2011R0142 — LV — 15.03.2013 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 142/2011 (2011. gada 25. februāris), ar kuru īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un īsteno Padomes Direktīvu 97/78/EK attiecībā uz dažiem paraugiem un precēm, kam uz robežas neveic veterinārās pārbaudes atbilstīgi minētajai direktīvai (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 054, 26.2.2011, p.1)

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 142/2011

(2011. gada 25. februāris),

ar kuru īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un īsteno Padomes Direktīvu 97/78/EK attiecībā uz dažiem paraugiem un precēm, kam uz robežas neveic veterinārās pārbaudes atbilstīgi minētajai direktīvai

(Dokuments attiecas uz EEZ)







EIROPAS KOMISIJA, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regulu (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1774/2002 (Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu regula) ( 1 ), un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu un 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļu un 6. panta 1. punkta otro daļu, 6. panta 2. punkta otro daļu, 11. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktu un 11. panta 2. punkta otro daļu, 15. panta 1. punkta b), d), e), h) un i) apakšpunktu un 15. panta 1. punkta otro daļu, 17. panta 2. punktu un 18. panta 3. punktu, 19. panta 4. punkta a), b) un c) apakšpunktu un 19. panta 4. punkta otro daļu, 20. panta 10. un 11. punktu, 21. panta 5. un 6. punktu, 22. panta 3. punktu, 23. panta 3. punktu, 27. panta a), b), c) un e)–h) punktu un 27. panta otro daļu, 31. panta 2. punktu, 32. panta 3. punktu, 40. pantu, 41. panta 3. punkta pirmo un trešo daļu, 42. pantu, 43. panta 3. punktu, 45. panta 4. punktu, 47. panta 2. punktu, 48. panta 2. punktu, 48. panta 7. punkta a) apakšpunktu un 8. punkta a) apakšpunktu, un 48. panta 8. punkta otro daļu, ņemot vērā Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvu 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm ( 2 ), un jo īpaši tās 16. panta 3. punktu, tā kā: (1) Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir noteikti cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības noteikumi attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem. Minētajā regulā ir noteikti apstākļi, kādos dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti iznīcināmi, lai novērstu apdraudējumu cilvēku un dzīvnieku veselībai. Turklāt minētajā regulā ir precizēts, ar kādiem nosacījumiem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus var izmantot — dzīvnieku barībā un citiem mērķiem, piemēram, kosmētikā, medikamentos un tehniskiem mērķiem. Tajā ir arī noteikts pienākums uzņēmējiem apstrādāt dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus uzņēmumos un iekārtās, kas tiek oficiāli kontrolēti. (2) Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir paredzēts, ka ar īstenošanas pasākumiem ir jāpieņem sīki izstrādāti noteikumi dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu apstrādei, piemēram, pārstrādes standarti, higiēnas nosacījumi un to dokumentāro pierādījumu formāts, kas izsekojamības labad jāpievieno dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu sūtījumiem. (3) Šajā regulā jānosaka sīki izstrādāti noteikumi dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu izmantošanai un likvidēšanai, lai tiktu sasniegti Regulā (EK) Nr. 1069/2009 noteiktie mērķi, proti, dzīvnieku izcelsmes materiālu ilgtspējīga izmantošana, kā arī augsts cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības līmenis Eiropas Savienībā. (4) Regula (EK) Nr. 1069/2009 neattiecas uz tādiem veseliem savvaļas dzīvnieku ķermeņiem vai to daļām, attiecībā uz kuriem nepastāv aizdomas par inficēšanos ar slimībām, ko iespējams pārnest uz cilvēkiem vai dzīvniekiem, izņemot ūdensdzīvniekus, kas izkrauti krastā komerciāliem mērķiem. Turklāt regula neattiecas uz tādiem veseliem savvaļas dzīvnieku ķermeņiem vai to daļām, kas pēc nonāvēšanas nav savāktas saskaņā ar labu medību praksi. Šādu medībās iegūtu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu likvidēšanai jānotiek tādā veidā, kas novērš risku veselībai, atbilstoši specifiskai medību praksei un saskaņā ar labu praksi, kas pieņemta medību profesijā. (5) Regula (EK) Nr. 1069/2009 attiecas uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem medību trofeju izgatavošanai. Šādu trofeju izgatavošanai, kā arī pagatavojumiem no dzīvniekiem un dzīvnieku daļām, kuriem izmanto citas metodes, piemēram, plastinēšanu, jānotiek apstākļos, kuros tiek novērsts risks cilvēku un dzīvnieku veselībai. (6) Regula (EK) Nr. 1069/2009 attiecas uz ēdināšanas uzņēmumu pārtikas atkritumiem, ja to izcelsme ir no starptautisko līniju transportlīdzekļiem, piemēram, materiāli no pārtikas produktiem, ko pasniedz lidmašīnā vai uz kuģa, kas Eiropas Savienībā ieradies no kādas trešās valsts. Ēdināšanas uzņēmumu pārtikas atkritumi ietilpst minētās regulas darbības jomā arī tad, ja tie paredzēti izbarošanai, pārstrādei ar kādu no šajā regulā atļautajām pārstrādes metodēm vai transformēšanai biogāzē vai kompostā. Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir aizliegts izbarot ēdināšanas uzņēmumu pārtikas atkritumus lauksaimniecības dzīvniekiem, izņemot kažokzvērus. Tāpēc saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009 ēdināšanas uzņēmumu pārtikas atkritumus var pārstrādāt un tad izmantot, ja vien atvasināto produktu neizbaro minētajiem dzīvniekiem. (7) Savienības tiesību aktu konsekvences labad, šajā regulā definējot dzīvnieku izcelsmes barības sastāvdaļas, par pamatu jāizmanto barības sastāvdaļu definīcija, kas sniegta Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulā (EK) Nr. 767/2009 par barības laišanu tirgū un lietošanu un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1831/2003 un atceļ Padomes Direktīvu 79/373/EEK, Komisijas Direktīvu 80/511/EEK, Padomes Direktīvas 82/471/EEK, 83/228/EEK, 93/74/EEK, 93/113/EK un 96/25/EK un Komisijas Lēmumu 2004/217/EK ( 3 ). (8) Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir aizliegts nosūtīt dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus, kas iegūti no uzņēmīgām sugām, no saimniecībām, uzņēmumiem, iekārtām vai zonām, uz ko attiecas ierobežojumi nopietna lipīgas slimības uzliesmojuma gadījumā. Lai nodrošinātu augstu dzīvnieku veselības aizsardzības līmeni Savienībā, slimību saraksts Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (turpmāk tekstā — “OIE”) Sauszemes dzīvnieku veselības kodeksā un Ūdensdzīvnieku veselības kodeksā jānosaka par nopietnu lipīgo slimību sarakstu nolūkā noteikt tāda aizlieguma darbības jomu. (9) Tā kā dažu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu sadedzināšana un līdzsadedzināšana neietilpst Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 4. decembra Direktīvas 2000/76/EK par atkritumu sadedzināšanu ( 4 ) darbības jomā, šajā regulā jānosaka pienācīgi noteikumi, lai novērstu no tādām darbībām izrietošu veselības risku, ņemot vērā iespējamo ietekmi uz vidi. Atlikumi no dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas jāpārstrādā vai jālikvidē saskaņā ar Savienības tiesību aktiem vides jomā, tā kā jo īpaši minētajos tiesību aktos ir atļauts izmantot mēslojumā pelnu fosfora daļas, kā arī atdot īpašniekiem pelnus pēc lolojumdzīvnieku kremēšanas. (10) Dzīvnieku izcelsmes produkti vai pārtikas produkti, kuros ir tādi produkti, jālikvidē tikai atkritumu poligonā saskaņā ar Padomes 1999. gada 26. aprīļa Direktīvu 1999/31/EK par atkritumu poligoniem ( 5 ), ja tie ir pārstrādāti, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu ( 6 ), lai mazinātu iespējamos veselības apdraudējumus. (11) Jāaizliedz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu likvidēšana notekūdeņu plūsmā, jo uz minēto plūsmu neattiecas prasības, kas nodrošinātu cilvēku un dzīvnieku veselības risku pienācīgu kontroli. Jāveic atbilstoši pasākumi, lai novērstu nepieļaujamu risku no nejaušas šķidru dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu likvidēšanas, piemēram, no grīdu tīrīšanas vai no pārstrādē izmantotajām iekārtām. (12) Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 19. novembra Direktīvā 2008/98/EK par atkritumiem un par dažu direktīvu atcelšanu ( 7 ) ir noteikti konkrēti pasākumi vides un cilvēku veselības aizsardzībai. Minētās direktīvas 2. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir paredzēts, ka direktīvas darbības jomā, ciktāl uz tiem jau attiecas citi Savienības tiesību akti, nav ietvertas dažas vielas, tostarp dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti, uz kuriem attiecas Regula (EK) Nr. 1774/2002, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kuri nav paredzēti cilvēku uzturam ( 8 ), izņemot tos, kas paredzēti sadedzināšanai, apglabāšanai poligonā vai izmantošanai biogāzes vai kompostēšanas iekārtās. Minētā regula tagad ir atcelta un, sākot no 2011. gada 4. marta, aizstāta ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009. Savienības tiesību aktu saskaņotības labad procesiem, ar kuriem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus transformē biogāzē un kompostā, jāatbilst šajā regulā noteiktajiem veselības aizsardzības noteikumiem, kā arī vides aizsardzības pasākumiem, kas noteikti Direktīvā 2008/98/EK. (13) Dalībvalsts kompetentajai iestādei jābūt pilnvarotai atļaut alternatīvus parametrus dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu transformācijai biogāzē vai kompostā, pamatojoties uz validāciju pēc saskaņota parauga. Tādā gadījumā jābūt iespējamam fermentācijas atliekas vai kompostu laist tirgū visā Eiropas Savienībā. Turklāt dalībvalsts kompetentajai iestādei jābūt pilnvarotai atļaut zināmus parametrus specifiskiem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, piemēram, ēdināšanas uzņēmumu pārtikas atkritumiem un šādu atkritumu maisījumiem ar dažiem citiem materiāliem, kas tiek transformēti biogāzē vai kompostā. Tā kā šādas atļaujas neizdod atbilstīgi saskaņotam paraugam, fermentācijas atliekas un kompostu var laist tirgū tikai tajā dalībvalstī, kurā konkrētie parametri ir atļauti. (14) Lai novērstu pārtikas produktu piesārņošanu ar slimību izraisītājiem, dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu pārstrādes uzņēmumiem un iekārtām jādarbojas atsevišķā vietā no kautuvēm vai citiem uzņēmumiem, kuros pārstrādā pārtikas produktus, jo īpaši saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku ( 9 ), izņemot gadījumus, kad dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu pārstrāde notiek apstākļos, ko apstiprinājusi kompetentā iestāde, lai pārtikas pārstrādes uzņēmumos novērstu risku cilvēku un dzīvnieku veselībai. (15) Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulā (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai ( 10 ), ir paredzēts, ka dalībvalstīm ik gadus jāīsteno transmisīvo sūkļveida encefalopātiju (TSE) uzraudzības programmas. To dzīvnieku ķermeņi, ko izmanto izbarošanai zināmām sugām, lai veicinātu bioloģisko daudzveidību, jāiekļauj minētajās uzraudzības programmās tiktāl, lai nodrošinātu, ka minētās programmas sniedz pietiekami daudz informācijas par TSE izplatību kādā konkrētā dalībvalstī. (16) Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir atļauts izbarot dažus pirmās kategorijas materiālus apdraudētajām vai aizsargātajām maitēdāju putnu sugām un citām sugām, kuras dzīvo savā dabiskajā dzīvotnē, lai veicinātu bioloģisko daudzveidību. Tāda barošana jāatļauj attiecībā uz dažām plēsēju sugām, kas minētas Padomes 1992. gada 21. maija Direktīvā 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību ( 11 ), un dažām plēsīgo putnu sugām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvā 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību ( 12 ), lai ņemtu vērā minēto sugu dabīgo barošanās modeli. (17) Ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009 ir ieviesta procedūra, ar kuru atļauj izmantot alternatīvas metodes dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu izmantošanā vai likvidēšanā. Tādas metodes var atļaut Komisija, saņemot Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (turpmāk tekstā – “EFSA”) atzinumu. Lai EFSA būtu vieglāk izvērtēt pieteikumus, jānosaka standarta formāts, lai pieteikumu iesniedzēji redz, kādi pierādījumi iesniedzami. Saskaņā ar Līgumiem jābūt iespējai iesniegt pieteikumus par alternatīvām metodēm Savienības oficiālajās valodās, kā noteikts EEK Padomes Regulā Nr. 1, ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas ( 13 ). (18) Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 12. janvāra Regulu (EK) Nr. 183/2005, ar ko paredz barības higiēnas prasības ( 14 ), barības apritē iesaistītajiem uzņēmējiem, izņemot primāros ražotājus, tiek prasīts uzglabāt un pārvadāt barību, ievērojot konkrētus higiēnas nosacījumus. Tā kā minētie nosacījumi paredz līdzvērtīgu iespējamā riska mazināšanu, uz barības maisījumiem, kas iegūti no dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, neattiecas šīs regulas prasības par uzglabāšanu un pārvadāšanu. (19) Lai veicinātu zinātni un pētniecību un nodrošinātu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu vislabāko iespējamo izmantojumu cilvēku un dzīvnieku slimību diagnosticēšanā, kompetentajai iestādei jābūt pilnvarotai paredzēt nosacījumus attiecībā uz šādu materiālu paraugiem izmantošanai pētniecības, izglītības vai diagnostikas nolūkos. Šādus nosacījumus tomēr nevajag noteikt attiecībā uz slimību izraisītāju paraugiem, kam īpaši noteikumi ir paredzēti Padomes 1992. gada 17. decembra Direktīvā 92/118/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības un sabiedrības veselības prasības attiecībā uz tādu produktu tirdzniecību un ievešanu Kopienā, uz kuriem neattiecas šādas prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 89/662/EEK A pielikuma I daļā, un — attiecībā uz slimību izraisītājiem – īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvā 90/425/EEK ( 15 ). (20) Ar Direktīvu 97/78/EK no veterinārajām pārbaudēm robežkontroles punktos, kuros notiek ievešana Savienībā, ir atbrīvoti dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti, kas paredzēti izstādēm, ja tos nav paredzēts tirgot, un dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti, kas paredzēti īpašiem pētījumiem vai analīzēm. Minētajā direktīvā ir atļauts pieņemt īstenošanas pasākumus šiem atbrīvojumiem. Šajā regulā jāparedz piemēroti nosacījumi attiecībā uz izstādēm un īpašiem pētījumiem vai analīzēm paredzētu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu importu, lai nodrošinātu, ka, ievedot šādus produktus Savienībā, neizplatīsies nepieļaujami riski cilvēku vai dzīvnieku veselībai. Savienības tiesību aktu saskaņotības labad un lai nodrošinātu uzņēmējiem juridisko noteiktību, minētie nosacījumi un Direktīvas 97/78/EK īstenošanas pasākumi jānosaka šajā regulā. (21) Pēc dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu savākšanas tie jāapstrādā, ievērojot atbilstošus nosacījumus, kas nodrošina, ka netiek pārnesti nepieļaujami riski cilvēku vai dzīvnieku veselībai. Uzņēmumiem vai iekārtām, kur tiek veiktas zināmas darbības pirms dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu nodošanas tālākai pārstrādei, jābūt būvētiem un jādarbojas tā, lai tāda pārnešana būtu novērsta. Tas būtu jāattiecina uz uzņēmumiem vai iekārtām, kuru darbībās ietilpst dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apstrāde saskaņā ar Savienības veterinārajiem tiesību aktiem, izņemot dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apstrādi laikā, kad privātie veterinārārsti veic ārstēšanas darbības. (22) Ievērojot Regulu (EK) Nr. 1069/2009, uzņēmējiem jānodrošina, ka dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti ir izsekojami visos ražošanas, lietošanas un likvidēšanas ķēdes posmos, lai novērstu nevajadzīgus iekšējā tirgus darbības traucējumus gadījumos, kas saistīti ar faktisku vai iespējamu risku cilvēku un dzīvnieku veselībai. Tāpēc izsekojamība jānodrošina ne tikai uzņēmējiem, kuri ražo, savāc vai pārvadā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, bet arī uzņēmējiem, kuri likvidē dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus, tos sadedzinot, līdzsadedzinot vai apglabājot atkritumu poligonā. (23) Tvertnes un transportlīdzekļi, ko izmanto dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem vai atvasinātajiem produktiem, jāuztur tīri, lai novērstu piesārņošanu. Ja tie ir speciāli domāti kāda konkrēta materiāla (piemēram, šķidra dzīvnieku izcelsmes blakusprodukta, kas nerada nepieļaujamu veselības risku) pārvadāšanai, tad uzņēmēji var koriģēt savus pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek novērsts piesārņojums, kas faktiski rodas no minētā materiāla. (24) Dalībvalstīm jābūt tiesīgām pieprasīt uzņēmējiem izmantot integrētu datorizētu veterināro sistēmu (TRACES), kas ieviesta ar Komisijas 2004. gada 30. marta Lēmumu 2004/292/EK par TRACES sistēmas ieviešanu, ar ko groza Lēmumu 92/486/EEK ( 16 ) (turpmāk tekstā — “TRACES sistēma”), lai sniegtu pierādījumu par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu sūtījumu ierašanos galamērķa vietā. Alternatīvi, pierādījumu par sūtījumu ierašanos var sniegt, iesniedzot tirdzniecības dokumenta ceturto eksemplāru, ko atdod ražotājam. Pieredze ar abām alternatīvām jāizvērtē pēc pirmā šīs regulas īstenošanas gada. (25) Regulā (EK) Nr. 853/2004 ir precizēti daži parametri kausēto tauku, zivju eļļas un olu produktu apstrādei, kas nodrošina iespējamo veselības risku pienācīgu kontroli, ja minētos produktus izmanto citiem mērķiem, nevis patēriņam pārtikā. Tāpēc minētie parametri jāatļauj kā alternatīvas tai dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apstrādei, kas noteikta šajā regulā. (26) Jaunpiena un jaunpiena produktu izcelsmei jābūt no tādiem liellopiem, kas ir brīvi no noteiktām slimībām, kā minēts Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvā 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā ( 17 ). (27) Ir jāatjaunina atsauces uz Padomes 1976. gada 27. jūlija Direktīvu 76/768/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kosmētikas līdzekļiem ( 18 ), Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvu 96/22/EK par noteiktu hormonālas vai tireostatiskas iedarbības vielu un beta-agonistu lietošanas aizliegumu lopkopībā ( 19 ), Padomes 1996. gada 29. aprīļa Direktīvu 96/23/EK, ar ko paredz pasākumus, lai kontrolētu noteiktas vielas un to atliekas dzīvos dzīvniekos un dzīvnieku izcelsmes produktos ( 20 ), un veselības aizsardzības noteikumos par nepārstrādātu kūtsmēslu tirdzniecību jāatjaunina atsauce uz Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvu 2009/158/EK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē mājputnu un inkubējamo olu tirdzniecību Kopienā un to ievešanu no trešām valstīm ( 21 ). (28) Daži importētie materiāli lolojumdzīvnieku barības ražošanai jāapstrādā un jāizmanto, ievērojot nosacījumus atbilstoši riskam, ko tādi materiāli var radīt. Jo īpaši jāparedz noteikums to drošai novirzīšanai uz galamērķa uzņēmumiem vai iekārtām, kur minētos materiālus, tāpat kā trešās kategorijas materiālu, iestrādā lolojumdzīvnieku barībā. Attiecībā uz galamērķa uzņēmumiem vai iekārtām kompetentajai iestādei jābūt pilnvarotai atļaut uzglabāt importētos materiālus kopā ar trešās kategorijas materiālu, ja vien importētie materiāli ir izsekojami. (29) Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir atsauce uz dažiem atvasinātiem produktiem, ko var laist tirgū saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti dažos citos Savienības tiesību aktos. Minētajā tiesību aktā turklāt ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz to, kā importē, savāc un pārvieto dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus, kuri paredzēti šādu atvasināto produktu ražošanai. Tomēr Regulu (EK) Nr. 1069/2009 piemēro tad, ja pārējos Savienības tiesību aktos nav paredzēti nosacījumi par risku cilvēku un dzīvnieku veselībai, kas var rasties no šādām izejvielām. Tā kā šādi nosacījumi nav paredzēti attiecībā uz materiāliem, kas, pirms tie atbilst nosacījumiem laišanai tirgū atbilstīgi pārējiem minētajiem Savienības tiesību aktiem, jau ir izgājuši dažus pārstrādes posmus, minētie nosacījumi jānosaka šajā regulā. Lai novērstu iespējamu veselības risku no šādiem materiāliem, jo īpaši jānosaka nosacījumi šādu materiālu importam un apstrādei Savienībā, ievērojot stingras kontroles un dokumentācijas prasības. (30) Jo īpaši šajā regulā jānosaka atbilstošas veselības aizsardzības prasības attiecībā uz materiāliem, ko izmanto, lai ražotu zāles saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm ( 22 ), veterinārās zāles saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvu 2001/82/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm ( 23 ), medicīnas ierīces saskaņā ar Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvu 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm, ( 24 ) ierīces izmantošanai in vitro diagnostikā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 27. oktobra Direktīvu 98/79/EK par medicīnas ierīcēm, ko lieto in vitro diagnostikā ( 25 ), aktīvas implantējamas medicīnas ierīces saskaņā ar Padomes 1990. gada 20. jūnija Direktīvu 90/385/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aktīvām implantējamām medicīnas ierīcēm ( 26 ) vai laboratorijas reaģentus (“gatavos produktus”). Ja no tādiem materiāliem izrietošie riski mazinās attīrīšanas, koncentrācijas produktā vai apstākļu, kādos tos apstrādā un likvidē, dēļ, tad attiecībā uz izsekojamību piemēro tikai Regulas (EK) Nr. 1069/2009 un šīs regulas prasības. Tādā gadījumā nepiemēro prasības par dažādu kategoriju dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu nošķiršanu gatavo produktu ražotājā uzņēmumā vai iekārtā, jo materiālu vēlāku izmantošanu citiem mērķiem, jo īpaši, to pārveidi pārtikā vai barībā, var izslēgt, ja uzņēmējs pareizi piemēro noteikumus kompetentās iestādes uzraudzībā. Savienībā importējamiem materiālu sūtījumiem veterinārās pārbaudes veic ievešanas robežkontroles punktā saskaņā ar Direktīvu 97/78/EK, lai pārliecinātos, ka minētie produkti atbilst prasībām to laišanai Savienības tirgū. (31) Atbilstīgi Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvai 2009/156/EK par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm ( 27 ) dažas slimības, pret ko zirgu dzimtas dzīvnieki ir uzņēmīgi, ir obligāti paziņojamas. Lai mazinātu šādu slimību risku, asins pagatavojumiem no zirgu dzimtas dzīvniekiem, kas nav paredzēti izmantošanai barībā, piemēram, asins pagatavojumiem, kuri paredzēti veterinārajām zālēm, jābūt no tādiem zirgu dzimtas dzīvniekiem, kuriem nebija klīnisku minēto slimību pazīmju. (32) Jābūt iespējai atļaut laist tirgū svaigas jēlādas un ādas, kas nav paredzētas lietošanai pārtikā, ja vien tās atbilst dzīvnieku veselības nosacījumiem attiecībā uz svaigu gaļu, kas noteikti saskaņā ar Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvu 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības aizsardzības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā ( 28 ), jo minētie nosacījumi paredz, ka iespējamie veselības riski tiek atbilstoši mazināti. (33) Šajā regulā paredzētajiem veselības aizsardzības noteikumiem, kas likvidē iespējamo risku un noteikti attiecībā uz medību trofeju vai citu pagatavojumu no dzīvniekiem ražošanu un laišanu tirgū, jābūt kā papildinājumam noteikumiem par dažu savvaļas dzīvnieku sugu aizsardzību, kas noteikti Padomes 1996. gada 9. decembra Regulā (EK) Nr. 338/97 par savvaļas dzīvnieku un augu sugu aizsardzību, reglamentējot to tirdzniecību ( 29 ), jo minētajai regulai ir cits mērķis. Lai atvieglotu tādu pagatavojumu izmantošanu, jo īpaši izglītošanas nolūkos, dzīvnieku veselības ierobežojumi nav jāattiecina uz anatomiskajiem pagatavojumiem no dzīvniekiem vai dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kas bijuši pakļauti tādam procesam kā plastinēšana, kas vienlīdz likvidē iespējamo risku. (34) Biškopības blakusproduktiem, ko paredzēts laist tirgū, jābūt brīviem no konkrētām slimībām, pret ko bites ir uzņēmīgas un kas uzskaitītas Padomes 1992. gada 13. jūlija Direktīvā 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā ( 30 ). (35) Eiropas Parlaments un Padome ir aicinājusi Komisiju noteikt beigu punktu tauku pārstrādes produktu ražošanas ķēdē, pēc kura uz tiem vairs neattiecas Regulas (EK) Nr. 1069/2009 prasības. Lēmums par beigu punktu jāpieņem, tiklīdz ir pieejams izvērtējums par to, cik daudz tauku pārstrādes procesi spēj mazināt iespējamos veselības riskus, kas var būt pārstrādātos no jebkuras kategorijas materiāla iegūtos dzīvnieku taukos. (36) Uz Komisijas 2010. gada 12. marta Regulu (ES) Nr. 206/2010, ar ko izveido sarakstus, kuros iekļautas trešās valstis, to teritorijas vai daļas, no kurām Eiropas Savienībā atļauts ievest konkrētus dzīvniekus un svaigu gaļu, un nosaka veterinārās sertifikācijas prasības ( 31 ), šajā regulā jāatsaucas tiktāl, ciktāl šādām trešām valstīm un citām teritorijām ir atļauts importēt dažus dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus, jo riski, kas rodas no tādiem produktiem, ir identiski riskiem, kas var rasties no dzīvu dzīvnieku vai svaigas gaļas importa. (37) Uz turpmākiem tādu trešo valstu sarakstiem, no kurām var importēt dažus dzīvnieku izcelsmes materiālus, jāatsaucas nolūkā noteikt trešās valstis, no kurām var importēt attiecīgo sugu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, pamatojoties uz līdzīgiem apsvērumiem par veselības apdraudējumu un lai nodrošinātu Savienības tiesību aktu saskaņotību. Šādi saraksti ir noteikti Komisijas 2004. gada 6. janvāra Lēmumā 2004/211/EK, kurā izstrādāts to trešo valstu un ar tām saistīto teritoriju daļu saraksts, no kurām dalībvalstis atļauj ievest dzīvus zirgu dzimtas dzīvniekus un to spermu, olšūnas un embrijus un ar ko groza Lēmumus 93/195/EEK un 94/63/EK ( 32 ), Komisijas 2010. gada 2. jūlija Regulā (ES) Nr. 605/2010, ar ko nosaka dzīvnieku un sabiedrības veselības un veterinārās sertifikācijas nosacījumus lietošanai pārtikā paredzēta svaigpiena un piena produktu ievešanai Eiropas Savienībā ( 33 ), Komisijas 2006. gada 6. novembra Lēmumā 2006/766/EK, ar ko izveido to trešo valstu un teritoriju sarakstus, no kurām ir atļauts ievest gliemenes, adatādaiņus, tunikātus, jūras gliemežus un zvejniecības produktus ( 34 ), Komisijas 2008. gada 8. augusta Regulā (EK) Nr. 798/2008 par to trešo valstu, teritoriju, zonu un nodalījumu saraksta izveidošanu, no kuriem atļauts importēt un tranzītā caur Kopienu pārvadāt mājputnus un mājputnu produktus, un par veterinārās sertifikācijas noteikumiem ( 35 ), un Komisijas 2009. gada 9. februāra Regulā (EK) Nr. 119/2009, ar ko nosaka trešo valstu vai to daļu sarakstu un veterinārās sertifikācijas prasības savvaļas zaķu dzimtas dzīvnieku, noteiktu savvaļas sauszemes zīdītāju un saimniecībās audzētu trušu gaļas importam Kopienā vai tranzītam caur to ( 36 ). (38) Tā kā atkritumi no fotorūpniecības, kurā izmanto konkrētus dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, piemēram, liellopu mugurkaulāju, rada ne tikai risku cilvēku un dzīvnieku veselībai, bet arī apdraudējumu videi, tie jālikvidē vai jāeksportē uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu izcelsmes trešo valsti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Regulu (EK) Nr. 1013/2006 par atkritumu sūtījumiem ( 37 ). (39) Uz robežkontroles punktu sarakstu, kas paredzēts Komisijas 2009. gada 28. septembra Lēmumā 2009/821/EK, ar ko izveido apstiprināto robežkontroles punktu sarakstu, paredz konkrētus noteikumus par inspekcijām, kuras veic Komisijas veterinārijas eksperti, un nosaka Traces veterinārās vienības ( 38 ), jāatsaucas noteikumos par dažu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu tranzītu caur Eiropas Savienību starp Krievijas Federācijas teritorijām. Šāda tranzīta nolūkā jāizmanto kopīgais veterinārais ievešanas dokuments, kas paredzēts Komisijas 2004. gada 22. janvāra Regulā (EK) Nr. 136/2004, ar ko nosaka procedūras veterinārajām pārbaudēm Kopienas robežkontroles punktos attiecībā uz produktiem, ko importē no trešām valstīm ( 39 ). (40) Šajā regulā jāparedz, ka veselības sertifikātus, kam jābūt pievienotiem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu sūtījumiem ievešanas punktā Savienībā, kur notiek veterinārās pārbaudes, izdod saskaņā ar sertifikācijas principiem, kas līdzvērtīgi Padomes 1996. gada 17. decembra Direktīvā 96/93/EK par dzīvnieku un dzīvnieku produktu sertificēšanu ( 40 ) noteiktajiem principiem. (41) Savienības tiesību aktu saskaņotības labad dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu visu aprites posmu oficiālās kontroles jāveic saskaņā ar vispārīgajām oficiālo kontroļu prasībām, kas noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem ( 41 ). (42) Tāpēc šajā regulā jānosaka Regulas (EK) Nr. 1069/2009 īstenošanas pasākumi. (43) No 2011. gada 4. marta ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009 atceļ Regulu (EK) Nr. 1774/2002. (44) Pēc Regulas (EK) Nr. 1774/2002 pieņemšanas tika pieņemti daži īstenošanas akti, proti, Komisijas Regula (EK) Nr. 811/2003 ( 42 ) attiecībā uz aizliegumu vienas sugas ietvaros pārstrādāt zivis, dzīvnieku blakusproduktu apglabāšanu un sadedzināšanu, Komisijas Lēmums 2003/322/EK ( 43 ) attiecībā uz dažu nekrofāgu putnu barošanu ar dažiem pirmās kategorijas materiāliem, Komisijas Lēmums 2003/324/EK ( 44 ) attiecībā uz atkāpi no aizlieguma vienas sugas ietvaros pārstrādāt kažokzvērus, Komisijas Regula (EK) Nr. 79/2005 ( 45 ) attiecībā uz piena un piena produktu izmantošanu, Komisijas Regula (EK) Nr. 92/2005 ( 46 ) attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu iznīcināšanas vai izlietošanas līdzekļiem, Komisijas Regula (EK) Nr. 181/2006 ( 47 ) attiecībā uz organiskiem mēslošanas līdzekļiem un augsnes ielabotājiem, kas nav kūtsmēsli, Komisijas Regula (EK) Nr. 1192/2006 ( 48 ) attiecībā uz apstiprinātajiem uzņēmumu sarakstiem un Komisijas Regula (EK) Nr. 2007/2006 ( 49 ) attiecībā uz dažu no trešās kategorijas materiāla iegūtu starpproduktu ievešanu un tranzītu. (45) Tika pieņemti arī daži pārejas pasākumi, konkrētāk, Komisijas Regula (EK) Nr. 878/2004 ( 50 ) par dažu pirmās un otrās kategorijas materiālu importu un apstrādi, Komisijas Lēmums 2004/407/EK ( 51 ) par dažu fotoželatīna ražošanai paredzētu materiālu importu un Komisijas Regula (EK) Nr. 197/2006 ( 52 ) attiecībā uz agrāko pārtikas produktu apstrādi un apglabāšanu, lai noteiktu riskam samērīgus pasākumus dažiem specifiskiem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu lietojumiem. (46) Lai turpmāk vienkāršotu Savienības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kā to pieprasīja Padomes prezidentūra Regulas (EK) Nr. 1069/2009 pieņemšanas laikā, minētie īstenošanas un pārejas pasākumi tika pārskatīti. Tagad tie pēc vajadzības jāatceļ un jāaizstāj ar šo regulu, lai veidotos saskanīgs tiesiskais regulējums attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem. (47) Regulu (EK) Nr. 1069/2009 piemēro no 2011. gada 4. marta, un attiecīgi šī regula arī jāpiemēro no minētās dienas. Turklāt jāparedz arī pārejas periods, lai dotu ieinteresētajām personām laiku pielāgoties jaunajiem šajā regulā paredzētajiem noteikumiem un laist tirgū dažus produktus, kas ražoti saskaņā ar Savienības veselības aizsardzības noteikumiem, kuri bija piemērojami pirms minētās dienas, un lai dotu iespēju turpināt importu tad, kad sāk piemērot šīs regulas prasības. (48) Daži Regulā (EK) Nr. 878/2004 minētie produkti jāturpina laist tirgū un eksportēt atbilstīgi valsts pasākumiem, jo saistītie riski attiecas uz ierobežotu materiālu daudzumu un pašlaik ļauj tos reglamentēt valsts līmenī līdz iespējamai to saskaņošanai nākotnē. Tā kā nav pieņemti pasākumi attiecībā uz konkrētu dzīvnieku izcelsmes produktu ierobežotā daudzumā vākšanu un likvidēšanu no mazumtirdzniecības sektora, pamatojoties uz turpmākiem pierādījumiem, kompetentajai iestādei arī turpmāk jābūt pilnvarotai atļaut šādu produktu vākšanu un likvidēšanu ar citiem līdzekļiem, ja vien tiek nodrošināta līdzvērtīga cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzība. (49) Saskaņā ar prasību, ko Eiropas Parlaments izteicis, piekrītot Regulai (EK) Nr. 1069/2009 tās pirmajā lasījumā, un ņemot vērā Parlamenta sīkāk precizētus ierosinājumus dažu tehnisku jautājumu risināšanai, šīs regulas projekts 2010. gada 27. septembrī viedokļu apmaiņas nolūkā ir iesniegts Komisijai — Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejai. (50) Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







I

NODAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. pants

Priekšmets un darbības joma

Šajā regulā ir noteikti īstenošanas pasākumi:

a) ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009 noteiktajiem cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības noteikumiem attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem;

b) attiecībā uz dažiem paraugiem un precēm, kam robežkontroles punktos neveic veterinārās pārbaudes, kā paredzēts Direktīvas 97/78/EK 16. panta 1. punkta e) un f) apakšpunktā.

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro I pielikumā sniegtās definīcijas.

3. pants

Beigu punkts dažu atvasinātu produktu ražošanas ķēdē

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 5. panta 2. punktu bez ierobežojumiem var laist tirgū šādus atvasinātos produktus, kas nav importēti:

a) biodīzeļdegviela, kas atbilst IV pielikuma IV nodaļas 3. iedaļas 2. punkta b) apakšpunktā paredzētajām prasībām attiecībā uz atvasināto produktu likvidēšanu un izmantošanu;

b) pārstrādāta lolojumdzīvnieku barība, kas atbilst XIII pielikuma II nodaļas 7. punkta a) apakšpunktā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz pārstrādātu barību lolojumdzīvniekiem;

c) suņu košļājamās rotaļlietas, kas atbilst XIII pielikuma II nodaļas 7. punkta b) apakšpunktā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz suņu košļājamām rotaļlietām;

d) nagaiņu jēlādas un ādas, kas atbilst XIII pielikuma V nodaļas C punktā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz minēto produktu beigu punktu;

e) vilna un apmatojums, kas atbilst XIII pielikuma VII nodaļas B punktā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz minēto produktu beigu punktu;

f) spalvas un dūnas, kas atbilst XIII pielikuma VII nodaļas C punktā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz minēto produktu beigu punktu;

▼M1

g) kažokādas, kas atbilst XIII pielikuma VIII nodaļā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz minētā produkta beigu punktu;

h) zivju eļļa, kuru izmanto zāļu ražošanā un kas atbilst XIII pielikuma VIII nodaļā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz minētā produkta beigu punktu;

▼M4

i) gazolīns un degviela, kas atbilst IV pielikuma IV nodaļas 3. iedaļas 2. punkta c) apakšpunktā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz produktiem no daudzpakāpju katalītiskā procesa atjaunojamās degvielas ražošanai;

j) tauku pārstrādes produkti, kas atvasināti no kausētiem taukiem un kas atbilst XIII pielikuma XI nodaļā izklāstītajām prasībām.

▼B

4. pants

Nopietnas lipīgas slimības

Slimības, ko Pasaules Dzīvnieku veselības organizācija uzskaitījusi Sauszemes dzīvnieku veselības kodeksa 2010. gada izdevuma 1.2.3. pantā un Ūdensdzīvnieku veselības kodeksa 2010. gada izdevuma 1.3. nodaļā, tiek uzskatītas par nopietnām lipīgām slimībām vispārējo dzīvnieku veselības ierobežojumu nolūkā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 6. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļā.







II

NODAĻA

DZĪVNIEKU IZCELSMES BLAKUSPRODUKTU UN ATVASINĀTO PRODUKTU LIKVIDĒŠANA UN IZMANTOŠANA

5. pants

Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu izmantošanas ierobežojumi

1. Uzņēmēji dalībvalstīs, kas minētas II pielikuma I nodaļā, ievēro tajā pašā nodaļā paredzētos nosacījumus kažokzvēru barošanai ar konkrētiem materiāliem, kas iegūti no tās pašas sugas dzīvnieku ķermeņiem vai dzīvnieku daļām.

2. Uzņēmēji ievēro ierobežojumus attiecībā uz lauksaimniecības dzīvnieku barošanu ar zāli no zemes, kas apstrādāta ar noteiktiem organiskajiem mēslojumiem vai augsnes ielabotājiem, kā noteikts II pielikuma II nodaļā.

6. pants

Likvidēšana sadedzinot un līdzsadedzinot

1. Kompetentā iestāde nodrošina, lai dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu sadedzināšana un līdzsadedzināšana notiktu tikai:

a) sadedzināšanas iekārtās un līdzsadedzināšanas iekārtās, kam izsniegta atļauja saskaņā ar Direktīvu 2000/76/EK, vai

b) attiecībā uz iekārtām, kam saskaņā ar Direktīvu 2000/76/EK nevajag atļauju — sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas iekārtās, kam kompetentā iestāde atļāvusi likvidēt dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus sadedzinot, vai likvidēt vai reģenerēt dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, ja tie ir atkritumi, līdzsadedzinot, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktu.

2. Kompetentā iestāde apstiprina tikai tādas dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu sadedzināšanas iekārtas un līdzsadedzināšanas iekārtas, kā noteikts 1. punkta b) apakšpunktā, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 1. punkta b) vai c) apakšpunktu, ja tās atbilst šīs regulas III pielikumā noteiktajām prasībām.

3. Sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas iekārtu uzņēmēji ievēro vispārīgās prasības attiecībā uz sadedzināšanu un līdzsadedzināšanu, kā noteikts III pielikuma I nodaļā.

4. Lieljaudas sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas iekārtu uzņēmēji ievēro prasības, kas noteiktas III pielikuma II nodaļā.

5. Mazjaudas sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas iekārtu uzņēmēji ievēro prasības, kas noteiktas III pielikuma III nodaļā.

7. pants

Dažu pirmās un trešās kategorijas materiālu apglabāšana atkritumu poligonos

Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1069/2009 12. panta un 14. panta c) punkta, kompetentā iestāde var atļaut apglabāt šādus pirmās un trešās kategorijas materiālus atļautā atkritumu poligonā:

a) importētu lolojumdzīvnieku barību vai no importētiem materiāliem ražotu lolojumdzīvnieku barību no pirmās kategorijas materiāla, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 8. panta c) punktā;

b) trešās kategorijas materiālu, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 10. panta f) un g) punktā, ja: i) minētais materiāls nav bijis saskarē ar jebkuru no dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem, kas aprakstīts minētās regulas 8. un 9. pantā un 10. panta a)–e) punktā un h)–p) punktā, ii) laikā, kad tos paredzēts likvidēt, materiāli, — kas aprakstīti minētās regulas 10. panta f) punktā, ir pārstrādāti, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 852/2004 2. panta 1. punkta m) apakšpunktā, un — kas aprakstīti minētās regulas 10. panta g) punktā, ir pārstrādāti saskaņā ar šīs regulas X pielikuma II nodaļu vai saskaņā ar īpašajām prasībām attiecībā uz lolojumdzīvnieku barību, kas noteiktas šīs regulas XIII pielikuma II nodaļā, un iii) tādu materiālu likvidēšana nerada risku cilvēku vai dzīvnieku veselībai.

8. pants

Prasības attiecībā uz pārstrādes iekārtām un citiem uzņēmumiem

1. Uzņēmēji nodrošina, ka pārstrādes iekārtas un citi viņu kontrolē esoši uzņēmumi atbilst šādām prasībām, kas noteiktas IV pielikuma I nodaļā:

a) 1. iedaļā noteiktajiem vispārīgajiem pārstrādes nosacījumiem;

b) 2. iedaļā noteiktajām prasībām attiecībā uz notekūdeņu attīrīšanu;

c) 3. iedaļā noteiktajām īpašajām prasībām attiecībā uz pirmās un otrās kategorijas materiālu pārstrādi;

d) 4. iedaļā noteiktajām īpašajām prasībām attiecībā uz trešās kategorijas materiālu pārstrādi.

2. Kompetentā iestāde apstiprina pārstrādes iekārtas un citus uzņēmumus tikai tad, ja tie atbilst IV pielikuma I nodaļā paredzētajiem nosacījumiem.

9. pants

Higiēnas un pārstrādes prasības attiecībā uz pārstrādes iekārtām un citiem uzņēmumiem

Uzņēmēji nodrošina, ka viņu kontrolē esošie uzņēmumi un iekārtas atbilst šādām prasībām, kas noteiktas IV pielikumā:

a) II nodaļā noteiktajām higiēnas un pārstrādes prasībām;

b) III nodaļā noteiktajām standarta pārstrādes metodēm, ja šādas metodes uzņēmumā vai iekārtā izmanto;

c) IV nodaļā noteiktajām alternatīvajām pārstrādes metodēm, ja šādas metodes uzņēmumā vai iekārtā izmanto.

10. pants

Prasības attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu transformēšanu biogāzē un kompostā

1. Uzņēmēji nodrošina, ka viņu kontrolē esošie uzņēmumi un iekārtas atbilst šādām prasībām attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasinātu produktu transformēšanu biogāzē vai kompostā, kā noteikts V pielikumā:

a) I nodaļā noteiktajām prasībām, kas piemērojamas biogāzes un kompostēšanas iekārtām;

b) II nodaļā noteiktajām higiēnas prasībām, kas piemērojamas biogāzes un kompostēšanas iekārtām;

c) III nodaļas 1. iedaļā paredzētajiem standarta transformēšanas parametriem;

d) III nodaļas 3. iedaļā paredzētajiem standartiem attiecībā uz fermentācijas atliekām un kompostu.

2. Kompetentā iestāde apstiprina biogāzes un kompostēšanas iekārtas tikai tad, ja tās atbilst V pielikumā paredzētajām prasībām.

3. Kompetentā iestāde var atļaut biogāzes un kompostēšanas iekārtām izmantot alternatīvus transformēšanas parametrus, ievērojot V pielikuma III nodaļas 2. iedaļā noteiktās prasības.







III

NODAĻA

ATKĀPES NO DAŽIEM REGULAS (EK) Nr. 1069/2009 NOTEIKUMIEM

11. pants

Īpaši noteikumi pētniecības un diagnostikas paraugiem

1. Kompetentā iestāde var atļaut pārvadāt, izmantot un likvidēt pētniecības un diagnostikas paraugus, ievērojot nosacījumus, kas nodrošina cilvēku un dzīvnieku veselības apdraudējumu kontroli.

Kompetentā iestāde jo īpaši nodrošina, lai uzņēmēji ievērotu VI pielikuma I nodaļā noteiktās prasības.

2. Uzņēmēji ievēro īpašos noteikumus par pētniecības un diagnostikas paraugiem, kas noteikti VI pielikuma I nodaļā.

3. Uzņēmēji var nosūtīt citai dalībvalstij pētniecības un diagnostikas paraugus, kuros ir šādi dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti, neinformējot izcelsmes dalībvalsts kompetento iestādi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 48. panta 1. punktu un neinformējot galamērķa dalībvalsts kompetento iestādi TRACES sistēmā, un nesaņemot tās piekrišanu pieņemt sūtījumu saskaņā ar minētās regulas 48. panta 1. un 3. punktu:

a) pirmās un otrās kategorijas materiāli un gaļas-kaulu milti vai dzīvnieku tauki, kas iegūti no pirmās un otrās kategorijas materiāliem;

b) pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas.

12. pants

Īpaši noteikumi tirdzniecības paraugiem un izstādes priekšmetiem

1. Kompetentā iestāde var atļaut pārvadāt, izmantot un likvidēt tirdzniecības paraugus un izstādes priekšmetus, ievērojot nosacījumus, kas nodrošina cilvēku un dzīvnieku veselības apdraudējumu kontroli.

Kompetentā iestāde jo īpaši nodrošina, lai uzņēmēji ievērotu VI pielikuma I nodaļas 1. iedaļas 2., 3. un 4. punkta prasības.

2. Uzņēmēji ievēro īpašos noteikumus par tirdzniecības paraugiem un izstādes priekšmetiem, kas noteikti VI pielikuma I nodaļas 2. iedaļā.

3. Uzņēmēji var nosūtīt citai dalībvalstij tirdzniecības paraugus, kuros ir šādi dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti, neinformējot izcelsmes dalībvalsts kompetento iestādi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 48. panta 1. punktu un neinformējot galamērķa dalībvalsts kompetento iestādi TRACES sistēmā, un nesaņemot tās piekrišanu pieņemt sūtījumu saskaņā ar minētās regulas 48. panta 1. un 3. punktu:

a) pirmās un otrās kategorijas materiāli un gaļas-kaulu milti vai dzīvnieku tauki, kas iegūti no pirmās un otrās kategorijas materiāliem,

b) pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas.

13. pants

Īpaši barošanas noteikumi

1. Ievērojot atbilstību vispārīgajām prasībām, kas noteiktas VI pielikuma II nodaļas 1. iedaļā, un jebkuriem citiem nosacījumiem, ko var būt noteikusi kompetentā iestāde, uzņēmēji var izmantot otrās kategorijas materiālu, ja tas ir no dzīvniekiem, kuri nav nonāvēti vai nav miruši saistībā ar tādu slimību vai aizdomām par slimību, ko var pārnest uz cilvēkiem vai dzīvniekiem, šādu dzīvnieku barošanai:

a) zooloģiskā dārza dzīvnieki;

b) kažokzvēri;

c) suņi no atzītām suņaudzētavām vai medību suņu bariem;

d) suņi un kaķi patversmēs;

▼M4

e) kāpuri un tārpi zivju ēsmai;

f) cirka dzīvnieki.

▼B

2. Ievērojot atbilstību vispārīgajām prasībām, kas noteiktas VI pielikuma II nodaļas 1. iedaļā, un jebkuriem citiem nosacījumiem, ko var būt noteikusi kompetentā iestāde, uzņēmēji var izmantot trešās kategorijas materiālu šādu dzīvnieku barošanai:

a) zooloģiskā dārza dzīvnieki;

b) kažokzvēri;

c) suņi no atzītām suņaudzētavām vai medību suņu bariem;

d) suņi un kaķi patversmēs;

▼M4

e) kāpuri un tārpi zivju ēsmai;

f) cirka dzīvnieki.

▼B

14. pants

Dažu sugu barošana barošanas vietās un ārpus tām un zooloģiskajos dārzos

1. Kompetentā iestāde var atļaut izmantot barošanai pirmās kategorijas materiālu, kurā ir veseli beigtu dzīvnieku ķermeņi vai to daļas, kuros ir īpašs riska materiāls:

a) barošanas vietās, apdraudētām vai aizsargātām maitēdāju putnu sugām un citām sugām, kas dzīvo savā dabīgajā dzīvotnē, lai veicinātu bioloģisko daudzveidību, ievērojot nosacījumus, kas noteikti VI pielikuma II nodaļas 2. iedaļā,

b) ārpus barošanas vietām, nepieciešamības gadījumā iepriekš nesavācot beigtos dzīvniekus, savvaļas dzīvniekiem, kas minēti VI pielikuma II nodaļas 2. iedaļas 1. punkta a) apakšpunktā, ievērojot minētās nodaļas 3. iedaļā paredzētos nosacījumus.

2. Kompetentā iestāde var atļaut izmantot pirmās kategorijas materiālu, kas sastāv no veseliem beigtu dzīvnieku ķermeņiem vai to daļām, kuras satur īpašos riska materiālus, kā arī izmantot materiālu, kas iegūts no zooloģiskā dārza dzīvniekiem, izbarošanai zooloģiskā dārza dzīvniekiem, ievērojot VI pielikuma II nodaļas 4. iedaļā paredzētos nosacījumus.

15. pants

Īpaši noteikumi par savākšanu un likvidēšanu

▼M4

Ja kompetentā iestāde atļauj likvidēt dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, izmantojot atkāpi, kas paredzēta Regulas (EK) Nr. 1069/2009 19. panta 1. punkta a), b), c) e) un f) apakšpunktā, tad likvidēšanai jāatbilst šādiem VI pielikuma III nodaļā paredzētiem īpašiem noteikumiem:

▼B

a) 1. iedaļā paredzētajiem īpašajiem likvidēšanas noteikumiem attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem,

b) 2. iedaļā paredzētajiem noteikumiem par dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu sadedzināšanu un aprakšanu attālos rajonos,

c) 3. iedaļā paredzētajiem noteikumiem par bišu un biškopības blakusproduktu sadedzināšanu un aprakšanu.







IV

NODAĻA

ALTERNATĪVU METOŽU ATĻAUŠANA

16. pants

Standarta formāts, lai iesniegtu pieteikumu par alternatīvu metožu atļaušanu

1. Pieteikumus, lai saņemtu atļauju izmantot alternatīvas metodes dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu lietošanai vai likvidēšanai, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 20. panta 1. punktā, dalībvalstis un ieinteresētās personas iesniedz saskaņā ar VII pielikumā noteiktajām prasībām attiecībā uz standarta formātu pieteikumiem par alternatīvajām metodēm.

2. Dalībvalstis izraugās valstu kontaktpunktus, lai sniegtu informāciju par kompetento iestādi, kura atbild par pieteikumu izvērtēšanu saistībā ar atļauju izmantot alternatīvas metodes dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu lietošanai vai likvidēšanai.

3. Komisija savā tīmekļa vietnē publicē valstu kontaktpunktu sarakstus.







V

NODAĻA

SAVĀKŠANA, PĀRVADĀŠANA, IDENTIFICĒŠANA UN IZSEKOJAMĪBA

17. pants

Prasības attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu tirdzniecības dokumentiem un veselības sertifikātiem, identifikāciju, savākšanu un pārvadāšanu, kā arī izsekojamību

1. Uzņēmēji nodrošina, lai dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti:

a) atbilstu prasībām par savākšanu, pārvadāšanu un identificēšanu, kā noteikts VIII pielikuma I un II nodaļā;

b) pārvadāšanas laikā būtu ar pievienotiem tirdzniecības dokumentiem vai veselības sertifikātiem saskaņā ar VIII pielikuma III nodaļā noteiktajām prasībām.

2. Uzņēmēji, kuri nosūta, pārvadā vai saņem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus, veic uzskaiti par sūtījumiem un saistītajiem tirdzniecības dokumentiem vai veselības sertifikātiem saskaņā ar VIII pielikuma IV nodaļā noteiktajām prasībām.

3. Uzņēmēji ievēro prasības attiecībā uz dažu atvasināto produktu marķēšanu, kā noteikts VIII pielikuma V nodaļā.







VI

NODAĻA

UZŅĒMUMU UN IEKĀRTU REĢISTRĀCIJA UN APSTIPRINĀŠANA

18. pants

Prasības attiecībā uz viena vai vairāku tādu uzņēmumu un iekārtu apstiprināšanu, kas apstrādā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vienā un tajā pašā vietā

Kompetentā iestāde var piešķirt apstiprinājumu vairāk nekā vienam uzņēmumam vai iekārtai, kas apstrādā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vienā un tajā pašā vietā, ja cilvēku un dzīvnieku veselības risku pārnešana starp uzņēmumiem vai iekārtām ir izslēgta, ņemot vērā to izvietojumu un dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu apstrādi uzņēmumos un iekārtās.

19. pants

Prasības attiecībā uz dažiem apstiprinātiem uzņēmumiem un iekārtām, kas apstrādā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus

Uzņēmēji nodrošina, lai viņu kontrolē esošie uzņēmumi un iekārtas, ko apstiprinājusi kompetentā iestāde, atbilstu prasībām, kuras noteiktas šādās šīs regulas IX pielikuma nodaļās, ja tie veic vienu vai vairākas no Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 1. punktā minētajām darbībām:

a) I nodaļas prasībām, ja tie ražo lolojumdzīvnieku barību, kā noteikts minētās regulas 24. panta 1. punkta e) apakšpunktā;

b) II nodaļas prasībām, ja tie uzglabā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, kā noteikts minētās regulas 24. panta 1. punkta i) apakšpunktā, un ja tie pēc dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu savākšanas tos apstrādā, izmantojot šādas darbības, kas noteiktas minētās regulas 24. panta 1. punkta h) apakšpunktā: i) šķirošana, ii) sagriešana, iii) atdzesēšana, iv) sasaldēšana, v) sālīšana, vi) saglabāšana, izmantojot citus procesus, vii) jēlādu vai ādu, vai īpaša riska materiāla aizvākšana, viii) darbības saistībā ar dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu apstrādi, ko veic saskaņā ar saistībām, ko nosaka Savienības tiesību akti veterinārijas jomā, ix) to dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu higienizācija/pasterizācija, kas paredzēti transformēšanai biogāzē/kompostā, pirms tādas transformēšanas vai kompostēšanas citā uzņēmumā vai iekārtā saskaņā ar šīs regulas V pielikumu, x) sijāšana;

c) III nodaļas prasībām, ja tie uzglabā atvasinātus produktus, kas paredzēti konkrētiem mērķiem, kā noteikts minētās regulas 24. panta 1. punkta j) apakšpunktā.

20. pants

Prasības attiecībā uz dažiem reģistrētiem uzņēmumiem un iekārtām, kas apstrādā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus

1. Reģistrētu iekārtu vai uzņēmumu uzņēmēji vai citi reģistrēti uzņēmēji apstrādā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus, ievērojot IX pielikuma IV nodaļā paredzētos nosacījumus.

2. Reģistrētie uzņēmēji, kas pārvadā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus tālāk nekā tikai starp tā paša uzņēmēja telpām, jo īpaši ievēro nosacījumus, kas noteikti IX pielikuma IV nodaļas 2. punktā.

3. Šā panta 1. un 2. punktu nepiemēro:

a) apstiprinātiem uzņēmējiem, kuri pārvadā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus, veicot to kā palīgdarbību;

b) uzņēmējiem, kuri reģistrēti pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 183/2005.

▼M2

4. Kompetentā iestāde var atbrīvot šādus uzņēmējus no paziņošanas pienākuma, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 23. panta 1. punkta a) apakšpunktā:

a) uzņēmējus, kuri apstrādā vai ražo medību trofejas vai citus pagatavojumus, kas minēti šīs regulas XIII pielikuma VI nodaļā, privātiem vai nekomerciāliem mērķiem;

b) uzņēmējus, kuri apstrādā vai likvidē pētniecības un diagnostikas paraugus izglītošanas mērķiem;

▼M3

c) uzņēmējus, kuri pārvadā sausu, neapstrādātu vilnu un apmatojumu, kas droši iesaiņoti iepakojumā un nosūtīti tieši uz iekārtu, kura ražo atvasinātos produktus, kas paredzēti izmantošanai ārpus barības ķēdes, vai uz iekārtu, kura veic starpposma darbības, ievērojot nosacījumus, kas novērš slimību izraisītāju izplatīšanos;

d) uzņēmējus, kuri Regulas (EK) Nr. 1069/2009 9. un 10. pantā minētos otrās un trešās kategorijas materiālus vai no tiem atvasinātus produktus izmanto nelielos daudzumos nolūkā tieši piegādāt produktus galapatērētājam reģiona robežās, vietējā tirgū vai vietējiem mazumtirdzniecības uzņēmumiem, ja kompetentā iestāde uzskata, ka šāda darbība nevar radīt nopietnas lipīgas slimības izplatīšanās risku cilvēkiem vai dzīvniekiem; šis apakšpunkts uz minētajiem materiāliem neattiecas, ja tos lieto kā barību lauksaimniecības dzīvniekiem, izņemot kažokzvērus.

▼B







VII

NODAĻA

LAIŠANA TIRGŪ

21. pants

Tādu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu pārstrāde un laišana tirgū, ar ko paredzēts barot lauksaimniecības dzīvniekus, izņemot kažokzvērus

1. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 31. panta 2. punktu attiecībā uz tādu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu laišanu tirgū (izņemot importēšanu), ar ko paredzēts barot lauksaimniecības dzīvniekus, izņemot kažokzvērus, uzņēmēji ievēro šādas šīs regulas X pielikumā noteiktās prasības:

a) I nodaļā noteiktās vispārīgās prasības attiecībā uz pārstrādi un laišanu tirgū,

b) II nodaļā noteiktās īpašās prasības attiecībā uz pārstrādātām dzīvnieku olbaltumvielām un citiem atvasinātiem produktiem,

c) III nodaļā noteiktās prasības attiecībā uz noteiktu zivju barību un zivju ēsmu.

2. Kompetentā iestāde var atļaut laist tirgū (izņemot importēt) pienu, piena produktus un no piena atvasinātus produktus, kuri saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 10. panta e), f) un h) punktu klasificēti kā trešās kategorijas materiāls un nav pārstrādāti saskaņā ar šīs regulas X pielikuma II nodaļas 4. iedaļas I daļā noteiktajām vispārīgajām prasībām, ja minētie materiāli atbilst prasībām attiecībā uz atkāpēm laišanai tirgū, kuras noteiktas saskaņā ar minētās iedaļas II daļā aprakstītajiem valsts standartiem pārstrādātam pienam.

22. pants

Organiskā mēslojuma un augsnes ielabotāju laišana tirgū un izmantošana

1. Uzņēmēji ievēro šīs regulas XI pielikumā noteiktās prasības attiecībā uz organiskā mēslojuma un augsnes ielabotāju laišanu tirgū (izņemot importēšanu) un attiecībā uz tādu produktu izmantošanu, jo īpaši zemes apstrādei, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 15. panta 1. punkta i) apakšpunktā un 32. panta 1. punktā.

2. Uz savvaļas jūras putnu gvano laišanu tirgū, tostarp importēšanu, neattiecas nekādi dzīvnieku veselības nosacījumi.

3. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā plānots apstrādāt zemi ar organisko mēslojumu vai augsnes ielabotāju, kas ražots no gaļas-kaulu miltiem, kuri iegūti no otrās kategorijas materiāla, vai no pārstrādātām dzīvnieku olbaltumvielām, atļauj vienu vai vairākas ar minētajiem materiāliem samaisāmās sastāvdaļas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 32. panta 1. punkta d) apakšpunktu, atbilstīgi kritērijiem, kas noteikti šīs regulas XI pielikuma II nodaļas 1. iedaļas 3. punktā.

4. Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1069/2009 48. panta 1. punkta, to izcelsmes un galamērķa dalībvalstu, kurām ir kopīga robeža, kompetentās iestādes var atļaut nosūtīt kūtsmēslus starp saimniecībām, kuras atrodas abu minēto dalībvalstu pierobežas rajonos, ievērojot attiecīgus nosacījumus jebkura iespējama cilvēku vai dzīvnieku veselības apdraudējuma kontrolei, piemēram, attiecīgo uzņēmēju pienākumu veikt atbilstošu uzskaiti, kā noteikts divpusējā nolīgumā.

5. Kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 30. panta 1. punktā, dalībvalstu kompetentās iestādes attiecīgā gadījumā veicina tādu valsts vadlīniju izstrādi, izplatīšanu un izmantošanu, kas nosaka labu lauksaimniecības praksi attiecībā uz zemes apstrādāšanu ar organisko mēslojumu un augsnes ielabotājiem.

23. pants

Starpprodukti

1. Starpprodukti, kas importēti Savienībā vai kas tiek vesti tranzītā caur to, atbilst šīs regulas XII pielikumā minētajiem nosacījumiem par cilvēku un dzīvnieku veselības iespējamo apdraudējumu kontroli.

2. Starpproduktus, kas saskaņā ar šīs regulas XII pielikuma 3. punktu transportēti uz uzņēmumu vai iekārtu, var apstrādāt bez turpmākiem ierobežojumiem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009 un saskaņā ar šo regulu, ja:

a) uzņēmumam vai iekārtai ir piemērots aprīkojums starpproduktu saņemšanai, kas novērš cilvēkiem vai dzīvniekiem nododamu slimību pārnešanu;

b) starpprodukti nerada nekādu cilvēkiem vai dzīvniekiem nododamu slimību pārnešanas risku — starpproduktā esošo dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu attīrīšanas vai citas tiem veiktas apstrādes dēļ, starpproduktā esošo dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu koncentrācijas dēļ vai tāpēc, ka ir veikti pienācīgi bioloģiskās drošības pasākumi starpproduktu apstrādei;

c) uzņēmums vai iekārta veic uzskaiti par saņemto materiālu daudzumu, attiecīgā gadījumā par to kategoriju, un par uzņēmumu, iekārtu vai uzņēmēju, kam tā produkti piegādāti; un

d) neizlietotos starpproduktus vai citus pārpalikušos materiālus no uzņēmuma vai iekārtas, piemēram, produktus ar beigušos derīguma termiņu, likvidē saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1069/2009.

3. Starpproduktu galamērķa uzņēmuma vai iekārtas uzņēmējs vai īpašnieks vai viņa pārstāvis izmanto un/vai nosūta starpproduktus tikai turpmākai samaisīšanai, apvalkošanai, salikšanai, iepakošanai vai marķēšanai.

24. pants

Lolojumdzīvnieku barība un citi atvasinātie produkti

1. Ir aizliegts izmantot Regulas (EK) Nr. 1069/2009 8. panta a), b), d) un e) punktā minētos pirmās kategorijas materiālus tādu atvasināto produktu ražošanai, ko paredzēts lietot iekšķīgi vai ārīgi cilvēkiem vai dzīvniekiem, izņemot atvasinātos produktus, kas iekļauti minētās regulas 33. un 36. pantā.

2. Ja kādu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu drīkst izmantot lauksaimniecības dzīvnieku barošanai vai citiem mērķiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1069/2009 36. panta a) punktā, tad tos laiž tirgū (izņemot importēšanu) saskaņā ar šīs regulas X pielikuma II nodaļā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz pārstrādātām dzīvnieku olbaltumvielām un citiem atvasinātiem produktiem, ja vien šīs regulas XIII pielikumā nav noteiktas īpašas prasības attiecībā uz minētajiem produktiem.

3. Uzņēmēji ievēro šīs regulas XIII pielikuma I un II nodaļā noteiktās prasības lolojumdzīvnieku barības un citu atvasināto produktu laišanai tirgū (izņemot importēšanu), kā minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 40. pantā.

4. Uzņēmēji ievēro šīs regulas XIII pielikuma I un III–XII nodaļā paredzētās prasības attiecībā uz atvasināto produktu laišanu tirgū (izņemot importēšanu), kā minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 40. pantā.







VIII

NODAĻA

IMPORTS, TRANZĪTS UN EKSPORTS

25. pants

Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu imports, tranzīts un eksports

1. Ir aizliegts importēt Savienībā un pārvadāt tranzītā caur to šādus dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus:

a) neapstrādātus kūtsmēslus;

b) neapstrādātas spalvas un spalvu daļas un dūnas;

c) bišu vasku medus kārēs.

▼M2

2. Nekādi dzīvnieku veselības nosacījumi neattiecas uz šādu produktu importu Savienībā un tranzītu caur to:

a) vilna un apmatojums, kas ir rūpnieciski mazgāti vai apstrādāti ar citu metodi, kura izslēdz nepieļaujama apdraudējuma saglabāšanos;

b) kažokādas, kas vismaz divas dienas žāvētas 18 °C temperatūrā pie 55 % mitruma;

c) vilna un apmatojums, kas iegūti no dzīvniekiem, kuri nav cūku sugu dzīvnieki, un kas apstrādāti, izmantojot rūpniecisku mazgāšanu, kura ietver vilnas un apmatojuma iegremdēšanu ūdens, ziepju un nātrija hidroksīda vai kālija hidroksīda vannās;

d) vilna un apmatojums, kas iegūti no dzīvniekiem, kuri nav cūku sugu dzīvnieki, un kas nosūtīti tieši uz iekārtu, kura no vilnas un apmatojuma ražo atvasinātos produktus izmantošanai tekstilrūpniecībā, un kas apstrādāti, izmantojot vismaz vienu no šīm metodēm: — ķīmiska depilācija, izmantojot dzēstos kaļķus vai nātrija sulfīdu, — fumigācija formaldehīdā hermētiski noslēgtā kamerā vismaz 24 stundas, — rūpnieciskā mazgāšana, kas ietver vilnas un apmatojuma iegremdēšanu ūdenī šķīstošā mazgāšanas līdzeklī 60–70 otemperatūrā, — uzglabāšana, kura var ietvert pārvadāšanai paredzēto laiku, 37 °C temperatūrā astoņas dienas, 18 °C temperatūrā 28 dienas vai 4 °C temperatūrā 120 dienas;

e) vilna un apmatojums, kas ir sausi un droši iesaiņoti iepakojumā un kas iegūti no dzīvniekiem, kuri nav cūku sugu dzīvnieki, un kas paredzēti nosūtīšanai uz iekārtu, kura no vilnas un apmatojuma ražo atvasinātos produktus izmantošanai tekstilrūpniecībā, un kas atbilst visām šīm prasībām: i) tie ir iegūti vismaz 21 dienu pirms ievešanas Savienībā un uzglabāti trešajā valstī vai tās reģionā, kas: — minēti Regulas (ES) Nr. 206/2010 II pielikuma 1. daļā un no kuriem atļauts Savienībā importēt svaigu atgremotāju gaļu, uz ko neattiecas minētajā regulā noteiktās papildu garantijas A un F, — ir brīvi no mutes un nagu sērgas un – aitu un kazu vilnas un apmatojuma gadījumā – no aitu bakām un kazu bakām saskaņā ar vispārējiem pamatkritērijiem, kuri izklāstīti Direktīvas 2004/68/EK II pielikumā; ii) tiem pievienota importētāja deklarācija, kas nepieciešama saskaņā ar XV pielikuma 21. nodaļu; iii) uzņēmējs tos uzrādījis vienā no Lēmuma 2009/821/EK I pielikumā minētajiem apstiprinātajiem Savienības robežkontroles punktiem, kur tie veiksmīgi izgājuši dokumentu pārbaudi, kas veikta atbilstoši Direktīvas 97/78/EK 4. panta 3. punktam.

▼B

3. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 41. panta 3. punktu un 42. pantu uzņēmēji ievēro šādas šīs regulas XIV pielikumā noteiktās īpašās prasības attiecībā uz dažu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu importu Savienībā un tranzītu caur to:

a) minētā pielikuma I nodaļā noteiktās īpašās prasības attiecībā uz trešās kategorijas materiāla un atvasināto produktu importēšanu un tranzītu izmantojumiem barības ķēdē, izņemot lolojumdzīvnieku barību un kažokzvēru barību;

b) minētā pielikuma II nodaļā noteiktās īpašās prasības attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu importēšanu un tranzītu izmantojumiem ārpus lauksaimniecības dzīvnieku barības ķēdes.

26. pants

Dažu pirmās kategorijas materiālu laišana tirgū, tostarp importēšana, un eksports

Kompetentā iestāde var atļaut laist tirgū, tostarp importēt, kā arī eksportēt jēlādas un ādas, kas iegūtas no dzīvniekiem, kuri pakļauti nelikumīgai ārstēšanai, kā noteikts Direktīvas 96/22/EK 1. panta 2. punkta d) apakšpunktā vai Direktīvas 96/23/EK 2. panta b) punktā, un atgremotāju zarnas ar saturu vai bez tā, un kaulus un kaulu produktus, kas satur mugurkaulāju un galvaskausu, ievērojot atbilstību šādām prasībām:

a) minētie materiāli nedrīkst būt pirmās kategorijas materiāli, kas iegūti no šādiem dzīvniekiem: i) dzīvniekiem, par kuriem pastāv aizdomas, ka tie inficējušies ar TSE saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 999/2001, ii) dzīvniekiem, kuru saslimšana ar TSE ir oficiāli apstiprināta, iii) dzīvniekiem, kas nokauti saistībā ar TSE izskaušanas pasākumiem;

b) minētie materiāli nedrīkst būt paredzēti šādiem izmantojumiem: i) barošanai, ii) tādas zemes apstrādei, uz kuras barojas lauksaimniecības dzīvnieki, iii) lai ražotu: — kosmētikas līdzekļus, kas definēti Direktīvas 76/768/EEK 1. panta 1. punktā, — aktīvas implantējamas medicīnas ierīces, kas definētas Direktīvas 90/385/EEK 1. panta 2. punkta c) apakšpunktā, — medicīnas ierīces, kas definētas Direktīvas 93/42/EEK 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā, — medicīnas ierīces, ko lieto in vitro diagnostikā un kas definētas Direktīvas 98/79/EK 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā, — veterinārās zāles, kas definētas Direktīvas 2001/82/EK 1. panta 2. punktā, — zāles, kas definētas Direktīvas 2001/83/EK 1. panta 2. punktā;

c) materiāliem jābūt importētiem ar marķējumu un jāatbilst šīs regulas XIV pielikuma IV nodaļas 1. iedaļā noteiktajām īpašajām prasībām attiecībā uz dažiem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu pārvietošanas veidiem;

d) materiāliem jābūt importētiem saskaņā ar valsts tiesību aktos noteiktajām sanitārās sertifikācijas prasībām.

27. pants

Pētniecības un diagnostikas paraugu importēšana un tranzīts

1. Kompetentā iestāde var atļaut importēt un pārvadāt tranzītā pētniecības un diagnostikas paraugus, kas satur atvasinātos produktus vai dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, tostarp 25. panta 1. punktā minētos dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, saskaņā ar nosacījumiem, kas nodrošina cilvēku un dzīvnieku veselības risku kontroli.

Minētajos nosacījumos ietilpst vismaz šādi nosacījumi:

a) pirms sūtījuma ievešanas ir saņemta atļauja no galamērķa dalībvalsts kompetentās iestādes, un

b) sūtījums jānosūta tieši no ievešanas punkta Savienībā atļautajam lietotājam.

2. Uzņēmēji uzrāda pētniecības un diagnostikas paraugus, ko paredzēts importēt caur citu dalībvalsti, kas nav galamērķa dalībvalsts, apstiprinātā Savienības robežkontroles punktā, kas iekļauts sarakstā Lēmuma 2009/821/EK I pielikumā. Robežkontroles punktā minētajiem pētniecības un diagnostikas paraugiem neveic veterinārās pārbaudes saskaņā ar Direktīvas 97/78/EK I nodaļu. Robežkontroles punkta kompetentā iestāde ar TRACES sistēmas starpniecību informē galamērķa dalībvalsts kompetento iestādi par pētniecības un diagnostikas paraugu ievešanu.

3. Uzņēmēji, kuri izmanto pētniecības paraugus vai diagnostikas paraugus, ievēro šīs regulas XIV pielikuma III nodaļas 1. iedaļā paredzētās īpašās prasības pētniecības vai diagnostikas paraugu likvidēšanai.

28. pants

Tirdzniecības paraugu un izstādes priekšmetu importēšana un tranzīts

1. Kompetentā iestāde var atļaut tirdzniecības paraugu importu un tranzītu saskaņā ar īpašajiem noteikumiem, kas paredzēti šīs regulas XIV pielikuma III nodaļas 2. iedaļas 1. punktā.

2. Uzņēmēji, kuri izmanto tirdzniecības paraugus, ievēro šīs regulas XIV pielikuma III nodaļas 2. iedaļas 2. un 3. punktā paredzētos īpašos noteikumus par tirdzniecības paraugu apstrādi un likvidēšanu.

3. Kompetentā iestāde var atļaut izstādes priekšmetu importu un tranzītu saskaņā ar īpašajiem noteikumiem par izstādes priekšmetiem, kas paredzēti šīs regulas XIV pielikuma III nodaļas 3. iedaļā.

4. Uzņēmēji, kuri izmanto izstādes priekšmetus, ievēro šīs regulas XIV pielikuma III nodaļas 3. iedaļā paredzētos nosacījumus par to iepakošanu, apstrādi un likvidēšanu.

29. pants

Īpašas prasības attiecībā uz dažiem dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu pārvietošanas veidiem starp Krievijas Federācijas teritorijām

1. Kompetentā iestāde atļauj konkrētā veidā pārvietot dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu sūtījumus, kurus tieši vai caur kādu trešo valsti ved no Krievijas Federācijas un uz to, pa autoceļu vai pa dzelzceļu caur Savienību, starp apstiprinātiem Savienības robežkontroles punktiem, kas uzskaitīti Lēmuma 2009/821/EK I pielikumā, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:

a) robežkontroles punktā, caur kuru sūtījumu ieved Savienībā, tas ir noplombēts ar plombu, uz kuras ir kompetentās iestādes veterinārā dienesta izdots sērijas numurs;

b) sūtījumam pievienotajos dokumentos, kas minēti Direktīvas 97/78/EK 7. pantā, tās kompetentās iestādes, kura ir atbildīga par attiecīgo robežkontroles punktu, pilnvarotais veterinārārsts katrā lappusē iespiež zīmogu ar tekstu “TIKAI KĀ TRANZĪTKRAVA UZ KRIEVIJU, ŠĶĒRSOJOT ES”;

c) ir nodrošināta atbilstība procedūras prasībām, kas paredzētas Direktīvas 97/78/EK 11. pantā;

d) ievešanas robežkontroles punkta oficiālais veterinārārsts kopīgajā veterinārajā ievešanas dokumentā ir sertificējis sūtījumu kā pieņemamu tranzītam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 136/2004 III pielikumu.

2. Šādu sūtījumu izkraušana vai uzglabāšana dalībvalsts teritorijā nav atļauta, kā noteikts Direktīvas 97/78/EK 12. panta 4. punktā vai 13. pantā.

3. Kompetentā iestāde regulāri veic revīziju, lai pārliecinātos, vai sūtījumu skaits un to produktu daudzums, kas tiek izvests no Savienības teritorijas, saskan ar skaitu un daudzumu, ko ieved Savienībā.

30. pants

Trešās valstīs esošu uzņēmumu un iekārtu saraksti

Trešās valstīs esošo uzņēmumu un iekārtu sarakstu ievada TRACES sistēmā saskaņā ar tehniskajām specifikācijām, ko Komisija publicē savā tīmekļa vietnē.

Katru sarakstu regulāri atjaunina.

31. pants

Veselības sertifikātu un deklarāciju paraugi importam un tranzītam

Dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu sūtījumiem, ko importē Savienībā vai pārvadā tranzītā caur to, punktā, kurā tos ieved Savienībā un kur notiek veterinārās pārbaudes, ir pievienoti veselības sertifikāti un deklarācijas saskaņā ar šīs regulas XV pielikumā izklāstītajiem paraugiem, kā noteikts Direktīvā 97/78/EK.







IX

NODAĻA

OFICIĀLĀS KONTROLES

32. pants

Oficiālās kontroles

1. Kompetentā iestāde veic vajadzīgos pasākumus, lai kontrolētu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu visus savākšanas, pārvadāšanas, izmantošanas un likvidēšanas posmus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 4. panta 2. punktu.

Minētos pasākumus veic saskaņā ar oficiālo kontroļu principiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 882/2004 3. pantā.

2. Šā panta 1. punktā minētajās oficiālajās kontrolēs ietilpst pārbaudes par to, kā tiek veikta uzskaite un glabāti citi dokumenti, ko pieprasa šajā regulā paredzētie noteikumi.

3. Kompetentā iestāde saskaņā ar šīs regulas XVI pielikumā noteiktajām prasībām veic šādas oficiālās kontroles, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 45. panta 1. punktā:

a) oficiālās kontroles pārstrādes iekārtās, kā noteikts I nodaļā;

b) oficiālās citu darbību kontroles, kas ietver dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu apstrādi, kā noteikts III nodaļas 1.–9. iedaļā.

4. Kompetentā iestāde pārbauda plombas, kas uzliktas dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu sūtījumiem.

Ja kompetentā iestāde uzliek plombu šādam sūtījumam, kas tiek pārvadāts uz galamērķa vietu, tai jāinformē galamērķa kompetentā iestāde.

5. Kompetentā iestāde sagatavo Regulas (EK) Nr. 1069/2009 47. panta 1. punktā minēto uzņēmumu, iekārtu un uzņēmēju sarakstu saskaņā ar formātu, kas noteikts šīs regulas XVI pielikuma II nodaļā.

6. Lēmumu par uzņēmēja pieteikumu saistībā ar dažu pirmās kategorijas materiālu, otrās kategorijas materiālu un gaļas-kaulu miltu vai dzīvnieku tauku, kas iegūti no pirmās un otrās kategorijas materiāla, pieņemšanu vai noraidīšanu galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem 20 kalendāro dienu laikā pēc minētā pieteikuma saņemšanas dienas, ja tas iesniegts kādā no minētās dalībvalsts oficiālajām valodām.

7. Lai saņemtu 6. punktā minēto atļauju, uzņēmēji iesniedz pieteikumus saskaņā ar standarta formātu, kas aprakstīts šīs regulas XVI pielikuma III nodaļas 10. iedaļā.

33. pants

Iekārtu un uzņēmumu atkārtota apstiprināšana pēc pagaidu apstiprinājuma piešķiršanas

1. Ja iekārtai vai uzņēmumam, kas apstiprināts trešās kategorijas materiāla pārstrādei, vēlāk piešķir pagaidu apstiprinājumu pirmās vai otrās kategorijas materiāla apstrādei saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) daļu, tad tam aizliedz atsākt trešās kategorijas materiāla pārstrādi, pirms tam nesaņemot kompetentās iestādes apstiprinājumu trešās kategorijas materiāla pārstrādes atsākšanai saskaņā ar minētās regulas 44. pantu.

2. Ja iekārtai vai uzņēmumam, kas apstiprināts otrās kategorijas materiāla pārstrādei, vēlāk piešķir pagaidu apstiprinājumu pirmās kategorijas materiāla apstrādei saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) daļu, tad tam aizliedz atsākt otrās kategorijas materiāla pārstrādi, pirms tam nesaņemot kompetentās iestādes apstiprinājumu otrās kategorijas materiāla pārstrādes atsākšanai saskaņā ar minētās regulas 44. pantu.







X

NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

34. pants

Dažu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu laišanas tirgū ierobežojumi cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības apsvērumu dēļ

Kompetentā iestāde neierobežo un neaizliedz laist tirgū šādus dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus tādu cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības apsvērumu dēļ, kas nav noteikti Savienības tiesību aktos, un jo īpaši Regulā (EK) Nr. 1069/2009 un šajā regulā:

a) pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas un citus atvasinātos produktus, kas minēti šīs regulas X pielikuma II nodaļā,

b) lolojumdzīvnieku barību un dažus citus atvasinātos produktus, kas minēti šīs regulas XIII pielikumā,

c) dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus un atvasinātos produktus, kas importēti Savienībā vai tiek vesti tranzītā caur to, kā minēts šīs regulas XIV pielikumā.

35. pants

Atcelšana

1. Atceļ šādus tiesību aktus:

a) Regulu (EK) Nr. 811/2003;

b) Lēmumu 2003/322/EK;

c) Lēmumu 2003/324/EK;

d) Regulu (EK) Nr. 878/2004;

e) Lēmumu 2004/407/EK;

f) Regulu (EK) Nr. 79/2005;

g) Regulu (EK) Nr. 92/2005;

h) Regulu (EK) Nr. 181/2006;

i) Regulu (EK) Nr. 197/2006;

j) Regulu (EK) Nr. 1192/2006;

k) Regulu (EK) Nr. 2007/2006.

2. Atsauces uz atceltajiem tiesību aktiem uzskata par atsaucēm uz šo regulu.

36. pants

Pārejas pasākumi

1. Pārejas periodā līdz 2011. gada 31. decembrim uzņēmēji var laist tirgū organisko mēslojumu un augsnes ielabotājus, kas ražoti pirms 2011. gada 4. marta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1774/2002 un Regulu (EK) Nr. 181/2006,

a) ja tie ir ražoti, izmantojot kādu no šādām izejvielām: i) gaļas-kaulu miltus, kas iegūti no otrās kategorijas materiāla, ii) pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas;

b) pat ja tie nav samaisīti ar kādu sastāvdaļu, kas izslēdz maisījuma turpmāku izmantošanu barošanai.

2. Pārejas periodā līdz 2012. gada 31. janvārim dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un atvasināto produktu sūtījumus, kam pievienots veselības sertifikāts, deklarācija vai tirdzniecības dokuments, kas aizpildīts un parakstīts saskaņā ar atbilstošo paraugu, kas iekļauts Regulas (EK) Nr. 1774/2002 X pielikumā, turpinās pieņemt importam Savienībā, ja minētie sertifikāti, deklarācijas vai dokumenti ir aizpildīti un parakstīti līdz 2011. gada 30. novembrim.

3. Pārejas periodā līdz ►M4 2014. gada 31. decembrim ◄ un atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1069/2009 14. panta, dalībvalstis var atļaut savākt, pārvadāt un likvidēt trešās kategorijas materiālus, tostarp dzīvnieku izcelsmes produktus un pārtikas produktus, kuros ir dzīvnieku izcelsmes produkti, kas vairs nav paredzēti lietošanai pārtikā komerciālu apsvērumu dēļ vai ražošanas vai iepakošanas defektu dēļ, vai citu tādu defektu dēļ, kas nerada risku cilvēku vai dzīvnieku veselībai, kā noteikts minētās regulas 10. panta f) punktā, likvidēšanā neizmantojot sadedzināšanu vai aprakšanu uz vietas, kā noteikts minētās regulas 19. panta 1. punkta d) apakšpunktā, ievērojot atbilstību šīs regulas VI pielikuma IV nodaļā noteiktajām prasībām attiecībā uz likvidēšanu ar citiem līdzekļiem.

37. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2011. gada 4. marta.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

2. PANTĀ MINĒTĀS DEFINĪCIJAS

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

1. “kažokzvēri” ir dzīvnieki, ko tur vai audzē kažokādu ieguvei un nelieto cilvēku uzturam;

2. “asinis” ir svaigas nesadalītas asinis;

3. “barības sastāvdaļas” ir tādi barības materiāli, kas definēti Regulas (EK) Nr. 767/2009 3. panta 2. punkta g) apakšpunktā, kam ir dzīvnieku izcelsme, tostarp pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas, asins pagatavojumi, kausēti tauki, olu produkti, zivju eļļa, tauku atvasinājumi, kolagēns, želatīns un hidrolizētas olbaltumvielas, dikalcija fosfāts, trikalcija fosfāts, piens, piena produkti, no piena atvasināti produkti, jaunpiens, jaunpiena produkti un centrifūgas vai separatora nogulsnes;

4. “asins pagatavojumi” ir produkti, ko iegūst no asinīm vai asiņu frakcijām, izņemot asiņu miltus; tajos ietilpst žāvēta/sasaldēta/šķidra plazma, žāvētas nesadalītas asinis, žāvēti/sasaldēti/šķidri sarkanie asinsķermenīši vai to frakcijas un maisījumi;

5. “pārstrādātas dzīvnieku olbaltumvielas” ir dzīvnieku olbaltumvielas, kas pilnībā iegūtas no trešās kategorijas materiāla, kas apstrādāts saskaņā ar X pielikuma II nodaļas 1. iedaļu (tostarp asiņu miltiem un zivju miltiem), lai tās būtu derīgas tiešai izmantošanai par barības sastāvdaļām vai jebkuram citam izmantojumam barībā, tostarp lolojumdzīvnieku barībā, vai izmantošanai organiskajā mēslojumā vai augsnes ielabotājos; tomēr te nav ietverti asins pagatavojumi, piens, piena produkti, no piena atvasināti produkti, jaunpiens, jaunpiena produkti, centrifūgas vai separatora nogulsnes, želatīns, hidrolizētas olbaltumvielas un dikalcija fosfāts, olas un olu produkti, tostarp olu čaumalas, trikalcija fosfāts un kolagēns;

6. “asiņu milti” ir pārstrādāta dzīvnieku olbaltumviela, ko iegūst, termiski apstrādājot asinis vai asins frakcijas saskaņā ar X pielikuma II nodaļas 1. iedaļu;

7. “zivju milti” ir pārstrādāta dzīvnieku olbaltumviela, ko iegūst no ūdensdzīvniekiem, izņemot jūras zīdītājus;

8. “kausēti tauki” ir vai nu tauki, kas iegūti, pārstrādājot: a) dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, vai b) lietošanai pārtikā domātus produktus, ko uzņēmējs paredzējis citiem mērķiem, nevis lietošanai pārtikā;

9. “zivju eļļa” ir eļļa, kas iegūta no ūdensdzīvnieku pārstrādes vai lietošanai pārtikā paredzēta eļļa no zivju pārstrādes, ko uzņēmējs paredzējis citiem mērķiem, nevis lietošanai pārtikā;

10. “biškopības blakusprodukti” ir medus, vasks, peru pieniņš, propoliss vai ziedputekšņi, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā;

11. “kolagēns” ir produkts uz olbaltumvielu bāzes, kas iegūts no dzīvnieku jēlādām, ādām, kauliem un cīpslām;

12. “želatīns” ir dabīgs, šķīstošs proteīns, kurš sarec vai nesarec, ko iegūst tāda kolagēna daļējā hidrolīzē, kuru iegūst no dzīvnieku kauliem, jēlādām un ādām, cīpslām un stiegrām;

13. “dradži” ir olbaltumvielu saturošas atliekas no tauku kausēšanas pēc tauku un ūdens daļējas atdalīšanās;

14. “hidrolizētas olbaltumvielas” ir polipeptīdi, peptīdi un aminoskābes, un to maisījumi, ko iegūst dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu hidrolīzē;

15. “baltūdens” ir piena, piena produktu vai no tiem atvasinātu produktu maisījums ar ūdeni, ko savāc piena iekārtu skalošanas laikā, tostarp skalojot piena produktu konteinerus pirms to tīrīšanas un dezinfekcijas;

16. “konservēta lolojumdzīvnieku barība” ir termiski apstrādāta lolojumdzīvnieku barība, kas atrodas hermētiski noslēgtā traukā;

17. “suņu košļājamās rotaļlietas” ir lolojumdzīvniekiem košļāšanai paredzēti nemiecēti produkti, ko ražo no nemiecētām nagaiņu jēlādām un ādām vai cita dzīvnieku izcelsmes materiāla;

18. “dzīvnieku izcelsmes garšas uzlabotājs” ir šķidrs vai dehidrēts atvasināts dzīvnieku izcelsmes produkts, ko izmanto, lai uzlabotu lolojumdzīvnieku barības garšas īpašības;

▼M4

19. “lolojumdzīvnieku barība” ir tāda lolojumdzīvnieku barošanai paredzēta barība, izņemot 24. panta 2. punktā minēto materiālu, kā arī suņu košļājamās rotaļlietas, kas sastāv no dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem vai atvasinātajiem produktiem, kas: a) satur trešās kategorijas materiālu, izņemot Regulas (EK) Nr. 1069/2009 10. panta n), o) un p) punktā minēto materiālu; un b) var saturēt importētu pirmās kategorijas materiālu, kurā ir dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti, kas iegūti no dzīvniekiem, kuri tikuši pakļauti nelikumīgai ārstēšanai, kas definēta Direktīvas 96/22/EK 1. panta 2. punkta d) apakšpunktā vai Direktīvas 96/23/EK 2. panta b) punktā;

▼B

20. “pārstrādāta lolojumdzīvnieku barība” ir lolojumdzīvnieku barība (izņemot jēlu lolojumdzīvnieku barību), kas pārstrādāta saskaņā ar XIII pielikuma II nodaļas 3. punktu;

21. “jēla lolojumdzīvnieku barība” ir lolojumdzīvnieku barība, kurā ir konkrēts trešās kategorijas materiāls, kas nav citādi konservēts kā tikai atdzesēts vai sasaldēts;

22. “ēdināšanas uzņēmumu pārtikas atkritumi” ir visa pārpalikusī pārtika, ieskaitot izmantotu cepšanas eļļu, kas ir no restorāniem, sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumiem un virtuvēm, tostarp centralizētām virtuvēm un mājsaimniecību virtuvēm;

▼M4

23. “fermentācijas atliekas” ir atliekas, tostarp šķidrā frakcija, kas rodas, transformējot dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus biogāzes iekārtā;

▼B

24. “gremošanas trakta saturs” ir zīdītāju un skrējējputnu gremošanas trakta saturs;

25. “tauku atvasinājumi” ir no kausētiem taukiem atvasināti produkti, kas attiecībā uz pirmās vai otrās kategorijas kausētiem taukiem ir pārstrādāti saskaņā ar XIII pielikuma XI nodaļu;

26. “gvano” ir dabīgs produkts, kas savākts no sikspārņu vai savvaļas jūras putnu ekskrementiem un nav mineralizējies;

27. “gaļas-kaulu milti” ir dzīvnieku olbaltumvielas, kas iegūtas no pirmās vai otrās kategorijas materiāliem, tos pārstrādājot saskaņā ar kādu no pārstrādes metodēm, kas izklāstītas IV pielikuma III nodaļā;

28. “apstrādātas jēlādas un ādas” ir no neapstrādātām jēlādām un ādām atvasināti produkti, izņemot suņu košļājamās rotaļlietas, kas ir: a) žāvētas, b) pirms nosūtīšanas saussālītas vai slapjsālītas vismaz 14 dienas, c) sālītas vismaz septiņas dienas jūras sālī ar pievienotu 2 % nātrija karbonātu, d) žāvētas vismaz 42 dienas vismaz 20 °C temperatūrā, vai e) citādi konservētas, nevis miecētas;

29. “neapstrādātas jēlādas un ādas” ir visi ādas un zemādas audi, kam nav veikta nekāda apstrāde, izņemot griešanu, dzesināšanu vai sasaldēšanu;

30. “neapstrādātas putnu spalvas un spalvu daļas” ir putnu spalvas un spalvu daļas, izņemot tādas spalvas un spalvu daļas, kas ir apstrādātas: a) ar tvaika strūklu vai b) ar citu metodi, kas nodrošina, ka nesaglabājas nepieļaujams apdraudējums;

▼M2

31. “neapstrādāta vilna” ir vilna, izņemot tādu vilnu, kas: a) ir rūpnieciski mazgāta; b) ir iegūta miecēšanā; c) ir apstrādāta, izmantojot citu metodi, kas nodrošina, ka nesaglabājas nepieļaujams apdraudējums; d) ir iegūta no dzīvniekiem, kuri nav cūku sugu dzīvnieki, un kas apstrādāta, izmantojot rūpniecisku mazgāšanu, kura ietver vilnas iegremdēšanu ūdens, ziepju un nātrija hidroksīda vai kālija hidroksīda vannās, vai e) ir iegūta no dzīvniekiem, kuri nav cūku sugu dzīvnieki, un kas ir paredzēta nosūtīšanai tieši uz iekārtu, kura no vilnas ražo atvasinātos produktus izmantošanai tekstilrūpniecībā, un kas ir apstrādāta, izmantojot vismaz vienu no šīm metodēm: i) ķīmiska depilācija, izmantojot dzēstos kaļķus vai nātrija sulfīdu, ii) fumigācija formaldehīdā hermētiski noslēgtā kamerā vismaz 24 stundas, iii) rūpnieciskā mazgāšana, kas ietver vilnas iegremdēšanu ūdenī šķīstošā mazgāšanas līdzeklī 60–70 °temperatūrā, iv) uzglabāšana, kura var ietvert pārvadāšanai paredzēto laiku, 37 °C temperatūrā astoņas dienas, 18 °C temperatūrā 28 dienas vai 4 °C temperatūrā 120 dienas;

32. “neapstrādāts apmatojums” ir apmatojums, izņemot tādu apmatojumu, kas: a) ir rūpnieciski mazgāts; b) ir iegūts miecēšanā; c) ir apstrādāts, izmantojot citu metodi, kas nodrošina, ka nesaglabājas nepieļaujams apdraudējums; d) ir iegūts no dzīvniekiem, kuri nav cūku sugu dzīvnieki, un ir apstrādāts, izmantojot rūpniecisku mazgāšanu, kura ietver apmatojuma iegremdēšanu ūdens, ziepju un nātrija hidroksīda vai kālija hidroksīda vannās, vai e) ir iegūts no dzīvniekiem, kuri nav cūku sugu dzīvnieki, un ir paredzēts nosūtīšanai tieši uz iekārtu, kura no apmatojuma ražo atvasinātos produktus izmantošanai tekstilrūpniecībā, un kas ir apstrādāts, izmantojot vismaz vienu no šīm metodēm: i) ķīmiska depilācija, izmantojot dzēstos kaļķus vai nātrija sulfīdu, ii) fumigācija formaldehīdā hermētiski noslēgtā kamerā vismaz 24 stundas, iii) rūpnieciskā mazgāšana, kas ietver apmatojuma iegremdēšanu ūdenī šķīstošā mazgāšanas līdzeklī 60–70 °temperatūrā; iv) uzglabāšana, kura var ietvert pārvadāšanai paredzēto laiku, 37 °C temperatūrā astoņas dienas, 18 °C temperatūrā 28 dienas vai 4 °C temperatūrā 120 dienas;

▼B

33. “neapstrādāti cūku sari” ir cūku sari, kas: a) nav rūpnieciski mazgāti, b) nav iegūti miecēšanā un c) nav apstrādāti ar citu metodi, kas nodrošina, ka nesaglabājas nepieļaujams apdraudējums;

34. “izstādes priekšmets” ir dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti vai atvasināti produkti, kas paredzēti izstādīšanai vai mākslinieciskām darbībām;

35. “starpprodukts” ir atvasināts produkts: a) kas paredzēts zāļu, veterināro zāļu, medicīnas ierīču, aktīvu implantējamu medicīnas ierīču, in vitro diagnostikai paredzētu medicīnas ierīču vai laboratorijas reaģentu ražošanai, b) kura projektēšanas, transformēšanas un ražošanas posmi ir pietiekami pabeigti, lai to varētu uzskatīt par atvasinātu produktu un lai tas būtu derīgs tieši kā materiāls vai kā produkta sastāvdaļa minētajā nolūkā, c) kam tomēr vēl vajadzīga turpmāka apstrāde vai transformēšana, piemēram, maisīšana, apvalkošana, salikšana, iepakošana vai marķēšana, lai to attiecīgi varētu laist tirgū kā produktu vai sākt izmantot pakalpojumos kā zāles, veterinārās zāles, medicīnas ierīci, aktīvu implantējamu medicīnas ierīci, in vitro diagnostikā izmantojamu ierīci vai laboratorijas reaģentu;

36. “laboratorijas reaģents” ir iesaiņots produkts, gatavs lietošanai, kas satur dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus un ko ir paredzēts lietot laboratorijā kā reaģentu vai reaģentu produktu, kalibratoru vai kontroles materiālu, lietojot to vienu pašu vai kombinējot ar vielām, kuras nav dzīvnieku izcelsmes, lai konstatētu, izmērītu, izpētītu vai radītu citas vielas;

37. “produkts, ko izmanto in vitro diagnostikai” ir iesaiņots produkts, gatavs lietošanai, kas satur asins pagatavojumu vai kādu citu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu un ko ir paredzēts lietot laboratorijā kā reaģentu, reaģentu produktu, kalibratoru, komplektu vai jebkuru citu sistēmu, lietojot to vienu pašu vai kombinējot, ko paredzēts lietot in vitro, lai analizētu cilvēku vai dzīvnieku izcelsmes paraugus, tikai vai galvenokārt, lai diagnosticētu fizioloģisko stāvokli, veselības stāvokli, slimību vai ģenētisku novirzi vai lai noteiktu drošumu un saderību ar reaģentiem; te neietilpst donoru orgāni vai asinis;

38. “pētniecības un diagnostikas paraugi” ir dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti, kas paredzēti šādiem mērķiem: izpēte vai analīze progresa veicināšanai zinātnē un tehnoloģijā, saistībā ar darbībām diagnostikas, izglītības vai pētniecības jomā;

39. “tirdzniecības paraugi” ir dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti vai atvasinātie produkti, kas paredzēti īpašiem pētījumiem vai analīzei, lai ražotu vai izstrādātu barību vai citus atvasinātus produktus, tostarp testētu iekārtas, izmantošanai uzņēmumā vai iekārtā, kas: a) ražo barību vai produktus, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā vai barošanai, vai b) pārstrādā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus;

40. “līdzsadedzināšana” ir dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu, ja tie ir atkritumi, reģenerācija vai likvidēšana līdzsadedzināšanas iekārtā;

41. ►C1 “degšana vai dedzināšana” ir process, kurā notiek kurināmā oksidēšana, lai izmantotu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu, ja tie nav atkritumi, enerģētisko vērtību; ◄

42. “sadedzināšana” ir dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasinātu produktu, ja tie ir atkritumi, likvidēšana sadedzināšanas iekārtā, kā noteikts Direktīvas 2000/76/EK 3. panta 4. punktā;

43. “sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas atlikumi” ir visi atlikumi, kas definēti Direktīvas 2000/76/EK 3. panta 13. punktā un kas radušies sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas iekārtās, kurās apstrādā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus vai atvasinātos produktus;

44. “krāsu marķēšana” ir sistemātiska krāsu izmantošana, kā noteikts VIII pielikuma II nodaļas 1. punkta c) apakšpunktā, lai norādītu informāciju, kā paredzēts šajā regulā, uz iepakojuma, trauka vai transportlīdzekļa virsmas vai tās daļas, vai uz marķējuma vai simbola, kas tam piestiprināts;

45. “starpposma darbības” ir darbības, izņemot uzglabāšanu, kas minētas 19. panta b) punktā;

46. “miecēšana” ir jēlādu cietināšana, izmantojot augu miecvielas, hroma sāļus vai citas vielas, piemēram, alumīnija sāļus, dzelzs sāļus, silīcija sāļus, aldehīdus un hinonus, vai citus sintētiskos cietinātājus;

47. “taksidermija” ir māksla, kurā sagatavo, piepilda un izbāž dzīvnieku ādas, kas iegūst dzīvam dzīvniekam līdzīgu izskatu, tā, lai no izbāztās ādas nerastos nepieļaujams risks cilvēku un dzīvnieku veselībai;

48. “tirdzniecība” ir preču tirdzniecība dalībvalstu starpā, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienības darbību 28. pantā;

49. “pārstrādes metodes” ir metodes, kas uzskaitītas IV pielikuma III un IV nodaļā;

50. “partija” ir tādas produkcijas vienība, kas saražota vienā un tajā pašā iekārtā, izmantojot vienotus ražošanas parametrus, piemēram, materiālu izcelsmi, — vai virkne šādu vienību, ja tās ražotas nepārtrauktā secībā vienā un tajā pašā iekārtā un tiek uzglabātas kopā kā nosūtīšanas vienība;

51. “hermētiski noslēgts trauks” ir tāds trauks, kas veidots un paredzēts drošībai pret mikroorganismu iekļūšanu tajā;

52. “biogāzes iekārta” ir iekārta, kurā veic dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu bioloģisko noārdīšanu anaerobos apstākļos;

53. “savākšanas centri” ir telpas, izņemot pārstrādes iekārtas, kur savāc Regulas (EK) Nr. 1069/2009 18. panta 1. punktā minētos dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus, lai izmantotu tajā pašā pantā minēto dzīvnieku barošanā;

54. “kompostēšanas iekārta” ir iekārta, kurā notiek dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasinātu produktu bioloģiskā noārdīšanās aerobos apstākļos, un tādi produkti ir vismaz daļa no izmantotā materiāla;

55. “līdzsadedzināšanas iekārta” ir jebkura stacionāra vai mobila iekārta, kuras galvenais mērķis ir radīt enerģiju vai ražot materiālu produkciju, kā noteikts Direktīvas 2000/76/EK 3. panta 5. punktā;

56. “sadedzināšanas iekārta” ir jebkura stacionāra vai mobila tehniska vienība un aprīkojums atkritumu termiskai apstrādei, kā noteikts Direktīvas 2000/76/EK 3. panta 4. punktā;

57. “lolojumdzīvnieku barības iekārta” ir telpas vai iekārtas, kas paredzētas lolojumdzīvnieku barības vai dzīvnieku izcelsmes garšas uzlabotāju ražošanai, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 1. punkta e) apakšpunktā;

58. “pārstrādes iekārta” ir telpas vai iekārtas dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu pārstrādei, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 1. punkta a) apakšpunktā un kurā dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus pārstrādā saskaņā ar IV pielikumu un/vai X pielikumu.









II PIELIKUMS

IEROBEŽOJUMI ATTIECĪBĀ UZ DZĪVNIEKU IZCELSMES BLAKUSPRODUKTU IZMANTOŠANU

I NODAĻA

Kažokzvēru pārstrāde vienas sugas ietvaros

1. Igaunijā, Latvijā un Somijā šādus kažokzvērus var barot ar gaļas-kaulu miltiem vai citiem produktiem, kas pārstrādāti saskaņā ar IV pielikuma III nodaļu un kas iegūti no to pašu sugu dzīvnieku ķermeņiem vai ķermeņu daļām: ▼M1 a) lapsas (Vulpes vulpes un Alopex lagopus), ▼B b) jenotsuņi (Nyctereutes procyonides).

2. Igaunijā un Latvijā Amerikas ūdeles (Mustela vison) sugas kažokzvērus var barot ar gaļas-kaulu miltiem vai ar citiem produktiem, kas pārstrādāti saskaņā ar IV pielikuma III nodaļā noteiktajām pārstrādes metodēm un iegūti no tās pašas sugas dzīvnieku ķermeņiem vai ķermeņu daļām.

3. Šīs nodaļas 1. un 2. punktā minētā barošana notiek, ievērojot šādus nosacījumus: a) barošana notiek tikai saimniecībās: i) ko reģistrējusi kompetentā iestāde, pamatojoties uz pieteikumu ar pievienotiem dokumentiem, kuri pierāda, ka nav iemesla aizdomām par TSE ierosinātāja klātbūtni tās sugas dzīvnieku populācijā, uz ko attiecas pieteikums, ii) kur saimniecībā ir ieviesta atbilstoša uzraudzības sistēma attiecībā uz transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) klātbūtni kažokzvēros, kurā ietverta regulāra paraugu laboratoriska testēšana uz TSE klātbūtni; iii) kuras ir sniegušas atbilstošas garantijas, ka neviens dzīvnieku izcelsmes blakusprodukts vai gaļas-kaulu milti vai citi produkti, kas pārstrādāti saskaņā ar IV pielikuma III nodaļu un kas iegūti no minētajiem dzīvniekiem vai to pēcnācējiem, nevar iekļūt citiem dzīvniekiem, izņemot kažokzvērus, paredzētā pārtikā vai barības ķēdē; iv) kurām nav bijusi konstatēta saskare ar saimniecību, kurā ir aizdomas par TSE uzliesmojumu vai tas ir apstiprināts; v) ja reģistrētās saimniecības uzņēmējs nodrošina, ka: — kažokzvēru liemeņi, ko paredzēts izbarot tās pašas sugas dzīvniekiem, tiek apstrādāti un pārstrādāti atsevišķi no liemeņiem, kas nav atļauti minētajam nolūkam; — kažokzvēri, ko baro ar gaļas-kaulu miltiem vai citiem produktiem, kuri pārstrādāti saskaņā ar IV pielikuma III nodaļu un ir iegūti no tās pašas sugas dzīvniekiem, tiek turēti atsevišķi no dzīvniekiem, kurus nebaro ar produktiem, kas iegūti no tās pašas sugas dzīvniekiem; — saimniecība atbilst prasībām, kas noteiktas VI pielikuma II nodaļas 1. iedaļas 2. punktā un VIII pielikuma II nodaļas 2. punkta b) apakšpunkta ii) daļā; b) saimniecības uzņēmējs nodrošina, ka gaļas-kaulu milti vai citi produkti, kas iegūti no kādas sugas un paredzēti tās pašas sugas barošanai: i) ir pārstrādāti pārstrādes iekārtā, kas apstiprināta atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1069/2009 24. panta 1. punkta a) apakšpunktam, un izmanto tikai 1.–5. pārstrādes metodi vai 7. pārstrādes metodi, kā noteikts šīs regulas IV pielikuma III nodaļā; ii) ir ražoti no veselīgiem dzīvniekiem, kuri nokauti kažokādu ieguvei; c) ja ir bijusi saskare vai ir aizdomas par saskari ar saimniecību, kurā ir aizdomas par TSE uzliesmojumu vai tas ir apstiprināts, tad saimniecības uzņēmējs nekavējoties: i) informē kompetento iestādi par šādu saskari; ii) pārtrauc nosūtīt kažokzvērus uz jebkuru galamērķi bez kompetentās iestādes rakstiskas atļaujas.

II NODAĻA

Lauksaimniecības dzīvnieku barošana ar zāli

Šādi nosacījumi attiecināmi uz lauksaimniecības dzīvnieku barošanu, tos ganot vai barojot ar nopļautu zāli, kas aug uz lauksaimniecības zemes, ja konkrētā zeme ir apstrādāta ar organisko mēslojumu vai augsnes ielabotājiem:

a) jāievēro vismaz 21 dienas starplaiks, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā;

b) drīkst izmantot tikai organisko mēslojumu un augsnes ielabotājus, kas atbilst Regulas (EK) Nr. 1069/2009 32. panta 1. un 2. punktam un šīs regulas XI pielikuma II nodaļai.

Minētos nosacījumus tomēr nepiemēro, ja zeme ir apstrādāta tikai ar šādu organisko mēslojumu vai augsnes ielabotājiem:

a) kūtsmēsli un gvano;

b) gremošanas trakta saturs, piens, piena produkti, no piena atvasināti produkti, jaunpiens un jaunpiena produkti, par kuriem kompetentā iestāde neuzskata, ka tie rada jebkuras nopietnas dzīvnieku slimības izplatīšanās risku.









III PIELIKUMS

LIKVIDĒŠANA UN REĢENERĀCIJA

I NODAĻA

VISPĀRĪGAS PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ SADEDZINĀŠANU UN LĪDZSADEDZINĀŠANU

1. iedaļa

Vispārīgi nosacījumi

1. Šīs regulas 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas iekārtu uzņēmēji nodrošina, ka viņu kontrolē esošajās iekārtās tiek ievēroti šādi higiēnas nosacījumi: a) dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti jālikvidē pēc iespējas drīzāk pēc to atvešanas saskaņā ar kompetentās iestādes paredzētajiem nosacījumiem. Līdz likvidēšanai tos pienācīgi uzglabā, ievērojot kompetentās iestādes noteiktos nosacījumus; b) iekārtās jābūt atbilstošai sistēmai konteineru un transportlīdzekļu tīrīšanai un dezinficēšanai, jo īpaši speciālā zonā, no kuras notekūdeņus likvidē saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, lai novērstu inficēšanas risku; c) iekārtām jāatrodas uz kārtīgi nosusināta cieta pamata; d) iekārtās jābūt atbilstošai sistēmai aizsardzībai pret kaitēkļiem, piemēram, kukaiņiem, grauzējiem un putniem. Šim nolūkam jāizmanto dokumentēta kaitēkļu apkarošanas programma; e) darbiniekiem jābūt pieejamām atbilstošām iekārtām personīgajai higiēnai, proti, tualetēm, ģērbtuvēm un izlietnēm, ja tas vajadzīgs, lai novērstu inficēšanās risku; f) attiecībā uz visām uzņēmumu telpām jāizstrādā un jādokumentē tīrīšanas procedūras. Tīrīšanai jāparedz atbilstošs aprīkojums un tīrīšanas līdzekļi; g) higiēnas kontrolē jāiekļauj regulāras vides un aprīkojuma pārbaudes. Inspekcijas grafiki un rezultāti jādokumentē un jāsaglabā vismaz divus gadus.

2. Sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas iekārtas uzņēmējam jāveic visi vajadzīgie piesardzības pasākumi attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu pieņemšanu, lai novērstu vai pēc iespējas samazinātu tiešo risku cilvēku vai dzīvnieku veselībai.

3. Dzīvnieki nedrīkst piekļūt iekārtām, dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, ko plānots sadedzināt vai līdzsadedzināt, un pelniem, kas radušies, sadedzinot vai līdzsadedzinot dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus.

4. Ja sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas iekārta atrodas mājlopu saimniecībā: a) sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas aprīkojumam jābūt fiziski pilnībā atdalītam no mājlopiem, to barības un pakaišiem, vajadzības gadījumā nožogojot; b) aprīkojumam jābūt paredzētam tikai dedzināšanas iekārtas darbībai un to nedrīkst izmantot nekur citur saimniecībā, vai, alternatīvi, tas pirms šādas lietošanas jāiztīra un jādezinficē; c) pirms darbošanās ar mājlopiem vai barību darbiniekiem jāpārvelk virsdrēbes un apavi.

5. Dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti, ko plānots sadedzināt vai līdzsadedzināt, kā arī pelni jāuzglabā slēgtos, pareizi identificētos un, ja nepieciešams, hermētiskos konteineros.

6. Nepilnīgi sadedzināti dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti jāsadedzina atkārtoti vai jālikvidē citiem līdzekļiem, izņemot likvidēšanu atļautā atkritumu poligonā, attiecīgi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1069/2009 12., 13. un 14. pantu.

2. iedaļa

Ekspluatācijas nosacījumi

Sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas iekārtām jābūt plānotām, aprīkotām, uzbūvētām un jādarbojas tā, lai procesā izdalījušos gāzu temperatūra pēc pēdējās sadedzināšanai vajadzīgā gaisa pievadīšanas arī visnelabvēlīgākajos apstākļos pie sadedzināšanas kameras iekšējās sienas vai citā kompetentās iestādes noteiktā reprezentatīvā mērīšanas vietā sadegšanas kamerā kontrolēti un homogēni vismaz uz divām sekundēm paaugstinātos līdz 850 °C, vai vismaz uz 0,2 sekundēm paaugstinātos līdz 1 100 °C temperatūrai.

3. iedaļa

Sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas atlikumi

1. Maksimāli jāsamazina sadedzināšanas un līdzsadedzināšanas atlikumu apjoms un kaitīgums. Tādi atlikumi attiecīgos gadījumos jāreģenerē vai nu tieši iekārtā vai ārpus tās saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem, vai jālikvidē atļautā atkritumu poligonā.

2. Sauso atlikumu, tostarp putekļu, transports un pagaidu uzglabāšana jāveic tā, lai novērstu to izkļūšanu vidē (piemēram, noslēgtos konteineros).

4. iedaļa

Temperatūras un citu parametru mērījumi

1. Jāizmanto metodes, lai uzraudzītu ar sadedzināšanas vai līdzsadedzināšanas procesu saistītos parametrus un nosacījumus.

2. Kompetentās iestādes izdotajā apstiprinājumā vai tam pievienotajos nosacījumos jāparedz prasības attiecībā uz temperatūras mērījumiem.

3. Jebkuras automatizētas uzraudzības iekārtas darbība jākontrolē, un tai ik gadus veic pārraudzības testu.

4. Temperatūras mērījumu rezultāti jāreģistrē un jāuzrāda tā, lai kompetentajai iestādei nodrošinātu iespēju pēc tās noteiktajām procedūrām pārbaudīt atbilstību atļautajiem ekspluatācijas nosacījumiem, kas noteikti šajā regulā.

5. iedaļa

Ekspluatācija ārkārtas situācijā

Sadedzināšanas iekārtas vai līdzsadedzināšanas iekārtas avārijas gadījumā vai ekspluatācijas ārkārtas apstākļos uzņēmējam darbība iespējami ātri jāsamazina vai jāpārtrauc līdz laikam, kad kļūst iespējams atjaunot normālu ekspluatācijas režīmu