02012A1013(01) — LV — 19.04.2022 — 006.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

(OV C 310, 13.10.2012., 1. lpp)

Grozīts ar:

C 211

▼B

MONETĀRAIS NOLĪGUMS

starp Eiropas Savienību un Monako Firstisti

2012/C 310/01

Ir izveidota apvienotā komiteja, kuras darbā piedalās Monako Firstistes, Francijas Republikas, Eiropas Komisijas un ECB pārstāvji, lai izvērtētu šā nolīguma piemērošanu, saskaņā ar 3. panta nosacījumiem noteiktu monētu emisijas maksimālo gada apjomu, izvērtētu to monētu minimuma proporciju, kas jāievieš pēc nominālvērtības, kā arī lai izvērtētu pasākumus, ko Monako Firstiste veikusi saistībā ar attiecīgo Eiropas Savienības tiesību aktu īstenošanu.

Šajā monetārajā nolīgumā ECB un valstu centrālajām bankām nav paredzēts pienākums iekļaut Monako Firstistes finanšu instrumentus to vērtspapīru sarakstā(-os), kurus var izmantot Eurosistēmas Centrālo banku monetārās politikas operācijās.

Saskaņā ar Padomes 1998. gada 31. decembra lēmumu ( 1 ) Monako Firstistei tika atļauts no 1999. gada 1. janvāra lielot euro kā oficiālo valūtu.

1999. gada 1. janvārī saskaņā ar Padomes 1998. gada 3. maija Regulu (EK) Nr. 974/98 ar euro tika aizstāta to dalībvalstu, tostarp Francijas, valūta, kuras piedalās Ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā.

1. pants

Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1103/97 un Regulu (EK) Nr. 974/98 Monako Firstistei ir tiesības izmantot euro kā savu oficiālo valūtu. Monako Firstiste piešķir euro banknotēm un monētām likumīga maksāšanas līdzekļa statusu.

2. pants

Monako Firstiste neemitē nedz banknotes, nedz monētas, ja vien emisijas nosacījumi nav tikuši noteikti, vienojoties ar Eiropas Savienību. Nosacījumi par euro monētu emisiju no 2011. gada 1. janvāra ir izklāstīti turpmākajos pantos.

3. pants

Apvienotā komiteja katru gadu var pārskatīt fiksēto daļu, ņemot vērā gan inflāciju – pamatojoties uz Francijas saskaņoto patēriņa cenu indeksu n-1 gadā –, gan iespējamās būtiskās tendences, kas var ietekmēt kolekcionāriem paredzēto euro monētu tirgu.

Turklāt Monako Firstiste var emitēt īpašu piemiņas monētu un/vai kolekcionāriem paredzētas monētas par godu svarīgiem Monako Firstistes notikumiem. Ja īpašās emisijas rezultātā tiek pārsniegts 1. punktā noteiktais maksimālais apjoms, šīs emisijas vērtība jāņem vērā tad, kad tiek izmantots iepriekšējā gada maksimālā apjoma atlikums, un/vai jāatskaita no turpmākā gada maksimālā apjoma.

4. pants

Monako Firstiste iepriekš nosūta savu euro monētu valsts puses paraugus Komisijai, kas pārbauda to atbilstību Eiropas Savienības noteikumiem.

5. pants

Atbilstīgi Francijas un Monako Firstistes 1963. gada 18. maija Kaimiņattiecību konvencijas 18. pantam Francija ļauj Monako Firstistei izmantot monētu kalšanai Parīzes Naudas kaltuvi.

6. pants

4.

Neskarot kolekcionāriem paredzēto euro monētu emisiju, Monako Firstiste laiž apgrozībā ar nominālvērtību vismaz 80 % no ikgadēja emitēto euro monētu apjoma. Ik pēc 5 gadiem apvienotā komiteja izvērtē to monētu minimuma proporciju, kas jāievieš pēc nominālvērtības, un var nolemt to grozīt.