C.

ĪPAŠUMTIESĪBU VEIDS UN LAUKSAIMNIECĪBAS SISTĒMA C/1. līdz C/3. Lauksaimniecībā izmantotā zeme I. Kopējā platība, ko aizņem aramzeme, ilggadīgās ganības, ilggadīgās kultūras un piemājas dārzi. C/1. Īpašnieka apsaimniekota lauksaimniecības zeme I. Lauksaimniecības zeme, ko apsaimnieko apsekojamā saimniecība un kas pieder turētājam vai ko apsaimnieko turētājs kā lietotājs vai ilgtermiņa nomnieks, kas mantojis zemi, vai saskaņā ar cita līdzvērtīga veida īpašumtiesībām. II. Zemes gabalu, kas piešķirts laukstrādniekam (paša apstrādei) kā daļa viņa algas, uzskata par tās saimniecības daļu, no kuras to piešķir, ja vien laukstrādnieks neizmanto savus ražošanas līdzekļus. Zemes gabali, ko patur iepriekšējais turētājs (skat. 2.2. punktu – “Lauku saimniecība”), ir pieskaitāmi saimniecībai, kopā ar kuru parasti apstrādā paturēto zemi, un tajos parasti izmanto to pašu darbaspēku un tos pašus ražošanas līdzekļus, ko pārējā saimniecībā. Tomēr tas neattiecas uz ganīšanas tiesībām kopīgās ganībās, piemēram, uz kopīgas zemes, kas pieder draudzei vai kooperatīvam (tā kā šādas platības nav saimniecības daļa, uz tām neattiecas šis apsekojums). C/2. Nomnieka apsaimniekota lauksaimniecības zeme I. Zeme, ko saimniecība nomā par fiksētu nomas maksu (naudā, natūrā vai citādu), par kuru vienojas iepriekš un par kuru noslēdz (rakstisku vai mutisku) nomas līgumu. Platību pieskaita tikai vienai saimniecībai. Ja platību pārskata gadā iznomā vairākām saimniecībām, tad parasti to pieskaita tai saimniecībai, ar kuru tā pārskata gadā ir saistīta visilgāk. II. Nomātā zeme var sastāvēt no: — veselas saimniecības, — atsevišķiem zemes gabaliem. Nomāto zemi nevar uzskatīt par īpašnieka saimniecības daļu, bet vienīgi par nomnieka saimniecības daļu. Visus dzīvniekus, kas atrodas uz šīs zemes, uzskata par piederošiem tai saimniecībai, kuras valdījumā tie ir. Te pieskaitāmi zemes gabali vai saimniecības, ko turētājs nomā no savas ģimenes locekļiem, ja šīs platības apsaimnieko kā apsekojamās saimniecības daļu. Te pieskaitāma arī zeme, kas pieder citai saimniecībai, bet ko apsekojamā saimniecība apstrādā par noteiktu darba stundu skaitu, taču nepieskaita zemi, kas nodota laukstrādnieka rīcībā kā atlīdzība par darbu. Atšķirībā no gadījuma, kad zeme tiek nodota laukstrādnieka rīcībā kā atlīdzība par darbu un tā parasti saglabājas saimniecības augsekas sistēmā, šeit paredzētā veida nomas līgumā nosaka ne tikai attiecīgās zemes platību, bet arī tās atrašanās vietu un precīzas robežas. Nomāta zeme, kas nodota apakšnomā trešai personai, jāuzskata par šīs trešās personas saimniecības daļu, jo tā nav apsaimniekojamās saimniecības daļa. C/3. Kopīgi ar pusgraudnieku vai citos veidos apsaimniekota lauksaimniecības zeme C/3. a) Kopīgi ar pusgraudnieku apsaimniekota lauksaimniecības zeme I. Zeme (kas var būt vesela saimniecība), kuru apsaimnieko īpašnieks kopā ar pusgraudnieku saskaņā ar rakstisku vai mutisku graudniecības līgumu. Īpašnieka un pusgraudnieka kopīgi apsaimniekotajā zemē iegūto produkciju (ekonomisko vai fizisko) abas puses sadala pēc iepriekšējas vienošanās. II. Te iekļauj inter alia: Veselu saimniecību colonia parziaria. Veselu saimniecību colonia parziaria gadījumā iznomātājs uztic saimniecību ģimenes galvai, kurš apņemas ar savu ģimenes locekļu (ģimenes darbaspēka) palīdzību veikt visus vajadzīgos darbus saimniecībā un pats segt daļu izdevumu, un noteiktās attiecībās sadalīt saimniecības produkciju ar iznomātāju. C/3. b) Lauksaimniecības zeme, ko izmanto saskaņā ar citu apsaimniekošanas veidu I. Citi apsaimniekošanas veidi, kas nav iekļauti no C/1. punkta līdz C/3. punkta a) apakšpunktam. II. Te iekļaujama inter alia: 1. Zeme, uz kuru turētājam ir tiesības: — saskaņā ar viņa īpašo ieņemamo amatu (mežsargs, garīdznieks, skolotājs u.tml.), — ko piešķīrusi draudze vai cita organizācija, piemēram, kopīgas ganības, kas iedalītas, pamatojoties uz platību (atšķirībā no zemes, uz kuru ir kopīgas ganīšanas tiesības); 2. Zeme, ko saimniecība apstrādā bez maksas (piemēram, pamestas saimniecības, kuras apstrādā apsekojamā saimniecība); 3. Atsevišķu zemes gabalu colonia parziaria. Atsevišķu zemes gabalu colonia parziaria gadījumā iznomātājs uztic tikai vienu vai vairākus zemes gabalus, ko izmanto ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi aprakstīti a) apakšpunktā. C/5. Lauksaimniecības sistēma un prakse C/5. a), d) un e) Bioloģiskā lauksaimniecība I. Jāsavāc dati par to, vai saimniecībā lauksaimniecisko darbību veic saskaņā ar konkrētiem standartiem un noteikumiem, kas paredzēti Padomes Regulā (EEK) Nr. 2092/91 ( 7 ), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 473/2002 ( 8 ), vai vajadzības gadījumā jaunākajiem tiesību aktiem par lauksaimniecības produktu bioloģisko ražošanu un turklāt norādēm, kas attiecas uz lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem, un/vai atbilstošajiem valstu noteikumiem par bioloģisko ražošanu. II. Ar regulu ir izveidota saskaņota to lauksaimniecības produktu marķēšanas, ražošanas un kontroles sistēma, uz kuriem ir vai ir paredzētas norādes par bioloģiskajām ražošanas metodēm. Saskaņā ar regulas noteikumiem ražošanai jānotiek tā, lai zemes gabali un ražošanas un uzglabāšanas zonas būtu skaidri nošķirtas no zemes gabaliem un ražošanas un uzglabāšanas zonām visās citās ražošanas vienībās, kurās ražošana nenotiek saskaņā ar bioloģiskās lauksaimniecības noteikumiem. Ja bioloģiskās lauksaimniecības metodes izmanto tikai attiecībā uz daļu no saimniecības lauksaimniecībā izmantojamās zemes vai ganāmpulka, tad te uzskaita tikai minētās īpašās platības un ganāmpulka daļas. C/5. a) Saimniecības lauksaimniecībā izmantojamā zeme, attiecībā uz kuru izmanto bioloģiskās lauksaimniecības metodes I. Tā saimniecības lauksaimniecībā izmantojamās zemes daļa, kur ražošana pilnīgi atbilst saimniecības bioloģiskās ražošanas principiem, kā noteikts Regulas (EEK) Nr. 2092/91 I pielikumā. II. Saskaņā ar regulu atšķir platības, kas pilnīgi atbilst noteikumiem, un platības, kurām ir pārveides periods. Ar norādi uz bioloģiskās ražošanas metodēm var marķēt tikai to produkciju, kas ražota platībās, kur notikusi pilnīga pāreja uz bioloģiskās ražošanas principiem. Šajā apakšpunktā uzskaita tikai tās platības, kur beidzies viss pārveides periods (skat. C/5. d)). C/5. d) Saimniecības lauksaimniecībā izmantojamā zeme, kur notiek pāreja uz bioloģiskās lauksaimniecības metodēm I. Tā saimniecības lauksaimniecībā izmantojamās zemes daļa, kur izmanto bioloģiskās lauksaimniecības metodes, bet kur vēl nav beidzies vajadzīgais pārejas periods, lai varētu uzskatīt, ka zeme pilnībā atbilst saimniecības bioloģiskās ražošanas principiem, kā noteikts Regulas (EEK) Nr. 2092/91 I pielikumā. II. Šajā apakšpunktā uzskaita tikai tās platības, kur pārveides periods vēl nav beidzies (skat. C/5. a)). C/5. e) Saimniecības, kur bioloģiskās ražošanas metodes izmanto arī attiecībā uz dzīvnieku produkciju I. Saimniecības, kurās visa dzīvnieku produkcija vai tās daļa pilnīgi atbilst saimniecības bioloģiskās ražošanas principiem, kā noteikts Regulas (EEK) Nr. 2092/91 I pielikumā, vai atrodas pārveides periodā, lai sasniegtu šādu atbilstību. II. Regulā ir noteikts, ka visa dzīvnieku produkcija saimniecībā parasti jāražo saskaņā ar bioloģiskās ražošanas noteikumiem. Tikai tad, ja ēkas, zemes gabali un dzīvnieku sugas ir skaidri nošķirtas, daļu dzīvnieku var audzēt, izmantojot atšķirīgas ražošanas metodes. C/5. c) Atbalsts agrovides saistībām I. Jebkurš atbalsts, ko saimniecībai maksā dalībvalsts programmas ietvaros Regulas (EK) Nr. 1257/1999 22. līdz 24. panta vai vajadzības gadījumā jaunāko tiesību aktu nozīmē. Te iekļauj arī jebkuru atbalstu, ko maksā līdzīgu programmu ietvaros saskaņā ar agrāk pieņemtiem Kopienas tiesību aktiem. Neiekļauj atbalstu, kas paredzēts tikai bioloģiskajai lauksaimniecībai. II. Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1257/99 atbalstu var maksāt par lauksaimnieciskās ražošanas metodēm, ar kurām aizsargā vidi un saglabā lauku vidi (agrovidi): — lauksaimniecības zemes izmantošanas veidi, kas ir savienojami ar vides, ainavas un tās īpatnību, dabas resursu, augsnes un ģenētiskās daudzveidības aizsardzību un uzlabošanu, — ekstensīva lauksaimniecība un zemas intensitātes ganību sistēmu apsaimniekošana, — to apstrādājamo zemju saglabāšana, kas ir ar augstu dabas vērtību, — ainavu un vēsturisko īpatnību saglabāšana lauksaimniecības zemē, — vides plānošanas izmantošana lauksaimniecības praksē. Atbalstu var piešķirt lauksaimniekiem, kas uzņemas agrovides saistības vismaz uz pieciem gadiem (vai uz ilgāku laiku vajadzības gadījumā). Šajās saistībās ietilpst vairāk nekā tikai parastās labās lauksaimniecības prakses izmantošana, un tajās ir paredzēta pakalpojumu sniegšana, kas nav paredzēta citos atbalsta pasākumos, piemēram, tirgus atbalstā vai kompensācijas pabalstā. Atbalstu aprēķina, pamatojoties uz zaudētajiem ienākumiem, papildu izmaksām, kas rodas no minētajām saistībām, un pamatojoties uz vajadzību nodrošināt finansiālu stimulu. Līdzīgas atbalsta programmas ir ieviestas saskaņā ar agrāk pieņemtiem Kopienas tiesību aktiem. Ņemot vērā to, ka saskaņā ar šīm programmām radušās ilgtermiņa saistības, tad tās var būt spēkā daudzus gadus. Šie atbalsti arī jāreģistrē šajā apakšpunktā. ▼M2 C/5. Lauksaimniecības sistēma un metodes 1. C 5.f) Atbalsts ieguldījumiem pēdējos piecos gados I. Valsts atbalsts ieguldījumiem attiecas uz pasākumiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1257/1999 attiecībā uz lauku attīstību. II. “Tieši” nozīmē, ka minētais raksturlielums neaptver atbalstu ieguldījumiem, ko nemaksā tieši saimniecībai, bet nodrošina augstākā (reģiona vai kopsaimniecības) līmenī, pat ja saimniecība būtu netieši guvusi labumu no šī atbalsta. Neietverto ieguldījumu piemēri ir šādi: — pamatpakalpojumi lauku ekonomikai un iedzīvotājiem, — tās infrastruktūras izveide un uzlabošana, kas saistīta ar lauksaimniecības attīstību, — saimniecību atbalsta un saimniecību vadības pakalpojumu izveide, — kvalitatīvu lauksaimniecības produktu tirdzniecība, — zemes uzlabošana, — zemes pārdalīšana. Šis jautājums neattiecas arī uz atbalstu un pasākumiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1257/1999 un nav saistīti ar ieguldījumiem, piemēram, — apmācība (III nodaļa), — priekšlaicīga pensionēšanās (IV nodaļa), — lauksaimniecībai mazāk labvēlīgi apvidi un platības, uz ko attiecas vides ierobežojumi (V nodaļa), — agrovide (VI nodaļa). 2. C 5.f) i) Labums, ko gūst no valsts atbalsta atbilstīgi ienesīgu ieguldījumu sistēmai I. Ienesīgi ieguldījumi Regulā (EK) Nr. 1257/1999: — 4. pants: Ieguldījumi lauku saimniecībās; — 8. pants: Atbalsts jaunajiem lauksaimniekiem. 3. C 5.f) ii) Labums, ko gūst no valsts atbalsta atbilstīgi lauku attīstības pasākumu sistēmai I. Lauku attīstības pasākumi, uz ko attiecas šis jautājums, ir noteikti pasākumi, ko īsteno saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1257/1999 33. pantu: — ciematu atjaunošana un attīstība un lauku mantojuma aizsardzība un saglabāšana, — lauksaimniecības darbību dažādošana un lauksaimniecībai tuvas darbības, kas nodrošina darbības daudzveidību vai alternatīvus ienākumus, — tūrisma un amatniecības darbību veicināšana, — vides aizsardzība saistībā ar lauksaimniecību, mežsaimniecību un vides saglabāšanu, kā arī dzīvnieku labturības uzlabošanu, — finansēšanas tehnika, kā arī ieguldījumi mežsaimniecībā (VIII nodaļa). C/6. Saimniecības produkcijas galamērķis 4. C 6.a) Īpašnieka mājsaimniecības patēriņš II. Dāvinājumi ģimenei un radiniekiem bez atlīdzības uzskatāmi par paredzētiem mājsaimniecības patēriņam. Šajā rādītājā minētā galaprodukcija atbilst galīgās izlaides definīcijai, kas izmantoti lauksaimniecības uzskaitē (t. i., lauksaimniecības produktus, ko izmanto kā izejvielas citu produktu ražošanai, piemēram, lopbarību dzīvnieku audzēšanai, neiekļauj galaprodukcijā). Protams, 50 % nav uzskatāmi par precīzu robežlīmeni, bet gan par apmēru. 5. C 6.b) Tieša pārdošana patērētājiem II. Minētos 50 % nav jāuzskata par precīza aprēķina rezultātu, bet par apjoma norādi. ▼M1