1969R1192 — LV — 01.05.2004 — 002.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

No

Grozīta ar:

C 241

▼B

PADOMES REGULA (EEK) Nr. 1192/69

(1969. gada 26. jūnijs)

par kopīgiem noteikumiem uzskaites normalizēšanai dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumos

EIROPAS KOPIENU PADOME,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 75. un 94. pantu,

ņemot vērā Padomes 1965. gada 13. maija Lēmumu ( 1 ) par dažu noteikumu saskaņošanu, kas ietekmē konkurenci attiecībā uz pārvadājumiem pa dzelzceļiem, autoceļiem un iekšējiem ūdensceļiem,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Asamblejas atzinumu ( 2 ),

ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ),

tā kā viens no kopējās transporta politikas mērķiem ir likvidēt būtiskas atšķirības, kas var rasties, ja valsts iestādes dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem uzliek finansiālus apgrūtinājumus vai piešķir atvieglojumus, un kas attiecīgi var radīt būtiskus konkurences nosacījumu izkropļojumus;

tā kā šajā nolūkā ir lietderīgi rīkoties tā, lai nodrošinātu minēto finansiālo apgrūtinājumu vai atvieglojumu seku likvidāciju, ievērojot vienādu attieksmi pret visiem pārvadājumu veidiem; tā kā dažu kategoriju finansiālo apgrūtinājumu vai atvieglojumu gadījumā šīs rīcības būtība var būt to ātra izbeigšana; tā kā attiecībā uz citu veidu apgrūtinājumiem jārīkojas saskaņā ar dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu uzskaites normalizēšanu, un šādas normalizēšanas īpašība ir kompensācijas izmaksa atbilstīgi minēto finansiālo apgrūtinājumu vai atvieglojumu sekām;

tā kā attiecībā uz dažu kategoriju finansiālajiem apgrūtinājumiem vai atvieglojumiem pozīcijas galīgais regulējums ar normalizēšanu būs jāīsteno to noteikumu saskaņošanas gaitā, kuri reglamentē finansiālās attiecības starp dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem un dalībvalstīm, kā noteikts 8. pantā Padomes 1965. gada 13. maija Lēmumā par dažu noteikumu saskaņošanu, kas ietekmē konkurenci attiecībā uz pārvadājumiem pa dzelzceļiem, autoceļiem un iekšējiem ūdensceļiem; tā kā tāpēc attiecībā uz šādu veidu apgrūtinājumiem un atvieglojumiem līdz galīgajam regulējumam ir lietderīgi katrai dalībvalstij atstāt tiesības katrā atsevišķā gadījumā izlemt, vai būtu piemērojama normalizēšana; tā kā, izšķiroties par normalizēšanu, tā būtu jāīsteno saskaņā ar kopīgajiem noteikumiem, kas izklāstīti šajā regulā, jo īpaši ciktāl tas attiecas uz finansiālās kompensācijas aprēķinu;

tā kā, lai veiktu kādus pasākumus, ievērojot uzskaites normalizēšanu, kas saistīta ar kādas kompensācijas izmaksu, jānosaka dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu finansiālie apgrūtinājumi vai atvieglojumi salīdzinājumā ar to stāvokli, ja tie darbotos ar tādiem pašiem nosacījumiem kā citi;

tā kā, lai to noteiktu, jādefinē gadījumi, kuros būtu piemērojama normalizēšana; tā kā būtu jāaptver visi gadījumi dalībvalstīs, izņemot, no vienas puses, sabiedrisko pakalpojumu saistības tādā nozīmē, kā paredzēts Padomes Regulā (EEK) Nr. 1191/69 ( 4 ) (1969. gada 26. jūnijs) par dalībvalstu darbību sakarā ar saistībām, kuras parasti uzskata par sabiedriskajiem pakalpojumiem, dzelzceļa pārvadājumu, autopārvadājumu un iekšējo ūdensceļu pārvadājumu nozarē, un, no otras puses, būtiskas atšķirības infrastruktūras un nodokļu apgrūtinājumos saskaņā ar noteikumiem, ar ko reglamentē šos trīs pārvadājumu veidus - būtiskas atšķirības, ko laika gaitā novērsīs, veicot paredzētos pasākumus, kas attiecas uz infrastruktūras maksājumiem, vienlaikus koriģējot transporta vispārīgo un īpašo nodokļu sistēmu;

tā kā katram normalizēšanas gadījumam ir savas atšķirīgās pazīmes, ir lietderīgi noteikt katra šāda gadījuma piemērošanas jomu un izklāstīt aprēķinu principus, kas jāpiemēro, lai noteiktu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem uzliktos finansiālos apgrūtinājumus vai piešķirtos atvieglojumus;

tā kā, lai noteiktu šādu apgrūtinājumu vai atvieglojumu apmēru, dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem piemērojamā sistēma jāsalīdzina ar to sistēmu, ko piemēro privātiem pārvadājumu uzņēmumiem, kuri apkalpo citu veidu pārvadājumus;

tā kā finansiālie apgrūtinājumi dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem parasti ir lielāki nekā atvieglojumi, un turklāt šie uzņēmumi var viegli nodrošināt grāmatvedības datus, kas vajadzīgi, lai noteiktu minēto apgrūtinājumu vai atvieglojumu apmēru; tā kā tāpēc ir lietderīgi dot šiem uzņēmumiem iniciatīvu šajā jomā, atstājot dalībvalstu kompetento iestāžu ziņā to aprēķinu pārbaudi, ar ko uzņēmumi pamato pieprasījumus, un kura izdarāma saskaņā ar šīs regulas noteikumiem un pirms kompensācijas summas noteikšanas; tā kā ir vēlams ierobežot laiku, kurā minētajām iestādēm jāpieņem lēmums;

tā kā kompensācijas maksājumi ir saistīti ar dalībvalsts vai kompetento iestāžu un dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu budžeta sastādīšanu, ir lietderīgi izstrādāt īpašus noteikumus, kas paredz maksājumu kārtošanu, pamatojoties uz tāmēm un nenokārtotiem bilances maksājumiem;

tā kā skaidrības labad un, lai attiecīgi darītu zināmu atklātībai uzskaites normalizēšanu, ir vēlams noteikt, ka tās kompensāciju summas, ko piešķir, ievērojot uzskaites normalizēšanu, būtu jāiekļauj tabulā dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu gada pārskata pielikumā;

tā kā ir vēlams nodrošināt to, ka dalībvalstis pārvadājumu uzņēmumiem piešķir attiecīgus līdzekļus, lai šie uzņēmumi varētu pārstāvēt savas intereses attiecībā uz atsevišķiem lēmumiem, ko dalībvalstis pieņem, īstenojot šo regulu;

tā kā Komisijai jābūt iespējai no dalībvalstīm saņemt visu informāciju, kas attiecas uz šīs regulas piemērošanu;

tā kā par tās kompensācijas piešķiršanu, ko maksā, ievērojot šo regulu, jālemj dalībvalstīm saskaņā ar kopīgiem noteikumiem, kuri izklāstīti šajā regulā, minētā kompensācija būtu atbrīvojama no iepriekšējas informēšanas procedūras, kas izklāstīta Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 93. panta 3. punktā;

tā kā kopējās transporta politikas īstenošana rada vajadzību šīs regulas noteikumus tūlīt piemērot sešiem valsts dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem; tā kā, pamatojoties uz citu dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu stāvokli, jo īpaši ņemot vērā konkurences apstākļus pārvadājumu jomā, un pamatojoties uz vajadzību pakāpeniski īstenot iepriekšminēto kopējo transporta politiku, nosacījumu pārbaudi šīs regulas piemērošanai citiem dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumiem uz dažiem gadiem var atlikt;

tā kā normalizēšana nemazina dalībvalstu atbildību par esošo izkropļojumu cēloņu mazināšanu, cik tas iespējams; tā kā tās tomēr ar šādu rīcību nedrīkst juridiski vai faktiski pasliktināt dzelzceļa personāla stāvokli vai traucēt vai kavēt tā dzīves un darba apstākļu uzlabošanu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.