02016D1332 — LV — 18.07.2022 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

►B KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/1332 (2016. gada 28. jūlijs), ar ko nosaka ekoloģiskos kritērijus ES ekomarķējuma piešķiršanai mēbelēm (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4778) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 210, 4.8.2016., 100. lpp)

Grozīts ar:









▼B

KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/1332

(2016. gada 28. jūlijs),

ar ko nosaka ekoloģiskos kritērijus ES ekomarķējuma piešķiršanai mēbelēm

(izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4778)

(Dokuments attiecas uz EEZ)







1. pants

1. Produktu grupa “mēbeles” ietver brīvi stāvošas vai iebūvētas vienības, kuru galvenā funkcija ir telpās vai laukā tikt izmantotām priekšmetu uzglabāšanai, novietošanai vai karināšanai un/vai nodrošināt virsmas, kuras lietotāji var izmantot, lai atpūstos, sēdētu, ēstu, mācītos vai strādātu. Tvērums ir paplašināts, lai tas ietvertu mājas mēbeles un sabiedrisko un komerciālo telpu mēbeles izmantošanai mājas vai ārpusmājas vidē. Tvērumā ietilpst gultas rāmji, kājas, pamatnes un galvgaļi.

2. Produktu grupā neietilpst šādi izstrādājumi: a) gultas matrači, uz kuriem attiecas Komisijas Lēmumā 2014/391/ES ( 1 ) noteiktie kritēriji; b) izstrādājumi, kuru galvenā funkcija nav minēta 1. punktā, tostarp luksofori, margas un žogi, kāpnes, pulksteņi, rotaļlaukumu aprīkojums, brīvstāvoši vai pie sienas stiprināmi spoguļi, elektriskie kabeļi, ceļu stabi un tādi būvizstrādājumi kā kāpnes, durvis, logi, grīdu segumi un apšuvums; c) lietoti, atjaunoti vai rekonstruēti mēbeļu izstrādājumi vai mēbeļu izstrādājumi ar jaunu apdari; d) mēbeles, ar kurām aprīkoti transportlīdzekļi, ko izmanto sabiedriskiem vai privātiem pārvadājumiem; e) mēbeļu izstrādājumi, kuru sastāvā vairāk nekā 5 % (pēc masas) ir materiāli, kas nav iekļauti šādā sarakstā: masīvkoksne, koksnes materiālu plātnes, korķis, bambuss, rotangpalma, plastmasa, metāls, āda, pārklāti audumi, tekstilmateriāli, stikls un polsterēšanas materiāli/pildmateriāli.

2. pants

Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

a) “anilīna āda” atbilstoši standartā EN 15987 ietvertai definīcijai ir āda, kuras dabiskais raksts ir skaidri un pilnībā saskatāms un kuras virsmas pārklājums ar nepigmentētu apdares līdzekli nepārsniedz 0,01 mm;

b) “pusanilīna āda” atbilstoši standartā EN 15987 ietvertai definīcijai ir āda, kas pārklāta ar nelielu pigmenta daudzumu saturošu apdares līdzekli tā, lai tās dabiskais raksts būtu skaidri saskatāms;

c) “pigmentēta āda un pigmentēta šķeltāda” atbilstoši standartā EN 15987 ietvertai definīcijai ir āda vai šķeltāda, kuras dabiskais raksts vai virsma ir pilnībā nosegta, izmantojot pigmentus saturošu apdares līdzekli;

d) “lakāda un lakota šķeltāda” atbilstoši standartā EN 15987 ietvertai definīcijai ir āda vai šķeltāda, parasti ar spoguļvirsmas efektu, ko iegūst, uzklājot pigmentētas vai nepigmentētas lakas vai sintētisko sveķu slāni, kura biezums nepārsniedz vienu trešdaļu no izstrādājuma kopējā biezuma;

e) “pārklāta āda un pārklāta šķeltāda” atbilstoši standartā EN 15987 ietvertai definīcijai ir āda vai šķeltāda, kuras ārpusei uzklātais virsmas pārklājums nepārsniedz vienu trešdaļu no izstrādājuma kopējā biezuma, bet ir biezāks par 0,15 mm;

f) “gaistošs organiskais savienojums (GOS)” atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/42/EK ( 2 ) ietvertai definīcijai ir jebkurš organiskais savienojums, kura viršanas sākuma temperatūra 101,3 kPa standartspiediena apstākļos ir vienāda ar 250 °C vai zemāka un kuru kapilārajā kolonnā eluē līdz tetradekānam(C14H30) (ieskaitot);

g) “vāji gaistošs organiskais savienojums (VGOS)” ir jebkurš organiskais savienojums, kura viršanas temperatūra 101,3 kPa standartspiediena apstākļos ir lielāka par 250 °C, bet mazāka par 370 °C, un kuru kapilārajā kolonnā eluē ar aiztures diapazonu no n-tetradekāna (C14H30) (neieskaitot) līdz n-dokozānam (C22H46) (ieskaitot);

h) “otrreizēji pārstrādātu materiālu saturs” ir otrreizēji pārstrādātu materiālu masas daļa izstrādājumā vai iepakojumā; atbilstoši standartā ISO 14021 ietvertai definīcijai otrreizēji pārstrādātu materiālu saturā ietilpst tikai pirmslietošanas un pēclietošanas materiāli;

i) “pirmslietošanas materiāls” atbilstoši standartā ISO 14021 ietvertai definīcijai ir materiāls, kas ražošanas procesā novirzīts no atkritumu plūsmas, izņemot tādu materiālu atkārtotu izmantošanu kā ražošanas brāķis, sasmalcināti ražošanas atlikumi vai ražošanas pārpalikumi, kas radušies kādā procesā un ir atgūstami tajā pašā procesā, kurā tie radušies, un izņemot arī koksnes atkritumus, skaidas un šķiedras no mežizstrādes un kokzāģēšanas operācijām;

j) “pēclietošanas materiāls” atbilstoši standartā ISO 14021 ietvertai definīcijai ir materiāls, kuru, lietojot izstrādājumu, ir radījuši tā galapatērētāji – mājsaimniecības vai tirdzniecības, rūpniecības un institucionālā sektora objekti – un kuru vairs nevar izmantot tā paredzētajam nolūkam, arī materiāli, kas atgriezušies no izplatīšanas ķēdes;

k) “reģenerēts/atgūts materiāls” atbilstoši standartā ISO 14021 ietvertai definīcijai ir materiāls, kas citādi būtu apglabāts kā atkritumi vai izmantots enerģijas reģenerācijai, bet tā vietā ir savākts un reģenerēts/atgūts kā resursi, ko otrreizējās pārstrādes vai ražošanas procesā izmanto jaunu primāro izejvielu vietā;

l) “otrreizēji pārstrādāts materiāls” atbilstoši standartā ISO 14021 ietvertai definīcijai ir materiāls, kas ražošanas procesā ir pārstrādāts no reģenerēta/atgūta materiāla un izmantots gatavajā izstrādājumā vai detaļā, kura paredzēta iestrādāšanai izstrādājumā, izņemot koksnes atkritumus, skaidas un šķiedras no mežizstrādes un kokzāģēšanas operācijām;

m) “koksnes materiālu plātnes” ir plātnes, kas izgatavotas no koksnes šķiedrām kādā no dažādiem iespējamiem ražošanas procesiem, kas var ietvert paaugstinātas temperatūras, spiediena un saistītājsveķu vai līmvielu izmantošanu;

n) “orientētu kokskaidu plātne” atbilstoši standartā EN 300 ietvertai definīcijai ir daudzkārtaina plātne, kas sastāv galvenokārt no šķēpeļskaidām [lielizmēra skaidām] kopā ar saistvielu. Ārējās kārtas šķēpeļskaidas ir orientētas paralēli plātnes garumam vai platumam. Iekšējās kārtas vai kārtu šķēpeļskaidas var nebūt orientētas vai būt orientētas, parasti – taisnā leņķī attiecībā pret ārējo kārtu šķēpeļskaidām;

o) “daļiņu plātne” atbilstoši standartā EN 309 ietvertai definīcijai ir plātņu materiāls, kas, izmantojot spiedienu un karstumu, izgatavots no koksnes daļiņām (koka plēksnēm, šķeldām, ēveļskaidām, zāģskaidām u. tml.) un/vai citiem lignoceluloziskiem materiāliem daļiņu formā (linu spaļiem, kaņepju spaļiem, cukurniedru izspaidām u. tml.), kam pievienota līmviela;

p) “saplāksnis” atbilstoši standartā EN 313 ietvertai definīcijai ir koksnes materiālu plātnes, kas sastāv no vairākām kārtām, kuras salīmētas tā, lai šķiedru virziens blakus esošajās kārtās parasti būtu savstarpēji perpendikulārs. Var izšķirt daudzas dažādas saplākšņa apakškategorijas atkarībā no saplākšņa uzbūves (piemēram, finiera saplāksnis, saplāksnis ar atšķirīgu viduskārtu, simetriskais saplāksnis) vai dominējošā galalietojuma (piemēram, kuģubūves saplāksnis);

q) “šķiedru plātnes” ir plašs klāsts plātņu veidu, kas definēti standartā EN 316 un EN 622 un ko atkarībā no fizikālajām īpašībām un ražošanas procesa var iedalīt tādās apakškategorijās kā cietās plātnes, puscietās plātnes, mīkstās plātnes un sausā paņēmiena plātnes;

r) “viegli bioloģiski noārdāma viela” ir viela, kurai tiek noteikta vai nu izšķīdušā organiskā oglekļa noārdīšanās par 70 % 28 dienu laikā, vai 60 % no teorētiski iespējamām negatīvām skābekļa piesātinājuma izmaiņām vai no teorētiski iespējamās oglekļa dioksīda veidošanās 28 dienu laikā, ja tiek izmantota kāda no šīm testēšanas metodēm: OECD 301 A, ISO 7827, OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 301 D, ISO 10708, OECD 301 E, OECD 301 F, ISO 9408;

s) “iedabiski bioloģiski noārdāma viela” ir viela, kurai tiek noteikta vai nu izšķīdušā organiskā oglekļa noārdīšanās par 70 % 28 dienu laikā, vai 60 % no teorētiski iespējamām negatīvām skābekļa piesātinājuma izmaiņām vai no teorētiski iespējamās oglekļa dioksīda veidošanās 28 dienu laikā, ja tiek izmantota kāda no šīm testēšanas metodēm: ISO 14593, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B, ISO 9888, OECD 302 C;

t) “apdares operācijas” ir metodes, ar kādām materiāla virsmai uzklāj virskārtu vai pārklājumu. Metodes var ietvert krāsu, druku, laku, finieru, laminātu, impregnētu papīru un apdares plēvju izmantošanu;

u) “biocīds” atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 528/2012 ( 3 ) ietvertai definīcijai ir: — jebkura viela vai maisījums lietotājam piegādātajā veidā, kas sastāv no vienas vai vairākām aktīvajām vielām, satur vai rada vienu vai vairākas aktīvās vielas, lai iznīcinātu, atbaidītu, padarītu nekaitīgu jebkuru kaitīgu organismu, kavētu tā iedarbību vai uz to iedarbotos citādā veidā, kas nav tikai fiziska vai mehāniska iedarbošanās, — jebkura viela vai maisījums, ko rada no vielām vai maisījumiem, kuri paši par sevi neietilpst iepriekšējās daļas formulējuma jomā un ko izmanto, lai iznīcinātu, atbaidītu, padarītu nekaitīgu jebkuru kaitīgu organismu, kavētu tā iedarbību vai uz to iedarbotos citādā veidā, kas nav vienkārši fiziski vai mehāniski līdzekļi, un — apstrādāts izstrādājums, kuram galvenā ir biocīdā funkcija;

v) “koksnes konservanti” atbilstoši definīcijai, par kuru panākta vienošanās Eiropas Standartizācijas komitejā (avots: CEN/TC 38 “Koksnes un koksnes izstrādājumu ilgizturība”), ir biocīdi, kurus virsmas apstrādes (piemēram, uzsmidzināšana, uzklāšana ar otu) vai dziļās piesūcināšanas procesos (piemēram, vakuumspiediena, dubultā vakuuma process) uzklāj koksnei (t. i., apaļkokiem, kas kokzāģētavā saņemti komerciālai izmantošanai un jebkādai tai sekojošai koksnes un koksnes izstrādājumu izmantošanai) vai koksnes izstrādājumiem, vai kurus uzklāj nekoksnes substrātiem (piemēram, mūriem un ēku pamatiem) tikai tādēļ, lai saskarē esošo koksni vai koksnes izstrādājumus aizsargātu no koksnei kaitīgo organismu (piemēram, sausās trupes un termītu) agresīvās iedarbības;

w) “E1” ir formaldehīdu saturošu koksnes materiālu plātņu klasifikācija, kura pieņemta visās ES dalībvalstīs un kuras pamatā ir formaldehīda emisijas. Saskaņā ar standarta EN 13986 B pielikumā ietverto definīciju koksnes materiālu plātni klasificē kā E1, ja emisijas ir ekvivalentas pastāvīga stāvokļa koncentrācijai 0,1 ppm (0,124 mg/m3) formaldehīda pēc 28 dienu ilga kameras testa, kas veikts saskaņā ar standartu EN 717-1, vai ja saskaņā ar standartu EN 120 noteiktais formaldehīda saturs ir mazāks par vai vienāds ar 8 mg/100 g absolūti sausas plātnes, vai ja saskaņā ar standartu EN 717-2 noteiktie formaldehīda emisijas līmeņi ir zemāki par vai vienādi ar 3,5 mg/m2 · h vai saskaņā ar to pašu metodi, bet 3 dienu laikā pēc plātnes izgatavošanas noteiktie formaldehīda emisijas līmeņi ir zemāki par vai vienādi ar 5,0 mg/m2 · h;

x) “pārklāti audumi” atbilstoši standartā EN 13360 ietvertai definīcijai ir audumi, kuriem viena vai abas virsmas ir pārklātas ar atsevišķu, ar auduma virsmu saistījušos vienlaidu gumijas un/vai plastmasas materiāla kārtu, ieskaitot tapsēšanas materiālus, ko nereti dēvē par mākslīgo ādu;

y) “tekstilmateriāli” ir dabīgas šķiedras, sintētiskas šķiedras un mākslīgas celulozes šķiedras;

z) “dabīgas šķiedras” ir kokvilna un citas dabīgas celuloziskas sēklu lidpūku šķiedras, lins un citas lūksnu šķiedras, vilna un citas keratīna šķiedras;

(aa) “sintētiskās šķiedras” ir akrils, elastāns, poliamīds, poliesteris un polipropilēns;

(bb) “mākslīgās celulozes šķiedras” ir liocela, modāla un viskozes šķiedras;

(cc) “tapsējums” ir materiāli, ko izmanto, lai apvilktu, polsterētu un pildītu sēdmēbeles, guļammēbeles vai citus mēbeļu izstrādājumus, un kas var ietvert tādus pārvalku materiālus kā āda, pārklāti audumi un tekstilmateriāli, kā arī tādus polsterēšanas materiālus kā elastīgi šūnu polimēru materiāli uz gumijas lateksa un poliuretāna bāzes;

(dd) “viela” atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1907/2006 ( 4 ) 3. panta 1. punktā ietvertai definīcijai ir ķīmisks elements un tā dabiski vai ražošanas procesā iegūti savienojumi, arī tās stabilizācijai vajadzīgās piedevas, kā arī izmantotajos procesos radušies piejaukumi, kas nav šķīdinātāji, kurus var atdalīt, neietekmējot vielas stabilitāti un nemainot tās sastāvu;

(ee) “maisījums” atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1907/2006 3. panta 2. punktā ietvertai definīcijai ir maisījums vai šķīdums, kas sastāv no divām vai vairākām vielām;

(ff) “detaļa” ir stabila un atsevišķa vienība, kuras apveids un forma nav jāmaina pirms pilnībā funkcionējoša gatavā izstrādājuma samontēšanas, lai gan tās stāvoklis gatavā izstrādājuma lietošanas laikā var mainīties; pie detaļām pieder eņģes, skrūves, rāmji, atvilktnes, riteņi un plaukti;

(gg) “sastāvdaļas” ir materiāli, kuru apveids un forma var mainīties pirms mēbeļu izstrādājuma montāžas vai tā lietošanas laikā, un tās ietver tekstilmateriālus, ādu, pārklātus audumus un poliuretāna putas, ko izmanto tapsējumā. Piegādātos kokmateriālus var uzskatīt par sastāvdaļu, bet vēlāk sazāģēt un apstrādāt, lai pārveidotu par detaļu.

3. pants

Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 66/2010 ES ekomarķējumu piešķir tikai tādam izstrādājumam, kurš pieskaitāms šā lēmuma 1. pantā definētajai produktu grupai “mēbeles” un atbilst šā lēmuma pielikumā noteiktajiem ekoloģiskajiem kritērijiem, kā arī ar tiem saistītajām novērtēšanas un verifikācijas prasībām.

▼M1

4. pants

Produktu grupai “mēbeles” noteiktie ES ekomarķējuma kritēriji un ar tiem saistītās novērtēšanas un verifikācijas prasības ir spēkā līdz 2026. gada 31. decembrim.

▼B

5. pants

Administratīvos nolūkos produktu grupai “mēbeles” piešķirtais ciparu kods ir “049”.

6. pants

Lēmumu 2009/894/EK atceļ.

7. pants

1. Atkāpjoties no 6. panta, pieteikumus ES ekomarķējuma saņemšanai produktu grupā “koka mēbeles” ietilpstošajiem izstrādājumiem, kas iesniegti pirms šā lēmuma pieņemšanas datuma, novērtē atbilstoši Lēmuma 2009/894/EK nosacījumiem.

2. Pieteikumus ES ekomarķējuma saņemšanai produktu grupā “koka mēbeles” ietilpstošajiem izstrādājumiem, kas iesniegti divu mēnešu laikā no šā lēmuma pieņemšanas dienas, ir atļauts sagatavot atbilstoši Lēmuma 2009/894/EK kritērijiem vai šajā lēmumā noteiktajiem kritērijiem.

Pieteikumus izvērtē atbilstoši kritērijiem, uz kuriem tie pamatojas.

3. ES ekomarķējuma licences, kas piešķirtas saskaņā ar Lēmumā 2009/894/EK noteiktajiem kritērijiem, var izmantot 12 mēnešus pēc šā lēmuma pieņemšanas dienas.

8. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.









PIELIKUMS

PAMATPRINCIPI

ES EKOMARĶĒJUMA KRITĒRIJI

Kritēriji ES ekomarķējuma piešķiršanai mēbelēm

1. Izstrādājuma apraksts

2. Vispārīgas prasības attiecībā uz bīstamām vielām un maisījumiem

3. Koksne, korķis, bambuss un rotangpalma

4. Plastmasa

5. Metāli

6. Mēbeļu pārvalku materiāli

7. Mēbeļu polsterēšanas materiāli

8. Stikls – smago metālu izmantošana

9. Gatavajam izstrādājumam izvirzītās prasības

10. Informācija patērētājiem

11. Informācija ES ekomarķējumā

NOVĒRTĒŠANAS UN VERIFIKĀCIJAS PRASĪBAS

Konkrētās novērtēšanas un verifikācijas prasības ir norādītas katram kritērijam atsevišķi.

Gadījumos, kad pieteikuma iesniedzējam jāiesniedz deklarācijas, dokumentācija, analīžu rezultāti, testēšanas protokoli vai citi pierādījumi par atbilstību kritērijiem, tos atkarībā no situācijas var sagatavot pieteikuma iesniedzējs un/vai tā piegādātājs (piegādātāji), un/vai piegādātāja (piegādātāju) piegādātāji u. c.

Kompetentās iestādes pirmām kārtām atzīst apliecinājumus, ko izdevušas iestādes, kuras ir akreditētas atbilstoši attiecīgajam testēšanas un kalibrēšanas laboratoriju saskaņotajam standartam, un verifikācijas, ko veikušas iestādes, kuras ir akreditētas atbilstoši attiecīgajam saskaņotajam standartam, kas piemērojams izstrādājumus, procesus un pakalpojumus sertificējošām iestādēm.

Attiecīgos gadījumos drīkst izmantot citas testēšanas metodes, nevis tās, kuras ir norādītas attiecībā uz katru kritēriju, ja kompetentā iestāde, kas novērtē pieteikumu, atzīst šādas metodes par līdzvērtīgām.

Attiecīgos gadījumos kompetentās iestādes drīkst pieprasīt iesniegt apliecinošus dokumentus un drīkst veikt neatkarīgu verifikāciju.

Priekšnoteikums ir tāds, ka izstrādājumam jāatbilst visām tās valsts (valstu) attiecīgajām juridiskajām prasībām, kurā (kurās) izstrādājumu paredzēts laist tirgū. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par izstrādājuma atbilstību šai prasībai.

ES ekomarķējuma kritēriji definē videi vismazāk nelabvēlīgos izstrādājumus mēbeļu tirgū. Lai atvieglotu novērtēšanu, kritēriji ir sagrupēti pa materiāliem, ņemot vērā to, ka daudzos mēbeļu izstrādājumos būs tikai viens vai divi no iepriekš minētajiem materiāliem.

Kaut gan ķīmisku vielu lietošana un piesārņojošo vielu izdalīšanās pieder pie ražošanas procesa, tajā, ja iespējams, nelieto bīstamas vielas vai ierobežo to lietojumu līdz minimālajam apjomam, kāds vajadzīgs, lai nodrošinātu gan mēbeļu izstrādājumu funkciju atbilstošu izpildi, gan to atbilstību stingrām kvalitātes un drošuma prasībām. Šajā nolūkā noteiktām vielām/vielu grupām ārkārtas apstākļos un tikai tad, ja tirgū nav dzīvotspējīgu alternatīvu, tiek paredzēti atkāpes nosacījumi, lai negatīvo ietekmi uz vidi nepārnestu uz citu aprites cikla posmu vai ietekmes veidiem.

1. kritērijs. Izstrādājuma apraksts

Kompetentajai iestādei iesniedz rasējumus, kuros parādīts, kā montējamas detaļas/sastāvdaļas un to elementi, kas veido gatavo mēbeļu izstrādājumu, izstrādājuma izmēri, kā arī izstrādājumā izmantoto materiālu sarakstu, kurā norādīta paša izstrādājuma kopējā masa un tās sadalījums pa šādiem dažādiem materiāliem: masīvkoksne, koksnes materiālu plātnes, korķis, bambuss, rotangpalma, plastmasa, metāls, āda, pārklāti audumi, tekstilmateriāli, stikls un polsterēšanas materiāli/pildmateriāli.

Visi pārējie materiāli, kas neietilpst iepriekš minētajās kategorijās, jānorāda kā “citi” materiāli.

“Citu” materiālu kopējais daudzums nedrīkst pārsniegt 5 % no izstrādājuma kopējās masas.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz kompetentajai iestādei dokumentāciju, kas satur:

i) rasējumus, kuros parādītas dažādās detaļas/sastāvdaļas un to elementi, kas izmantoti mēbeļu izstrādājuma montāžā;

ii) vispārēju materiālu sarakstu, kurā norādīta izstrādājuma vienības kopējā masa un tās sadalījums pa šādiem materiāliem: masīvkoksne, koksnes materiālu plātnes, korķis, bambuss, rotangpalma, plastmasas, metāli, āda, tekstilmateriāli, pārklāti audumi, stikls, polsterēšanas materiāli/pildmateriāli un “citi” materiāli. Dažādu materiālu masu izsaka gramos vai kilogramos un procentos no vienas izstrādājuma vienības kopējās masas.

2. kritērijs. Vispārīgas prasības attiecībā uz bīstamām vielām un maisījumiem

Tādu vielu klātbūtni, kas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 59. panta 1. punktu identificētas par ļoti lielas bažas izraisošām vielām jeb īpaši bīstamām vielām (SVHC), vai tādu vielu un maisījumu klātbūtni, kas atbilst kritērijiem to klasificēšanai, marķēšanai un iepakošanai (CLP) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 ( 5 ) attiecībā uz 1. tabulā norādītajiem apdraudējumiem, izstrādājumā un visās tā detaļās/sastāvdaļās ierobežo saskaņā ar 2.1., 2.2.a un 2.2.b kritēriju.

Šā kritērija vajadzībām SVHC kandidātsaraksta vielas un CLP apdraudējumu klasifikācijas ir sagrupētas 1. tabulā atkarībā no to bīstamības īpašībām.

1. tabula

Ierobežojamo apdraudējumu grupas

1. apdraudējumu grupa – SVHC un CLP

Apdraudējumi, kas norāda vielas vai maisījuma piederību 1. grupai

Vielas, kas iekļautas SVHC kandidātsarakstā

Kancerogēns, mutagēns un/vai toksisks reproduktīvajai sistēmai ( CMR ), 1.A vai 1.B kategorija: H340, H350, H350i, H360, H360F, H360D, H360FD, H360Fd, H360Df

2. apdraudējumu grupa – CLP

Apdraudējumi, kas norāda vielas vai maisījuma piederību 2. grupai

2. kategorijas CMR : H341, H351, H361f, H361d, H361fd, H362

1. kategorijas toksicitāte ūdenī: H400, H410

1. un 2. kategorijas akūtā toksicitāte: H300, H310, H330

1. kategorijas toksicitāte ieelpojot: H304

1. kategorijas toksiska ietekme uz mērķorgānu ( STOT ): H370, H372

1. kategorijas ādas sensibilizators H317

3. apdraudējumu grupa – CLP

Apdraudējumi, kas norāda vielas vai maisījuma piederību 3. grupai

2., 3. un 4. kategorijas toksicitāte ūdenī: H411, H412, H413

3. kategorijas akūtā toksicitāte: H301, H311, H331, EUH070

2. kategorijas STOT : H371, H373

2.1. Ierobežojumi attiecībā uz SVHC

SVHC koncentrācija izstrādājumā un jebkurā tā detaļā/sastāvdaļā nepārsniedz 0,10 % (pēc masas).

SVHC kandidātsaraksta vielām, kuru koncentrācija izstrādājumā vai jebkurā tā detaļā/sastāvdaļā ir lielāka par 0,10 % (pēc masas), nekādas atkāpes no šīs prasības nepiešķir.

Tekstilmateriālus, kam ES ekomarķējums piešķirts, pamatojoties uz Komisijas Lēmumā 2014/350/ES ( 6 ) noteiktajiem ekoloģiskajiem kritērijiem, uzskata par 2.1. kritērijam atbilstošiem.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs sagatavo deklarācijas par to, ka izstrādājums vai jebkādas detaļas/sastāvdaļas, kas izmantotas izstrādājuma montāžā, nesatur SVHC norādītajā vai lielākā koncentrācijā. Deklarācijās norāda atsauci uz ECHA publicētā kandidātsaraksta jaunāko versiju ( 7 ).

Attiecībā uz tekstilmateriāliem, kam ES ekomarķējums piešķirts saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2014/350/ES, kā atbilstības pierādījums jāiesniedz ES ekomarķējuma sertifikāta kopija.

2.2. Ierobežojumi attiecībā uz mēbeļu izstrādājumā lietotām vielām un maisījumiem, kas klasificēti atbilstoši CLP regulai

Prasības ir sadalītas divās daļās atkarībā no mēbeļu izstrādājuma ražošanas posma. A daļa attiecas uz vielām un maisījumiem, ko lieto apdares vai montāžas operācijās, kuras veic tieši mēbeļu ražotājs. B daļa attiecas uz vielām un maisījumiem, ko lieto piegādāto detaļu/sastāvdaļu ražošanā.

Tekstilmateriālus, kam ES ekomarķējums piešķirts, pamatojoties uz Lēmumā 2014/350/ES noteiktajiem ekoloģiskajiem kritērijiem, uzskata par 2.2.a un 2.2.b kritērijam atbilstošiem.

2.2.a Vielas un maisījumi, ko lieto mēbeļu ražotājs

Līmvielas, lakas, krāsas, gruntskrāsas, beices, biocīdi (piemēram, koksnes konservanti), antipirēni, pildvielas, vaski, eļļas, šuvju aizpildītāji, hermētiķi, krāsvielas, sveķi vai smēreļļas, ko tiešā veidā izmanto mēbeļu ražotājs, nedrīkst būt klasificēti kā tādi, kas rada kādu no 1. tabulā minētajiem CLP apdraudējumiem, ja vien 2. tabulā nav paredzēta īpaša atkāpe attiecībā uz to lietošanu.

2.2.b Vielas un maisījumi, ko lieto noteiktu detaļu/sastāvdaļu piegādātāji

Šo kritēriju nepiemēro atsevišķām piegādātāju nodrošinātām detaļām/sastāvdaļām, kas: i) sver mazāk par 25 g un ii) parastas lietošanas apstākļos nenonāk tiešā saskarē ar lietotājiem.

Vielas vai maisījumi, ko lieto piegādātāji un kas ietilpst turpmāk noteiktajā darbības jomā, nedrīkst būt klasificēti kā tādi, kas rada kādu 1. tabulā minētajiem CLP apdraudējumiem, ja vien 2. tabulā nav paredzēta īpaša atkāpe attiecībā uz to lietošanu.

— Masīvkoksne un koksnes materiālu plātnes: izmantotās līmvielas, lakas, krāsas, beices, biocīdi (piemēram, koksnes konservanti), gruntskrāsas, antipirēni, pildvielas, vaski, eļļas, šuvju aizpildītāji, hermētiķi un sveķi.

— Plastmasas: pigmenti, plastifikatori, biocīdi un antipirēni, ko izmanto par piedevām.

— Metāli: krāsas, gruntskrāsas vai lakas, ko uzklāj uz metāla virsmas.

— Tapsējums no tekstilmateriāliem, ādas un pārklāta auduma: izmantotās krāsvielas, lakas, optiskie balinātāji, stabilizatori, palīgsavienojumi, antipirēni, plastifikatori, biocīdi vai ūdens/netīrumu/traipu repelenti.

— Mēbeļu polsterēšanas materiāli: materiālam uzklātie biocīdi, antipirēni vai plastifikatori.







2. tabula Atkāpes no 1. tabulā minētajiem ierobežojumiem un piemērojamie nosacījumi Vielas/maisījuma tips Piemērojamība Klasifikācija, kam piemēro atkāpi Atkāpes nosacījumi a) Biocīdi (piemēram, koksnes konservanti) Gatavajā izstrādājumā izmantojamo detaļu un/vai tapsējuma materiālu apstrāde Visi 2. un 3. grupas apdraudējumi, kas minēti 1. tabulā, izņemot CMR apdraudējumus Tikai tad, ja biocīdā esošā aktīvā viela ir apstiprināta vai tiek pārbaudīta, līdz tiek pieņemts lēmums par apstiprinājumu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 528/2012, vai ir iekļauta minētās regulas I pielikumā, un tikai attiecībā uz šādiem gadījumiem: i) tarā izmantojamiem konservantiem, kas ir iekštelpu vai āra mēbeļu detaļām/sastāvdaļām uzklātu pārklājumu sastāvos; ii) nožuvuša pārklājuma [sausplēves] konservantiem, kas ir tikai āra mēbelēm uzklātos pārklājumos; iii) āra mēbelēm paredzētas koksnes apstrādei ar konservantiem, bet tikai tad, ja sākotnējā koksne neatbilst 1. vai 2. ilgizturības klases prasībām saskaņā ar standartu EN 350; iv) āra mēbelēs izmantotiem tekstilmateriāliem vai pārklātiem audumiem. Verifikācija Pieteikuma iesniedzējs deklarācijā norāda, kādas aktīvās vielas (ja ir) satur dažādu mēbeļu detaļu/sastāvdaļu ražošanā lietotie biocīdi, un attiecīgā gadījumā savu deklarāciju pamato ar piegādātāju deklarācijām, attiecīgajām drošības datu lapām (DDL), CAS numuriem un saskaņā ar standartu EN 350 veiktas testēšanas rezultātiem. b) Antipirēni Tekstilmateriāli, āda, pārklāti audumi, ko mēbeļu tapsēšanā izmanto par pārvalku materiāliem un arī polsterēšanas materiāliem H317, H373, H411, H412, H413 Izstrādājumam jābūt paredzētam lietojumiem, kuros ir prasīta atbilstība pretaizdegšanās prasībām, kas paredzētas ISO, EN, dalībvalstu vai publiskā sektora iepirkuma standartos un noteikumos. c) Antipirēni/antimona trioksīds (ATO) H351 ATO ir atļauts tikai tad, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi: i) izstrādājumam jābūt paredzētam lietojumiem, kuros ir prasīta atbilstība pretaizdegšanās prasībām, kas paredzētas ISO, EN, dalībvalstu vai publiskā sektora iepirkuma standartos un noteikumos; ii) to izmanto par sinerģistu tekstilmateriāliem vai pārklātiem audumiem; iii) emisijas gaisā darbavietā, kur tekstilizstrādājumam uzklāj antipirēnu, atbilst astoņu stundu arodekspozīcijas robežvērtībai 0,50 mg/m3 apmērā. d) Niķelis Metāla detaļas H317, H351, H372 Atļauts tikai izmantošanai nerūsējošā tērauda vai niķelētās detaļās ar nosacījumu, ka niķeļa izdalīšanās intensitāte, kas noteikta saskaņā ar standartu EN 1811, ir mazāka par 0,5 μg/cm2 nedēļā. e) Hroma savienojumi H317, H411 Atkāpe attiecas tikai uz hroma (III) savienojumiem, ko izmanto galvanizācijas operācijās (piemēram, uz hroma (III) hlorīdu). f) Cinka savienojumi H300, H310, H330, H400, H410 Atkāpe attiecas tikai uz cinka savienojumiem, ko izmanto galvanizācijas vai karstās cinkošanas operācijās (piemēram, uz cinka oksīdu, cinka hlorīdu un cinka cianīdu). g) Krāsvielas krāsošanai un bezpigmenta apdrukai Tekstilmateriāli, āda un pārklāti audumi, ko mēbeļu tapsēšanā izmanto par pārvalku materiāliem H301, H311, H317, H331 Krāsotavās un apdrukas darbnīcās izmanto bezputekļu krāsvielu sastāvus vai krāsvielu automātisko dozēšanu un padevi, lai pēc iespējas samazinātu darbinieku eksponētību. H411, H412, H413 Krāsošanas procesi, kuros izmanto reaktīvās, tiešās, kubla vai sēra krāsvielas ar šīm klasifikācijām, atbilst vismaz vienam no šādiem nosacījumiem: i) izmanto augstas afinitātes krāsvielas; ii) sasniedz brāķa procentu, kas mazāks par 3,0 %; iii) izmanto krāsu saskaņošanas rīkus; iv) krāsošanas procesā īsteno standarta darbības procedūras; v) veic notekūdeņu attīrīšanu no krāsām (*1). Uz krāsošanu šķīdumā un/vai digitālo apdruku šie nosacījumi neattiecas. h) Optiskie balinātāji Tekstilmateriāli, āda un pārklāti audumi, ko mēbeļu tapsēšanā izmanto par pārvalku materiāliem H411, H412, H413 Optiskos balinātājus drīkst lietot tikai šādos gadījumos: i) baltas krāsas apdrukā; ii) par piedevām, ražojot akrilu, poliamīdu vai poliesteri, kas satur otrreizēji pārstrādātus materiālus. i) Ūdens, netīrumu un traipu repelenti Izmantošana mēbeļu detaļu/sastāvdaļu virsmas apstrādē H413 Repelentam un tā noārdīšanās produktiem jābūt: i) viegli vai iedabiski bioloģiski noārdāmiem vai ii) ar zemu bioakumulācijas potenciālu (oktanola–ūdens sadalījuma koeficients Log Kow < 3,2 vai bioloģiskās koncentrēšanās faktors (BCF) < 100) ūdens vidē, tostarp ūdens nosēdumos. j) Stabilizatori un lakas Izmantošana pārklātu audumu ražošanā H411, H412, H413 Izmanto automātisko dozēšanu un/vai individuālos aizsarglīdzekļus, lai pēc iespējas samazinātu darbinieku eksponētību. Vismaz 95 % no šīm piedevām jābūt tādām, kurām, izmantojot OECD 303A/B un/vai ISO 11733 testēšanas metodi, tiek noteikta izšķīdušā organiskā oglekļa noārdīšanās par 80 % 28 dienu laikā. k) Palīgvielas (tostarp nesēji, izlīdzinātāji, disperģētāji, virsmaktīvās vielas, biezinātāji un saistītāji) Izmantošana mēbeļu pārvalku materiālu (tekstilmateriāli, āda vai pārklāti audumi) apstrādē H301, H311, H317, H331, H371, H373, H411, H412, H413, EUH070 Receptes formulē, izmantojot automātiskās dozēšanas sistēmas, un procesi atbilst standarta darbības procedūrām. Par H311 vai H331 klasificētu vielu koncentrācija materiālā nedrīkst pārsniegt 1,0 % (pēc masas). l) Krāsas, lakas, sveķi un līmvielas Jebkuras mēbeļu detaļas/sastāvdaļas H304, H317, H412, H413, H371, H373 Jāiesniedz ķīmiskā maisījuma drošības datu lapa (DDL), kurā skaidri norādīti piemēroti individuālie aizsarglīdzekļi un piemērotas procedūras šo maisījumu uzglabāšanai, pārvietošanai, lietošanai un utilizācijai lietošanas laikā, un deklarācija, kas apliecina šo pasākumu ievērošanu. H350 Piemēro tikai sveķiem uz formaldehīda bāzes, ja brīvā formaldehīda saturs sveķu sastāvā (sveķi, līmvielas un cietinātāji), kas noteikts saskaņā ar standartu ISO 11402 vai līdzvērtīgu metodi, nepārsniedz 0,2 % (pēc masas). m) Smēreļļas Detaļas, kuras parastas lietošanas apstākļos pastāvīgi kustēsies Visi 2. grupas apdraudējumi, izņemot CMR apdraudējumus, un visi 3. grupas apdraudējumi, kas minēti 1. tabulā Smērvielas atļauts izmantot tikai tad, ja ar attiecīgiem OECD vai ISO testiem iespējams pierādīt, ka tās ir bioloģiski viegli vai iedabiski noārdāmas ūdens vidē, tostarp ūdens nosēdumos. ( *1 ) Uzskata, ka veic notekūdeņu attīrīšanu no krāsām, ja krāsotavas notekūdeņi atbilst šādiem spektrālajiem koeficientiem: 7 m– 1 pie 436 nm, 5 m– 1 pie 525 nm un 3 m– 1 pie 620 nm.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību 2.2.a un 2.2.b kritērijam, ko attiecīgā gadījumā pamato ar piegādātāju deklarācijām. Deklarācijas pamato ar attiecīgo izmantoto maisījumu vai vielu sarakstiem un informāciju par to radītā apdraudējuma klasificēšanu vai neklasificēšanu.

Lai pamatotu deklarācijas par katras vielas vai maisījuma radītā apdraudējuma klasificēšanu vai neklasificēšanu, jāiesniedz šāda informācija:

i) CAS, EK vai saraksta numurs (ja pieejams, arī maisījumiem);

ii) fizikālā forma un agregātstāvoklis, kādā lieto vielu vai maisījumu;

iii) saskaņotās CLP apdraudējumu klasifikācijas attiecībā uz vielām;

iv) pašklasifikācijas ieraksti ECHA REACH reģistrēto vielu datubāzē ( 8 ) (ja saskaņotā klasifikācija nav pieejama);

v) maisījumu klasifikācija saskaņā ar CLP regulā noteiktajiem kritērijiem.

Izvērtējot pašklasifikācijas ierakstus REACH reģistrēto vielu datubāzē, prioritāti piešķir kopīgi iesniegtiem pašklasifikācijas ierakstiem.

Ja klasifikācija ir reģistrēta ar ierakstu “trūkst datu” vai “neskaidrs” saskaņā ar REACH reģistrēto vielu datubāzi, vai gadījumos, kad viela vēl nav reģistrēta REACH sistēmā, nodrošina tādus Regulas (EK) Nr. 1907/2006 VII pielikuma prasībām atbilstošus toksikoloģiskos datus, kas ir pietiekami, lai ļautu veikt precīzas pašklasifikācijas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1272/2008 I pielikumu un ECHA skaidrojošām vadlīnijām. Gadījumā, ja datubāzē ir ieraksts “trūkst datu” vai “neskaidrs”, pašklasifikācijas verificē, un tiek akceptēti šādi informācijas avoti:

i) toksikoloģiskie pētījumi un apdraudējumu novērtējumi, kurus veikušas ECHA partneru regulatīvās aģentūras ( 9 ), dalībvalstu regulatīvās iestādes vai starpvaldību iestādes;

ii) drošības datu lapa (DDL), kas pilnībā aizpildīta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 II pielikumu;

iii) dokumentēts eksperta slēdziens, ko sniedzis profesionāls toksikologs. Tas pamatojas uz zinātniskās literatūras izmantošanu un esošajiem testēšanas datiem, ko vajadzības gadījumā pamato ar jauniem testēšanas rezultātiem, kuri iegūti neatkarīgās laboratorijās, izmantojot ECHA apstiprinātas metodes;

iv) apliecinājums, kas vajadzības gadījumā pamatojas uz eksperta slēdzienu un ko izdevusi akreditēta atbilstības novērtēšanas iestāde, kura veic apdraudējumu novērtējumus saskaņā ar ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizēto sistēmu (GHS) vai CLP apdraudējumu klasifikācijas sistēmu.

Informāciju par vielu bīstamajām īpašībām saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XI pielikumu var iegūt ne vien testēšanā, bet arī ar citiem līdzekļiem, piemēram, izmantojot tādas alternatīvas kā in vitro metodes, kvantitatīvus struktūru aktivitātes modeļus vai izmantojot grupēšanu vai analoģijas principu.

Attiecībā uz 2. tabulā iekļautajām vielām un maisījumiem, kam piemēro atkāpi, pieteikuma iesniedzējs sniedz pierādījumus, ka visi atkāpes saņemšanas nosacījumi ir izpildīti.

Tekstilmateriālus, kam ES ekomarķējums piešķirts saskaņā ar Lēmumu 2014/350/ES, uzskata par 2.2.a un 2.2.b kritērijam atbilstošiem, tomēr ir jāiesniedz ES ekomarķējuma sertifikāta kopija.

3. kritērijs. Koksne, korķis, bambuss un rotangpalma

Termins “koksne” attiecas ne tikai uz masīvkoksni, bet arī uz koksnes šķeldām un koksnes šķiedrām. Ja kritēriji attiecas tikai uz koksnes materiālu plātnēm, tas ir norādīts minēto kritēriju nosaukumā.

Nevienā mēbeļu izstrādājuma daļā nav izmantotas plastmasas plēves, kuru ražošanā lietots vinilhlorīda monomērs (VCM).

3.1. Ilgtspējīgā veidā iegūta koksne, korķis, bambuss un rotangpalma

Šo kritēriju piemēro tikai tad, ja koksnes vai koksnes materiālu plātņu saturs pārsniedz 5 % no gatavā izstrādājuma masas (izņemot iepakojumu).

Visai koksnei, korķim, bambusam un rotangpalmām jābūt piešķirtiem piegādes ķēdes sertifikātiem, ko izdevusi neatkarīga sertifikācijas sistēma, piemēram, Mežu uzraudzības padome (FSC), Meža sertifikācijas sistēmu novērtēšanas programma (PEFC) vai tām pielīdzināma sistēma.

Neapstrādātā koksne, korķis, bambuss un rotangpalma nedrīkst būt iegūta no ĢMO sugām, un tai jābūt piešķirtiem derīgiem ilgtspējīgas meža apsaimniekošanas sertifikātiem, ko izdevusi neatkarīga sertifikācijas sistēma, piemēram, FSC, PEFC vai tām pielīdzināma sistēma.

Ja sertifikācijas sistēma ļauj izstrādājumu sērijā vai produkcijas līnijā sajaukt nesertificētus un sertificētus un/vai otrreizēji pārstrādātus materiālus, vismaz 70 % no, attiecīgi, koksnes, korķa, bambusa vai rotangpalmas satura jābūt neapstrādātam materiālam un/vai otrreizēji pārstrādātam materiālam, kas sertificēts kā ilgtspējīgā veidā iegūts materiāls.

Uz nesertificētu materiālu jāattiecina verifikācijas sistēma, ar kuru nodrošina, ka materiāls ir iegūts likumīgi un atbilst visām citām sertifikācijas sistēmas prasībām attiecībā uz nesertificēto materiālu.

Sertifikācijas iestādēm, kas izdod meža apsaimniekošanas un/vai piegādes ķēdes sertifikātus, jābūt akreditētām vai atzītām attiecīgajā sertifikācijas sistēmā.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz atbilstības deklarāciju, ko pamato ar derīgu, neatkarīgi sertificētu piegādes ķēdes sertifikātu (sertifikātiem), kas attiecas uz visu izstrādājumu sērijā vai produkcijas līnijā izmantoto koksni, korķi, bambusu vai rotangpalmām un apliecina to, ka vismaz 70 % materiāla ir iegūti mežos vai platībās, kas apsaimniekotas saskaņā ar ilgtspējīgas meža apsaimniekošanas principiem, un/vai no otrreizēji pārstrādātu materiālu avotiem, kas atbilst attiecīgās neatkarīgās piegādes ķēdes sistēmas noteiktajām prasībām. FSC, PEFC vai tām pielīdzināmas sistēmas ir uzskatāmas par neatkarīgām sertifikācijas sistēmām. Ja sistēmā nav īpaši prasīts, ka visiem neapstrādātajiem materiāliem jābūt iegūtiem no sugām, kas nav ĢMO, jāiesniedz papildu pierādījumi, lai to apliecinātu.

Ja izstrādājumu sērijā vai produkcijas līnijā ir izmantots nesertificēts neapstrādāts materiāls, jāiesniedz pierādījumi, ka nesertificētā neapstrādātā materiāla saturs nepārsniedz 30 % un ka tam piemēro verifikācijas sistēmu, kas nodrošina, ka tas ir iegūts likumīgi un atbilst visām citām sertifikācijas sistēmas prasībām attiecībā uz nesertificēto materiālu.

3.2. Ierobežotas lietošanas vielas

Papildus vispārīgajiem nosacījumiem attiecībā uz bīstamām vielām, kas iekļauti 2. kritērijā, turpmāk izklāstītie nosacījumi īpaši attiecas uz visām mēbeļu detaļām, kas izgatavotas no koksnes, korķa, bambusa vai rotangpalmas, vai tikai uz koksnes materiālu plātnēm, ja šis termins ir minēts kritērija nosaukumā.

3.2.a Piesārņojošās vielas otrreizēji pārstrādātā koksnē, ko izmanto koksnes materiālu plātnēs

Visas otrreizēji pārstrādātas koksnes šķiedras vai koksnes šķeldas, ko izmanto koksnes materiālu plātņu ražošanā, jātestē saskaņā ar Eiropas Plātņu federācijas (EPF) standartu par otrreizēji pārstrādātas koksnes piegādes nosacījumiem ( 10 ), un tām jāatbilst visām piesārņojošo vielu robežvērtībām, kas norādītas 3. tabulā.







3. tabula Piesārņojošo vielu robežvērtības otrreizēji pārstrādātā koksnē Piesārņojošā viela Robežvērtība (mg uz kg otrreizēji pārstrādātas koksnes) Piesārņojošā viela Robežvērtība (mg uz kg otrreizēji pārstrādātas koksnes) Arsēns (As) 25 Dzīvsudrabs (Hg) 25 Kadmijs (Cd) 50 Fluors (F) 100 Hroms (Cr) 25 Hlors (Cl) 1 000 Varš (Cu) 40 Pentahlorfenols (PCP) 5 Svins (Pb) 90 Kreozots (benz(a)pirēns) 0,5

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz vai nu:

i) koksnes materiālu plātņu ražotāja deklarāciju, kas apliecina, ka plātņu ražošanā nav izmantotas otrreizēji pārstrādātas koksnes šķiedras, vai

ii) koksnes materiālu plātņu ražotāja deklarāciju, kas apliecina, ka ir veikti visu izmantoto otrreizēji pārstrādāto koksnes šķiedru reprezentatīvi testi saskaņā ar 2002. gada EPF standartu par otrreizēji pārstrādātas koksnes piegādes nosacījumiem, un ko pamato ar atbilstošiem testēšanas protokoliem, kuri apliecina otrreizēji pārstrādātas koksnes paraugu atbilstību 3. tabulā noteiktajām robežvērtībām, vai

iii) koksnes materiālu plātņu ražotāja deklarāciju, kas apliecina, ka ir veikti visu izmantoto otrreizēji pārstrādāto koksnes šķiedru reprezentatīvi testi saskaņā ar citiem līdzvērtīgiem standartiem, kuros paredzētas tādas pašas vai stingrākas robežvērtības nekā 2002. gada EPF standartā par otrreizēji pārstrādātās koksnes piegādes nosacījumiem, un ko papildina ar atbilstošiem testēšanas protokoliem, kuri apliecina otrreizēji pārstrādātas koksnes paraugu atbilstību 3. tabulā noteiktajām robežvērtībām.

3.2.b Smagie metāli krāsās, gruntskrāsās un lakās

Krāsas, gruntskrāsas vai lakas, ko lieto koksnei vai koksnes materiāliem, nedrīkst saturēt vielas uz kadmija, svina, hroma (VI), dzīvsudraba, arsēna vai selēna bāzes tādā koncentrācijā, kas katram metālam atsevišķi pārsniedz 0,010 % (pēc masas) krāsas, gruntskrāsas vai lakas tarā.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz deklarāciju par atbilstību šim kritērijam un nodrošina attiecīgās DDL no izmantoto krāsu, gruntskrāsu un/vai laku piegādātājiem.

3.2.c GOS saturs krāsās, gruntskrāsās un lakās

Šis kritērijs neattiecas uz neapstrādātām koka virsmām vai uz dabiskām koka virsmām, kas apstrādātas ar ziepēm, vasku vai eļļu.

Šo kritēriju piemēro tikai tad, kad pārklātas koksnes vai koksnes materiālu plātņu saturs (izņemot neapstrādātas koka virsmas vai dabiskas koka virsmas, kas apstrādātas ar ziepēm, vasku vai eļļu) gatavajā mēbeļu izstrādājumā (izņemot iepakojumu) pārsniedz 5 % (pēc masas).

Ja var pierādīt atbilstību 9.5. kritērijam, šā kritērija prasības nav jāizpilda.

GOS saturs krāsās, gruntskrāsās vai lakās, ko lieto, lai pārklātu koksni vai koksnes materiālu plātnes, kas izmantotas mēbeļu izstrādājumā, nepārsniedz 5 % (koncentrācija tarā).

Tomēr var izmantot pārklājumus ar augstāku GOS saturu, ja var pierādīt, ka:

— kopējais GOS daudzums krāsā, gruntskrāsā vai lakā, kas izmantota pārklāšanas operācijā, ir mazāks par 30 g/m 2 pārklātās virsmas laukuma, vai

— kopējais GOS daudzums krāsā, gruntskrāsā vai lakā, kas izmantota pārklāšanas operācijā, ir 30–60 g/m 2 pārklātās virsmas laukuma un ka virsmas apdares kvalitāte atbilst visām 4. tabulā noteiktajām prasībām.







4. tabula Virsmas apdares kvalitātes prasības, ja uznesto GOS daudzums ir 30–60 g/m2 Testēšanas standarts Nosacījums Vajadzīgais rezultāts EN 12720 Mēbeles. Virsmas izturības pret vēsu šķidrumu iedarbību novērtējums Saskare ar ūdeni Pēc 24 stundu ilgas saskares nav izmaiņu Saskare ar taukiem Pēc 24 stundu ilgas saskares nav izmaiņu Saskare ar spirtu Pēc 1 stundu ilgas saskares nav izmaiņu Saskare ar kafiju Pēc 1 stundu ilgas saskares nav izmaiņu EN 12721 Mēbeles. Virsmas izturības pret mitra karstuma iedarbību novērtējums Saskare ar 70 °C siltuma avotu Pēc testēšanas nav izmaiņu EN 12722 Mēbeles. Virsmas izturības pret sausa karstuma iedarbību novērtējums Saskare ar 70 °C siltuma avotu Pēc testēšanas nav izmaiņu EN 15186 Mēbeles. Virsmas skrāpējumizturības novērtējums Saskare ar dimanta skrāpja uzgali A metode: nav skrāpējumu, kas ≥ 0,30 mm, ja pieliktā slodze ir 5 N, vai B metode: nav redzami skrāpējumi ≥ 6 vizuālās pārbaudes šablona iegriezumos, ja pieliktā slodze ir 5 N.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz atbilstības deklarāciju, kurā norādīts, vai atbilstība ir panākta tāpēc, ka mēbeļu izstrādājums ir atbrīvots no kritērija piemērošanas, vai tāpēc, ka tiek kontrolēta GOS lietošana pārklāšanas operācijās.

Otrajā minētajā gadījumā pieteikuma iesniedzēja deklarāciju pamato ar krāsas, gruntskrāsas vai lakas piegādātāja sniegtu informāciju, kurā norādīts krāsas, grunts vai lakas GOS saturs un blīvums (abi g/l), un ar faktiskā GOS satura (procentos) aprēķinu.

Ja GOS saturs krāsā, gruntskrāsā vai lakā ir augstāks par 5 % (koncentrācija tarā), pieteikuma iesniedzējs vai nu:

i) iesniedz saskaņā ar I papildinājumā dotajiem norādījumiem veiktus aprēķinus, kas pierāda, ka faktiskais GOS daudzums, kas uznests uz gatavā samontētā mēbeļu izstrādājuma pārklātās virsmas laukuma, ir mazāks par 30 g/m2; vai

ii) iesniedz saskaņā ar I papildinājumā dotajiem norādījumiem veiktus aprēķinus, kas pierāda, ka faktiskais GOS daudzums, kas uznests uz gatavā samontētā mēbeļu izstrādājuma pārklātās virsmas laukuma, ir mazāks par 60 g/m2, un testēšanas protokolus, kas apliecina virsmas apdares atbilstību 4. tabulā noteiktajām prasībām.

3.3. Formaldehīda emisijas no koksnes materiālu plātnēm

Šo kritēriju piemēro tikai tad, ja koksnes materiālu plātņu saturs gatavajā mēbeļu izstrādājumā (izņemot iepakojumu) pārsniedz 5 % (pēc masas).

Formaldehīda emisijas no visām piegādātajām koksnes materiālu plātnēm tādā formā, kādā tās izmanto mēbeļu izstrādājumā (proti, neapdarītas, pārklātas, aplīmētas, finierētas), un kuru ražošanā izmantoti sveķi uz formaldehīda bāzes, ir vienas no turpmāk minētajām:

— mazākas par 50 % no robežvērtības, kas dod iespēju tās klasificēt kā E1,

— attiecībā uz vidēja blīvuma šķiedru plātnēm ( MDF ) – mazākas par 65 % no E1 robežvērtības,

— mazākas par robežvērtībām, kuras noteiktas CARB Phase II standartos vai Japānas standartā F-3 star vai F-4 star .

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību šim kritērijam, kas apliecina, ka pieteikuma iesniedzējs nav veicis plātņu turpmāku modifikāciju vai apstrādi tādā veidā, kas varētu ietekmēt piegādāto plātņu atbilstību formaldehīda emisijas robežvērtībām. Zemas formaldehīda emisijas plātņu novērtēšana un verifikācija ir atkarīga no sertifikācijas sistēmas, kas uz tām attiecas. Katrai sistēmai vajadzīgie verifikācijas dokumenti ir aprakstīti 5. tabulā.







5. tabula Zemas formaldehīda emisijas plātņu novērtēšana un verifikācija Sertifikācijas sistēma Verifikācijas dokumenti E1 (kā noteikts standarta EN 13986 B pielikumā) Koksnes materiālu plātņu ražotāja deklarācija, kas apliecina, ka plātnes atbilst 50 % no E1 emisijas robežvērtībām vai – MDF plātņu gadījumā – 65 % no E1 emisijas robežvērtībām, un ko pamato ar tādas testēšanas protokoliem, kura veikta saskaņā ar standartu EN 717-2, EN 120, EN 717-1 vai līdzvērtīgām metodēm. Kalifornijas Gaisa resursu padome (California Air Resources Board, CARB): II posma robežvērtības Koksnes materiālu plātņu ražotāja deklarācija, ko pamato ar tādas testēšanas rezultātiem, kura veikta saskaņā ar standartu ASTM E1333 vai ASTM D6007, un kas apliecina plātņu atbilstību formaldehīda emisijas II posma robežvērtībām, kuras noteiktas Kalifornijas noteikumos 93120 par saliktiem koksnes izstrādājumiem (1). Koksnes materiālu plātne var būt marķēta saskaņā ar 93120.3. iedaļas e) punktu, kurā prasītas tādas ziņas kā ražotāja nosaukums, produktu partijas numurs vai izgatavotā partija un neatkarīgam sertificētājam CARB piešķirtais numurs (šī prasība nav obligāta, ja izstrādājumus pārdod ārpus Kalifornijas vai ja tie izgatavoti no sveķiem bez pievienota formaldehīda vai dažiem sevišķi zemu emisiju sveķiem uz formaldehīda bāzes). F-3 star vai F-4 star robežvērtības Koksnes materiālu plātņu ražotāja deklarācija, kas apliecina atbilstību formaldehīda emisijas robežvērtībām, kuras noteiktas standartā JIS A 5905 (šķiedru plātnēm) vai JIS A 5908 (daļiņu plātnēm un saplāksnim), un ko pamato ar tādas testēšanas datiem, kura veikta saskaņā ar JIS A 1460 eksikatora metodi. ( 1 ) Noteikumi 93120 “Airborne toxic control measure to reduce formaldehyde emissions from composite wood products”California Code of Regulations.

4. kritērijs. Plastmasas

Nevienā mēbeļu izstrādājuma daļā nav izmantota plastmasa, kuru ražošanā lietots vinilhlorīda monomērs (VCM).

4.1. Plastmasas detaļu marķēšana

Plastmasas detaļas, kuru masa ir lielāka par 100 g, jāmarķē saskaņā ar standartu EN ISO 11469 un EN ISO 1043 (1.–4. daļa). Marķējumā lietotajām rakstu zīmēm jābūt vismaz 2,5 mm augstām.

Ja plastmasā ar nolūku ir iestrādātas pildvielas, antipirēni vai plastifikatori tādās proporcijās, kas pārsniedz 1 % (pēc masas), arī to klātbūtne jānorāda marķējumā atbilstoši standarta EN ISO 1043 2.–4. daļai.

Izņēmuma gadījumos plastmasas detaļas, kuru masa ir lielāka par 100 g, ir atļauts nemarķēt, ja:

— marķējums ietekmētu plastmasas detaļas veiktspēju vai funkcionalitāti,

— marķēšana nav tehniski iespējama ražošanas metodes dēļ,

— detaļas nevar marķēt, jo nav pietiekami liela piemērotas virsmas laukuma, lai marķējums būtu tik salasāms, ka to varētu identificēt otrreizējās pārstrādes operators.

Iepriekš minētajos gadījumos, kad ir atļauts detaļas nemarķēt, ziņas par polimēra tipu un visām piedevām saskaņā ar standarta EN ISO 11469 un EN ISO 1043 (1.–4. daļa) prasībām ir jāiekļauj 10. kritērijā minētajā informācijā patērētājiem.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību šim kritērijam, kurā uzskaitītas visas mēbeļu izstrādājuma plastmasas detaļas, kuru masa ir lielāka par 100 g, un norādīts, vai tās ir vai nav marķētas saskaņā ar standartu EN ISO 11469 un EN ISO 1043 (1.–4. daļa).

Visu plastmasas detaļu marķējumam jābūt skaidri redzamam, apskatot plastmasas detaļu. Marķējumam nav obligāti jābūt skaidri redzamam gatavajā samontētajā mēbeļu izstrādājumā.

Ja plastmasas detaļas, kuru masa ir lielāka par 100 g, nav marķētas, pieteikuma iesniedzējs sniedz nemarķēšanas pamatojumu un norāda, vai attiecīgā informācija ir iekļauta informācijā patērētājiem.

Ja rodas šaubas par tādu plastmasas detaļu īpašībām, kuru masa ir lielāka par 100 g, un ja piegādāji nesniedz prasīto informāciju, kā pierādījums, kas pamato marķējumu atbilstoši standartam EN ISO 11469 un EN ISO 1043, ir jāiesniedz tāda laboratorijas testa dati, kurā izmantota infrasarkanā spektroskopija vai Ramana spektroskopija, vai citi piemēroti analīzes paņēmieni, ko izmanto, lai noteiktu plastmasas polimēra īpašības un pildvielu vai citu piedevu daudzumu.

4.2. Ierobežotas lietošanas vielas

Papildus vispārīgajām prasībām attiecībā uz bīstamām vielām, kas iekļautas 2. kritērijā, plastmasas detaļām piemēro turpmāk minētos nosacījumus.

4.2.a Smagie metāli plastmasas piedevās

Plastmasas detaļas un virskārtas nedrīkst ražot, izmantojot piedevas, kas satur kadmija (Cd), hroma (VI) (CrVI), svina (Pb), dzīvsudraba (Hg) vai alvas (Sn) savienojumus.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību šim kritērijam.

Ja izmanto tikai neapstrādātu plastmasu, akceptē neapstrādātā plastmasas materiāla piegādātāja deklarāciju, kas apliecina, ka kadmiju, hromu (VI), svinu, dzīvsudrabu vai alvu saturošas piedevas nav izmantotas.

Ja neapstrādāta plastmasa ir kombinēta ar otrreizēji pārstrādātu pirmslietošanas plastmasu no zināmiem avotiem un/vai ar pēclietošanas polietilēntereftalātu (PET), polistirolu (PS), polietilēnu (PE) vai polipropilēnu (PP) no sadzīves atkritumu savākšanas sistēmām, akceptē otrreizēji pārstrādātā plastmasas materiāla piegādātāja deklarāciju, kas apliecina, ka kadmiju, hromu (VI), svinu, dzīvsudrabu vai alvu saturoši savienojumi nav ar nolūku pievienoti.

Ja piegādātājs neiesniedz atbilstošas deklarācijas vai ja neapstrādāta plastmasa ir kombinēta ar otrreizēji pārstrādātiem pirmslietošanas materiāliem no dažādiem vai nezināmiem avotiem, atbilstība 6. tabulā noteiktajiem nosacījumiem jāpierāda ar reprezentatīviem plastmasas detaļu testiem.







6. tabula Plastmasās esošo smago metālu piemaisījumu novērtēšana un verifikācija Metāls Metode Robežvērtība (mg/kg) Neapstrādāta Otrreizēji pārstrādāta Cd Rentgenstaru fluorescence vai slapjā mineralizācija (pārpelnošana), kam seko induktīvi saistītas plazmas vai atomabsorbcijas spektrofotometrija vai citas līdzvērtīgas metodes kopējā metālu satura noteikšanai 100 1 000 Pb 100 1 000 Sn 100 1 000 Hg 100 1 000 CrVI EN 71-3 0,020 0,20

4.3. Otrreizēji pārstrādātas plastmasas saturs

Šo kritēriju piemēro tikai tad, ja kopējais plastmasas materiālu saturs mēbeļu izstrādājumā pārsniedz 20 % no kopējās izstrādājuma masas (izņemot iepakojumu).

Vidējam otrreizēji pārstrādātas plastmasas detaļu saturam (neskaitot iepakojumu) jābūt vismaz 30 % (pēc masas).

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz plastmasas piegādātāja (piegādātāju) deklarāciju, kurā norādīts vidējais otrreizēji pārstrādātu materiālu saturs gatavajā mēbeļu izstrādājumā. Ja plastmasas detaļas nāk no dažādiem avotiem vai piegādātājiem, vidējais otrreizēji pārstrādātu materiālu saturs jāaprēķina katram plastmasas avotam atsevišķi un jānorāda vispārējais vidējais otrreizēji pārstrādātu materiālu saturs gatavajā mēbeļu izstrādājumā.

Plastmasas ražotāja (ražotāju) deklarācijai par otrreizēji pārstrādātu materiālu saturu jābūt pamatotai ar otrreizēji pārstrādātas plastmasas izsekojamības dokumentiem. Cita iespēja ir nodrošināt partijas piegādes informāciju saskaņā ar standarta EN 15343 1. tabulā noteikto pamatsistēmu.

5. kritērijs. Metāli

Papildus vispārīgajām prasībām attiecībā uz bīstamām vielām, kas iekļautas 2. kritērijā, mēbeļu izstrādājuma metāla detaļām piemēro turpmāk minētos nosacījumus.

5.1. Galvanizācijas ierobežojumi

Gatavajā mēbeļu izstrādājumā izmantoto metāla detaļu galvanizācijas operācijās netiek izmantots hroms (VI) vai kadmijs.

Galvanizācijas operācijās ir atļauts izmantot niķeli, ja saskaņā ar standartu EN 1811 noteiktā niķeļa izdalīšanās intensitāte no niķelētajām detaļām ir mazāka par 0,5 μg/cm2 nedēļā.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz metāla detaļas (detaļu) piegādātāja deklarāciju, kas apliecina, ka metāla detaļu ražošanā nav veiktas pārklāšanas operācijas, kurās izmantotas hromu (VI) vai kadmiju saturošas vielas.

Ja galvanizācijas operācijās ir izmantots niķelis, pieteikuma iesniedzējs iesniedz metāla detaļu piegādātāja deklarāciju, kuru pamato ar tādas testēšanas protokolu, kas veikta saskaņā ar standartu EN 1811, un kurā testa rezultāti uzrāda niķeļa izdalīšanās intensitāti, kas ir mazāka par 0,5 μg/cm2 nedēļā.

5.2. Smagie metāli krāsās, gruntskrāsās un lakās

Krāsas, gruntskrāsas vai lakas, ko uzklāj metāla detaļām, nedrīkst saturēt piedevas uz kadmija, svina, hroma (VI), dzīvsudraba, arsēna vai selēna bāzes tādā koncentrācijā, kas katram metālam atsevišķi pārsniedz 0,010 % (pēc masas) krāsas, grunts vai lakas tarā.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību šim kritērijam un attiecīgās DDL no izmantoto krāsu, gruntskrāsu vai laku piegādātājiem.

5.3. GOS saturs krāsās, gruntskrāsās un lakās

Šo apakškritēriju piemēro tikai tad, ja pārklātu metāla detaļu saturs pārsniedz 5 % no gatavā mēbeļu izstrādājuma masas (izņemot iepakojumu).

Šā apakškritērija prasības nav jāizpilda, ja var pierādīt atbilstību 9.5. kritērijam.

GOS saturs krāsās, gruntskrāsās vai lakās, ko lieto, lai pārklātu mēbeļu izstrādājumā izmantotās metāla detaļas, nepārsniedz 5 % (koncentrācija tarā).

Tomēr drīkst izmantot pārklājumus ar augstāku GOS saturu, ja var pierādīt, ka:

— kopējais GOS daudzums krāsā, gruntskrāsā vai lakā, kas izmantota pārklāšanas operācijā, ir mazāks par 30 g/m 2 pārklātās virsmas laukuma, vai

— kopējais GOS daudzums krāsā, gruntskrāsā vai lakā, kas izmantota pārklāšanas operācijā, ir 30–60 g/m 2 pārklātās virsmas laukuma un ka virsmas apdares kvalitāte atbilst visām 7. tabulā noteiktajām prasībām.







7. tabula Virsmas apdares kvalitātes prasības, ja uznesto GOS daudzums ir 30–60 g/m2 Testēšanas standarts Nosacījums Vajadzīgais rezultāts EN 12720 Mēbeles. Virsmas izturības pret vēsu šķidrumu iedarbību novērtējums Saskare ar ūdeni Pēc 24 stundu ilgas saskares nav izmaiņu Saskare ar taukiem Pēc 24 stundu ilgas saskares nav izmaiņu Saskare ar spirtu Pēc 1 stundu ilgas saskares nav izmaiņu Saskare ar kafiju Pēc 1 stundu ilgas saskares nav izmaiņu EN 12721 Mēbeles. Virsmas izturības pret mitra karstuma iedarbību novērtējums Saskare ar 70 °C siltuma avotu Pēc testēšanas nav izmaiņu EN 12722 Mēbeles. Virsmas izturības pret sausa karstuma iedarbību novērtējums Saskare ar 70 °C siltuma avotu Pēc testēšanas nav izmaiņu EN 15186 Mēbeles. Virsmas skrāpējumizturības novērtējums Saskare ar dimanta skrāpja uzgali A metode: nav skrāpējumu, kas ≥ 0,30 mm, ja pieliktā slodze ir 5 N, vai B metode: nav redzami skrāpējumi ≥ 6 vizuālās pārbaudes šablona iegriezumos, ja pieliktā slodze ir 5 N.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz atbilstības deklarāciju, kurā norādīts, vai atbilstība ir panākta tāpēc, ka mēbeļu izstrādājums ir atbrīvots no kritērija piemērošanas, vai tāpēc, ka tiek kontrolēta GOS lietošana pārklāšanas operācijās.

Otrajā minētajā gadījumā pieteikuma iesniedzēja deklarāciju pamato ar krāsas, gruntskrāsas vai lakas piegādātāja sniegtu informāciju, kurā norādīts krāsas, grunts vai lakas GOS saturs un blīvums (abi g/l), un faktiskais GOS saturs (procentos).

Ja GOS saturs krāsā, gruntskrāsā vai lakā ir augstāks par 5 % (koncentrācija tarā), pieteikuma iesniedzējs vai nu:

— iesniedz saskaņā ar I papildinājumā dotajiem norādījumiem veiktus aprēķinus, kas pierāda, ka faktiskais GOS daudzums, kas uznests uz gatavā samontētā mēbeļu izstrādājuma pārklātās virsmas laukuma, ir mazāks par 30 g/m 2 , vai

— iesniedz saskaņā ar I papildinājumā dotajiem norādījumiem veiktus aprēķinus, kas pierāda, ka faktiskais GOS daudzums, kas uznests uz gatavā samontētā mēbeļu izstrādājuma pārklātās virsmas laukuma, ir mazāks par 60 g/m 2 , un testēšanas protokolus, kas apliecina virsmas apdares atbilstību 7. tabulā noteiktajām prasībām.

6. kritērijs. Mēbeļu pārvalku materiāli

Nevienā mēbeļu izstrādājuma daļā nav izmantoti mēbeļu pārvalku materiāli, kuru ražošanā lietots vinilhlorīda monomērs (VCM).

6.1. Fizikālās kvalitātes prasības

Ādai, ko izmanto par mēbeļu pārvalku materiālu, jāatbilst II papildinājumā noteiktajām fizikālās kvalitātes prasībām.

Tekstilmateriāliem, ko izmanto par mēbeļu pārvalku materiāliem, jāatbilst 8. tabulā noteiktajām fizikālās kvalitātes prasībām.

Pārklātiem audumiem, ko izmanto par mēbeļu pārvalku materiāliem, jāatbilst 9. tabulā noteiktajām fizikālās kvalitātes prasībām.







8. tabula Fizikālās prasības tekstilmateriāliem, ko izmanto par mēbeļu pārvalku materiāliem Testējamā īpašība Metode Noņemami un mazgājami pārvalki Nenoņemami un nemazgājami pārvalki Izmēru izmaiņas mazgājot un žāvējot Mazgāšana mājas apstākļos: ISO 6330 un EN ISO 5077 (mazgājot trīs reizes temperatūrā, kas norādīta uz izstrādājuma, un pēc katra mazgāšanas cikla žāvējot veļas žāvētājā) Mazgāšana veļas mazgātavās: ISO 15797 un EN ISO 5077 (vismaz 75 °C temperatūrā) austi mēbeļaudumi: ± 2,0 % austi tika audumi mēbelēm: ± 3,0 % neausts tiks mēbelēm: ± 5,0 % neaustas mēbeļdrānas: ± 6,0 % Neattiecas Krāsnoturība pret mazgāšanu Mazgāšana mājas apstākļos: ISO 105-C06 Mazgāšana veļas mazgātavās: ISO 15797 un EN 105-C06 (vismaz 75 °C temperatūrā) ≥ 3.–4. pakāpe attiecībā uz krāsas izmaiņām ≥ 3.–4. pakāpe attiecībā uz [baltā auduma] nokrāsošanos Neattiecas Krāsnoturība pret mitro berzi (*1) ISO 105 X12 ≥ 2.–3. pakāpe ≥ 2.–3. pakāpe Krāsnoturība pret sauso berzi (*1) ISO 105 X12 ≥ 4. pakāpe ≥ 4. pakāpe Krāsnoturība pret gaismu ISO 105 B02 ≥ 5. pakāpe (*2) ≥ 5. pakāpe (*2) Auduma savelšanās izturība un nodilumizturība Adītie un neaustie izstrādājumi: ISO 12945-1 Austi audumi: ISO 12945-2 ISO 12945-1 rezultāts > 3 ISO 12945-2 rezultāts > 3 ISO 12945-1 rezultāts > 3 ISO 12945-2 rezultāts > 3 ( *1 ) Neattiecas uz baltiem izstrādājumiem un uz nekrāsotiem un neapdrukātiem izstrādājumiem. ( *2 ) Tomēr ir pieļaujama 4. pakāpe, ja mēbeļu audums ir gaišā krāsā (standarta piesātinātība < 1/12) un satur vairāk nekā 20 % vilnas vai citu keratīna šķiedru vai vairāk nekā 20 % lina vai citu lūksnšķiedru.







9. tabula Fizikālās prasības pārklātiem audumiem, ko izmanto par mēbeļu pārvalku materiāliem Īpašība Metode Prasība Stiepes izturība ISO 1421 CH ≥ 35 daN un TR ≥ 20 daN Pārklātu audumu saraušanas izturība, ko nosaka ar bikšveida testa parauga saraušanas metodi ISO 13937/2 CH ≥ 2,5 daN un TR ≥ 2 daN Krāsnoturība pret mākslīgu laikapstākļu iedarbību – gaismizturības tests ar ksenona (lokizlādes) lampu EN ISO 105-B02 Izmantošanai iekštelpās ≥ 6 Izmantošanai ārā ≥ 7 Tekstilmateriāli – nodilumizturība, ko nosaka ar Mārtindeila metodi ISO 5470/2 ≥ 75 000 Pārklājuma adhēzijas noteikšana EN 2411 CH ≥ 1,5 daN un TR ≥ 1,5 daN kur: daN = dekaņūtoni, CH = šķēri un TR = audi

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz attiecīgi ādas piegādātāja, tekstilmateriāla piegādātāja vai pārklāta auduma piegādātāja deklarāciju, kas pamatota ar attiecīgiem testēšanas protokoliem un apliecina, ka mēbeļu pārvalku materiāls atbilst ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu fizikālajām prasībām, kuras noteiktas attiecīgi II papildinājumā, 8. tabulā vai 9. tabulā.

Tekstilmateriālus, kam ES ekomarķējums piešķirts saskaņā ar Lēmumu 2014/350/ES, uzskata par šim kritērijam atbilstošiem, tomēr ir jāiesniedz ES ekomarķējuma sertifikāta kopija.

6.2. Prasības ķīmisko testu veikšanai

Šis kritērijs attiecas uz mēbeļu pārvalku materiāliem to galīgajā apstrādātajā veidā, kādā tie izmantojami mēbeļu izstrādājumā. Papildus vispārīgajiem nosacījumiem attiecībā uz bīstamām vielām, kas iekļauti 2. kritērijā, mēbeļu pārvalku materiāliem piemēro 10. tabulā noteiktos ierobežojumus.







10. tabula Prasības ķīmisko testu veikšanai attiecībā uz ādu, tekstilmateriāliem un pārklātu audumu, ko izmanto par pārvalku materiāliem Ķīmiskā viela Piemērojamība Robežvērtība (mg/kg) Testa metode Ierobežotas lietošanas arilamīni, kas radušies, sadaloties azokrāsvielām (*1) Āda ≤ 30 attiecībā uz katru amīnu (*1) EN ISO 17234-1 Tekstilmateriāli un pārklāti audumi EN ISO 14362-1 un EN ISO 14362-3 Hroms (VI) Āda ≥ 3 (*2) EN ISO 17075 Brīvais formaldehīds Āda ≤ 20 (bērnu mēbelēm) (*3) vai ≤ 75 citām mēbelēm EN ISO 17226-1 Tekstilmateriāli un pārklāti audumi EN ISO 14184-1 Ekstrahējamie smagie metāli Āda Arsēns ≤ 1,0 Antimons ≤ 30,0 EN ISO 17072-1 Hroms ≤ 200,0 Kadmijs ≤ 0,1 Kobalts ≤ 4,0 Varš ≤ 50,0 Svins ≤ 1,0 Dzīvsudrabs≤ 0,02 Niķelis ≤ 1,0 Tekstilmateriāli un pārklāti audumi Arsēns ≤ 1,0 Antimons ≤ 30,0 (*4) EN ISO 105 E04 Hroms ≤ 2,0 Kadmijs ≤ 0,1 Kobalts ≤ 4,0 Varš ≤ 50,0 Svins ≤ 1,0 Dzīvsudrabs ≤ 0,02 Niķelis ≤ 1,0 Hlorfenoli Āda Pentahlorfenols ≤ 0,1 mg/kg Tetrahlorfenols ≤ 0,1 mg/kg EN ISO 17070 Alkilfenoli Āda, tekstilmateriāli un pārklāti audumi Nonilfenols, jaukti izomēri (CAS Nr. 25154-52-3) 4-nonilfenols (CAS Nr. 104-40-5) 4-nonilfenols, sazarots (CAS Nr. 84852-15-3) Oktilfenols (CAS Nr. 27193-28-8) 4-oktilfenols (CAS Nr. 1806-26-4) 4-tert-oktilfenols (CAS Nr. 140-66-9) Alkilfenoletoksilāti un to atvasinājumi Polioksietilēna oktilfenols (CAS Nr. 9002-93-1) Polioksietilēna nonilfenols (CAS Nr. 9016-45-9) Polioksietilēna p-nonilfenols (CAS Nr. 26027-38-3) Robežvērtību kopsumma: ≤ 25 mg/kg attiecībā uz tekstilmateriāliem vai pārklātiem audumiem ≤ 100 mg/kg attiecībā uz ādu Ādai: EN ISO 18218-2 (netiešā metode) Tekstilmateriāliem un pārklātiem audumiem: EN ISO 18254 attiecībā uz alkilfenoletoksilātiem. Attiecībā uz alkilfenoliem gatavais izstrādājums jātestē, veicot ekstrakciju ar šķīdinātājiem, kam seko šķidrumu hromatogrāfija–masspektrometrija (LC-MS) vai gāzu hromatogrāfija–masspektrometrija (GC-MS). Policikliskie aromātiskie ogļūdeņraži (PAO) Tekstilmateriāli, pārklāti audumi vai āda PAO, kuru lietošana ierobežota ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006 Hrizēns (CAS Nr. 218-01-9) Benz[a]antracēns (CAS Nr. 56-55-3) Benz[k]fluorantēns (CAS Nr. 207-08-9) Benz[a]pirēns (CAS Nr. 50-32-8) Dibenz[a,h]antracēns (CAS Nr. 53-70-3) Benz[j]fluorantēns (CAS Nr. 205-82-3) Benz[b]fluorantēns (CAS Nr. 205-99-2) Benz[e]pirēns (CAS Nr. 192-97-2) Atsevišķa robežvērtība katram no iepriekš minētajiem 8 PAO: ≤ 1 mg/kg Papildu PAO, uz kuriem attiecas ierobežojumi Naftalīns (CAS Nr. 91-20-3) Acenaftilēns (CAS Nr. 208-96-8) Acenaftēns (CAS Nr. 83-32-9) Fluorēns (CAS Nr. 86-73-7) Fenantrēns (CAS Nr. 85-1-8) Antracēns (CAS Nr. 120-12-7) Fluorantēns (CAS Nr. 206-44-0) Pirēns (CAS Nr. 129-00-0) Indeno[1,2,3-c,d]pirēns (CAS Nr. 193-39-5) Benz[g,h,i]perilēns (CAS Nr. 191-24-2) Iepriekš minēto 18 PAO robežvērtību kopsumma: ≤ 10 mg/kg AfPS GS 2014:01 PAK N,N-dimetilacetamīds (CAS Nr. 127-19-5) Tekstilmateriāli uz elastāna vai akrila bāzes Rezultāts ≤ 0,005 % pēc masas (≤ 50mg/kg) Ekstrakcija ar šķīdinātājiem, kam seko GC-MS vai LC-MS Hloralkāni Āda C10-C13 (SCCP) hloralkāni nav nosakāmi C14-C17 (MCCP) hloralkāni ≤ 1 000 mg/kg EN ISO 18219 ( *1 ) Kopā 22 arilamīni, kas uzskaitīti Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XVII pielikuma 43. ierakstā, un vēl divi citi savienojumi (pilnu testējamo arilamīnu sarakstu skatīt III papildinājuma 1. tabulā). Standarta EN ISO 17234-1 noteikšanas robežvērtība ir 30 mg/kg. ( *2 ) Parasti pieņem, ka standarta EN ISO 17075 noteikšanas robežvērtība ir 3 mg/kg. ( *3 ) Mēbeles, kas īpaši paredzētas zīdaiņiem un bērniem, kas jaunāki par 3 gadiem. ( *4 ) Ja testējamie tekstilmateriāli ir apstrādāti ar ATO kā ar sinerģistu, ievērojot ATO lietošanai noteiktos atkāpes nosacījumus 2. tabulas c) ierakstā, izņēmuma kārtā atbilstība antimona izdalīšanās robežvērtībai nav jānodrošina.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz ar testēšanas protokoliem pamatotu deklarāciju, kas apliecina, ka mēbeļu pārvalku materiāls no ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma atbilst 10. tabulā noteiktajām robežvērtībām.

Tekstilmateriālus, kam ES ekomarķējums piešķirts saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2014/350/ES, uzskata par šim kritērijam atbilstošiem, tomēr ir jāiesniedz ES ekomarķējuma sertifikāta kopija.

6.3. Ierobežojumi, kas jāievēro ražošanas procesos

Ja mēbeļu pārvalku materiāli veido vairāk nekā 1,0 % no kopējās mēbeļu izstrādājuma masas (izņemot iepakojumu), materiālu piegādātājs ievēro 11. tabulā noteiktos ierobežojumus bīstamu vielu lietošanai ražošanas procesā.







11. tabula Ierobežotas lietošanas vielas, ko lieto ādas, tekstilmateriāla un pārklāta auduma ražošanas posmos 1. Bīstamas vielas, ko lieto dažādos ražošanas posmos a) Mazgāšanas līdzekļi, virsmaktīvās vielas, mīkstinātāji un kompleksveidotāji Piemērojamība: krāsošanas un apdares procesa posmi tekstilmateriālu, ādas vai pārklāta auduma ražošanā Visiem nejonu un katjonu mazgāšanas līdzekļiem un virsmaktīvajām vielām jābūt pilnībā bioloģiski noārdāmām anaerobos apstākļos. Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāja deklarāciju, ko pamato ar to ķīmisko vielu piegādātāja (piegādātāju) deklarāciju un attiecīgām DDL, un saskaņā ar standartu EN ISO 11734 vai ECETOC Nr. 28 OECD 311 veiktu testu rezultātiem. Par bionoārdāmības atskaites punktu jāizmanto mazgāšanas līdzekļu sastāvdaļu datubāzes jaunākā redakcija, un pēc kompetentās iestādes ieskatiem to var akceptēt testēšanas protokolu vietā. http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/did_list/didlist_part_a_en.pdf Ražošanas procesos netiek izmantoti garas oglekļa atomu virknes perfluoralkilsulfonāti (≥ C6) un perfluorkarbonskābes (≥ C 8). Novērtēšana un verifikācija. Par katru ražošanas posmu pieteikuma iesniedzējs iesniedz ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāja deklarāciju, ko pamato ar tā ķīmisko vielu piegādātāja (piegādātāju) deklarāciju un attiecīgām DDL un kas apliecina, ka šīs vielas nav izmantotas. b) Palīgvielas (lieto maisījumos, sastāvos un līmvielās) Piemērojamība: krāsošanas un apdares operācijas ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražošanā Nevienā maisījumā vai sastāvā, ko izmanto ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu krāsošanai un apdarei, nelieto šādas vielas: bis(hidrogenēts taukskābju alkil)dimetilamonija hlorīds (DTDMAC), distearildimetilamonija hlorīds (DSDMAC), di(cietināto taukskābju) dimetilamonija hlorīds (DHTDMAC), etilēndiamīntetraacetāts (EDTA), dietilēntriamīnpentaacetāts (DTPA), 4-(1,1,3,3-tetrametilbutil)fenols, nitriltrietiķskābe (NTA). Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma piegādātāja deklarāciju, ko pamato ar attiecīgām DDL un kas apliecina, ka šie savienojumi nav lietoti nevienā ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu krāsošanas un apdares operācijā. c) Šķīdinātāji Piemērojamība: ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu apstrāde Nevienā maisījumā vai sastāvā, ko izmanto ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu apstrādē, nelieto šādas vielas: 2-metoksietanols, N,N-dimetilformamīds, 1-metil-2-pirolidons, bis(2-metoksietil) ēteris, 4,4′-diaminodifenilmetāns, 1,2,3-trihlorpropāns, 1,2-dihloretāns (etilēndihlorīds), 2-etoksietanols, benzol-1,4-diamīna dihidrohlorīds, bis(2-metoksietil) ēteris, formamīds, N-metil-2-pirolidons, trihloretilēns. Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāja deklarāciju, ko pamato ar attiecīgām DDL un kas apliecina, ka šie šķīdinātāji nav lietoti nevienā ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražošanas procesā. 2. Krāsvielas, ko lieto krāsošanas un apdrukas procesos i) Krāsošanas procesā lietotie nesēji Piemērojamība: krāsošanas un apdrukas procesi Ja izmanto dispersās krāsvielas, halogenētus krāsošanas akseleratorus (nesējus) neizmanto (nesēju piemēri: 1,2-dihlorbenzols, 1,2,4-trihlorbenzols, hlorfenoksietanols). Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju, ko pamato ar ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāju deklarācijām, to ķīmisko vielu piegādātāja (piegādātāju) deklarācijām un visām attiecīgajām DDL un kas apliecina, ka mēbeļu izstrādājumā izmantotās ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu krāsošanas procesā nav izmantoti halogenēti nesēji. ii) Hroma kodināmās krāsvielas Piemērojamība: krāsošanas un apdrukas procesi Hroma kodināmās krāsvielas neizmanto. Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju, ko pamato ar ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāju deklarācijām, to ķīmisko vielu piegādātāja (piegādātāju) deklarācijām un visām attiecīgajām DDL un kas apliecina, ka mēbeļu izstrādājumā izmantotās ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu krāsošanas procesā nav izmantotas hroma kodināmās krāsvielas. iii) Pigmenti Piemērojamība: krāsošanas un apdrukas procesi Pigmentus uz kadmija, svina, hroma (VI), dzīvsudraba, arsēna un antimona bāzes neizmanto. Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju, ko pamato ar ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāju deklarācijām, to ķīmisko vielu piegādātāja (piegādātāju) deklarācijām un visām attiecīgajām DDL un kas apliecina, ka mēbeļu izstrādājumā izmantotās ādas, tekstilmateriālu vai pārklātu audumu krāsošanas procesā nav izmantoti pigmenti uz minēto smago metālu bāzes. 3. Apdares procesi Fluorēti savienojumi Piemērojamība: mēbeļu pārvalku materiāli ar integrētu ūdens vai traipu repelenta funkciju Mēbeļu pārvalku materiālu apdarē nedrīkst izmantot piesūcināšanu ar fluorētiem savienojumiem, lai tiem piešķirtu ūdens, traipu un eļļas repelenta funkcijas. Šis ierobežojums attiecas uz perfluorētām un polifluorētām vielām. Ir atļauta apstrāde ar nefluorētām vielām, kas ir viegli vai iedabiski bioloģiski noārdāmas vielas vai vielas ar zemu bioakumulācijas potenciālu ūdens vidē. Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz atbilstības deklarāciju, ko pamato ar ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāju deklarācijām, ķīmisko vielu piegādātāja (piegādātāju) deklarācijām un visām attiecīgajām DDL un kas apliecina, ka ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma apdares operācijās nav lietotas fluorētas, perfluorētas vai polifluorētas vielas. Ja atbilstošu deklarāciju nav, kompetentā iestāde var pieprasīt veikt pārvalku materiālu testēšanu saskaņā ar metodēm, kas noteiktas standartā CEN/TS 15968. Attiecībā uz apstrādi ar nefluorētām vielām, vieglas vai iedabiskas bionoārdāmības īpašības var pierādīt ar testiem, kas veikti saskaņā ar šādām metodēm: OECD 301 A, ISO 7827, OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 301 D, ISO 10708, OECD 301 E, OECD 301 F, ISO 9408. Zems bioakumulācijas potenciāls jāpierāda ar testiem, kas uzrāda oktanola–ūdens sadalījuma koeficientus (Log Kow) < 3,2 vai bioloģiskās koncentrēšanās faktorus (BCF) < 100. Attiecībā uz apstrādi ar nefluorētām vielām par bionoārdāmības atskaites punktu jāizmanto mazgāšanas līdzekļu sastāvdaļu datubāzes jaunākā redakcija, un pēc kompetentās iestādes ieskatiem to var akceptēt testēšanas protokolu vietā. http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/did_list/didlist_part_a_en.pdf 4. Miecētavas notekūdeņu kvalitāte un specifiskais ūdens patēriņš Piemērojamība: ādas ražošanas process i) Ķīmiskā skābekļa patēriņa (ĶSP) vērtība ādas miecētavu notekūdeņos, kas pēc attīrīšanas (vietējās vai centralizētās attīrīšanas iekārtās) tiek novadīti virszemes ūdeņos, nedrīkst pārsniegt 200 mg/l. Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz atbilstības deklarāciju, ko pamato ar detalizētu dokumentāciju un saskaņā ar standartu ISO 6060 veiktas testēšanas protokoliem, kas uzrāda atbilstību šim kritērijam, pamatojoties uz mēneša vidējām vērtībām sešu mēnešu laikā pirms pieteikuma iesniegšanas. Dati pierāda ražotnes atbilstību vai – ja notekūdeņus attīra centralizētā attīrīšanas iekārtā – notekūdeņu attīrīšanas operatora atbilstību. ii) Kopējā hroma koncentrācija miecētavas notekūdeņos pēc to attīrīšanas nedrīkst pārsniegt 1 mg/l, kā noteikts Komisijas Īstenošanas lēmumā 2013/84/ES (1). Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz atbilstības deklarāciju, ko pamato ar tādas testēšanas protokolu, kurā hroma noteikšanai izmantotas viena no ISO 9174 vai EN 1233, vai EN ISO 11885 testēšanas metodēm un kas uzrāda atbilstību šim kritērijam, pamatojoties uz mēneša vidējām vērtībām sešu mēnešu laikā pirms pieteikuma iesniegšanas. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību Īstenošanas lēmuma 2013/84/ES 10. LPTP un, attiecīgi, 11. LPTP vai 12. LPTP, kas izmantojams, lai samazinātu hroma saturu novadītajos notekūdeņos. iii) Ūdens patēriņš, kas izteikts kā gada vidējais ūdens tilpums, kas patērēts uz tonnu jēlādu, nedrīkst pārsniegt turpmāk norādītās robežvērtības. Lielo dzīvnieku ādas 28 m3/t Mazo dzīvnieku ādas 45 m3/t Veģetatīvi miecētas ādas 35 m3/t Cūkādas 80 m3/t Aitādas 180 l/āda Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz ādas piegādātāja vai attiecīgā gadījumā ādas ražošanas uzņēmuma atbilstības deklarāciju. Deklarācijā norāda ādas ražošanas gada apjomu un ar to saistīto ūdens patēriņu, kas pamatojas uz mēneša vidējām vērtībām pēdējo divpadsmit mēnešu laikā pirms pieteikuma iesniegšanas un noteikts, mērot novadīto notekūdeņu daudzumu. Ja ādas ražošanas process notiek dažādās ģeogrāfiskās atrašanās vietās, pieteikuma iesniedzējs vai pusapdarītu ādu piegādātājs iesniedz dokumentāciju, kurā norādīts novadītā ūdens daudzums (m3) uz apstrādāto pusapdarīto ādu daudzumu tonnās (t) vai attiecīgā gadījumā aitādu skaitu, pamatojoties uz mēneša vidējām vērtībām divpadsmit mēnešu laikā pirms pieteikuma iesniegšanas. ( 1 ) Komisijas 2013. gada 11. februāra Īstenošanas lēmums 2013/84/ES, ar ko pieņem labāko pieejamo tehnisko paņēmienu (LPTP) secinājumus ādu miecēšanas nozarē saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (OV L 45, 16.2.2013., 13. lpp.).

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs apkopo visas attiecīgās ādas, tekstilmateriāla vai pārklāta auduma ražotāju vai piegādātāju deklarācijas, DDL un apliecinošus testēšanas protokolus, kas vajadzīgi, lai pierādītu atbilstību prasībām par 11. tabulā minēto bīstamo vielu neizmantošanu.

Mēbeļu pārvalkus no tekstilmateriāliem, kam ES ekomarķējums piešķirts saskaņā ar Lēmumu 2014/350/ES, uzskata par atbilstošiem šim kritērijam par tabulā minēto bīstamo vielu neizmantošanu ražošanas procesos, tomēr ir jāiesniedz ES ekomarķējuma sertifikāta kopija.

6.4. Kokvilna un citas dabīgas celuloziskas sēklu lidpūku šķiedras

Kokvilnu, kurā otrreizēji pārstrādātu materiālu saturs (pēc masas) ir 70 % vai vairāk, ir atbrīvota no 6.4. kritērija prasībām.

Kokvilnai un citām dabīgām celuloziskām sēklu lidpūku šķiedrām (turpmāk “kokvilna”), kas nav otrreizēji pārstrādātas, jāsatur minimālais daudzums bioloģiskās kokvilnas (sk. 6.4.a kritēriju) vai kokvilnas, kas audzēta atbilstoši integrētās augu aizsardzības (IAA) principiem (sk. 6.4.b kritēriju).

Tekstilmateriālus, kam ES ekomarķējums piešķirts, pamatojoties uz Lēmumā 2014/350/ES noteiktajiem ekoloģiskajiem kritērijiem, uzskata par 6.4. kritērijam atbilstošiem.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz atbilstības deklarāciju.

Ja izmanto tekstilmateriālus ar ES ekomarķējumu, pieteikuma iesniedzējs iesniedz ES ekomarķējuma sertifikāta kopiju, kas apliecina tā piešķiršanu saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2014/350/ES.

Attiecīgā gadījumā otrreizēji pārstrādātu materiālu saturu jāspēj izsekot līdz izejvielu atkārtotai pārstrādei. Tas jāverificē, neatkarīgai trešai personai veicot piegādes ķēdes sertifikāciju vai nodrošinot izejvielu piegādātāju un atkārtotās pārstrādes veicēju dokumentāciju.

6.4.a Bioloģiskās ražošanas standarts

Vismaz 10 % (pēc masas) tapsējuma materiālos izmantoto kokvilnas šķiedru, kas nav otrreizēji pārstrādātas, jābūt audzētiem saskaņā ar prasībām, kuras noteiktas Padomes Regulā (EK) Nr. 834/2007 ( 11 ), ASV Bioloģiskās ražošanas valsts programmā, vai tām pielīdzināmām juridiskām saistībām, ko noteikuši ES tirdzniecības partneri. Bioloģiskās kokvilnas saturu var veidot bioloģiski audzēta kokvilna un pārejas posma bioloģiskā kokvilna.

Ja bioloģiskā kokvilna jāizmanto jauktā veidā ar tradicionāli audzētu vai IAA kokvilnu, tai jābūt ģenētiski nemodificētu šķirņu kokvilnai.

Norādes uz bioloģiskās kokvilnas saturu drīkst izmantot tikai tad, ja bioloģiskās kokvilnas saturs ir vismaz 95 %.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz deklarāciju par atbilstību bioloģiskās kokvilnas satura kritērijam, ko pamato ar neatkarīgas kontroles struktūras apliecinātiem pierādījumiem par to, ka kokvilna saražota, ievērojot ražošanas un inspekcijas prasības, kuras noteiktas Regulā (EK) Nr. 834/2007, ASV Bioloģiskās ražošanas valsts programmā vai kuras noteikuši citi tirdzniecības partneri. Verificē katras izcelsmes valsts produkciju.

Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs atbilstību minimālā bioloģiskās kokvilnas satura prasībai pierāda, pamatojoties uz kokvilnas gada apjomu, kas iepirkts gatavā izstrādājuma vai izstrādājumu izgatavošanai, attiecībā uz katru izstrādājumu sēriju. Jāiesniedz darījumu uzskaites dokumenti un/vai rēķini, kuros norādīts iepirktās sertificētās kokvilnas daudzums.

Attiecībā uz tradicionāli audzētu vai IAA kokvilnu, ko izmanto jauktā veidā ar bioloģisko kokvilnu, parasto (izplatītāko) ģenētisko modifikāciju skrīninga tests tiek pieņemts kā kokvilnas šķirnes atbilstības pierādījums.

6.4.b Kokvilnas audzēšana saskaņā ar integrētās augu aizsardzības (IAA) principiem un pesticīdu lietošanas ierobežojumiem

Vismaz 20 % (pēc masas) tapsējuma materiālos izmantoto kokvilnas šķiedru, kas nav otrreizēji pārstrādātas, ir jābūt audzētiem saskaņā ar IAA principiem, kuri noteikti ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas (FAO) IAA programmā, vai integrētas kultūru apsaimniekošanas (IKA) sistēmās, kurās iestrādāti IAA principi.

IAA kokvilnai, kas paredzēta izmantošanai gatavajā izstrādājumā, jābūt audzētai, nelietojot nevienu no šādām vielām: aldikarbs, aldrīns, kampehlors (toksafēns), kaptafols, hlordāns, 2,4,5-T, hlordimeforms, cipermetrīns, DDT, dieldrīns, dinozebs un tā sāļi, endosulfāns, endrīns, heptahlors, heksahlorbenzols, heksahlorcikloheksāns (visi izomēri), metamidofoss, metilparations, monokrotofoss, neonikotinoīdi (klotianidīns, imidakloprīds, tiametoksāms), parations, pentahlorfenols.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz deklarāciju par atbilstību 6.4.b kritērijam, ko pamato ar pierādījumiem, ka vismaz 20 % (pēc masas) produkta sastāvā esošās kokvilnas, kas nav otrreizēji pārstrādāta, ir izaudzējuši lauksaimnieki, kuri ir piedalījušies oficiālās ANO FAO apmācības programmās vai valdības IAA un IKA programmās un/vai kuriem ir veiktas revīzijas kā daļa no neatkarīgi sertificētām IAA shēmām. Verifikāciju veic vai nu ik gadu katrai izcelsmes valstij, vai uz visas izstrādājuma ražošanai iepirktās IAA kokvilnas sertifikācijas pamata.

Pieteikuma iesniedzējs vai attiecīgā gadījumā materiālu piegādātājs iesniedz deklarāciju arī par to, ka IAA kokvilnas audzēšanā nav izmantota neviena no 6.4.b kritērijā minētajām vielām. Par atbilstības pierādījumu tiek pieņemtas IAA sertifikācijas shēmas, kas izslēdz minēto vielu lietošanu.

7. kritērijs. Mēbeļu polsterēšanas materiāli

7.1. Lateksa putas

7.1.a Ierobežotas lietošanas vielas

Turpmāk minēto vielu koncentrācija lateksa putās nedrīkst pārsniegt 12. tabulā noteiktās robežvērtības.







12. tabula Ierobežotas lietošanas vielas lateksa putās, ko lieto mēbeļu polsterēšanas materiālos Vielu grupa Viela Robežvērtība (ppm) Novērtēšanas un verifikācijas nosacījumi Hlorfenoli Monofenoli un dihlorfenoli (sāļi un esteri) 1 A Citi hlorfenoli 0,1 A Smagie metāli As (arsēns) 0,5 B Cd (kadmijs) 0,1 B Co (kobalts) 0,5 B Cr (hroms), kopā 1 B Cu (varš) 2 B Hg (dzīvsudrabs) 0,02 B Ni (niķelis) 1 B Pb (svins) 0,5 B Sb (antimons) 0,5 B Pesticīdi (testē tikai putās, kurās dabīgā lateksa masas daļa ir vismaz 20 %). Aldrīns 0,04 C o,p-DDE 0,04 C p,p-DDE 0,04 C o,p-DDD 0,04 C p,p-DDD 0,04 C o,p-DDT 0,04 C p,p-DDT 0,04 C Diazinons 0,04 C Dihlorfentions 0,04 C Dihlorvoss 0,04 C Dieldrīns 0,04 C Endrīns 0,04 C Heptahlors 0,04 C Heptahlorepoksīds 0,04 C Heksahlorbenzols 0,04 C Heksahlorcikloheksāns 0,04 C α-heksahlorcikloheksāns 0,04 C β-heksahlorcikloheksāns 0,04 C γ-heksahlorcikloheksāns (lindāns) 0,04 C δ-heksahlorcikloheksāns 0,04 C Malations 0,04 C Metoksihlors 0,04 C Mirekss 0,04 C Parationetils 0,04 C Parationmetils 0,04 C Citas konkrētas vielas, kuru lietošana ir ierobežota Butadiēns 1 D

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību 7.1.a kritērijam un attiecīgā gadījumā saskaņā ar turpmāk aprakstītajām metodēm veiktas testēšanas protokolus.

A. Attiecībā uz hlorfenoliem pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. 5 g parauga sasmalcina un hlorfenolus ekstrahē fenola (PCP), nātrija sāļu (SPP) vai esteru veidā. Ekstraktus analizē ar gāzu hromatogrāfiju. Noteikšanu veic ar masspektrometru vai elektronu satveres detektoru.

B. Attiecībā uz smagajiem metāliem pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. Sasmalcinātu materiāla paraugu eluē saskaņā ar DIN 38414-S4 vai līdzvērtīgu metodi attiecībā 1:10. Iegūto filtrātu laiž caur 0,45 μm membrānas filtru (ja vajadzīgs – filtrējot zem spiediena). Smago metālu saturu iegūtajā šķīdumā pārbauda ar induktīvi saistītas plazmas optiskās emisijas spektrometriju (ICP-OES), ko dēvē arī par induktīvi saistītas plazmas atomemisijas spektrometriju (ICP-AES), vai ar atomabsorbcijas spektrometriju, izmantojot hidrīdu vai aukstā tvaika procesu.

C. Attiecībā uz pesticīdiem pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. 2 g parauga ekstrahē ultraskaņas vannā ar heksāna/dihlormetāna maisījumu (85/15). Ekstraktu attīra ar acetonitrila samaisīšanas metodi vai izmantojot adsorbcijas hromatogrāfiju ar florisilu. Mērīšanai un kvantificēšanai izmanto gāzu hromatogrāfiju ar detektēšanu elektronu satveres detektorā vai apvienoto gāzu hromatogrāfiju–masspektrometriju. Pesticīdu testēšana ir jāveic attiecībā uz lateksa putām, kuru sastāvā ir vismaz 20 % dabīgā lateksa.

D. Attiecībā uz butadiēnu pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. Pēc lateksa putu sasmalcināšanas un nosvēršanas veic paraugošanu ar tvaika fāzes (headspace) metodi. Butadiēna saturu nosaka, izmantojot gāzu hromatogrāfiju ar liesmas jonizācijas detektoru.

7.1.b GOS emisijas pēc 24 stundām

Turpmāk minēto GOS koncentrācija pēc 24 stundām testa kamerā nepārsniedz 13. tabulā noteiktās robežvērtības.







13. tabula GOS emisijas robežvērtības lateksa putām Viela Robežvērtība (mg/m3) 1,1,1-trihloretāns 0,2 4-fenilcikloheksēns 0,02 Oglekļa disulfīds 0,02 Formaldehīds 0,005 Nitrozamīni (*1) 0,0005 Stirols 0,01 Tetrahloretilēns 0,15 Toluols 0,1 Trihloretilēns 0,05 Vinilhlorīds 0,0001 Vinilcikloheksēns 0,002 Aromātiskie ogļūdeņraži (kopā) 0,3 GOS (kopā) 0,5 ( *1 ) N-nitrozodimetilamīns (NDMA), N-nitrozodietilamīns (NDEA), N-nitrozometiletilamīns (NMEA), N-nitrozodi-i-propilamīns (NDIPA), N-nitrozodi-n-propilamīns (NDPA), N-nitrozodi-n-butilamīns (NDBA), N-nitrozopirolidinons (NPIR), N-nitrozopiperidīns (NPIP), N-nitrozomorfolīns (NMOR).

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību 7.1.b kritērijam, ko attiecīgā gadījumā pamato ar testēšanas protokolu, kurā apkopoti saskaņā ar standartu ISO 16000-9 veikta kameras testa analīzes rezultāti.

Ietīto paraugu vismaz 24 stundas uzglabā istabas temperatūrā. Pēc tam paraugu iztin un nekavējoties ievieto testa kamerā. Paraugu ievieto parauga turētājā, kas ļauj piekļūt gaisam no visām pusēm. Klimatiskos faktorus pielāgo atbilstoši standartam ISO 16000-9. Testēšanas rezultātu salīdzināšanai īpatnējais ventilācijas koeficients telpā (q = n/l) ir 1. Ventilācijas koeficients ir robežās no 0,5 līdz 1. Gaisa paraugu ņemšanu sāk 24 ± 1 h pēc parauga ievietošanas kamerā un veic 1 stundu DNPH kasetē, lai analizētu formaldehīdu un citus aldehīdus, un Tenax TA vidē, lai analizētu citus gaistošos organiskos savienojumus. Citu savienojumu paraugu ņemšana var būt ilgāka, bet tai ir jābūt pabeigtai 30 stundu laikā.

Formaldehīda un citu aldehīdu analīze atbilst standartam ISO 16000-3. Ja vien nav norādīts citādi, citu gaistošo organisko savienojumu analīze atbilst standartam ISO 16000-6.

Testēšanu saskaņā ar standartu CEN/TS 16516 uzskata par līdzvērtīgu testēšanai saskaņā ar ISO 16000 sērijas standartiem.

Nitrozamīnu analīzi veic, izmantojot gāzu hromatogrāfiju kopā ar siltumenerģijas analīzes detektoru (GC-TEA) saskaņā ar BGI 505-23 metodi (iepriekš ZH 1/120.23) vai līdzvērtīgu metodi.

7.2. Poliuretāna putas

7.2.a Ierobežotas lietošanas vielas un maisījumi

Turpmāk minēto vielu un maisījumu koncentrācija poliuretāna putās nepārsniedz 14. tabulā noteiktās robežvērtības.







14. tabula Ierobežotas lietošanas vielas un maisījumi poliuretāna putās Vielu grupa Viela (akronīms, CAS numurs, elementa simbols) Robežvērtība Metode Biocīdi Ar nolūku nav pievienoti A Antipirēni Nav pievienoti (izņemot saskaņā ar nosacījumiem, kas norādīti 2. tabulas b) un c) ierakstā) A Smagie metāli As (arsēns) 0,2 ppm B Cd (kadmijs) 0,1 ppm B Co (kobalts) 0,5 ppm B Cr (hroms), kopā 1,0 ppm B Cr VI (sešvērtīgais hroms) 0,01 ppm B Cu (varš) 2,0 ppm B Hg (dzīvsudrabs) 0,02 ppm B Ni (niķelis) 1,0 ppm B Pb (svins) 0,2 ppm B Sb (antimons) 0,5 ppm B Se (selēns) 0,5 ppm B Plastifikatori Dibutilftalāts (DBP, 84-74-2) (*1) 0,01 % pēc masas (visu 6 ftalātu summa mēbelēs, kas paredzētas par 3 gadiem jaunākiem bērniem) C Di-n-oktilftalāts (DNOP, 117-84-0) (*1) Di(2-etilheksil)-ftalāts (DEHP, 117-81-7) (*1) Butilbenzilftalāts (BBP, 85-68-7) (*1) Diizodecilftalāts (DIDP, 26761-40-0) Diizononilftalāts (DINP, 28553-12-0) Ftalāti, kas iekļauti ECHA kandidātsarakstā (*2) Ar nolūku nav pievienoti A TDA un MDA 2,4 toluola diamīns (2,4-TDA, 95-80-7) 5,0 ppm D 4,4′-diaminodifenilmetāns (4,4′-MDA, 101-77-9) 5,0 ppm D Alvas organiskie savienojumi Tributilalva (TBT) 50 ppb E Dibutilalva (DBT) 100 ppb E Monobutilalva (MBT) 100 ppb E Tetrabutilalva (TeBT) — — Monooktilalva (MOT) — — Dioktilalva (DOT) — — Tricikloheksilalva (TcyT) — — Trifenilalva (TPhT) — — Summa 500 ppb E Citas konkrētas vielas, kuru lietošana ir ierobežota Hlorēti vai bromēti dioksīni vai furāni Ar nolūku nav pievienoti A Hlorēti ogļūdeņraži (1,1,2,2-tetrahloretāns, pentahloretāns, 1,1,2-trihloretāns, 1,1-dihloretilēns) Ar nolūku nav pievienoti A Hlorēti fenoli (PCP, TeCP, 87-86-5) Ar nolūku nav pievienoti A Heksahlorcikloheksāns (58-89-9) Ar nolūku nav pievienots A Monometildibromdifenilmetāns (99688-47-8) Ar nolūku nav pievienots A Monometildihlordifenilmetāns (81161-70-8) Ar nolūku nav pievienots A Nitrīti Ar nolūku nav pievienoti A Polibromēti bifenili (PBB, 59536-65-1) Ar nolūku nav pievienoti A Pentabromdifenilēteris (PeBDE, 32534-81-9) Ar nolūku nav pievienots A Oktabromdifenilēteris (OBDE, 32536-52-0) Ar nolūku nav pievienots A Polihlorētie bifenili (PCB, 1336-36-3) Ar nolūku nav pievienoti A Polihlorētie terfenili (PCT, 61788-33-8) Ar nolūku nav pievienoti A Tris(2,3-dibrompropil)fosfāts (TRIS, 126-72-7) Ar nolūku nav pievienots A Trimetilfosfāts (512-56-1) Ar nolūku nav pievienots A Tris-(aziridinil)-fosfīnoksīds (TEPA, 545-55-1) Ar nolūku nav pievienots A Tris(2-hloretil)fosfāts (TCEP, 115-96-8) Ar nolūku nav pievienots A Dimetilmetilfosfonāts (DMMP, 756-79-6) Ar nolūku nav pievienots A ( *1 ) 0,01 % pēc masas (4 ftalātu summa visos citos mēbeļu izstrādājumos). ( *2 ) Atsauce uz ECHA kandidātsaraksta jaunāko versiju pieteikuma iesniegšanas brīdī.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību 7.2.a kritērijam. Ja ir prasīta testēšana, pieteikuma iesniedzējs iesniedz testa rezultātus un pierāda atbilstību 14. tabulā noteiktajām robežvērtībām. Ja B, C, D un E metodē ir prasīta analīze, no attiecīgajai laboratorijai nosūtītā materiāla ņem 6 apvienotos paraugus ne vairāk kā 2 cm dziļumā zem ārējās virsmas.

A. Attiecībā uz biocīdiem, ftalātiem un citām konkrētām vielām, kuru lietošana ir ierobežota, pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju, ko pamato ar putu piegādātāju deklarācijām, kuras apliecina, ka minētās vielas nav ar nolūku pievienotas putu sastāvam.

B. Attiecībā uz smagajiem metāliem pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. Sasmalcinātu materiāla paraugu eluē saskaņā ar DIN 38414-S4 vai līdzvērtīgu metodi attiecībā 1:10. Iegūto filtrātu laiž caur 0,45 μm membrānas filtru (ja vajadzīgs – filtrējot zem spiediena). Iegūtā šķīduma smago metālu saturu pārbauda ar induktīvi saistītas plazmas atomemisijas spektrometriju (ICP-AES vai ICP-OES) vai ar atomabsorbcijas spektrometriju, izmantojot hidrīdu vai aukstā tvaika procesu.

C. Attiecībā uz plastifikatoru kopējo daudzumu pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. Ekstrakciju veic ar validētu metodi, piemēram, ar zemskaņas ekstrakciju, kurā 0,3 g parauga 1 stundu ekstrahē kivetē ar 9 ml t-butilmetilētera, pēc tam nosaka ftalātus ar gāzu hromatogrāfiju, izmantojot masas selektīvo detektoru izvēlēto jonu monitoringa jeb SIM režīmā.

D. Attiecībā uz TDA un MDA pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. Veic 0,5 g apvienotā parauga ekstrakciju 5 ml šļircē ar 2,5 ml 1 % etiķskābes un ūdens šķīduma. Šļirci iztukšo, pēc tam šķidrumu ievelk atpakaļ šļircē. Šo darbību atkārto 20 reizes, pēdējo ekstraktu patur analīzei. Tad šļircē no jauna ievelk 2,5 ml 1 % etiķskābes un ūdens šķīduma un atkārto nākamos 20 ciklus. Iegūto ekstraktu apvieno ar pirmo ekstraktu un mērkolbā atšķaida ar etiķskābi līdz 10 ml tilpumam. Ekstraktus analizē ar augstas veiktspējas šķidrumu hromatogrāfiju (HPLC-UV) vai augstas veiktspējas šķidrumu hromatogrāfiju–masspektrometriju (HPLC-MS). Ja veic HPLC-UV un ir aizdomas par interferenci, veic atkārtotu analīzi ar HPLC-MS.

E. Attiecībā uz alvas organiskajiem savienojumiem pieteikuma iesniedzējs iesniedz protokolu, kurā apkopoti šādas testēšanas procedūras rezultāti. Apvienoto paraugu, kura masa ir 1–2 g, ultraskaņas vannā istabas temperatūrā 1 stundu maisa ar vismaz 30 ml ekstrakcijas vielas. Ekstrakcijas viela ir maisījums ar šādu sastāvu: 1 750 ml metanola + 300 ml etiķskābes + 250 ml bufervielas (pH 4,5). Buferviela ir 164 g nātrija acetāta šķīdums 1 200 ml ūdens un 165 ml etiķskābes, kas jāatšķaida ar ūdeni līdz 2 000 ml tilpumam. Pēc ekstrakcijas atvasina alkilu alvas vielas, pievienojot 100 μl nātrija tetraetilborāta šķīduma tetrahidrofurānā (THF) (200 mg/ml THF). Atvasinājumu ekstrahē ar n-heksānu, un paraugam veic otru ekstrakcijas procedūru. Abus heksāna ekstraktus apvieno un izmanto, lai noteiktu organiskos alvas savienojumus, izmantojot gāzu hromatogrāfiju ar masas selektīvo detektoru SIM režīmā.

7.2.b GOS emisijas pēc 72 stundām

Turpmāk minēto vielu koncentrācija pēc 72 stundām testa kamerā nepārsniedz 15. tabulā noteiktās robežvērtības.







15. tabula GOS emisijas robežvērtības poliueretāna putām (pēc 72 stundām) Viela (CAS numurs) Robežvērtība (mg/m3) Formaldehīds (50-00-0) 0,005 Toluols (108-88-3) 0,1 Stirols (100-42-5) 0,005 Katrs nosakāmais savienojums, kas klasificēts C1A vai C1B kategorijā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 0,005 Visu tādu nosakāmo savienojumu summa, kas klasificēti C1A vai C1B kategorijā saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 0,04 Aromātiskie ogļūdeņraži 0,5 GOS (kopā) 0,5

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju par atbilstību 7.2.b kritērijam. Attiecīgā gadījumā deklarāciju pamato ar testa rezultātiem, kas apliecina atbilstību 15. tabulā noteiktajām robežvērtībām. Ir pieļaujamas šādas testa parauga un testa kameras kombinācijas:

1 paraugu, kura izmēri ir 25 × 20 × 15 cm, ievieto testa kamerā ar 0,5 m 3 tilpumu, vai

2 paraugus, kuru izmēri ir 25 × 20 × 15 cm, ievieto testa kamerā ar 1,0 m 3 tilpumu.

Putu paraugu novieto uz emisiju testa kameras grīdas un 3 dienas kondicionē 23 °C temperatūrā 50 % relatīvajā gaisa mitrumā, nodrošinot gaisa apmaiņas koeficientu n = 0,5/h un kameras noslogojumu L = 0,4 m2/m3 (parauga kopējā eksponētā virsma attiecībā pret kameras izmēriem, parauga šķautnes un aizmugures virsma nav noslēgtas) saskaņā ar standartu ISO 16000-9 un ISO 16000-11.

Paraugu GOS un formaldehīda analīzei ņem 72 ± 2 h pēc parauga ievietošanas kamerā 1 stundu attiecīgi ar Tenax TA un DNPH kasetēm. GOS emisijas uztver Tenax TA sorbentcaurulēs un pēc tam analizē ar termodesorbcijas gāzu hromatogrāfiju–masspektrometriju saskaņā ar standartu ISO 16000-6.

Rezultātus izsaka daļēji kvantitatīvi kā toluola ekvivalentus. Visus noteiktos atsevišķos analītus protokolā norāda, sākot no koncentrācijas robežvērtības ≥ 1 μg/m3. Kopējā GOS vērtība ir visu to analītu summa, kuru koncentrācija ≥ 1μg/m3 un kurus eluē ar aiztures laika intervālu no n-heksāna (C6) līdz n-heksadekānam (C16) (abus ieskaitot). Visu to nosakāmo savienojumu summa, kas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 klasificēti kategorijā C1A vai C1B, ir visu šo vielu summa (vielu koncentrācija ≥ 1 μg/m3). Ja testa rezultāti pārsniedz standarta robežvērtības, jāveic katras vielas kvantificēšana. Formaldehīdu var noteikt, savācot parauga gaisu DNPH kasetē un pēc tam veicot analīzi ar HPLC/UV saskaņā ar standartu ISO 16000-3.

Testēšanu saskaņā ar standartu CEN/TS 16516 uzskata par līdzvērtīgu testēšanai saskaņā ar ISO 16000 sērijas standartiem.

7.2.c Putu veidotāji

Par putu veidotājiem vai putu papildu veidotājiem neizmanto halogēnorganiskos savienojumus.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz putu ražotāja deklarāciju par šādu vielu neizmantošanu.

7.3. Citi polsterēšanas materiāli

Mēbeļu polsterēšanai var atļaut izmantot citus materiālus, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

— ir ievērotas 2. kritērijā noteiktās vispārīgās prasības attiecībā uz bīstamām vielām,

— par putu veidotājiem vai putu papildu veidotājiem nav izmantoti halogēnorganiskie savienojumi,

— par polsterēšanas materiālu/pildmateriālu netiek izmantotas spalvas vai dūnas nedz atsevišķi, nedz jauktā veidā,

— ja polsterēšanas materiālā/pildmateriālā tiek izmantota ar lateksu gumijota kokosšķiedra, ir pierādīta atbilstība 7.1.a un 7.1.b kritērijam.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz atbilstības deklarāciju, kas apliecina:

i) izmantotā polsterēšanas materiāla/pildmateriāla un visu citu jauktu materiālu īpašības;

ii) to, ka materiāli nesatur SVHC vai citas bīstamas vielas, uz kurām nav attiecināta īpaša atkāpe 2. tabulā;

iii) to, ka par putu veidotājiem vai putu papildu veidotājiem nav izmantoti halogēnorganiskie savienojumi;

iv) to, ka pildmateriālā/polsterēšanas materiālā nav izmantotas dūnas vai spalvas nedz atsevišķi, nedz jauktā veidā;

v) ja kokosšķiedras ir gumijotas ar lateksu, ir pierādīta atbilstība 7.1. kritērijam attiecībā uz ierobežotas lietošanas vielām un GOS emisijām.

8. kritērijs. Stikls – smago metālu izmantošana

Šis kritērijs attiecas uz jebkādiem gatavajā mēbeļu izstrādājumā esošiem stikla materiāliem neatkarīgi no to masas daļas.

Jebkuram stiklam, kas izmantots mēbeļu izstrādājumā, jāatbilst šādiem nosacījumiem:

— nesatur svina stiklu,

— nesatur svina, dzīvsudraba vai kadmija piemaisījumus, kuru koncentrācija pārsniedz 100 mg/kg katram metālam,

— attiecībā uz spoguļstiklu – visās krāsās, gruntskrāsās vai lakās, kas izmantotas spoguļa pārklājumā, svina saturs ir mazāks par 2 000 mg/kg vielas tarā. Pārklājumi jāuznes, izmantojot alvošanas procesu, nevis kaparošanas procesu.

Novērtēšana un verifikācija

i) Pieteikuma iesniedzējs iesniedz stikla piegādātāja deklarāciju, kas apliecina, ka gatavajā mēbeļu izstrādājumā nav svina stikla. Ja atbilstošas deklarācijas nav, kompetentā iestāde var pieprasīt veikt gatavā mēbeļu izstrādājuma stikla analīzi ar nedestruktīvu metodi, kurā izmanto portatīvu rentgenstaru flourescences instrumentu.

ii) Pieteikuma iesniedzējs iesniedz stikla piegādātāja deklarāciju, kas apliecina, ka mēbeļu izstrādājumā izmantotais stikls nesatur svina, dzīvsudraba vai kadmija piemaisījumus, kuru koncentrācija pārsniedz 100 mg/kg (0,01 % pēc masas). Ja atbilstošas deklarācijas nav, kompetentā iestāde var pieprasīt testēt šo metālu klātbūtni stiklā ar rentgenstaru fluorescences metodi saskaņā ar standarta ASTM F2853-10 vai līdzvērtīga standarta principiem.

iii) Pieteikuma iesniedzējs iesniedz spoguļu piegādātāja deklarāciju, kas apliecina, ka visi krāsas, gruntskrāsas un lakas sastāvi, kas izmantoti spoguļa pārklājumā, satur mazāk par 2 000 mg/kg svina (0,2 % pēc masas). Deklarāciju pamato ar attiecīgu DDL vai līdzīgu dokumentāciju. Jāiesniedz vēl viena spoguļstikla piegādātāja deklarācija, kas apliecina, ka pārklāšanai izmantots alvošanas process, nevis kaparošanas process.

9. kritērijs. Gatavajam izstrādājumam izvirzītās prasības

9.1. Piemērotība izmantošanai

Mēbeles ar ES ekomarķējumu uzskata par piemērotām izmantošanai, ja tās atbilst prasībām, kas izklāstītas visu attiecīgo IV papildinājumā uzskaitīto EN standartu jaunākajā redakcijā attiecībā uz izstrādājuma ilgizturību, izmēriem, drošumu un stiprību.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju, kurā norādīts, kuri IV papildinājuma standarti (ja tādi ir) attiecas uz izstrādājumu, un pēc tam iesniedz deklarāciju par atbilstību visiem attiecīgajiem EN standartiem, ko pamato ar mēbeļu ražotāja vai attiecīgā gadījumā ar detaļu/sastāvdaļu piegādātāja testēšanas protokoliem.

9.2. Pagarināts izstrādājuma garantijas termiņš

Pieteikuma iesniedzējs bez papildu maksas piešķir vismaz piecu gadu garantiju, kas ir spēkā no izstrādājuma piegādes dienas. Šo garantiju piešķir, neskarot ražotāja un pārdevēja juridiskās saistības, kas paredzētas valsts tiesību aktos.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz atbilstības deklarāciju un norāda pagarinātās izstrādājuma garantijas noteikumus un nosacījumus, kas iekļauti patērētājiem paredzētajā informācijā un atbilst šajā kritērijā izklāstītajam prasību minimumam.

9.3. Rezerves daļu nodrošināšana

Mēbeļu ražotājs rezerves daļas dara pieejamas patērētājiem vismaz 5 gadu periodā no izstrādājuma piegādes dienas. Rezerves daļu izmaksām (ja tādas ir) jābūt samērīgām ar mēbeļu izstrādājuma kopējām izmaksām. Jānorāda kontaktinformācija, kas izmantojama, lai organizētu rezerves daļu piegādi.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs iesniedz deklarāciju, kas apliecina, ka rezerves daļas būs pieejamas vismaz 5 gadu periodā no izstrādājuma piegādes dienas. Garantijas periodā šīs rezerves daļas ir pieejamas bez maksas, ja parastas lietošanas laikā atklājies, ka preces ir bojātas, vai par samērīgu samaksu, ja preces ir bojātas nepareizas lietošanas rezultātā. Patērētājiem paredzētajā informācijā iekļauj kontaktinformāciju.

9.4. Demontējama konstrukcija

Ja mēbele sastāv no vairākām detaļām/sastāvdaļām, izstrādājumam jābūt konstruētam tā, lai to varētu izjaukt remonta, atkārtotas izmantošanas un otrreizējas pārstrādes atvieglošanas nolūkā. Jānodrošina vienkāršas un ilustrētas instrukcijas par mēbeles izjaukšanu un bojāto detaļu/sastāvdaļu nomaiņu. Izjaukšanas un nomaiņas operācijām jābūt tādām, lai tās varētu veikt nekvalificēts darbaspēks ar parastiem un vienkāršiem rokas darbarīkiem.

Novērtēšana un verifikācija. Pieteikuma iesniedzējs nodrošina rasējumus, kuros parādīts, kā mēbeli var salikt/izjaukt, izmantojot parastus instrumentus un nekvalificētu darbaspēku. Tapsējuma gadījumā var būt vajadzīga rāvējslēdzēju un līpslēdzēju izmantošana, lai dīvāna spilvenus piestiprinātu pie rāmja vai noņemtu no tā un polste