01999A0824(01) — LV — 02.12.2005 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīts ar:









▼B

EIROPAS KONVENCIJA PAR TO MUGURKAULNIEKU AIZSARDZĪBU, KURUS IZMANTO IZMĒĢINĀJUMU UN CITIEM ZINĀTNISKIEM MĒRĶIEM







Preambula EIROPAS PADOMES DALĪBVALSTIS, KAS PARAKSTĪJUŠAS ŠO KONVENCIJU, atceroties, ka Eiropas Padomes mērķis ir sasniegt tās locekļu lielāku vienotību un ka tā vēlas sadarboties ar citām valstīm, aizsargājot dzīvniekus, kas tiek izmantoti izmēģinājumiem un citiem zinātniskiem mērķiem; atzīstot, ka cilvēkiem ir morāls pienākums cienīt visus dzīvniekus un pienācīgi ņemt vērā viņu spēju ciest un atminēties; atzīstot tomēr, ka cilvēkam, tiecoties pēc zināšanām, veselības un drošības, jāizmanto dzīvnieki, ja ir pamatotas cerības, ka rezultāts paplašinās zināšanas vai dos vispārēju labumu cilvēkam vai dzīvniekam, tieši tāpat, kā cilvēks tos izmanto pārtikai, apģērbam un kā nastu nesējus dzīvniekus; nolēmuši ierobežot dzīvnieku izmantošanu izmēģinājumiem un citiem zinātniskiem mērķiem, lai aizstātu šādu izmantošanu, ja vien praktiski iespējams, jo īpaši meklējot alternatīvus pasākumus un veicinot šo alternatīvo pasākumu izmantošanu; vēlēdamies pieņemt kopīgus noteikumus, lai aizsargātu dzīvniekus, ko izmanto procedūrās, kas varētu radīt sāpes, ciešanas, briesmu sajūtu vai ilgstošu kaitējumu, un lai nodrošinātu, ka tas tiek ierobežots līdz minimumam, ja ir neizbēgamas, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.







I DAĻA

Vispārēji principi

1. pants

1. Šī konvencija ir piemērojama visiem dzīvniekiem, ko izmanto vai paredz izmantot jebkurā izmēģinājumā vai citā zinātniskā procedūrā, ja tāda procedūra var radīt sāpes, ciešanas, briesmu sajūtu vai ilgstošu kaitējumu. Tā nav piemērojama neeksperimentālai lauksaimniecības vai klīniskai veterinārijas praksei.

2. Šajā konvencijā:

a) “dzīvnieks”, ja nav noteikts citādi, ir jebkurš dzīvs mugurkaulnieks, izņemot cilvēku, tostarp brīvi dzīvojošas un/vai vairoties spējīgas kāpuru formas, bet izņemot citas augļu vai embriju formas;

b) “paredzēts izmantošanai” ir audzēts vai turēts pārdošanai, nodošanai vai izmantošanai jebkurā izmēģinājumā vai citā zinātniskā procedūrā;

c) “procedūra” ir dzīvnieka izmantošana jebkuram izmēģinājumam vai citam zinātniskam mērķim, kas var radīt sāpes, ciešanas, briesmu sajūtu vai ilgstošu kaitējumu, iekļaujot jebkuru iejaukšanos, kura izraisa vai var izraisīt dzīvnieka dzimšanu šādos apstākļos, bet izņemot mūsdienu praksē pieņemtās vismazāk sāpīgās metodes (tas ir, humānās metodes) dzīvnieka nogalināšanai vai iezīmēšanai. Procedūra sākas, kad dzīvnieks ir pirmoreiz sagatavots izmantošanai, un beidzas, kad attiecīgajā procedūrā nav jāizdara turpmāki novērojumi; sāpju, ciešanu, briesmu sajūtas vai ilgstoša kaitējuma likvidēšana ar veiksmīgu anestēzijas vai analgēzijas, vai citu metožu pielietošanu nenozīmē, ka uz dzīvnieku neattiecas šīs definīcijas darbības joma;

d) “kompetenta persona” ir persona, ko dalībvalsts uzskata par kompetentu savā teritorijā veikt šajā konvencijā aprakstīto attiecīgo funkciju;

e) “atbildīgā iestāde” nozīmē attiecīgās dalībvalsts teritorijā jebkuru iestādi, struktūru vai personu, kas izraudzīta attiecīgam mērķim;

f) “uzņēmums” ir jebkura nepārvietojama vai pārvietojama iekārta, ēka, ēku grupa vai citas telpas, iekļaujot vietu, kas nav pilnīgi nožogota vai segta;

g) “audzēšanas uzņēmums” ir uzņēmums, kur audzē dzīvniekus, lai tos izmantotu procedūrās;

h) “piegādes uzņēmums” ir uzņēmums, kurš nav audzēšanas uzņēmums un no kura piegādā dzīvniekus, lai tos izmantotu procedūrās;

i) “izmantotājuzņēmums” ir uzņēmums, kur dzīvniekus izmanto procedūrās;

j) “humāna nogalināšanas metode” ir dzīvnieka nogalināšana ar minimālām fiziskām un garīgām ciešanām sugai atbilstošā veidā.

2. pants

Procedūras veikšanai var būt tikai viens vai vairāki šādi mērķi, un uz to attiecas šajā konvencijā noteiktie ierobežojumi:

a) i) izvairīšanās no slimības, sliktas veselības vai citām anomālijām, vai to ietekmēm vai to novēršana cilvēkam, mugurkaulniekiem vai bezmugurkaulniekiem, vai augiem, iekļaujot zāļu, vielu vai produktu ražošanu un kvalitātes, efektivitātes un drošības pārbaudes; ii) slimības, sliktas veselības vai citu anomāliju, vai to ietekmes diagnoze vai ārstēšana cilvēkam, mugurkaulniekiem vai bezmugurkaulniekiem, vai augiem;

b) fizioloģisko stāvokļu noteikšana, novērtēšana, regulēšana vai modificēšana cilvēkam, mugurkaulniekiem vai bezmugurkaulniekiem, vai augiem;

c) vides aizsardzība;

d) zinātniskā pētniecība;

e) izglītība un mācības;

f) tiesu medicīnas izmeklēšana.

3. pants

Katra dalībvalsts apņemas veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai iespējami drīz īstenotu šīs konvencijas noteikumus un lai nodrošinātu efektīvu kontroles un uzraudzības sistēmu katrā ziņā piecu gadu laika posmā pēc datuma, kad konvencija stājusies spēkā attiecībā uz minēto dalībvalsti.

4. pants

Neviens šīs konvencijas noteikums neietekmē dalībvalstu tiesības veikt stingrākus pasākumus, lai aizsargātu procedūrās izmantojamos dzīvniekus vai kontrolētu un ierobežotu dzīvnieku izmantošanu procedūrās.







II DAĻA

Vispārēja aprūpe un turēšana

5. pants

1. Dzīvniekam, ko izmanto vai paredz izmantot procedūrā, nodrošina novietni, vidi, vismaz minimālu kustību brīvības pakāpi, barību, ūdeni un aprūpi, kas atbilst tā veselībai un labsajūtai. Dzīvnieka iespējas apmierināt savas fizioloģiskās un etoloģiskās vajadzības neierobežo vairāk, kā tas praktiski nepieciešams. Īstenojot šo noteikumu, jāpievērš vērība dzīvnieku turēšanas un aprūpes pamatnostādnēm, kas izklāstītas šīs konvencijas A pielikumā.

2. Vides apstākļus, kuros dzīvniekus audzē, tur vai izmanto, pārbauda katru dienu.

3. Dzīvnieku labsajūtu un veselības stāvokli novēro pietiekami tuvu un bieži, lai novērstu sāpes vai ciešanas, briesmu sajūtu vai ilgstošu kaitējumu, no kā var izvairīties.

4. Katra dalībvalsts nosaka pasākumus, lai nodrošinātu, ka konstatētos trūkumus vai ciešanas novērš iespējami drīz.







III DAĻA

Procedūras veikšana

6. pants

1. Procedūru nevienam no 2. pantā minētajiem mērķiem neizdara, ja ir pamatoti un praktiski pieejama cita zinātniski apmierinoša metode, kas nav saistīta ar dzīvnieku izmantošanu.

2. Katra dalībvalsts veicina zinātnisko pētniecību, lai attīstītu metodes, kas varētu sniegt to pašu informāciju, kuru iegūst procedūrās.

7. pants

Ja jāveic procedūra, sugu izvēli rūpīgi apsver un, ja nepieciešams, izskaidro atbildīgajai iestādei; izvēloties starp procedūrām, izvēlas tās, kurās izmanto minimālu dzīvnieku skaitu, rada vismazākās sāpes, ciešanas, briesmu sajūtu vai ilgstošu kaitējumu un kurām ir vislielākā varbūtība sniegt apmierinošus rezultātus.

8. pants

Procedūru veic ar vispārējo vai vietējo anestēziju vai analgēziju, vai ar citām metodēm, kas paredzētas sāpju, ciešanu, briesmu sajūtas vai ilgstoša kaitējuma novēršanai, cik tas praktiski iespējams, un ko lieto visā procedūras laikā, ja vien:

a) procedūras radītās sāpes ir mazākas nekā anestēzijas vai analgēzijas radītais kaitējums dzīvnieka labsajūtai vai

b) anestēzijas vai analgēzijas lietošana ir saderīga ar procedūras mērķi. Tādos gadījumos veic piemērotus normatīvus un/vai administratīvus pasākumus, lai nodrošinātu, ka neviena tāda procedūra netiek veikta nevajadzīgi.

9. pants

1. Ja plānots dzīvnieku izmantot procedūrā, kurā tas sajutīs vai var sajust stipras sāpes, kas varētu būt ilgstošas, par procedūru īpaši jāziņo atbildīgajai iestādei un tā jāpamato vai minētajai iestādei tā īpaši jāatļauj.

2. Veic piemērotus normatīvus un/vai administratīvus pasākumus, lai nodrošinātu, ka neviena tāda procedūra netiek veikta nevajadzīgi.

Šādos pasākumos ietilpst:

— atbildīgās iestādes konkrēta atļauja

— vai īpaša deklarācija par attiecīgo procedūru atbildīgajai iestādei un minētās iestādes tiesvedība vai administratīva rīcība, ja tā nav pārliecināta, ka procedūra ir pietiekami svarīga cilvēka vai dzīvnieka svarīgāko vajadzību apmierināšanai, iekļaujot zinātnisko problēmu atrisināšanu.

10. pants

Procedūras laikā uz izmantojamo dzīvnieku turpina attiekties 5. panta noteikumi, izņemot, ja attiecīgie noteikumi nav saderīgi ar procedūras mērķi.

11. pants

1. Procedūras beigās nolemj, vai dzīvnieks tiek atstāts dzīvs vai nogalināts ar humānu metodi. Dzīvnieku neatstāj dzīvu, kaut arī tam ir atjaunota normāla veselība visos citos aspektos, ja tam varētu palikt ilgstošas sāpes vai briesmu sajūta.

2. Šā panta 1. punktā minētos lēmumus pieņem kompetenta persona, jo īpaši veterinārs, vai persona, kas saskaņā ar 13. pantu ir atbildīga par procedūru vai ir to veikusi.

3. Ja procedūras beigās:

a) dzīvnieks jāatstāj dzīvs, tas saņem savam veselības stāvoklim atbilstošu aprūpi, to uzrauga veterinārs vai cita kompetenta persona un to tur apstākļos, kas atbilst 5. panta noteikumiem. No šajā panta daļā paredzētajiem nosacījumiem tomēr var atteikties, ja pēc veterināra domām dzīvnieks šādas atkāpes dēļ neciestu;

b) dzīvnieks nav jāatstāj dzīvs vai tas nevar gūt labumu no 5. panta noteikumiem savai labsajūtai, to iespējami drīz nogalina ar humānu metodi.

4. Nevienu dzīvnieku, kas izmantots ar stiprām vai ilgstošām sāpēm vai ciešanām saistītā procedūrā, neatkarīgi no tā, vai bija lietota anestēzija vai analgēzija, neizmanto turpmākā procedūrā, ja vien tam nav atgriezusies laba veselība un labsajūta un ja

a) turpmākā procedūra ir tāda, kur dzīvnieks visu laiku ir vispārējā anestēzijā, kas jāuztur līdz dzīvnieka nogalināšanai, vai

b) turpmākā procedūra būs saistīta tikai ar nelielu iejaukšanos.

12. pants

Neskarot citus šīs konvencijas noteikumus, ja tas nepieciešams procedūras likumīgiem nolūkiem, atbildīgā iestāde var atļaut attiecīgo dzīvnieku palaist brīvībā ar nosacījumu, ka tā ir pārliecināta, ka dzīvnieka labsajūtas nodrošināšanai ir veikta maksimālā praktiski iespējamā aprūpe. Procedūras, kas saistītas ar dzīvnieka palaišanu brīvībā, nav atļautas vienīgi izglītības vai mācību mērķiem.







IV DAĻA

Atļauju piešķiršana

13. pants

Procedūru 2. pantā minētajiem mērķiem var izdarīt tikai pilnvarota persona vai pilnvarotas personas tiešā atbildībā, vai ja attiecīgais izmēģinājums vai cits zinātniskais projekts atļauts saskaņā ar valsts tiesību aktu noteikumiem. Atļauju piešķir tikai personām, ko atbildīgā iestāde uzskata par kompetentām.







V DAĻA

Audzēšanas vai piegādes uzņēmumi

14. pants

Audzēšanas vai piegādes uzņēmumus reģistrē atbildīgā iestāde, kas saskaņā ar 21. vai 22. pantu piešķir izņēmumu. Šādi reģistrēti uzņēmumi atbilst 5. panta prasībām.

15. pants

Konvencijas 14. pantā paredzētajā reģistrācijā nosaka par uzņēmumu atbildīgo personu, kas ir kompetenta sagādāt vai likt sagādāt piemērotu aprūpi uzņēmumā audzējamiem vai turamiem sugu dzīvniekiem.

16. pants

1. Reģistrētos audzēšanas uzņēmumos veic pasākumus, lai attiecībā uz tajos audzētajiem dzīvniekiem reģistrētu aizvedamo dzīvnieku skaitu un sugu, aizvešanas datumus un saņēmēja vārdu un adresi.

2. Reģistrētos piegādes uzņēmumos veic pasākumus, lai reģistrētu attiecīgo ievedamo un aizvedamo dzīvnieku skaitu un sugu, attiecīgo pārvietošanu datumus, kad attiecīgie dzīvnieki ir iegādāti, un saņēmēja vārdu un adresi.

3. Atbildīgā iestāde nosaka, kādus pierakstus glabā un dara tai pieejamus persona, kas ir atbildīga par šā panta 1. un 2. punktā minētajiem uzņēmumiem; attiecīgie pieraksti jāglabā vismaz trīs gadus pēc pēdējā ieraksta dienas.

17. pants

1. Katru suni un kaķi iestādē pirms atšķiršanas no mātes individuāli un paliekoši iezīmē iespējami nesāpīgākajā veidā.

2. Ja neiezīmētu suni vai kaķi ieved uzņēmumā pirmoreiz pēc atšķiršanas no mātes, to iespējami drīz iezīmē.

3. Ja suni vai kaķi pārved no viena uzņēmuma uz citu pirms atšķiršanas no mātes un nav praktiski to iepriekš iezīmēt, pilnu dokumentāru pierakstu, kurā jo īpaši ir norādīta māte, glabā, līdz dzīvnieku var iezīmēt.

4. Katra suņa vai kaķa identitātes un izcelsmes datus ieraksta uzņēmuma pierakstos.







VI DAĻA

Izmantotājuzņēmumi

18. pants

Izmantotājuzņēmumus reģistrē vai citādi apstiprina atbildīgā iestāde, un tie atbilst 5. pantā paredzētajiem nosacījumiem.

19. pants

Veic pasākumus, lai izmantotājuzņēmumos būtu izmantojamo dzīvnieku sugām un tur izdarāmo procedūru veikšanai piemērotas iekārtas un aprīkojums. Iekārtu un aprīkojuma projekts, uzbūve un funkcijas ir tādas, lai nodrošinātu iespējami efektīvu procedūru veikšanu, rezultātus iegūstot ar minimālu dzīvnieku skaitu un minimālām sāpēm, ciešanām, briesmu sajūtu vai ilgstošu kaitējumu.

20. pants

Izmantotājuzņēmumos:

a) norāda personu vai personas, kas ir administratīvi atbildīgas par dzīvnieku aprūpi un aprīkojuma funkcionēšanu;

b) nodrošina pietiekami apmācītu personālu;

c) veic atbilstīgus pasākumus veterinārās konsultācijas un ārstēšanas nodrošināšanai;

d) veterināram vai citai kompetentai personai jāuzliek padomdevēja pienākumi saistībā ar dzīvnieku labsajūtu.

21. pants

1. Turpmāk uzskaitīto sugu dzīvniekus, ko izmanto procedūrās, iegādājas tieši no reģistrētiem audzēšanas uzņēmumiem vai to izcelsme ir reģistrētos audzēšanas uzņēmumos, ja vien saskaņā ar dalībvalsts noteiktiem pasākumiem nav panākts vispārējs vai īpašs izņēmums:

pele : — mus musculus,

žurka : — rattus norvegicus,

jūrascūciņa : — cavia porcellus,

zelta kāmis : — mesocricerus auratus,

trusis : — oryctolagus cuniculus,

suns : — canis familiaris,

kaķis : — felis catus,

paipala : — coturnix coturnix.

2. Katra dalībvalsts apņemas paplašināt šā panta 1. punkta noteikumus uz citām sugām, jo īpaši uz primātu kārtu, līdzko būs pamatotas izredzes uz attiecīgo sugu noteiktam nolūkam audzētu dzīvnieku pietiekamu piegādi.

3. Mājdzīvnieku sugu klaiņojošus dzīvniekus procedūrās neizmanto. Vispārējo izņēmumu, kas pieļaujams saskaņā ar šā panta 1. punkta nosacījumiem, nevar paplašināt uz klaiņojošiem suņiem un kaķiem.

22. pants

Izmantotājuzņēmumos izmanto tikai dzīvniekus, kurus piegādājuši reģistrēti audzēšanas vai piegādes uzņēmumi, ja vien saskaņā ar dalībvalsts noteiktiem pasākumiem nav panākts vispārējs vai īpašs izņēmums.

23. pants

Ja atbildīgā iestāde atļauj, procedūras var veikt ārpus izmantotājuzņēmumiem.

24. pants

Izmantotājuzņēmumos veic pasākumus, lai saglabātu pierakstus un darītu tos pieejamus pēc atbildīgās iestādes pieprasījuma. Jo īpaši šie pieraksti ir pietiekami, lai izpildītu 27. panta prasības un turklāt parādītu visu iegādāto dzīvnieku skaitu un sugu, no kā tie iegādāti un to ievešanas dienu.







VII DAĻA

Izglītība un mācības

25. pants

1. Par procedūrām, ko veic izglītībai, mācībām vai papildu mācībām profesijās vai citos nodarbošanās veidos, iekļaujot procedūrās izmantojamo vai tām paredzēto dzīvnieku aprūpi, jāziņo atbildīgajai iestādei un to dara kompetentā persona, kas būs atbildīga par procedūru atbilsmes valsts tiesību aktiem saskaņā ar konvencijas noteikumiem nodrošināšanu, vai kompetentās personas uzraudzībā.

2. Procedūras izglītības, mācību vai papildu mācību jomā, kuru mērķis nav 1. punktā minētais, nav atļautas.

3. Šā panta 1. punktā minētās procedūras ir ierobežotas ar tām, kas ir noteikti nepieciešamas attiecīgai izglītībai vai mācībām, un ir atļautas vienīgi, ja mērķi nevar sasniegt ar salīdzinoši efektīvu audiovizuālo vai citu piemērotu metodi.

26. pants

Personām, kas veic procedūras, piedalās tajās vai aprūpē procedūrās izmantotos dzīvniekus, iekļaujot uzraudzību, jābūt atbilstošai izglītībai un sagatavotībai.







VIII DAĻA

Statistikas informācija

27. pants

1. Katra dalībvalsts vāc statistikas informāciju par dzīvnieku izmantošanu procedūrās un šo informāciju dara pieejamu sabiedrībai, ja tas ir atļauts ar tiesību aktiem.

2. Informāciju vāc attiecībā uz:

a) procedūrās izmantoto dzīvnieku skaitu un veidu;

b) izraudzītu kategoriju dzīvnieku skaitu, kas izmantoti tieši ar medicīnu saistītās procedūrās, kā arī izglītībā un mācībās;

c) izraudzītu kategoriju dzīvnieku skaitu, kas izmantoti procedūrās cilvēka un vides aizsardzībai;

d) izraudzītu kategoriju dzīvnieku skaitu, kas izmantoti tiesību aktos prasītajās procedūrās.

28. pants

1. Saskaņā ar valsts tiesību aktu prasībām saistībā ar slepenību un konfidencialitāti katra dalībvalsts katru gadu paziņo Eiropas Padomes ģenerālsekretāram informāciju attiecībā uz 27. panta 2. punktā minētajām pozīcijām, informāciju sniedzot šīs konvencijas B pielikumā noteiktajā veidā.

2. Eiropas Padomes ģenerālsekretārs publicē no dalībvalstīm saņemto statistikas informāciju par 27. panta 2. punktā minētajām pozīcijām.

3. Katra dalībvalsts ir aicināta paziņot Eiropas Padomes ģenerālsekretāram tās savas valsts iestādes adresi, no kuras pēc pieprasījuma var iegūt informāciju par pilnīgāku valsts statistiku. Attiecīgās adreses būs Eiropas Padomes ģenerālsekretāra izdotajās statistikas publikācijās.







IX DAĻA

Citas dalībvalsts teritorijā veikto procedūru atzīšana

29. pants

1. Lai izvairītos no nevajadzīgas tiesību aktos par veselību un drošību prasīto procedūru atkārtošanas, katra dalībvalsts, ja tas praktiski iespējams, atzīst citas dalībvalsts teritorijā veikto procedūru rezultātus.

2. Tālab dalībvalstis apņemas, ja tas ir praktiski un likumīgi iespējams, sniegt savstarpēju palīdzību, jo īpaši piegādājot informāciju par saviem tiesību aktiem un administratīvo praksi saistībā ar pieprasījumu pēc procedūrām, kas jāveic, atbalstot iesniegumus produktu reģistrācijai, kā arī faktisko informāciju par savā teritorijā veiktajām procedūrām un par atļaujām vai citiem administratīviem datiem, kas attiecas uz minētajām procedūrām.







X DAĻA

Daudzpusējas apspriedes

30. pants

▼M1

1. Piecus gadus kopš šīs Konvencijas stāšanās spēkā un pēc tam ik pēc pieciem gadiem vai arī biežāk, ja vairākums Pušu to pieprasītu, Puses Eiropas Padomē rīko daudzpusējas apspriedes, lai izskatītu šīs Konvencijas piemērošanu un tās pārskatīšanas lietderību vai tās noteikumu paplašināšanu.

2. Šīs apspriedes notiek sanāksmēs, ko sasauc Eiropas Padomes ģenerālsekretārs.

Puses paziņo sava pārstāvja vārdu Eiropas Padomes ģenerālsekretāram vismaz divus mēnešus pirms sanāksmēm.

3. Ievērojot šīs Konvencijas noteikumus, Puses izstrādā apspriežu reglamentu.

▼B







XI DAĻA

Nobeiguma noteikumi

►M1 32 ◄ . pants

▼M1

1. Visus A un B pielikuma grozījumus, ko ierosina kāda Puse vai Eiropas Padomes Ministru komiteja, paziņo Eiropas Padomes ģenerālsekretāram, un viņš tos nosūta Eiropas Padomes dalībvalstīm, Eiropas Kopienai un visām ārpuskopienas valstīm, kas ir pievienojušās vai ir uzaicinātas pievienoties Konvencijai saskaņā ar 34. panta noteikumiem.

2. Visus grozījumus, kas ierosināti saskaņā ar iepriekšējā punkta noteikumiem, izskata daudzpusējās apspriedēs, kurās Puses tos var pieņemt ar divu trešdaļu vairākumu, ne ātrāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad ģenerālsekretārs tos nosūtījis. Pieņemto dokumentu nosūta Pusēm.

3. Grozījumi stājas spēkā divpadsmit mēnešus pēc pieņemšanas daudzpusējās apspriedēs, ja viena trešdaļa Pušu nav izteikusi iebildumus.

▼B

►M1 33 ◄ . pants

1. Konvencija stājas spēkā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad pagājuši seši mēneši no dienas, kurā četras Eiropas Padomes dalībvalstis ir piekritušas atzīt konvenciju par saistošu saskaņā ar 31. panta noteikumiem.

2. Attiecībā uz citām parakstītājām dalībvalstīm, kas piekrīt atzīt konvenciju par saistošu vēlāk, tā stājas spēkā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad pagājuši seši mēneši no dienas, kurā deponēts ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instruments.

►M1 34 ◄ . pants

1. Pēc šīs konvencijas spēkā stāšanās Eiropas Padomes Ministru komiteja var aicināt jebkuru valsti, kas nav Padomes dalībvalsts, pievienoties šai konvencijai, par to pieņemot lēmumu ar balsu vairākumu, kā paredz Eiropas Padomes statūtu 20.d pants, un ar vienprātīgu lēmumu, ko pieņem Līgumslēdzēju valstu pārstāvji Ministru komitejā.

2. Jebkurai valstij, kas pievienojas, konvencija stājas spēkā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad pagājuši seši mēneši no dienas, kurā Eiropas Padomes ģenerālsekretāram deponēts pievienošanās instruments.

►M1 35 ◄ . pants

1. Jebkura parakstītāja valsts parakstīšanas laikā vai deponējot tās ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentu, var izdarīt vienu vai vairākas atrunas. Tomēr nevar izdarīt atrunas attiecībā uz 1. līdz 14. vai 18. līdz 20. pantu.

2. Jebkura dalībvalsts, kas izdarījusi atrunu saskaņā ar iepriekšējo punktu, var to pilnīgi vai daļēji atsaukt ar Eiropas Padomes ģenerālsekretāram adresētu paziņojumu. Atsaukums stājas spēkā tajā dienā, kurā ģenerālsekretārs šo paziņojumu saņem.

3. Dalībvalsts, kas izdarījusi atrunu attiecībā uz šīs konvencijas noteikumu, nevar prasīt, lai attiecīgo noteikumu piemēro cita dalībvalsts; tomēr tā var, ja tās atruna ir daļēja vai ar nosacījumu, prasīt attiecīgā noteikuma piemērošanu, ciktāl pati to ir akceptējusi.

►M1 36 ◄ . pants

1. Jebkura parakstītāja valsts parakstīšanas laikā vai deponējot tās ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentu, var noteikt teritoriju vai teritorijas, kur konvencija ir piemērojama.

2. Jebkura dalībvalsts vēlāk ar ģenerālsekretāram adresētu deklarāciju var paplašināt šīs konvencijas piemērošanu uz citām teritorijām, kas norādītas deklarācijā. Šajās teritorijās konvencija stājas spēkā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad pagājuši seši mēneši no dienas, kurā ģenerālsekretārs saņēmis minēto deklarāciju.

3. Deklarācija, kas nosūtīta saskaņā ar 1. un 2. punktu, attiecībā uz tajā norādītām teritorijām jebkurā laikā var atsaukt ar ģenerālsekretāram adresētu paziņojumu. Atsaukums stājas spēkā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad pagājuši seši mēneši no dienas, kurā ģenerālsekretārs šo paziņojumu saņem.

►M1 37 ◄ . pants

1. Jebkura dalībvalsts jebkurā laikā var denonsēt šo konvenciju ar Eiropas Padomes ģenerālsekretāram adresētu paziņojumu.

2. Denonsēšana stājas spēkā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad pagājuši seši mēneši no dienas, kurā ģenerālsekretārs šo paziņojumu saņem.

►M1 38 ◄ . pants

Eiropas Padomes ģenerālsekretārs paziņo Eiropas Padomes dalībvalstīm, Eiropas Kopienām un valstīm, kuras šai konvencijai pievienojušās, par:

a) katru parakstīšanu;

b) ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumenta deponēšanu;

c) katru datumu, kad šī konvencija stājas spēkā saskaņā ar 32., 33. un 35. pantu;

d) jebkādu citu darbību, paziņošanu vai informēšanu saistībā ar šo konvenciju.

To apliecinot, attiecīgi pilnvarotās personas ir parakstījušas šo konvenciju.

Parakstīts Strasbūrā, 1986. gada 18. martā, angļu un franču valodā, abi teksti ir vienlīdz autentiski, vienā eksemplārā, ko deponē Eiropas Padomes arhīvā. Eiropas Padomes ģenerālsekretārs nosūta apstiprinātas kopijas katrai Eiropas Padomes dalībvalstij, Eiropas Kopienām un jebkurai valstij, kas ir aicināta pievienoties šai konvencijai.

ATRUNA ATTIECĪBĀ UZ KONVENCIJAS PAR TO MUGURKAULNIEKU AIZSARDZĪBU, KURUS IZMANTO IZMĒĢINĀJUMU UN CITIEM ZINĀTNISKIEM MĒRĶIEM, 28. PANTA 1. PUNKTU

Piemērojot Eiropas Konvencijas par to mugurkaulnieku aizsardzību, kurus izmanto izmēģinājumu un citiem zinātniskiem mērķiem, 34. panta 1. punktu, Eiropas Kopiena paziņo, ka tā neuzskata par sev saistošām prasības ziņot minētās konvencijas 28. panta 1. punktā noteiktos statistikas datus.