2.9.

“Dzinēja pārsega virspuse” ir laukums, ko ierobežo šādas a), b) un c) līnijas: a) dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līnija, kas definēta 2.9.2. punktā; b) dzinēja pārsega sānu atskaites līnijas, kas definētas 2.9.4. punktā; c) dzinēja pārsega aizmugurējās malas atskaites līnija, kas definēta 2.9.7. punktā. 2.9.1. “Dzinēja pārsega priekšējā mala” ir priekšējā augšējā ārējā konstrukcija, iekļaujot dzinēja pārsegu un spārnus, priekšējo lukturu augšējās un sānu apkārtējās daļas un jebkuras citas piemontētās konstrukcijas. Atskaites līniju, kas identificē priekšējās malas pozīciju, definē tās augstums virs zemes un horizontālais attālums no bufera (bufera priekšējās daļas), kas noteikts atbilstoši 2.6., 2.9.2. un 2.9.3. punktam. 2.9.2. “Dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līnija” ir izolīnija, ko veido saskares punkti starp 1 000 mm garu lineālu un dzinēja pārsega priekšējo virsmu, kad lineālu, ko tur paralēli automobiļa vertikālajai gareniskajai plaknei, 50o slīpumā uz aizmuguri un zemāko galu turot 600 mm virs zemes, pārvieto gar dzinēja pārsega priekšējo malu, saglabājot kontaktu ar to (skat. 4. attēlu). Transportlīdzekļiem, kuru dzinēja pārsega virspuses virsmas būtisko daļu slīpums ir 50o, un līdz ar to lineāls veido vienlaidu kontaktu vai saskaras vairākos punktos nevis vienā, atskaites līniju nosaka ar lineālu, kuru tur 40o slīpumā uz aizmuguri. Ja transportlīdzekļu forma ir tāda, ka lineāla apakšējais gals saskaras pirmais, tad šo saskares punktu uzskata par dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līniju šajā sānu pozīcijā. Transportlīdzekļiem, kuru forma ir tāda, ka lineāla augšējais gals saskaras pirmais, tad 2.8. punktā definētā 1 000 mm aptīšanas attāluma izolīniju izmanto par dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līniju šajā sānu pozīcijā. Arī bufera augšējo malu uzskata par dzinēja pārsega priekšējo malu attiecībā uz šīm saistībām, ja tā saskaras ar lineālu šajā procedūrā. 2.9.3. “Dzinēja pārsega priekšējās malas augstums” attiecībā uz jebkuru automobiļa daļu ir vertikālais attālums starp zemi un dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līniju, kas definēta 2.9.2. punktā, ja transportlīdzeklis ir novietots normālā braukšanas pozīcijā. 2.9.4. “Dzinēja pārsega sānu atskaites līnija” ir izolīnija, ko veido augstākie saskares punkti starp 700 mm garu lineālu un dzinēja pārsega sānu, kad lineālu, ko tur paralēli automobiļa vertikālajai šķērsplaknei un 45o slīpumā uz iekšpusi, pārvieto gar priekšējās augšējās virsmas sānu, saglabājot kontaktu ar nesošās virsbūves virsmu (skat. 5. attēlu). 2.9.5. “Stūra atskaites punkts” ir punkts, kurā krustojas dzinēja pārsega priekšējās malas atskaites līnija un dzinēja pārsega sānu atskaites līnija (skat. 6. attēlu). 2.9.6. “Dzinēja pārsega priekšējās malas trešdaļa” ir viena no trim vienādām daļām izolīnijas, kas vilkta starp 2.9.5. punktā definētajiem stūra atskaites punktiem, un to mēra ar lokanu lentu pa priekšējās malas ārējo kontūru. 2.9.7. “Dzinēja pārsega aizmugurējās malas atskaites līnija” ir izolīnija, kuru veido punkti, kas ir vistālāk uz aizmuguri un kur saskaras lode un priekšējā augšējā virsma, kura definēta 2.7. punktā, ja lodi pārvieto pār priekšējo augšējo virsmu, saglabājot kontaktu ar priekšējo stiklu (skat. 7. attēlu). Stikla tīrītāju slotiņas un sviras ir noņemtas šā procesa laikā. Direktīvas I pielikuma 3.1. iedaļā aprakstītajos testos lodes diametrs ir 165 mm. Direktīvas I pielikuma 3.2. iedaļā aprakstītajos testos lodes diametrs ir 165 mm, ja priekšējā stikla apakšējais rāmis uz transportlīdzekļa vidus līnijas atrodas 1 500 mm aptīšanas attālumā, kā definēts 2.8. punktā, vai tālāk no zemes, bet lodes diametrs ir 130 mm, ja šis aptīšanas attālums ir mazāks par 1 500 mm. Ja dzinēja pārsega aizmugurējā atskaites līnija ir vairāk nekā 2 100 mm aptīšanas attālumā no zemes, tad dzinēja pārsega aizmugurējā atskaites līnija ir izolīnija, ko veido punkti 2 100 mm aptīšanas attālumā, kā definēts 2.8. punktā. Ja dzinēja pārsega aizmugurējā atskaites līnija un dzinēja pārsega sānu atskaites līnijas nekrustojas, tad dzinēja pārsega aizmugurējo atskaites līniju groza atbilstoši procedūrai, kas izklāstīta 2.9.9. punktā. 2.9.8. “Dzinēja pārsega virspuses trešdaļa” ir viena no trim vienādām daļām laukuma starp 2.9.4. punktā definētajām dzinēja pārsega sānu atskaites līnijām, un to mēra ar lokanu lentu pa dzinēja pārsega virspuses ārējo kontūru. 2.9.9. “Dzinēja pārsega aizmugurējās malas atskaites līnijas un dzinēja pārsega sānu atskaites līnijas krustpunkts”: ja dzinēja pārsega aizmugurējās malas atskaites līnija un dzinēja pārsega sānu atskaites līnija nekrustojas, tad dzinēja pārsega aizmugurējās malas atskaites līniju pagarina un/vai groza, izmantojot 100 mm rādiusa pusapļa lekālu. Lekāls ir izgatavots no plāna, lokana, plēvveida materiāla, kas viegli veido vienu izliekumu jebkurā virzienā. Vēlams, lai lekāls izturētu dubultu vai kompleksu izliekumu, ja tā rezultātā tas var deformēties. Ieteicamais materiāls ir plāna plastmasas loksne ar putuplasta aizmuguri, lai lekāls varētu “aptvert” transportlīdzekļa virsmu. Lekālu novietojot uz līdzenas virsmas, uz tā iezīmē četrus punktus no A līdz D, kā parādīts 8. attēlā. Lekālu novieto uz transportlīdzekļa, stūriem A un B sakrītot ar sānu atskaites līniju. Nodrošinot, ka šie divi stūri paliek uz sānu atskaites līnijas, lekālu pakāpeniski bīda uz aizmuguri, līdz lekāla loks pirmo reizi saskaras ar dzinēja pārsega aizmugurējās malas atskaites līniju. Procesa laikā lekālu saliec, lai pēc iespējas virzītos pa transportlīdzekļa dzinēja pārsega augšējās daļas ārējo kontūru, lekālu nedeformējot vai neieliecot. Ja kontakts starp lekālu un dzinēja pārsega aizmugurējo atskaites līniju ir tangenciāls un pieskāršanās punkts ir ārpus loka, ko iezīmē punkti C un D, tad dzinēja pārsega aizmugurējo atskaites līniju pagarina un/vai groza, lai tā sakristu ar lekāla aploces veida loku, sasniedzot dzinēja pārsega sānu atskaites līniju, kā parādīts 9. attēlā. Ja lekāls nevar vienlaicīgi saskarties ar dzinēja pārsega sānu atskaites līniju punktos A un B un tangenciāli ar dzinēja pārsega aizmugurējo atskaites līniju vai arī ja punkts, kurā lekāls saskaras ar dzinēja pārsega aizmugurējo atskaites līniju, ir iekšpus loka, ko iezīmē punkti C un D, tad izmanto papildu lekālus, pakāpeniski palielinot rādiusus par 20 mm pieaugumiem, līdz ir izpildīti iepriekš minētie kritēriji. Tiklīdz grozītā dzinēja pārsega aizmugurējā atskaites līnija ir definēta, to izmanto visos turpmākajos punktos, un līnijas sākotnējos galus vairs neizmanto.