis uzņemas vajadzīgās iniciatīvas, lai nodrošinātu atbilstīgu Kopienas pārstāvniecību dažādās struktūrās, kas īsteno Konvenciju.

6. pants

Ķīmiskās vielas, uz kurām attiecas paziņojums par eksportu, kam piemēro PIC paziņojumu un uz ko attiecas PIC procedūra

1. Ķīmiskās vielas, uz ko attiecas šīs regulas noteikumi attiecībā uz paziņojumu par eksportu, PIC paziņojumu un PIC procedūru ir uzskaitītas I pielikumā.

2. Ķīmiskās vielas, kas ir I pielikumā, ir ievietojamas vienā vai vairākās no trim ķīmisko vielu grupām, kas attiecīgi norādītas minētā pielikuma 1., 2. un 3. daļā.

Uz 1. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām attiecas paziņojums par eksportu, kas noteikts 7. pantā un kurā ir sīki izstrādāta informācija par vielas identitāti, par kategorijas un/vai apakškategorijas izmantošanu sakarā ar ierobežojumiem un attiecīgā gadījumā papildu informācija, jo īpaši par atbrīvojumiem no paziņojuma par eksportu prasībām.

Uz 2. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām attiecas paziņojuma par eksportu procedūra saskaņā ar 7. pantu un turklāt šīm vielām piemēro PIC paziņojuma procedūru, kas noteikta 10. pantā, sniedzot sīki izstrādātu informāciju par vielas identitāti un izmantošanas veidu.

Uz ķīmiskajām vielām, kas uzskaitītās 3. daļā, attiecas PIC procedūra, norādot izmantošanas veidu un attiecīgā gadījumā jo īpaši prasības paziņojumam par eksportu.

3. Sarakstus dara pieejamus sabiedrībai, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus.

7. pants

Paziņojumi par eksportu, ko nosūta Pusēm un citām valstīm

1. Ja eksportētājam ir jāeksportē I pielikuma 1. daļā uzskaitīta ķīmiska viela uz Pusi vai citu valsti pirmoreiz pēc dienas, kurā uz to sāk attiekties šīs regulas noteikumi, eksportētājs nosūta paziņojumu izraudzītajai iestādei dalībvalstī, kurā viņš ir reģistrēts, vēlākais 30 dienas pirms tam, kad jānotiek ķīmiskās vielas eksportam. Pēc tam eksportētājs valsts izraudzītajai iestādei paziņo par ķīmiskās vielas pirmo eksportu katrā kalendārajā gadā vēlākais 15 dienas pirms ķīmiskās vielas eksportēšanas. Paziņojumam jāatbilst III pielikumā norādītajām prasībām.

Izraudzītā valsts iestāde pārbauda informācijas atbilstību III pielikumam un no eksportētāja saņemto paziņojumu tūlīt nosūta Komisijai.

Komisija veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka importētājas Puses vai citas valsts atbilstīgās iestādes saņem paziņojumu vēlākais 15 dienas pirms paredzētā pirmā ķīmiskās vielas eksporta un pēc tam pirms pirmā ķīmiskās vielas eksporta katrā nākamajā kalendāra gadā. To piemēro neatkarīgi no ķīmiskās vielas sagaidāmā lietojuma importētājā Pusē vai citā valstī.

Katru paziņojumu par eksportu Komisija reģistrē datubāzē, un attiecīgo ķīmisko vielu un importētāju Pušu un citu valstu atjaunināts saraksts par katru kalendāra gadu ir pastāvīgi pieejams sabiedrībai, un to attiecīgā gadījumā izplata dalībvalstu izraudzītajām iestādēm.

2. Ja Komisija no importētājas Puses vai citas valsts nesaņem apstiprinājumu par to, ka ir saņemts pirmais paziņojums par eksportu pēc ķīmiskās vielas iekļaušanas I pielikuma 1. daļā 30 dienu laikā pēc paziņojuma nosūtīšanas, tā iesniedz otro paziņojumu. Komisija pieliek atbilstošas pūles, lai nodrošinātu, ka importētājas Puses vai citas valsts attiecīgā iestāde saņemtu otro paziņojumu.

3. Jaunu paziņojumu par eksportu, kas paredzēts 1. punktā, sniedz par eksportu, kas notiek pēc izmaiņām Kopienas tiesību aktos attiecībā uz attiecīgo vielu tirdzniecību, izmantošanu vai marķēšanu, vai vienmēr, kad attiecīgā preparāta sastāvs mainās tā, ka ir mainīts šāda preparāta marķējums. Jaunais paziņojums atbilst III pielikumā izklāstītajām prasībām, un tajā ir norāde, ka tas ir pārskatīts iepriekšējais paziņojums.

4. Ja ķīmisko vielu eksports ir saistīts ar ārkārtas stāvokli, kad jebkura kavēšanās var radīt draudus sabiedrības veselībai vai videi importētājā Pusē vai citā valstī, iepriekš minētos noteikumus var pilnīgi vai daļēji atcelt pēc eksportētājas dalībvalsts izraudzītās iestādes ieskatiem, apspriežoties ar Komisiju.

5. Pienākumi, kas norādīti 1., 2. un 3. punktā, izbeidzas, ja:

c) Komisija ir saņēmusi šo informāciju no sekretariāta un to nosūtījusi dalībvalstīm.