ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(3)

tā kā Maurīcijā Official Veterinary Services (OVS) of the Ministry of Agriculture, Fisheries and Cooperatives spēj efektīvi pārbaudīt spēkā esošo tiesību aktu piemērošanu;
1998R2532 — LV — 04.02.2015 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

▼B

PADOMES REGULA (EK) nr. 2532/98

(1998. gada 23. novembris)

par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas

1. pants

Definīcijas

Šajā regulā:

▼M1

▼M1

1.a pants

Vispārīgie principi un darbības joma

1. Šī regula attiecas uz sankcijām, ko ECB piemēro uzņēmumiem, kuri neievēro ECB noteikumos vai lēmumos noteiktos pienākumus.

2. Noteikumi, kuri attiecas uz ECB tiesībām piemērot sankcijas par ECB noteikuma vai lēmuma pārkāpumiem, ko tā veic pildot savus uzraudzības uzdevumus, atkāpjas no 2.–4. pantā izklāstītajiem noteikumiem 4.a–4.c pantā noteiktajā apmērā.

3. ECB publicē visus lēmumus, ar kuriem tā uzņēmumam piemēro sankcijas par ECB noteikuma vai lēmuma pārkāpumu uzraudzības jomā, neatkarīgi no tā, vai šādi lēmumi ir vai nav pārsūdzēti.

Šādu publicēšanu ECB veic savā tīmekļa vietnē bez liekas kavēšanās un pēc tam, kad lēmums ir paziņots attiecīgajam uzņēmumam. Publikācijā iekļauj informāciju par pārkāpuma tipu un būtību un attiecīgā uzņēmuma identifikācijas informāciju, izņemot gadījumus, kad šāda veida informācija:

Šādos gadījumos, publicējot lēmumus par sankcijām, uzņēmuma identifikācijas informāciju nenorāda. Alternatīvi: ja paredzams, ka šādi apstākļi samērīgā laikposmā beigs pastāvēt, šajā punktā minēto publikāciju uz attiecīgo laiku var atlikt.

Ja lēmums, ar kuru piemēro sankcijas, tiek izskatīts Tiesā, ECB bez liekas kavēšanās savā oficiālajā tīmekļa vietnē publicē arī informāciju par attiecīgās tiesvedības aktuālo statusu un iznākumu.

ECB nodrošina, ka saskaņā ar šo punktu publicētā informācija tās oficiālajā tīmekļa vietnē tiek saglabāta vismaz piecus gadus.

▼B

2. pants

Sankcijas

1. ECB var piemērot soda naudu vai kavējuma naudu uzņēmumiem, ja īpašā Padomes regulā nav noteikts citādi, ar šādiem ierobežojumiem:

2. Nosakot vajadzību piemērot sankciju un nosakot atbilstīgo sankciju, ECB ņem vērā proporcionalitātes principu.

3. ECB ņem vērā, ja vajadzīgs, konkrētu gadījumu apstākļus, piemēram:

a) no vienas puses, uzņēmuma godprātību un atklātību, skaidrojot un pildot pienākumus, kas izriet no ECB noteikumiem un lēmumiem, kā arī uzņēmuma parādīto centības un sadarbības pakāpi, vai arī, no otras puses, visus pierādījumus par tīšu krāpšanu no uzņēmuma amatpersonu puses;
1998D0500 — LV — 01.07.2013 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

No

Grozīta ar:

▼B

KOMISIJAS LĒMUMS

(1998. gada 20. maijs)

par nozaru dialogu komiteju izveidi, lai veicinātu sociālo partneru dialogu Eiropas līmenī

(izziņots ar dokumenta Nr. C(1998) 2334)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(98/500/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

tā kā Līguma 118.b pantā ir noteikts, ka Komisijai Eiropas līmenī ir jātiecas attīstīt darba devēju un darba ņēmēju dialogu, kas, ja abas puses to uzskata par vēlamu, var radīt līgumattiecības;

tā kā 12. punkts Kopienas Hartā par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām paredz, ka darba devējiem vai darba devēju organizācijām, no vienas puses, un darba ņēmēju organizācijām, no otras puses, ir jābūt tiesībām veikt pārrunas savā starpā un noslēgt koplīgumus ar nosacījumiem, kas paredzēti valstu tiesību aktos un praksē. Attīstāmā dialoga rezultātā starp darba devējiem un darba ņēmējiem Eiropas līmenī, ja puses to uzskata par vēlamu, var izveidot līgumattiecības, jo īpaši starpprofesiju un nozaru līmenī;

tā kā visas iesaistītās puses ļoti labvēlīgi uztvēra ierosinājumu stiprināt nozaru sociālo dialogu Komisijas 1996. gada 18. septembra paziņojumā par sociālā dialoga attīstību Kopienas līmenī ( 1 );

tā kā Eiropas Parlaments savā 1997. gada 18. jūlija rezolūcijā ( 2 ), atbildot uz Komisijas paziņojumu, lūdza nozaru sociālajam dialogam piešķirt īpašu nozīmi, jo ar nozaru sociālo dialogu vislabāk var noteikt nodarbinātības regulēšanas un/vai regulējuma atcelšanas ietekmi uz tautsaimniecības nozarēm;

tā kā Ekonomikas un sociālo lietu komiteja savā 1997. gada 29. janvāra atzinumā ( 3 ), atbildot uz Komisijas paziņojumu, apgalvoja, ka nozaru dialogam ir jābūt reālam, efektīvam un ar pareizi izraudzītu mērķi;

tā kā stāvoklis dažādās dalībvalstīs skaidri liecina par to, ka darba devējiem un darba ņēmējiem ir aktīvi jāpiedalās diskusijās par dzīves un darba apstākļu uzlabošanu savā nozarē; tā kā Komisijai pievienotā nozaru dialoga komiteja ir vispiemērotākais līdzeklis šādas līdzdarbības nodrošināšanai, Kopienas līmenī izveidojot attiecīgo sociāli ekonomisko interešu pārstāvniecības forumu;

tā kā Komisijai ir jātiecas nodrošināt to, lai nozaru sadarbības komiteju sastāvs un darbības palīdzētu veicināt sieviešu un vīriešu līdztiesību;

tā kā pastāvošās apvienotās komitejas ir jāaizstāj ar nozaru dialoga komitejām; tā kā tādēļ ir jāatceļ lēmumi par minēto komiteju izveidi,

IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
(6)

tā kā ECB — paredzot sīki izstrādātus noteikumus par obligāto rezervju piemērošanu, tostarp par faktiskās rezervju starpības noteikšanu, visu rezervju atlīdzināšanu, jebkādiem atbrīvojumiem no obligāto rezervju prasības vai šādu prasību grozījumiem, kas attiecas uz specifisku iestāžu grupu vai grupām — ir jārīkojas saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas (“ECBS”) mērķiem, kā noteikts Līguma 105. panta 1. punktā un izklāstīts Statūtu 2. pantā; tā kā tas, cita starpā, ietver arī principu neradīt būtiski nevēlamu savietojumu vai sadalījumu; tā kā šādu obligāto rezervju piemērošana var būt daļa no Kopienas monetārās politikas noteikšanas un īstenošanas, kas ir viens no ECBS pamatuzdevumiem, kā norādīts Līguma 105. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā un atspoguļots Statūtu 3.1. panta pirmajā ievilkumā;
(2)

tā kā tiesību normas par atbildību nelaimes gadījumos ir noteiktas 1929. gada 12. oktobrī Varšavā parakstītajā Konvencijā par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, vai šajā Konvencijā ar grozījumiem, kas izdarīti 1955. gada 28. septembrī Hāgā, un Konvencijā, kas parakstīta Gvadalaharā 1961. gada 18. septembrī, un neatkarīgi no tā, kuru no šīm konvencijām var piemērot, katra no tām še turpmāk saukta “Varšavas konvencija”; tā kā Varšavas konvenciju piemēro visā pasaulē kā pasažieru, tā arī gaisa pārvadātāju priekšrocību dēļ;
ex290339 90

70

1,1,1,2 tetrafluoretāns, pārbaudīts, bez smaržas, satur maksimāli: — 1,1,2,2,-tetraflouretānu 600 ppm no svara, — pentaflouretānu 2 ppm no svara, — hlorodifluoro-metānu 2 ppm no svara, — hloropentālfluoro-etānu 2 ppm no svara, — dihlorodifluoro-metānu 2 ppm no svara, izmantošanai farmaceitiskas kategorijas padeves elementu ražošanā devas inhalatoriem (1)

0 %
1996R1555 — LV — 01.01.2007 — 039.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

No

▼B

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1555/96

(1996. gada 30. jūlijs)

ar noteikumiem papildu ievedmuitas nodokļu piemērošanai augļiem un dārzeņiem

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu;

ņemot vērā Padomes 1972. gada 18. maija Regulu par augļu un dārzeņu tirgus kopīgo organizāciju ( 1 ), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1363/95 ( 2 ), un jo īpaši tās 24. panta 4. punktu;

tā kā saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 1035/72 noteiktiem produktiem, uz kuriem attiecas šī regula, ievērojot Līguma par lauksaimniecību ( 3 ) 5. pantā paredzētos termiņus, papildus Kopējā muitas tarifā paredzētajam nodoklim var uzlikt ievedmuitas nodokli (“papildnodoklis”), ja vien nepastāv risks radīt traucējumus Kopienas tirgū vai arī sekas neatbilst iecerētajam mērķim;

tā kā var uzlikt papildnodokli, ja attiecīgo produktu importa apjoms, ko nosaka pēc dalībvalstu izdotajām licencēm vai saskaņā ar vienošanos par atvieglojumiem ieviestās procedūras, paaugstina sliekšņa līmeni, ko nosaka produkts un pielietojuma periods, kā norādīts Līguma par lauksaimniecību 5. panta 4. punktā;

tā kā papildnodoklis var būt uzlikts vienīgi importa precēm, kuru klasifikācijas tarifs, atbilstošs Komisijas Regulas (EK) Nr. 3223/94 ( 4 ) 5. panta prasībām, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2933/95 ( 5 ), nosaka visaugstākā īpašā nodokļa piemērošanu, un importa precēm ārpus tarifu kvotas, ko noteikusi Pasaules Tirdzniecības organizācija; tā kā papildnodokli nedrīkst uzlikt precēm, kas bauda atvieglojumus attiecībā uz ievešanas maksu, tiktāl, cik to tarifu klasifikācija nenosaka visaugstākā īpašā nodokļa piemērošanu;

tā kā gadījumā, ja importa preces bauda tarifa atvieglojumus attiecībā uz vērtībai atbilstošu muitas nodokli, to ņem vērā, aprēķinot papildnodokli;

tā kā preces ceļā uz Kopienu ir atbrīvotas no papildnodokļa; tā kā attiecībā uz šīm precēm vajadzētu ieviest īpašus noteikumus;

tā kā importa licenču kārtības ieviešana nekavēs to aizvietošanu ar ātru datorizētu importa reģistrēšanas procedūru, tiklīdz būs iespēja to legāli un praktiski izdarīt; tā kā vērtējumu par to sniegs līdz 1997. gada 31. decembrim;

tā kā Svaigu augļu un dārzeņu pārvaldības komiteja nav sniegusi atzinumu tās priekšsēdētāja noteiktajā laikā,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
(5)

tā kā tādēļ, ka izejvielas ir plaši pieejamas un ražošanas jauda ir elastīga, ražošanas atbalsta piešķiršana var zināmos gadījumos novest pie ievērojamas ražošanas palielināšanās; tā kā, lai izvairītos no realizācijas grūtībām, kas no tā varētu izrietēt, atkarībā no produkta jānosaka ierobežojumi atbalsta piešķiršanā vai nu garantiju sliekšņa, vai kvotu sistēmas veidā;
(17)

tā kā, lai to panāktu, būtu jāpalīdz ražotāju grupām izveidot pašregulējošas sistēmas, lai nodrošinātu to, ka to saražotajā gaļā nav neatļautu vielu vai produktu;
CO saturs: maksimāli 0,3 tilpuma procenti, bet transportlīdzekļu gadījumā, kuru tips ir ticis apstiprināts atbilstoši robežvērtībām, kas minētas tabulas A vai B rindiņā, kas sniegta I pielikuma 5.3.1.4. punktā Direktīvā 70/220/EEK, kas grozīta ar Direktīvu 98/69/EK vai ar tajā vēlāk izdarītajiem grozījumiem, maksimālais CO saturs nedrīkst pārsniegt 0,2 tilpuma procentus. Ja atbilstība Direktīvai 70/220/EEK, kura grozīta ar Direktīvu 98/69/EK, nav iespējama, tad iepriekš minētos noteikumus piemēro transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc 2002. gada 1. jūlija.

Maksimālais pieļaujamais CO saturs izplūdes gāzēs nedrīkst pārsniegt 0,5 tilpuma procentus un transportlīdzekļu gadījumā, kuru tips ir ticis apstiprināts atbilstoši robežvērtībām, kas minētas tabulas A vai B rindiņā, kas sniegta I pielikuma 5.3.1.4. punktā Direktīvā 70/220/EEK, kas grozīta ar Direktīvu 98/69/EK (4) vai ar tajā vēlāk izdarītajiem grozījumiem, maksimālais CO saturs nedrīkst pārsniegt 0,3 tilpuma procentus. Ja atbilstība Direktīvai 70/220/EEK, kura grozīta ar Direktīvu 98/69/EK, nav iespējama, tad iepriekš minētos noteikumus piemēro transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti vai pirmoreiz nodoti ekspluatācijā pēc 2002. gada 1. jūlija;

Maksimālā pieļaujamā CO koncentrācija izplūdes gāzēs ir tāda, kādu noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs. Ja šī informācija nav pieejama, tad maksimāli pieļaujamais CO saturs nedrīkst pārsniegt:

Maksimālā pieļaujamā CO koncentrācija izplūdes gāzēs ir tāda, kādu noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs. Ja šī informācija nav pieejama vai arī ja dalībvalstu kompetentās iestādes nolemj neizmantot to kā atsauci, tad CO saturs nedrīkst pārsniegt:

8.2.2.
1.

◄

Maksa par atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu noteikšanu

Atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu pilnu maksu ►M17 EUR 77 900 ◄ apjomā iekasē par pieteikumu noteikt kādai vielai atlieku sākotnējo maksimāli pieļaujamo daudzumu.

▼M3

Katram pieteikumam par esošā atlieku maksimāli pieļaujamā daudzuma grozīšanu piemēro papildu maksu ►M17 EUR 23 700 ◄ apmērā, atbilstīgi tam, kas iekļauts vienā no Regulas (EEK) Nr. 2377/90 pielikumiem.

▼M1

Atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu maksas atskaita no maksas, kas jāmaksā par tirdzniecības atļaujas pieteikumu vai par to zāļu tirdzniecības atļaujas papildu attiecināšanas pieteikumu, kas satur vielu, kuras atlieku maksimāli pieļaujamo daudzumu nosaka, ja šos pieteikumus iesniedz viens un tas pats pretendents. Tomēr šī atskaitītā summa kopā nevar pārsniegt pusi no maksas, uz kuru tā attiecas.
d)

pārsniedz 60 %, bet ir mazāks vai vienāds ar 75 %, papildu nodoklis ir 70 % no summas, par kādu starpība pārsniedz 60 % no sliekšņa cenas, plus b) un c) punktā atļautais papildu nodoklis;
Definīcija

Hlorofilus iegūst no dabīgā augu pārtikas materiāla, zāles, lucernas un nātres ar selektīvo šķīdinātāju ekstrakciju. Sekojošās šķīdinātāja atdalīšanas laikā no hlorofiliem var pilnīgi vai daļēji tikt atdalīts koordinētais magnijs, dodot atbilstošos feofitīnus. Galvenās krāsvielas ir feofitīni un magnija hlorofili. Estrakcijas produkts, no kura atdalīts šķīdinātājs, satur citus pigmentus, piemēram, karotenoīdus, tāpat kā eļļas, taukus un sveķus, kas dabiski atrodas izejmateriālā Ekstrakcijā var izmantot tikai šādus šķīdinātājus: acetonu, metiletilketonu, dihlormetānu, oglekļa dioksīdu, metanolu, etanolu, propān-2-olu un heksānu
1.

Lai sasniegtu direktīvas 1. panta 1. punkta mērķus, kā arī direktīvas 7. panta 1. punktā noteiktajos gadījumos Eiropas Uzņēmumu padomes izveidošanu, sastāvu un kompetenci reglamentē šādi noteikumi. a) Eiropas Uzņēmumu padomes kompetence attiecas tikai uz informēšanu un uzklausīšanu par jautājumiem, kas attiecas uz Kopienas mēroga uzņēmumu vai Kopienas mēroga uzņēmumu grupu kopumā vai vismaz divām to struktūrvienībām vai diviem grupas uzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs. Uzņēmumiem vai uzņēmumu grupām, kas minēti 4. panta 2. punktā, Eiropas Uzņēmumu padomes kompetence attiecas tikai uz tiem jautājumiem, kas attiecas uz visām to struktūrvienībām vai visiem grupas uzņēmumiem, kuri atrodas dalībvalstīs, vai kas attiecas vismaz uz divām to struktūrvienībām vai diviem grupas uzņēmumiem, kuri atrodas dažādās dalībvalstīs. b) Eiropas Uzņēmumu padomi veido darbinieki no Kopienas mēroga uzņēmuma vai Kopienas mēroga uzņēmumu grupas, kurus no sava vidus ievēl vai ieceļ darbinieku pārstāvji vai, ja tādu nav, tad visi darbinieki. Eiropas Uzņēmumu padomes dalībniekus ievēl vai ieceļ saskaņā ar valstu tiesību aktiem un/vai praksi. c) Eiropas Uzņēmumu padomē ir vismaz trīs un ne vairāk kā 30 dalībnieki. Ja tās lielums to ļauj, padome no savu dalībnieku vidus ievēl komiteju, kurā ir ne vairāk kā trīs dalībnieki. Tā izstrādā savu reglamentu. d) Ievēlot vai ieceļot Eiropas Uzņēmumu padomes dalībniekus, jānodrošina: — pirmkārt, tas, ka katru dalībvalsti, kur Kopienas mēroga uzņēmumam ir viena vai vairākas struktūrvienības vai Kopienas mēroga uzņēmumu grupai ir kontrolējošais uzņēmums vai viens vai vairāki kontrolēti uzņēmumi, pārstāv viens loceklis, — otrkārt, tas, ka proporcionāli darbinieku skaitam struktūrvienībās, kontrolējošā uzņēmumā vai kontrolētos uzņēmumos ir papildu locekļi, kā noteikts tiesību aktos dalībvalstī, kurā atrodas centrālā vadība. e) Centrālo vadību un jebkuru citu piemērotāka līmeņa vadību informē par Eiropas Uzņēmumu padomes sastāvu. f) Četrus gadus pēc Eiropas Uzņēmumu padomes izveidošanas tā nolemj, vai sākt sarunas par tā nolīguma noslēgšanu, kas minēts direktīvas 6. pantā, vai turpināt piemērot papildu prasības, kuras nosaka saskaņā ar šo pielikumu. Direktīvas 6. un 7. pantu piemēro mutatis mutandis, ja ir pieņemts lēmums apspriest nolīgumu saskaņā ar direktīvas 6. pantu, un šādā gadījumā “īpašu pārrunu grupa” aizstāj ar “Eiropas Uzņēmumu padome”.
(1) Spānija – ierobežojumi izvēles licenču veidā, kuras piemēro C* zonas valstīm. (2) Spānija – izvēles licences, kuras piemēro C zonas valstīm. (3) Spānija – izvēles licences, kuras piemēro C zonas valstīm attiecībā uz izstrādājumiem no vilnas, smalkiem dzīvnieku matiem vai kokvilnas. (4) Spānija – izvēles licences, kuras piemēro C zonas valstīm attiecībā uz izstrādājumiem no vilnas vai no mākslīgiem tekstilmateriāliem, kā arī C* zonas valstīm attiecībā uz citiem tekstilmateriāliem. (5) Spānija – izvēles licences, kuras piemēro C zonas valstīm attiecībā uz izstrādājumiem no vilnas vai no smalkiem dzīvnieku matiem, kā arī C* zonas valstīm attiecībā uz citiem tekstilmateriāliem. (6) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm un valstīm, kas minētas MFA un līdzīgu valstu sarakstā; daļa no īpašas kvotas Korejas Republikai. (7) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm. (8) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm; daļa no īpašas kvotas Indijai. (9) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm un MFA saraksta valstīm; daļa no īpašas kvotas Korejas Republikai. (10) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm; daļa no īpašas kvotas Dienvidāfrikas Republikai. (11) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm un MFA saraksta valstīm; daļa no īpašas kvotas Korejas Republikai, Dienvidāfrikas Republikai un Indijai. (12) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm un MFA saraksta valstīm; daļa no īpašas kvotas Indijai un Korejas Republikai. (13) Apvienotā Karaliste – daļa no īpašas kvotas Residual Textile (RTA) zonas valstīm. (14) Grieķija – daļa no īpašas kvotas 4. saraksta valstīm. (15) Grieķija – daļa no īpašas kvotas 1., 2. un 3. saraksta valstīm. (16) Grieķija – daļa no īpašas kvotas 1., 2., 3. un 4. saraksta valstīm. (17) Itālija – īpaši ierobežojumi Japānai. (18) Portugāle – daļa no īpašas kvotas Japānai. (19) Francija – daļa no globālās kvotas II zonas valstīm un MFA saraksta valstīm; daļa no īpašas kvotas Korejas Republikai un Dienvidāfrikas Republikai. (20) Spānija – izvēles licences, kuras piemēro C zonas valstīm attiecībā uz izstrādājumiem no kokvilnas, vilnas, smalkiem dzīvnieku matiem vai sintētiskiem vai mākslīgiem tekstilmateriāliem.
1994L0004 — LV — 01.01.1999 — 003.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

No

NB: Šajā konsolidētajā versijā ir atsauces uz Eiropas norēķinu vienību un/vai ecu, kuras no 1999. gada 1. janvāra jāsaprot kā atsauces uz euro − Padomes Regula (EEK) Nr. 3308/80 (OV L 345, 20.12.1980., 1. lpp.) un Padomes Regula (EK) Nr. 1103/97 (OV L 162, 19.6.1997., 1. lpp.).

▼B

PADOMES DIREKTĪVA 94/4/EK

(1994. gada 14. februāris),

kas groza Direktīvu 69/169/EEK un Direktīvu 77/388/EEK un palielina atlaides ceļotājiem no trešām valstīm un ierobežojumus beznodokļu pirkumiem ceļojumos pa Kopienu

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 99. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ),

ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ),

ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ),

tā kā Padomes 1969. gada 28. maija Direktīvas 69/169/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz atbrīvošanu no pievienotās vērtības nodokļa un akcīzes nodokļa par ievestām precēm starptautiskos ceļojumos ( 4 ) 1. panta 1. punkts paredz atlaides attiecībā uz precēm, kas atrodas to ceļotāju personiskajā bagāžā, kuri ierodas no trešām valstīm, ar nosacījumu, ka šāda preču ievešana nav komerciāla;

tā kā kopējā vērtība precēm ar tiesībām uz šo atbrīvojumu no nodokļiem nedrīkst pārsniegt ECU 45 vienai personai; tā kā saskaņā ar Direktīvas 69/169/EEK 1. panta 2. punktu dalībvalstis var samazināt atlaidi līdz ECU 23 ceļotājiem, kas jaunāki par 15 gadiem;

tā kā jāņem vērā pasākumi par labu ceļotājiem, kurus iesaka specializētas starptautiskas organizācijas, jo īpaši Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu F.3 pielikumā minētie pasākumi;

tā kā šos mērķus var sasniegt, paaugstinot atlaides;

tā kā uz ierobežotu laiku jāparedz izņēmums Vācijai, ņemot vērā saimnieciskās grūtības, ko varētu izraisīt atlaižu daudzums, jo īpaši attiecībā uz ceļotājiem, kuri iebrauc minētās dalībvalsts teritorijā pār sauszemes robežām, kuras Vāciju savieno ar valstīm, kuras nav dalībvalstis un EBTA locekles, vai ierodas no minētajām valstīm ar piekrastes kuģniecības līdzekļiem;

tā kā pastāv īpašas saites starp kontinentālo Spāniju un Kanāriju salām, Seūtu un Meliļju;

tā kā laikā, kad šī tirdzniecība ir atļauta saskaņā ar 28.k panta noteikumiem Padomes 1977. gada 17. maija Direktīvā 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu likumi par apgrozījuma nodokļiem — kopīgu pievienotās vērtības nodokļa sistēmu kā vienotu aprēķinu pamatu ( 5 ), ir jānodrošina, ka tiek saglabāta patiesā vērtība precēm, kuras varētu tirgot beznodokļu veikalos ceļotājiem lidojumu vai jūras braucienu laikā Kopienas iekšienē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
(22)

Korejas ražotājs un Honkongas iestādes apšaubīja viedokli, ko Komisija paudusi pagaidu regulas 39. apsvērumā, pamatojoties uz to, ka Kopienas ražošanas nozares tirgus daļas 2,5 % pieaugums laikā no 1989. gadam līdz izmeklēšanas laika posmam vedinātu uz secinājumu, ka Kopienas ražošanas nozare faktiski ir darbojusies labāk nekā tirgus vidējais dalībnieks. Tā ir taisnība, ka Kopienas ražošanas nozares pārdošanas apjoms absolūtā izteiksmē pieauga un ka tās ierobežotā tirgus daļa pieauga no 9,8 % 1989. gadā līdz 12,3 % izmeklēšanas laika posmā. Tomēr minētais nenoliedz to, ka relatīvā Kopienas ražošanas nozares darbība var tikt pienācīgi novērtēta, ņemot vērā dominējošos tirgus apstākļus. Ideālā variantā tam vajadzētu būt tirgum bez traucējumiem, kas nepārprotami nebija tā apskatāmajā laika posmā. Imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm šajā un iepriekšējā procedūrā liedza relatīvi jaunai ražošanas nozarei sasniegt tāda lieluma tirgus daļu, kādu tā pamatoti varētu sasniegt strauja patēriņa pieauguma laikā. Tāpēc apstiprina secinājumus, kas izklāstīti pagaidu regulas 38., 39. un 42. apsvērumā.
Šai jakai ir ārējā apdare, kas sastāv no trešā auduma gar apkakli un atvērumu. Apģērba gabals sastāv no divām daļām, kas sašūtas visā platumā, augšējā daļa sašūta arī gareniski zem piedurknēm.

1. Džudo jaka no austa nebalināta 100 % kokvilnas auduma, kas sastāv no diviem atšķirīgas uzbūves smagiem audumiem, brīva piegriezuma, priekšpusē pilnīgi vaļēja, bez aizdares. Apģērba gabalam ir garas piedurknes, sānu šķēlumi apakšā un iekšējā apdare daļējas oderes veidā.

2. Aizkars ar izšuvumu uz auduma pamata, kas veido 90,2 % no kopsvara un kuru sastāvā ir 52,7 % linu un 47,3 % kokvilnas. Izšūtā daļa, kas veido 9,8 % no kopējā svara, ir no 100 % kokvilnas.

6303 99 90
1.5.

pašmasa nozīmē tāda transporta līdzekļa masu, kas gatavs normālai lietošanai un ir sekojoši aprīkots: — papildierīces, kas vajadzīgas normālai lietošanai paredzētajā kārtībā, — pilns elektroierīču komplekts, ieskaitot apgaismojumu un gaismas signālierīces, kuras piegādājis ražotājs, — instrumenti un ierīces, kas paredzēti normatīvajos aktos, pie kuru esamības tiek mērīta transporta līdzekļa pašmasa, — attiecīgais šķidrumu daudzums, lai nodrošinātu visu transporta līdzekļa daļu pareizu darbību. 1.5.1. L6e un L7e kategorijas transporta līdzekļu gadījumā, kas paredzēti preču pārvadāšanai un kuru konstrukcijā paredzēta maināma virsbūve, rēķinot pašmasu, šīs virsbūves kopējā masa netiek ņemta vērā un tiek uzskatīta par daļu no komerckravas. Šādā gadījumā jāizpilda sekojoši papildnosacījumi: a) pamatveida transporta līdzeklim (šasijas rāmis), kam minēto virsbūvi domāts uzstādīt, jāatbilst visiem noteikumiem, kas attiecas uz L6e un L7e kategorijas kvadrimotocikliem, ar kuriem pārvadā preces (ieskaitot 350 kg pašmasas ierobežojumu L6e kategorijas transporta līdzekļiem un 550 kg pašmasas ierobežojumu L7e kategorijas transporta līdzekļiem); b) virsbūvi uzskata par maināmu, ja, neizmantojot instrumentus, tā ir viegli noņemama no šasijas rāmja; c) attiecībā uz virsbūvi transporta līdzekļa informatīvajā dokumentā ražotājs norāda modeli, kas dots Direktīvas 2002/24/EK II pielikumā, tā maksimāli pieļaujamos izmērus, masu, gravitācijas centra novietojuma ierobežojumus un pievieno zīmējumu, parādot stiprinājumu vietas. Piezīme: Degviela un degvielas/eļļas maisījumi mērījumos nav iekļauti, bet tādas sastāvdaļas kā akumulatora skābe, hidraulikas šķidrums, dzesējošais šķidrums un motoreļļa tajos ir jāiekļauj;