1990L0426 — LV — 20.05.2004 — 010.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES DIREKTĪVA (1990. gada 26. jūnijs) par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm (90/426/EEK) (OV L 224, 18.8.1990, p.42)

Grozīta ar:





Grozīta ar:









▼B

PADOMES DIREKTĪVA

(1990. gada 26. jūnijs)

par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm

(90/426/EEK)







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 43. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), tā kā zirgu dzimtas dzīvnieki kā dzīvi dzīvnieki ir ietverti Līguma II pielikuma produktu sarakstā; tā kā, lai nodrošinātu zirgu dzimtas dzīvnieku audzēšanas racionālu attīstību, tā kāpinot šīs nozares produktivitāti, Kopienas līmenī jāpieņem noteikumi, kas reglamentē zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu starp dalībvalstīm; tā kā zirgu dzimtas dzīvnieku un konkrēti zirgu selekcija un audzēšana parasti iekļaujas lauksaimniecības nozarē; tā kā tas ir ienākumu avots daļai lauksaimniecībā nodarbināto iedzīvotāju; tā kā būtu jānovērš atšķirības dalībvalstu dzīvnieku veselības prasībās, lai veicinātu Kopienas iekšējo tirdzniecību ar zirgu dzimtas dzīvniekiem; tā kā, lai veicinātu Kopienas iekšējās tirdzniecības saskanīgu attīstību, būtu jānosaka Kopienas sistēma importa no trešām valstīm pārvaldīšanai; tā kā valsts teritorijā būtu jāregulē arī to zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanas nosacījumi, kuriem ir identifikācijas dokuments; tā kā, lai zirgu dzimtas dzīvnieki varētu kļūt par tirdzniecības objektu, tiem jāizpilda dažas dzīvnieku veselības prasības, lai novērstu lipīgo slimību izplatīšanos; tā kā šķiet īpaši piemēroti paredzēt ierobežojošu pasākumu iespējamu reg,ionalizāciju; tā kā tā paša iemesla dēļ būtu jānosaka transporta nosacījumi; tā kā šo prasību ievērošanas nolūkā jāparedz, ka valsts pilnvarots veterinārārsts izsniedz veterināro sertifikātu, kam jābūt kopā ar zirgu dzimtas dzīvniekiem, līdz tie sasniedz galamērķi; tā kā galamērķa dalībvalstī veicamo pārbaužu organizēšana un ar tām saistītie papildpasākumi, kā arī veicamie aizsargpasākumi būtu jānosaka atbilstīgi noteikumiem, kas jāpieņem attiecībā uzveterinārajām pārbaudēm Kopienas iekšējai tirdzniecībai ar dzīviem dzīvniekiem, ņemot vērā iekšējā tirgus izveidi; tā kā būtu jāparedz iespēja Komisijai veikt pārbaudes; tā kā šīs pārbaudes būtu jāveic sadarbībā ar valsts kompetentajām iestādēm; tā kā, nosakot Kopienas noteikumus, kas piemērojami importam no trešām valstīm, jāsastāda to trešo valstu vai to apgabalu saraksts, no kurām var ievest zirgu dzimtas dzīvniekus; tā kā šo valstu izvēlei jābalstās uz vispārīgiem kritērijiem, tādiem kā mājdzīvnieku veselības stāvoklis,veterināro dienestu organizatoriskā struktūra un pilnvaras, un spēkā esošie veterinārie noteikumi; tā kā turklāt nevajadzētu atļaut ievest zirgu dzimtas dzīvniekus no tādām valstīm, kurās ir dzīvnieku lipīgās vai infekcijas slimības, kas apdraud Kopienas mājdzīvniekus, vai kurās pārāk īsu laiku nav bijis šādu infekciju; tā kā šādi apsvērumi attiecināmi arī uz importu no tādām trešām valstīm, kurās pret šādām slimībām vakcinē; tā kā vispārīgie nosacījumi par importu no trešām valstīm jāpapildina ar īpašiem nosacījumiem, kas izstrādāti, pamatojoties uz veterināro situāciju katrā no šīm valstīm; tā kā sakarā ar to kritēriju tehnisko iedabu un dažādību, no kuriem ir atkarīgi šie īpašie nosacījumi, noteikšana jāveic ar elastīgu un ātru Kopienas procedūru, Komisijai cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm; tā kā vienota parauga sertifikāts zirgu dzimtas dzīvnieku importam ir efektīvs līdzeklis, lai pārbaudītu, vai tiek piemēroti Kopienas noteikumi; tā kā šādos noteikumos var iekļaut īpašas prasības, kas var mainīties atkarībā no attiecīgās trešās valsts, un, tā kā tas jāņem vērā, izstrādājot sertifikātu paraugus; tā kā Kopienas veterinārajiem ierēdņiem būtu jāatbild par pārbaudēm, vai šīs direktīvas prasības ievēro, jo īpaši trešās valstīs; tā kā ievedot veiktajām pārbaudēm jāattiecas uz zirgu dzimtas dzīvnieku izcelsmi un veselības stāvokli; tā kā dalībvalstīm, zirgu dzimtas dzīvniekus ievedot Kopienas teritorijā un transportējot līdz galamērķim, jāļauj veikt visus vajadzīgos pasākumus, ieskaitot kaušanu un iznīcināšanu, lai aizsargātu cilvēku un dzīvnieku veselību; tā kā vispārīgie noteikumi par veicamajām importa pārbaudēm ir jānosaka kopējā kontekstā; tā kā ikvienai dalībvalstij jābūt tiesīgai noteikt tūlītēju aizliegumu importam no trešām valstīm, ja šāds imports var apdraudēt dzīvnieku veselību;tā kā šādā gadījumā nekavējoties jānodrošina dalībvalstu attieksmes saskaņošana attiecībā uz šo trešo valsti, neskarot iespējamos grozījumus to valstu sarakstā, kam ir atļauts eksports uz Kopienu; tā kā šīs direktīvas noteikumi būtu jāpārskata saistībā ar iekšējā tirgus izveidi; tā kā būtu jāparedz procedūra ciešai un efektīvai Komisijas un dalībvalstu sadarbībai Pastāvīgajā veterinārijas komitejā, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU:







I NODAĻA

VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

1. pants

Ar šo direktīvu nosaka dzīvnieku veselības prasības dzīvu zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanai starp dalībvalstīm un to ievešanai no trešām valstīm.

2. pants

Šajā direktīvā

a) “saimniecība” nozīmē lauksaimniecības vai mācību uzņēmumu, stalli vai vispār jebkuras telpas vai aprīkojumu, kurā jebkādiem nolūkiem parasti tur vai audzē zirgu dzimtas dzīvniekus;

b) “zirgu dzimtas dzīvnieki” nozīmē savvaļas vai domesticētus zirgu (to skaitā zebras) vai ēzeļu sugas dzīvniekus vai pēcnācējus, kas radušies, šīs sugas krustojot;

c) “reģistrēti zirgu dzimtas dzīvnieki” nozīmē zirgu dzimtas dzīvniekus, kuri ir reg,istrēti, kā noteikts Direktīvā 90/427/EEK ( 4 ), un kurus identificē, izmantojot tādu identifikācijas dokumentu, ko izsniegusi tāda ciltslietu pārraudzības iestāde vai kāda cita kompetenta iestāde šo dzīvnieku izcelsmes valstī, kas pārzina ciltsgrāmatu vai šo dzīvnieku šķirnes reg,istru, vai kāda starptautiska sacīkšu zirgu organizācija vai asociācija;

d) “kaušanai paredzēti zirgu dzimtas dzīvnieki” nozīmē tādus zirgu dzimtas dzīvniekus, ko paredzēts tieši vai ar tirgus vai atestēta šķirošanas centra starpniecību nogādāt kautuvē kaušanai;

e) “pavairošanai un nobarošanai paredzēti zirgu dzimtas dzīvnieki” nozīmē tādus zirgu dzimtas dzīvniekus, kas nav minēti c) un d) apakšpunktā;

f) “No Āfrikas zirgu mēra brīva dalībvalsts vai trešā valsts” nozīmē tādu dalībvalsti vai trešo valsti, kur divos iepriekšējos gados nav konstatēti klīniski, serolog,iski (nevakcinētiem zirgu dzimtas dzīvniekiem) vai epidemiolog,iski pierādījumi par Āfrikas zirgu mēri attiecīgajā teritorijā un kur 12 iepriekšējos mēnešos nav veiktas vakcinācijas pret šīm slimībām;

g) “obligāti ziņojamas slimības” nozīmē A pielikumā uzskaitītās slimības;

h) “valsts pilnvarots veterinārārsts” ir veterinārārsts, ko iecēlusi dalībvalsts vai trešās valsts kompetentā centrālā iestāde;

i) “ievešana uz laiku” nozīmē tāda reg,istrēta dzīvnieka statusu, kas cēlies trešā valstī un ir ievests Kopienas teritorijā uz laiku, kurš mazāks par 90 dienām un kurš Komisijai jānosaka saskaņā ar 24. pantā izklāstīto procedūru atkarībā no veterinārās situācijas izcelsmes valstī.







II NODAĻA

ZIRGU DZIMTAS DZĪVNIEKU PĀRVADĀŠANAS NOTEIKUMI

3. pants

Dalībvalstis ļauj pārvadāt to teritorijā reg,istrētus zirgu dzimtas dzīvniekus vai sūtīt zirgu dzimtas dzīvniekus uz citu dalībvalsti vienīgi tad, ja tie atbilst 4. un 5. pantā izklāstītajiem nosacījumiem.

Tomēr kompetentās iestādes galamērķa dalībvalstīs drīkst piešķirt vispārēju vai ierobežotu atbrīvojumu attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvniekiem, ja:

— sporta vai atpūtas nolūkos ar tiem jāj vai tos ved pa ceļiem, kas atrodas pie Kopienas iekšējām robežām,

— tie piedalās kultūras vai tamlīdzīgos pasākumos vai norisēs, ko organizē uz to tiesīgas vietējās iestādes, kuras atrodas pie Kopienas iekšējām robežām,

— tie ir paredzēti vienīgi pagaidu ganīšanai vai darbam pie Kopienas iekšējām robežām.

Dalībvalstis, kas izmanto šādu atļauju, dara zināmu Komisijai piešķirto atbrīvojumu saturu.

4. pants

1. Zirgu dzimtas dzīvniekiem pārbaudē nedrīkst būt vērojamas klīniskas slimības pazīmes. Pārbaude jāveic pēdējās 48 stundās pirms to iekāpšanas vai to iekraušanas. Tomēr reg,istrētu zirgu dzimtas dzīvnieku gadījumā šo pārbaudi, neierobežojot 6. panta noteikumus, veic vienīgi Kopienas iekšējās tirdzniecības nolūkā.

2. Neierobežojot 5. punkta noteikumus par obligāti ziņojamām slimībām, valsts pilnvarotam veterinārārstam pārbaudē jāpārliecinās, ka nav iemesla — konkrēti, pamatojoties uz īpašnieka vai audzētāja deklarācijām, — izdarīt slēdzienu, ka zirgu dzimtas dzīvnieki pēdējās 15 dienās pirms pārbaudes ir kontaktējušies ar tādiem zirgu dzimtas dzīvniekiem, kas slimo ar lipīgu vai infekcijas slimību.

3. Zirgu dzimtas dzīvnieki nedrīkst būt paredzēti kaušanai lipīgo vai infekcijas slimību apkarošanas valsts programmā.

4. Zirgu dzimtas dzīvnieki jāidentificē šādi:

i) reģistrētu zirgu gadījumā ar Direktīvā 90/427/EEK ( 5 ) paredzētu identifikācijas dokumentu, kam jāapliecina, ka ir izpildītas 5. panta 5. un 6. punkta prasības. Valsts pilnvarotam veterinārārstam jāaptur šī dokumenta derīgums uz to aizliegumu laiku, kas paredzēti 5. panta 5. punktā. Dokuments pēc reģistrētā zirga nokaušanas jānodod atpakaļ iestādei, kas to izdevusi. Kārtību šā punkta īstenošanai Komisija paredz saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību;

ii) pavairošanai un nobarošanai paredzētus zirgu dzimtas dzīvniekus identificē pēc metodes, ko Komisija nosaka saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību. Līdz šīs metodes piemērošanai turpina piemērot oficiāli atzītas valsts identifikācijas metodes ar noteikumu, ka tās dara zināmas Komisijai un pārējām dalībvalstīm trīs mēnešos kopš šīs direktīvas pieņemšanas dienas.

5. Papildus 5. pantā noteiktajām prasībām zirgu dzimtas dzīvnieki nevar būt no tādas saimniecības, kam ticis noteikts kāds no šiem aizliegumiem:

a) ja visi pret slimību uzņēmīgas sugas dzīvnieki, kas atrodas saimniecībā, nav nokauti, aizliegumam attiecībā uz izcelsmes saimniecību jābūt vismaz: — attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvniekiem, par kuriem pastāv aizdomas, ka tie ir nonākuši saskarē ar vaislas sērgu, sešiem mēnešiem, sākot no pēdējā faktiskā vai iespējamā kontakta ar slimu dzīvnieku. Tomēr gadījumā, ja tas ir ērzelis, aizliegums ir piemērojams, līdz dzīvnieku kastrē, — zirgu ļauno ienāšu vai zirgu encefalomielīta gadījumā sešiem mēnešiem, sākot no dienas, kad nokauj zirgu dzimtas dzīvniekus, ko skārusi šī slimība, — zirgu infekciozās anēmijas gadījumā līdz dienai, kad pēc inficēto dzīvnieku nokaušanas atlikušie dzīvnieki ir uzrādījuši negatīvu reakciju uz diviem Koginsa testiem, kas veikti ar trīs mēnešu intervālu, — sešiem mēnešiem vezikulārā stomatīta gadījumā, — vienam mēnesim kopš pēdējā reçistrētā trakumsērgas gadījuma, — 15 dienām kopš pēdējā reçistrētā Sibīrijas mēra gadījuma;

b) ja visi pret šo slimību uzņēmīgās sugas dzīvnieki, kas atrodas saimniecībā, ir nokauti un telpas dezinficētas, aizlieguma periods ir 30 dienas, sākot no dienas, kad iznīcināti dzīvnieki un dezinficētas telpas, izņemot Sibīrijas mēra gadījumā, kur aizlieguma periods ir 15 dienas.

Kompetentās iestādes drīkst atbrīvot no šiem aizlieguma pasākumiem hipodromus un dara zināmus Komisijai visus piešķirtos izņēmumus.

6. Ja dalībvalsts veido vai ir izveidojusi brīvprātīgas vai obligātas kontroles programmu attiecībā uz slimībām, pret ko ir uzņēmīgi zirgu dzimtas dzīvnieki, tā var iesniegt programmu Komisijai sešos mēnešos pēc šīs direktīvas izziņošanas, konkrēti norādot uz:

— slimības izplatību tās teritorijā,

— programmas pamatojumu, ņemot vērā slimības nozīmīgumu, un tās izmaksām/palīdzības izdevīgumu,

— çeogrāfisko apgabalu, kurā ieviesīs šo programmu,

— statusa kategorijām, kas piemērojamas attiecībā uz iestādēm, standarti, kas jāsasniedz attiecībā uz katru no sugām, un lietojamās pārbaudes procedūras,

— programmas uzraudzības procedūrām,

— rīcību, ja kādu iemeslu dēļ saimniecība zaudē savu statusu,

— pasākumiem, kas veicami, ja to pārbaužu rezultāti, kas veiktas saskaņā ar programmas noteikumiem, ir pozitīvi,

— tirdzniecības nediskriminējošo iedabu attiecīgās dalībvalsts teritorijā, ņemot vērā Kopienas iekšējo tirdzniecību.

Komisija pārbauda dalībvalstu iesniegtās programmas. Tā attiecīgi apstiprina tās saskaņā ar 24. pantā noteikto kārtību. Papildu garantijas, gan vispārējas, gan specifiskas, kas var būt vajadzīgas Kopienas iekšējā tirdzniecībā,var noteikt saskaņā ar to pašu kārtību. Šādas garantijas nedrīkst būt lielākas par tām, ko dalībvalsts pieprasa pati savā teritorijā.

Dalībvalstu iesniegtās programmas var grozīt vai papildināt saskaņā ar 25. pantā noteikto kārtību. Ievērojot to pašu kārtību, var apstiprināt grozījumus vai papildinājumus jau apstiprinātās programmās vai garantijās, kas noteiktas saskaņā ar otro apakšpunktu.

▼M4

5. pants

1. Dalībvalsts, kas nav brīva no Āfrikas zirgu mēra 2. panta f) punkta nozīmē, var nosūtīt zirgu dzimtas dzīvniekus no tāda sava apgabala, kuru uzskata par inficētu šā panta 2. punkta nozīmē, vienīgi ar nosacījumiem, kas izklāstīti šā panta 3. punktā.

2.

a) Dalībvalsts teritorijas daļu uzskata par inficētu ar Āfrikas zirgu mēri, ja — iepriekšējos divos gados klīniski, seroloģiski (nevakcinētiem dzīvniekiem) un/vai epidemioloģiski pierādījumi uzrāda Āfrikas zirgu mēra klātbūtni vai — pēdējos 12 mēnešos veikta vakcinācija pret Āfrikas zirgu mēri;

b) apgabalā, ko uzskata par inficētu ar Āfrikas zirgu mēri, jābūt vismaz — aizsargzonai ar mazāko pieļaujamo rādiusu 100 km ap jebkuru infekcijas centru, — ap aizsargzonu izveidotai vismaz 50 km platai uzraudzības zonai, kurā pēdējos 12 mēnešus nav veikta nekāda vakcinācija;

c) noteikumi, ar kādiem kontrolē slimības apkarošanas pasākumus attiecībā uz a) un b) apakšpunktā minētajām zonām un attiecīgām atkāpēm, precizēti Direktīvā 92/35/EEK ( 6 );

d) visi vakcinētie zirgu dzimtas dzīvnieki, kas konstatēti aizsargzonā, jāreģistrē un jāidentificē saskaņā ar Direktīvas 92/35/EEK 6. panta 1. punktu. Identifikācijas dokumentā un/vai veterinārajā sertifikātā ir skaidra norāde uz šādu vakcināciju.

3. Dalībvalsts no 2. punkta b) apakšpunktā minētas teritorijas var nosūtīt vienīgi tādus zirgu dzimtas dzīvniekus, kuri atbilst šādām prasībām:

a) tie jānosūta vienīgi konkrētos gada periodos, kas jānosaka saskaņā ar 25. pantā noteikto kārtību, ņemot vērā slimību pārnēsātāju kukaiņu aktivitāti;

b) tiem 4. panta 1. punktā minētās pārbaudes dienā nedrīkst būt neviens klīnisks Āfrikas zirgu mēra simptoms;

— ja tie nav vakcinēti pret Āfrikas zirgu mēri, tad tie jāpārbauda ar komplementa saistīšanas reakcijas pārbaudi attiecībā uz Āfrikas zirgu mēri, kā izklāstīts D pielikumā, tiem uzrādot negatīvu reakciju divās pārbaudēs, kas veiktas ar 21 līdz 30 dienu intervālu, otro pārbaudi veicot pēdējās 10 dienās pirms nosūtīšanas, — ja tie ir vakcinēti, tad tie nedrīkst būt vakcinēti pēdējos divos mēnešos un tiem jābūt pārbaudītiem ar D pielikumā aprakstīto saistīšanas reakcijas pārbaudi ar iepriekšminētajiem intervāliem, un tiem nedrīkst būt konstatēts antivielu skaita pieaugums. Saskaņā ar 24. pantā noteikto kārtību Komisija, atsaucoties uz Zinātniskās veterinārijas komitejas atzinumu, var atzīt citas uzraudzības metodes; c)

d) tiem jābūt turētiem karantīnas punktā ne mazāk kā 40 pēdējās dienas pirms nosūtīšanas;

e) tiem jābūt aizsargātiem no slimību pārnēsātājiem kukaiņiem karantīnas laikā un, tos pārvedot no karantīnas punkta uz nosūtīšanas vietu.

▼B

6. pants

Dalībvalstis, kas īsteno alternatīvu kontroles sistēmu, paredzot garantijas, kas ir līdzvērtīgas 4. panta 5. apakšpunktā noteiktajām garantijām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku un reçistrētu zirgu dzimtas dzīvnieku pārvietošanu to teritorijā, jo īpašiizmantojot identifikācijas dokumentu, var cita citai savstarpēji piešķirt citus atbrīvojumus no 4. panta 1. punkta otrā teikuma un 8. panta 1. punkta otrā ievilkuma prasībām.

Par to tās informē Komisiju.

7. pants

1. Zirgu dzimtas dzīvnieki, cik drīz vien iespējams, jāpārved no izcelsmes saimniecības uz galamērķi tieši vai ar atestēta tirgus vai šķirošanas centra starpniecību, kā noteikts Direktīvas 64/432/EEK 3. panta 6. punktā, tādos transporta līdzekļos vai konteineros, kas ir regulāri tīrīti un dezinficēti ar dezinfekcijas līdzekli nosūtītājas dalībvalsts noteiktajos intervālos. Transportlīdzekļiem jābūt konstruētiem tā, lai transportējot no transportlīdzekļa nevar izkļūt zirgu dzimtas dzīvnieku mēsli, pakaiši vai barība. Jātransportē tā, lai efektīvi aizsargātu zirgu dzimtas dzīvnieku veselību un labsajūtu.

2. Galamērķa dalībvalsts pēc vispārējiem vai ierobežojošiem principiem var piešķirt atbrīvojumu no 4. panta 5. punkta prasībām attiecībā uz to, lai dzīvniekam būtu speciāls marķējums, kas rāda, ka to paredzēts nokaut, ar noteikumu, ka veterinārajā sertifikātā ir norādīts šāds atbrīvojums.

Piešķirot šādu atbrīvojumu, kaujamie zirgu dzimtas dzīvnieki jātransportē tieši uz norādīto kautuvi un jānokauj piecās dienās pēc ievešanas kautuvē.

3. Valsts pilnvarotam veterinārārstam jāreçistrē nokautā dzīvnieka identifikācijas numurs vai tā identifikācijas dokumenta numurs un pēc nosūtīšanas vietas kompetentās iestādes pieprasījuma jānosūta tai apliecinājuma dokuments par to, ka dzīvnieks ir nokauts.

8. pants

1. Dalībvalstis nodrošina, ka:

— reģistrētiem zirgu dzimtas dzīvniekiem no saimniecībām ir identifikācijas dokuments, kas noteikts 4. panta 4. punktā, kopā ar B pielikumā paredzēto apliecinājuma dokumentu, ja tie paredzēti Kopienas iekšējai tirdzniecībai,

— pavairošanai, nobarošanai un kaušanai paredzētiem zirgu dzimtas dzīvniekiem transportējot ir veterinārais sertifikāts, kas atbilst šīs direktīvas C pielikuma prasībām.

Sertifikāts vai — identifikācijas dokumenta gadījumā — veidlapa ar veterinārajiem datiem, neierobežojot 6. pantu, jāsastāda 48 stundās pirms to iekāpšanas vai ne vēlāk kā pēdējā darbdienā pirms tās, vismaz vienā no nosūtītājas dalībvalsts un galamērķa dalībvalsts oficiālajām valodām. Sertifikāta derīguma termiņš ir 10 dienas. Sertifikātam jābūt uz vienas lapas.

2. Tādu zirgu dzimtas dzīvnieku ievešanai, kas nav reçistrēti zirgu dzimtas dzīvnieki, var būt viens veterinārais sertifikāts uz ievedamo sūtījumu, nevis individuālie sertifikāti, kas minēti 1. punkta otrajā ievilkumā.

▼M1

9. pants

Noteikumi, kas noteikti Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvā 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm Kopienas iekšējā tirdzniecībā ar konkrētiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu ( 7 ), piemēro konkrēti pārbaudēm izcelsmes posmā, to pārbaužu organizācijai un kontrolei, kas jāveic saņēmējai dalībvalstij, un drošības pasākumiem, kas jāievieš.

▼B

10. pants

Komisijas veterinārijas eksperti, ja tas vajadzīgs šīs direktīvas vienādai piemērošanai, var veikt pārbaudes uz vietas sadarbībā ar valsts kompetentajām iestādēm. Komisija informē dalībvalstis par šādu pārbaužu rezultātu.

Dalībvalstis, kuru teritorijā veic pārbaudi, sniedz ekspertiem visu palīdzību, kas vajadzīga viņu uzdevuma izpildei.

Vispārīgus noteikumus šā panta piemērošanai pieņem saskaņā ar 24. pantā paredzēto kārtību.







III NODAĻA

NOTEIKUMI PAR IMPORTU NO TREŠĀM VALSTĪM

11. pants

1. Zirgu dzimtas dzīvniekiem, ko ieved Kopienā, jāatbilst nosacījumiem, kas paredzēti no 12. panta līdz 16. pantam.

2. Līdz dienai, kad stājas spēkā lēmumi, kas pieņemti saskaņā ar 12. līdz 16. pantu, dalībvalstis attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku ievešanu no trešām valstīm piemēro nosacījumus, kas ir vismaz līdzvērtīgi tiem, kas izriet no II nodaļas piemērošanas.

▼M8

12. pants

1. Zirgu dzimtas dzīvnieku imports Kopienā atļauts tikai no tām trešajām valstīm, kas iekļautas sarakstā vai sarakstos, kas sastādāmi un grozāmi saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru.

Ņemot vērā dzīvnieku veselības stāvokli un garantijas, ko par zirgu dzimtas dzīvniekiem dod trešā valsts, saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru var pieņemt lēmumu par to, vai šā punkta pirmajā daļā minētā atļauja attiecas uz visu apstiprinātās trešās valsts teritoriju vai tikai tās teritorijas daļu.

Šim nolūkam un, pamatojoties uz attiecīgiem starptautiskiem standartiem, jāņem vērā, kā trešā valsts šos standartus ievēro un ievieš, jo īpaši reģionalizāciju pati savā teritorijā un saistībā ar tās sanitārajām prasībām importam no citām trešajām valstīm un Kopienas.

2. Sastādot vai grozot šā panta 1. punktā paredzētos sarakstus, īpaši jāņem vērā:

a) zirgu dzimtas dzīvnieku, citu mājdzīvnieku un savvaļas dzīvnieku veselības stāvoklis trešajā valstī, īpaši pievēršot uzmanību eksotiskajām dzīvnieku slimībām un jebkādiem vispārējā dzīvnieku veselības un vides tā stāvokļa aspektiem trešajā valstī, kas varētu apdraudēt sabiedrības vai dzīvnieku veselību un vides stāvokli Kopienā;

b) trešās valsts tiesību aktus attiecībā dzīvnieku veselību un labturību;

c) kompetentās veterinārās iestādes un tās kontroles dienestu organizācija trešajā valstī, šādu dienestu pilnvaras, uzraudzība, kādu veic attiecībā uz tiem, un to rīcībā esošie līdzekļi, to skaitā personāls un laboratoriju kapacitāte, lai efektīvi piemērotu valsts tiesību aktus;

d) apliecinājumi, ko var izsniegt kompetentā trešās valsts veterinārā iestāde par atbilstību vai līdzvērtību ar attiecīgajiem Kopienā spēkā esošajiem dzīvnieku veselības nosacījumiem;

e) vai trešā valsts ir Starptautiskā epizootiju biroja (SEB) locekle, regularitāte un ātrums, kādā trešā valsts sniedz informāciju par tās teritorijā konstatētajām dzīvnieku infekcijas vai lipīgajām slimībām, jo īpaši slimībām, ko minējis SEB un kas uzskaitītas šīs direktīvas A pielikumā;

f) trešās valsts dotās garantijas tieši informēt Komisiju un dalībvalstis: i) 24 stundu laikā par A pielikumā norādīto zirgu dzimtas dzīvnieku infekcijas slimību parādīšanās apstiprināšanu un par visām ar šīm slimībām saistītajām vakcinācijas politikas izmaiņām; ii) pietiekami savlaicīgi par visām valsts sanitāro noteikumu paredzētajām izmaiņām, kas attiecas uz zirgu dzimtas dzīvniekiem, jo īpaši zirgu dzimtas dzīvnieku importu; iii) regulāri par tās teritorijas dzīvnieku veselības stāvokli attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvniekiem;

g) par līdzšinējo dzīvu zirgu dzimtas dzīvnieku importēšanas pieredzi no trešās valsts un par veikto importa pārbaužu rezultātiem;

f) to Kopienas trešajā valstī veikto inspekciju un/vai revīziju rezultāti, jo īpaši kompetento iestāžu pārbaužu rezultāti vai, ja Kopiena to pieprasa, trešās valsts kompetentās iestādes sagatavots pārskats par pašu veiktajām inspekcijām;

i) trešā valstī spēkā esošie noteikumi par dzīvnieku infekcijas vai lipīgu slimību profilaksi un kontroli un to īstenošana, arī noteikumi par zirgu dzimtas dzīvnieku importu no citām trešajām valstīm.

3. Komisija nodrošina, ka visu to sarakstu jaunākās versijas, kuri sastādīti vai grozīti saskaņā ar 1. punktu, ir pieejamas sabiedrībai.

Šos sarakstus var apvienot ar citiem sarakstiem, kas sastādīti dzīvnieku un sabiedrības veselības aizsardzības nolūkā, un tajos var iekļaut arī veterināro sertifikātu paraugus.

4. Saskaņā ar 24. panta 2. punktā noteikto procedūru nosaka īpašus importa noteikumus katrai trešajai valstij vai trešo valstu grupai, ņemot vērā zirgu dzimtas dzīvnieku veselības stāvokli attiecīgajā trešā valstī vai valstīs.

5. Sīki izstrādātus noteikumus par šā panta piemērošanu un kritērijus trešo valstu vai trešo valstu daļu iekļaušanai 1. punktā paredzētajos sarakstos var pieņemt saskaņā ar 24. panta 2. punktā minēto procedūru.

▼B

13. pants

1. Zirgu dzimtas dzīvniekiem jābūt no tādām trešām valstīm, kas

a) ir brīvas no Āfrikas zirgu mēra;

b) kas jau divus gadus ir brīvas no Venecuēlas zirgu encefalomielīta (VEE);

c) kas jau sešus mēnešus ir brīvas no vaislas sērgas un zirgu ļaunajiem ienāšiem.

2. Komisija, lemjot saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību, var:

a) nolemt, ka 1. punkts attiecas tikai uz kādas trešās valsts apgabalu. Gadījumā, ja prasības attiecībā uz Āfrikas zirgu mēri piemēro reçionāli, jāievēro vismaz pasākumi, kas noteikti 5. panta 2. un 3. punktā;

b) pieprasīt papildu garantijas attiecībā uz slimībām, kādu nav Kopienā.

14. pants

Zirgu dzimtas dzīvniekiem pirms to iekraušanas dienas vešanai uz galamērķa dalībvalsti bez pārtraukuma jāatrodas trešās valsts teritorijā vai trešās valsts apgabalā, vai reçionalizācijas gadījumā apgabalā, kas noteikts saskaņā ar 13. panta 2. punkta a) apakšpunktu, tādu laiku, kas jānosaka lēmumos, kuri jāpieņem saskaņā ar 15. pantu.

Tiem jābūt no saimniecības, kas ir veterinārā uzraudzībā.

15. pants

Zirgu dzimtas dzīvniekus no trešās valsts vai no trešās valsts apgabala, kā noteikts saskaņā ar 13. panta 2. punkta a) apakšpunktu sarakstā, kas izveidots saskaņā ar 12. panta 1. punktu, atļauj ievest vienīgi tad, ja zirgu dzimtas dzīvnieki papildus 13. panta prasībām:

a) atbilst tām dzīvnieku veselības prasībām, kas attiecībā uz minētajām sugām un zirgu dzimtas dzīvnieku kategorijām pieņemtas saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku ievešanu no šīs valsts. Atskaites pamats, nosakot dzīvnieku veselības nosacījumus saskaņā ar 1. punktu, ir 4. un 5. pantā noteiktie standarti; un

b) tādas trešās valsts gadījumā, kas nav brīva no vezikulārā stomatīta vai vīrusarterīta vismaz sešus mēnešus, zirgu dzimtas dzīvniekiem jāatbilst šādām prasībām: i) tiem jābūt no tādas saimniecības, kas ir brīva no vezikulārā stomatīta vismaz sešus mēnešus, un tiem pirms nosūtīšanas veiktā seroloģiskā pārbaudē jābūt negatīvai reakcijai; ii) vīrusarterīta gadījumā vīriešu dzimuma zirgu dzimtas dzīvniekiem, neierobežojot 19. panta ii) apakšpunktu, jābūt negatīvai reakcijai seroloģiskā testā vai vīrusu izolācijas testā, vai kādā citā testā, kas ir atzīts saskaņā ar 24. pantā paredzēto kārtību un kas garantētu, ka nav vīrusu. Saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību un pēc Zinātniskās veterinārijas komitejas atzinuma Komisija var noteikt tās vīriešu dzimuma zirgu dzimtas dzīvnieku kategorijas, uz kurām attiecas šī prasība.

16. pants

1. Zirgu dzimtas dzīvniekiem jābūt identificētiem saskaņā ar 4. panta 4. punktu un tiem jābūt sertifikātam, ko sastādījis eksportētājas trešās valsts pilnvarots veterinārārsts. Šim sertifikātam:

a) jābūt izsniegtam dienā, kad dzīvniekus iekrauj nosūtīšanai uz galamērķa dalībvalsti, vai, reģistrētu zirgu gadījumā, pēdējā darbdienā pirms iekāpšanas;

b) jābūt sastādītam vismaz vienā no galamērķa dalībvalstu oficiālajām valodām un vienā tās dalībvalsts oficiālajā valodā, kur veic importa pārbaudi;

c) jābūt oriģinālā pievienotam dzīvnieku sūtījumam;

d) jāapliecina, ka dzīvnieki atbilst šīs direktīvas prasībām un prasībām, kas noteiktas, pildot šo direktīvu attiecībā uz ievešanu no trešām valstīm;

e) jābūt uz vienas lapas;

f) jābūt izrakstītam vienam saņēmējam vai, kaušanai paredzētu dzīvnieku gadījumā, sūtījumam ar nosacījumu, ka dzīvniekus pareizi marķē un identificē. Dalībvalstis dara zināmu Komisijai, ka tās izmanto šo iespēju.

2. Sertifikātam jābūt veidotam atbilstīgi paraugam, kas noteikts saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību.

17. pants

Dalībvalstu veterinārie eksperti un Komisija veic pārbaudes uz vietas, lai pārliecinātos, vai praksē piemēro šīs direktīvas un konkrēti 12. panta 2. punkta noteikumus.

Ja pārbaudēs, kas veiktas atbilstīgi šim pantam, atklāj nopietnus faktus, kas liecina par sliktu atzītas saimniecības darbību, Komisija tūlīt informē dalībvalstis un tad pieņem lēmumu, paredzot apturēt apstiprinājumu. Galīgo lēmumu pieņem saskaņā ar 25. pantā paredzēto kārtību.

Komisija pēc dalībvalstu priekšlikuma norīko dalībvalstu ekspertus, kam uztic šīs pārbaudes.

Šīs pārbaudes veic Kopienas vārdā, un Kopiena uzņemas visas ar tām saistītās izmaksas.

Šo pārbaužu biežumu un kārtību nosaka saskaņā ar 24. pantā noteikto kārtību.

18. pants

1. Uzreiz pēc kaušanai paredzēto zirgu dzimtas dzīvnieku ievešanas galamērķa dalībvalstī tos tieši vai ar tirgus vai šķirošanas centra starpniecību nogādā kautuvē un saskaņā ar dzīvnieku veselības prasībām nokauj tādā laikā, kāds noteikts lēmumos, kas jāpieņem saskaņā ar 15. pantu.

2. Neierobežojot īpašus nosacījumus, ko var pieņemt saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību, galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde, pamatojoties uz dzīvnieku veselību, var norādīt kautuvi, uz kuru jānogādā šādi zirgu dzimtas dzīvnieki.

19. pants

Komisija, lemjot saskaņā ar 24. pantā izklāstīto kārtību:

i) var nolemt, ka importam no trešās valsts vai no trešās valsts apgabala jāaprobežojas ar noteiktām sugām vai kategorijām;

ii) neatkarīgi no 15. panta paredz īpašus nosacījumus reģistrētu zirgu dzimtas dzīvnieku vai īpašam lietojumam paredzētu zirgu dzimtas dzīvnieku ievešanai uz laiku Kopienas teritorijā vai to ievešanai atpakaļ Kopienas teritorijā pēc izvešanas uz laiku;

iii) noteic, kā ievešanu uz laiku pārvērš par pastāvīgu ievešanu;

▼M8

iv) vienai vai vairākām A pielikumā minētajām zirgu dzimtas dzīvnieku slimībām var izraudzīties Kopienas references laboratoriju un noteikt funkcijas, uzdevumus un procedūras, kas attiecas uz sadarbību ar laboratorijām, kas dalībvalstīs atbild par zirgu dzimtas dzīvnieku infekcijas slimību diagnosticēšanu.

▼M2 —————

▼B







IV NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

22. pants

Šīs direktīvas noteikumus un jo īpaši tos, kas izklāstīti 4. panta 1. punkta otrajā teikumā un 6., 8. un 21. pantā, līdz 1993. gada 1. janvārim pārskata sakarā ar priekšlikumiem par iekšējā tirgus izveidi, par ko Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.

23. pants

Komisija saskaņā ar 25. pantā izklāstīto kārtību groza šīs direktīvas pielikumus.

▼M7

24. pants

1. Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja, kas izveidota saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 ( 8 ) 58. pantu.

2. Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK ( 9 ) 5. un 7. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.

3. Komiteja pieņem savu reglamentu.

25. pants

1. Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja.

2. Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā minētais termiņš ir 15 dienas.

▼B

26. pants

Uz šīs direktīvas III nodaļā izklāstītajām prasībām attiecas Direktīvas 72/462/EEK 34. pants.

27. pants

Dalībvalstīs ne vēlāk kā 1992. gada 1. janvārī stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju.

28. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.









A PIELIKUMS

OBLIGĀTI ZIŅOJAMĀS SLIMĪBAS

Obligāti jāziņo par šādām slimībām:

— vaislas sērga

— zirgu ļaunie ienāši

— zirgu encefalomielīts (visu veidu, ieskaitot VEE)

— infekciozā anēmija

— trakumsērga

— Sibīrijas mēris

— Āfrikas zirgu mēris

— vezikulārais stomatīts

▼M3









B PIELIKUMS

►(2) M5

►(2) M5









C PIELIKUMS

►(4) A1

►(4) M5

►(4) M5

►(4) A2

▼M6









D PIELIKUMS

ĀFRIKAS ZIRGU MĒRIS

DIAGNOSTIKA

Reaģentus turpmāk aprakstītajiem fermentu imūnosorbcijas testiem (ELISA) var saņemt no Eiropas Kopienas References laboratorijas vai OIE Āfrikas zirgu mēra references laboratorijām.

1. KONKURENCES ELISA TESTS ĀFRIKAS ZIRGU MĒRA VĪRUSA (AHSV) ANTIVIELU ATKLĀŠANAI (OBLIGĀTAIS TESTS)

Konkurences ELISA testu izmanto, lai atklātu specifiskas AHSV antivielas zirgu dzimtas sugu serumos. Jūrascūciņu plaša spektra poliklonāls imūnserums pret AHSV (turpmāk “jūrascūciņu imūnserums”) ir specifisks serogrupai un ļauj atklāt visus zināmos AHS vīrusa serotipus.

Testa pamatā ir princips, ka testa seruma paraugs pārtrauc reakciju starp AHSV antigēnu un jūrascūciņu imūnserumu. AHSV antivielas testa seruma paraugā konkurē ar antivielām jūrascūciņu imūnserumā, tā rezultātā pavājinās sagaidāmā krāsas reakciju (pēc enzīma marķētas antivielas pret jūrascūciņu un substrāta pievienošanas). Serumus var testēt vienkāršā atšķaidījumā kā 1 pret 5 (krāsu reakcijas metode) vai var titrēt (seruma titrēšanas metode), lai norādītu atšķaidījuma beigu punktus. Inhibīcijas vērtības, kas augstākas par 50 %, var uzskatīt par pozitīvām.

Šeit aprakstīto testa protokolu lieto reģionālajā references laboratorijā attiecībā uz Āfrikas zirgu mēri Pirbraitā, Apvienotajā Karalistē.

1.1. Testa metode

1.1.1. Plākšņu sagatavošana

1.1.1.1. ELISA testa plāksnes pārklāj ar AHSV antigēnu, kas ekstrahēts no inficētajām šūnu kultūrām un izšķīdināts karbonāta/bikarbonāta bufervielā, pH 9,6. ELISA testa plāksnes atstāj pa nakti inkubēties 4 °C temperatūrā.

1.1.1.2. Plāksnes mazgā trīs reizes, ar fosfātu fizioloģisko buferšķīdumu (PBS) no pH 7,2 līdz pH 7,4, uzpludinot un iztukšojot iedobes, un nosusina uz higroskopiska papīra.

1.1.2. Kontroliedobes

1.1.2.1. Pozitīvos kontrolserumus titrē divkārša atšķaidījuma virknēs 1 ailē, no 1 pret 5 līdz 1 pret 640, bloķējošā buferšķīdumā (PBS, kas satur 0,05 % (V/V) Tween-20, 5,0 % (m/V) sausā vājpiena (Cadbury’s Marvel TM) un 1 % (V/V) pieaugušu liellopu seruma), iegūstot galīgo tilpumu 50 μl/iedobe.

1.1.2.2. Pievieno 50 μl negativā kontrolseruma atšķaidījumā 1 pret 5 (10 μl seruma + 40 μl blokējošā buferšķīduma) A un B iedobēm 2. ailē.

1.1.2.3. Pievieno 100 μl/iedobe blokējošā buferšķīduma C un D iedobēm 2. ailē (tukšā analīze).

1.1.2.4. Pievieno 50 μl blokējošā buferšķīduma E, F, G un H iedobēm 2. ailē (jūrascūciņu kontrole).

1.1.3. Krāsu reakcijas metode

1.1.3.1. Katru testa serumu atšķaidījumā 1 pret 5 bloķējošā buferšķīdumā pievieno dubultajām iedobēm no 3. līdz 12. ailē (10 μl seruma + 40 μl blokējošā buferšķīduma); vai

1.1.4. Seruma titrēšanas metode

1.1.4.1. Sagatavo katra testa parauga divkārša atšķaidījuma virknes (no 1 pret 5 līdz 1 pret 640) bloķējošā buferšķīdumā astoņās iedobēs vienkāršajās ailēs (no 3. līdz 12.); pēc tam

1.1.5. Pievieno 50 μl jūrascūciņu imūnserumu, kas iepriekš izšķīdināts bloķējošos buferšķīdumos, visām iedobēm, izņemot ELISA testa plāksnes tukšās analīzes iedobes (tagad visās iedobēs ir galīgais tilpums 100 μl). 1.1.5.1. Inkubē 1 stundu 37 °C temperatūrā orbitālajā kratītājā. 1.1.5.2. Plāksnes mazgā trīs reizes un nosusina tāpat kā iepriekš. 1.1.5.3. Pievieno 50 μl trusu pretjūrascūciņu mārrutku peroksidāzes (HRP) konjugāta, kas iepriekš izšķīdināts bloķējošā buferšķīdumā, katrai iedobei. 1.1.5.4. Inkubē 1 stundu 37 °C temperatūrā orbitālajā kratītājā. 1.1.5.5. Plāksnes mazgā trīs reizes un nosusina tāpat kā iepriekš.

1.1.6. Hromogēns Pagatavo hromogēna OPD (OPD = ortofenildiamīns) šķīdumu saskaņā ar ražotāja instrukcijām (0,4 mg/ml sterilā destilētā ūdenī) tieši pirms izmantošanas. Pievieno substrātu (ūdeņraža peroksīds = H2O2), lai iegūtu galīgo koncentrāciju 0,05 % (V/V) (1 pret 2 000 no 30 % H2O2 šķīduma). Pievieno 50 μl OPD šķīduma katrai iedobei un atstāj stendā 10 minūtes istabas temperatūrā. Reakciju aptur, pievienojot 50 μl/iedobe 1M serskābes (H2SO4).

1.1.7. Nolasīšana Nolasījumu veic spektrofotometriski pie 492 nm.

1.2. Rezultātu izteikšana

1.2.1. Izmantojot programmatūru, izdrukā optiskā blīvuma (OB) vērtības un procentuālo inhibīciju (PI) attiecībā uz testa un kontroles serumiem, pamatojot ar vidējo vērtību, kas reģistrēta četrām jūrascūciņu kontroles iedobēm. Datus, kas izteikti OB un PI vērtību veidā, izmanto, lai noteiktu, vai tests izpildīts pieļaujamās robežās. Augšējās kontrolrobežas (UCL) un apakšējās kontrolrobežas (LCL) attiecībā uz jūrascūciņu kontroli atrodas attiecīgi starp OB vērtībām 1,4 un 0,4. Beigu punkta titram pozitīvai kontrolei, kas pamatota ar 50 % PI, jābūt 1 pret 240 (diapazonā no 1 pret 120 līdz 1 pret 480). Plāksne, kas neatbilst minētajiem kritērijiem, ir jāizbrāķē. Tomēr, ja pozitīvas kontroles seruma titrs ir lielāks par 1 pret 480 un testa paraugi joprojām ir negatīvi, tad negatīvos testa paraugus var pieņemt. Dubultajās negatīvās kontroles serumu iedobēs un dubultajās tukšās analīzes iedobēs reģistrētajām PI vērtībām jābūt attiecīgi starp + 25 % un – 25 % un starp + 95 % un + 105 %. Neiekļaušanās šajās robežās nepadara plāksni par nederīgu, bet norāda uz fona krāsojuma veidošanos.

1.2.2. Diagnostikas slieksnis (izslēgšanas vērtība) testa serumiem ir 50 % (PI 50 %). Paraugus, kam reģistrētās PI vērtības pārsniedz 50 %, reģistrē kā pozitīvus. Paraugus, kam reģistrētās PI vērtības ir zemākas par 50 %, reģistrē kā negatīvus. Paraugus, kam reģistrētās PI vērtības attiecībā uz dubultajām iedobēm atrodas abpus slieksnim, uzskata par šaubīgiem. Šādus paraugus var atkārtoti testēt pēc krāsu reakcijas un titrējot. Arī pozitīvus paraugus var titrēt, lai varētu norādīt uz pozitīvā rezultāta pakāpi.



Krāsu reakcijas shēma 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 + ve cont. Testa serumi A 1:5 – ve cont. 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 B 1:10 – ve cont. 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 C 1:20 Tukšā analīze D 1:40 Tukšā analīze E 1:80 GP cont. F 1:160 GP cont. G 1:320 GP cont. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 H 1:640 GP cont. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10



Testa serumi 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 + ve cont. Testa serumi A 1:5 – ve cont. 1:5 1:5 B 1:10 – ve cont. 1:10 1:10 C 1:20 Tukšā analīze 1:20 1:20 D 1:40 Tukšā analīze 1:40 1:40 E 1:80 GP cont. 1:80 1:80 F 1:160 GP cont. 1:160 1:160 G 1:320 GP cont. 1:320 1:320 H 1:640 GP cont. 1:640 1:640

2. NETIEŠAIS ELISA TESTS ĀFRIKAS ZIRGU MĒRA VĪRUSA (AHSV) ANTIVIELU ATKLĀŠANAI ( OBLIGĀTAIS TESTS)

Šeit aprakstītais tests ir saskaņā ar testa aprakstu OIE Diagnostikas testu un vakcīnu standartu rokasgrāmatas 2000. gada ceturtā izdevuma 2.1.11. nodaļā.

Rekombinētu VP7 proteīnu izmanto par antigēnu AHS vīrusa antivielu noteikšanai ar augstu jutības un specifiskuma indeksu. Citas priekšrocības ir tās, ka tas ir stabils un nav inficējošs.

2.1. Testa metode

2.1.1. Cietā fāze

2.1.1.1. ELISA testa plāksnes pārklāj ar rekombinētu AHSV-4 VP7, kas izšķīdināts karbonāta/bikarbonāta bufervielā, pH 9,6. Plāksnes atstāj pa nakti inkubēties 4 °C temperatūrā.

2.1.1.2. Plāksnes piecas reizes mazgā ar destilētu ūdeni, kas satur 0,01 % (V/V) Tween 20 (mazgāšanas šķīdumu). Viegli uzsit pa plāksnēm virs absorbējoša materiāla, lai atbrīvotos no atlikušajām mazgāšanas sastāvdaļām.

2.1.1.3. Plāksnes bloķē ar fosfātu fizioloģisko buferšķīdumu (PBS) + 5 % (m/V) vājpiens (Nestlé Dry Skim Milk TM), 200 μl/iedobe, 1 stundu 37 °C temperaturā.

2.1.1.4. Atbrīvojas no bloķējošā šķīduma un viegli uzsit pa plāksnēm virs absorbējoša materiāla.

2.1.2. Testa paraugi

2.1.2.1. Testējamos seruma paraugus un pozitīvos un negatīvos kontrolserumus proporcijā 1 pret 25 izšķīdina PBS + 5 % (m/V) vājpiens + 0,05 % (V/V) Tween 20, 100 μl uz iedobi. Inkubē 1 stundu 37 °C temperatūrā. Lai veiktu titrēšanu, sagatavo divkārša atšķaidījuma virknes no 1 pret 25 (100 μl/iedobe), viens serums attiecībā uz vienu plāksnes aili, un tāpat rīkojas ar pozitīvajām un negatīvajām kontrolēm. Inkubē 1 stundu 37 °C temperatūrā.

2.1.2.2. Plāksnes nomazgā, kā aprakstīts 2.1.1.2. punktā.

2.1.3. Konjugāts

2.1.3.1. Izdala 100 μl/iedobe marrutku peroksidāzes (HRP) pretzirgu gammaglobulīna konjugāta, kas izšķīdināts PBS + 5 % piena + 0,05 % Tween 20, pH 7,2. Inkubē 1 stundu 37 °C temperatūrā.

2.1.3.2. Plāksnes nomazgā, kā aprakstīts 2.1.1.2. punktā.

2.1.4. Hromogēns/substrāts

2.1.4.1. Pievieno 200 μl/iedobe hromogena/substrāta šķīduma (10 ml 80,6 mM DMAB (dimetilaminobenzaldehīds) + 10 ml 1,56 mM MBTH (3-metil-2-benzotiazolīnhidrazona hidrohlorīds) + 5 μl H2O2) Krāsas veidošanos aptur, apmēram pēc 5 līdz 10 minūtēm (pirms sāk iekrāsoties negatīvā kontrole), pievienojot 50 μl 3N H2SO4. Var izmantot arī citus hromogēnus, kā piemēram, ABTS (2,2’-azino-bis-[3-etilbenzotiazolīn-6-sulfoskābe]), TMB (tetrametilbenzidīns) vai OPD (ortofenildiamīns).

2.1.4.2. Veic plākšņu nolasījumus pie 600 nm (vai 620 nm).

2.2. Rezultātu interpretācija

2.2.1. Aprēķina izslēgšanas vērtību, pieskaitot negatīvās kontroles vērtībai 0,6 (0,6 ir standartnovirze, kādu iegūst 30 negatīvu serumu grupā).

2.2.2. Testa paraugi, kas uzrāda zemākas absorbcijas vērtības nekā izslēgšanas vērtība, uzskatāmi par negatīviem.

2.2.3. Testa paraugi, kas uzrāda lielākas absorbcijas vērtības nekā izslēgšanas vērtība + 0,15, uzskatāmi par pozitīviem.

2.2.4. Testa paraugi, kuru uzrādītās absorbcijas vērtības atrodas vidus posmā, ir šaubīgi, un rezultāta apstiprināšanai jālieto otra metode.

3. BLOĶĒJOŠAIS ELISA TESTS ĀFRIKAS ZIRGU MĒRA VĪRUSA (AHSV) ANTIVIELU ATKLĀŠANAI (OBLIGĀTAIS TESTS)

Bloķējošais ELISA tests ir izstrādāts tā, lai atklātu specifiskās AHSV antivielas uzņēmīgu sugu serumos. VP7 ir lielākais antigēnais AHSV vīrusu proteīns, un tas saglabājas deviņos serotipos. Tā kā arī monoklonālā antiviela (Mab) ir vērsta pret VP7, pārbaudei piemīt augsta jutības un specifiskuma pakāpe. Turklāt rekombinētais VP7 antigēns ir pilnīgi nekaitīgs un tādēļ garantē augstu drošības pakāpi.

Testa pamatā ir princips, ka ar to pārtrauc reakciju starp rekombinēto VP7 kā antigēnu, kas piesaistīts ELISA testa plāksnei, un VP7 specifisko konjugēto Mab. Antiviela testa serumos bloķē reakciju starp antigēnu un Mab, kā rezultātā vājinās krāsas reakcija.

Šeit aprakstīto testu veic Eiropas Kopienas References laboratorijā attiecībā uz Āfrikas zirgu mēri Alhetē, Spānijā.

3.1. Testa metode

3.1.1. ELISA testa plāksnes

3.1.1.1. ELISA testa plāksnes pārklāj ar rekombinētu AHSV-4 VP7, kas izšķīdināts karbonāta/bikarbonāta bufervielā, pH 9,6. Plāksnes atstāj pa nakti inkubēties 4 °C temperatūrā.

3.1.1.2. Plāksnes piecas reizes mazgā ar fosfātu fizioloģisko buferšķīdumu (PBS), kas satur 0,05 % (V/V) Tween 20 (PBST).

3.1.1.3. Plāksni stabilizē, apstrādājot ar stabilizējošu šķīdumu (lai varētu ilgstoši uzglabāt 4 °C temperatūrā, nezaudējot aktivitāti), un nosusina uz higroskopiska materiāla.

3.1.2. Testa paraugi un kontroles

3.1.2.1.



Skrīningam: tieši uz plāksnes testa serumus un kontroles atšķaida PBST 1 pret 10, iegūstot galīgo tilpumu 100 μl/iedobe. Inkubē 1 stundu 37 °C temperatūrā.

3.1.2.2.



Titrēšanai: sagatavo testa serumu un pozitīvo kontroļu divkārša atšķaidījuma virknes (100 μl/iedobe) no 1 pret 10 līdz 1 pret 1 280 astoņās iedobēs. Negatīvo kontroli testē atšķaidījumā 1 pret 10.

3.1.3. Konjugāts

Pievieno 50 μl/iedobe ieprieks izšķīdināta mārrutku peroksidāzes (HRP) Mab (VP7 specifiskās monoklonālās antivielas) konjugāta katrai iedobei un viegli samaisa, lai nodrošinātu viendabīgumu. Inkubē 30 minūtes 37 °C temperatūrā.

3.1.4. Plāksnes piecas reizes mazgā ar PBST un nosusina, kā iepriekš norādīts.

3.1.5. Hromogēns/substrāts Pievieno 100 μl/iedobe hromogena/substrāta šķīduma [1 ml ABTS (2,2’-azino-bis-[3-etilbenzotiazolīn-6-sulfoskābe]) 5 mg/ml + 9 ml substrāta bufervielas (0,1 M fosfāta-citrāta buferšķīduma ar pH 4, kas satur 0,03 % H2O2] un inkubē 10 minūtes istabas temperatūrā. Krāsas veidošanos aptur, pievienojot 100 μl/iedobe 2 % (m/V) SDS (nātrija dodecilsulfāts).

3.1.6. Nolasīšana Nolasījumu veic pie 405 nm ELISA testa nolasītājā.

3.2. Rezultātu interpretācija

3.2.1. Analīzes izvērtējums

Tests ir derīgs, ja negatīvās kontroles (NC) optiskais blīvums (OB) ir lielāks par 1,0 un pozitīvās kontroles (PC) OB ir mazāks par 0,2.

3.2.2. Izslēgšanas vērtības aprēķināšana

Pozitīvā izslēgšanas vērtība =

Negatīvā izslēgšanas vērtība =

kur NC ir negatīvās kontroles OB un PC ir pozitīvās kontroles OB.

3.2.3. Rezultātu interpretācija

Paraugi, kuru OB ir mazāks par pozitīvo izslēgšanas vērtību, ir uzskatāmi par pozitīviem attiecībā uz AHSV antivielām.

Paraugi, kuru OB ir lielāks par negatīvo izslēgšanas vērtību, ir uzskatāmi par negatīviem attiecībā uz AHSV antivielām.

Paraugi, kuru OB lielums atrodas starp šīm abām vērtībām, uzskatāmi par šaubīgiem, un dzīvniekiem vēlreiz jānoņem paraugi pēc divām līdz trim nedēļām.