2006D0861 — LV — 24.01.2013 — 002.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B KOMISIJAS LĒMUMS (2006. gada 28. jūlijs) par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas apakšsistēmu “Ritošais sastāvs – kravas vagoni” (izziņots ar dokumenta numuru K(2006) 3345) (Dokuments attiecas uz EEZ) (2006/861/EK) (OV L 344, 8.12.2006, p.1)

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS LĒMUMS

(2006. gada 28. jūlijs)

par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju attiecībā uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas apakšsistēmu “Ritošais sastāvs – kravas vagoni”

(izziņots ar dokumenta numuru K(2006) 3345)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2006/861/EK)







EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta Direktīvu 2001/16/EK par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību ( 1 ), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu, tā kā: (1) Saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 2. panta c) apakšpunktu Eiropas parasto dzelzceļu sistēma tiek iedalīta strukturālās un funkcionālās apakšsistēmās. (2) Saskaņā ar direktīvas 23. panta 1. punktu apakšsistēmai “Ritošais sastāvs – kravas vagoni” jāpiemēro savstarpējas izmantojamības tehniskā specifikācija (SITS). (3) Pirmais solis SITS izveidē ir SITS projekta sagatavošana Eiropas Dzelzceļu savstarpējas izmantojamības asociācijā (AEIF), kas noteikta par apvienoto pārstāvju komiteju. (4) AEIF ir dots uzdevums sagatavot SITS projektu apakšsistēmai “Ritošais sastāvs – kravas vagoni” saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 6. panta 1. punktu. Pamatparametri šim SITS projektam tika pieņemti ar Komisijas 2004. gada 29. aprīļa Lēmumu 2004/446/EK, ar ko nosaka trokšņa, kravas vagonu un kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu pamatparametrus savstarpējas izmantojamības tehniskajām specifikācijām, kas minētas Direktīvā 2001/16/EK ( 2 ). (5) SITS projektam, kas izveidots, balstoties uz pamatparametriem, ir pievienots ievadziņojums, kurā ietverta direktīvas 6. panta 5. punktā paredzētā izmaksu un labumu analīze. (6) SITS projektu ir pārbaudījusi komiteja, kas izveidota ar Padomes 1996. gada 23. jūlija Direktīvu 96/48/EK par Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību ( 3 ) un minēta Direktīvas 2001/16/EK 21. pantā, un projekts pārbaudīts, ņemot vērā ievadziņojumu. (7) Direktīva 2001/16/EK un SITS attiecas uz atjaunojumiem, bet neattiecas uz nomaiņu, kas saistīta ar uzturēšanas darbiem. Tomēr dalībvalstis jāmudina, kad tas ir iespējams un kad to attaisno ar uzturēšanu saistītā darba apjoms, piemērot SITS arī nomaiņai, kas saistīta ar uzturēšanas darbiem. (8) Nododot ekspluatācijā jaunus, atjaunotus vai modernizētus vagonus, pilnīgi jāņem vērā ietekme uz vidi, tostarp arī trokšņa ietekme. Tādēļ ir svarīgi, lai tās SITS īstenošana, kas ir šā lēmuma priekšmets, notiktu savienojumā ar SITS “Troksnis” prasībām tiktāl, cik SITS “Troksnis” attiecas uz kravas vagoniem. (9) Pašreizējā versijā SITS pilnīgi neaplūko visus savstarpējas izmantojamības aspektus; neaplūkotie jautājumi klasificēti kā “Atklāti jautājumi” SITS JJ pielikumā. Ņemot vērā to, ka saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 16. panta 2. punktu savstarpējas izmantojamības pārbaude jāizveido, atsaucoties uz SITS prasībām, pārejas perioda laikā starp šā lēmuma publicēšanu un pievienotās SITS pilnīgu īstenošanu jānosaka nosacījumi, kas jāievēro papildus tiem, kas skaidri minēti pievienotajā SITS. (10) Atsevišķām dalībvalstīm jāinformē citas dalībvalstis un Komisija par attiecīgiem valstu tehniskajiem noteikumiem, kurus izmanto, lai panāktu savstarpēju izmantojamību un izpildītu Direktīvas 2001/16/EK pamatprasības, kā arī par iestādēm, kuras pilnvaro veikt procedūru, lai novērtētu atbilstību vai piemērotību lietošanai, un par pārbaudes procedūru, ko izmanto, lai pārbaudītu apakšsistēmu savstarpēju izmantojamību Direktīvas 2001/16/EK 16. panta 2. punkta nozīmē. Šim pēdējam nolūkam dalībvalstīm iespēju robežās jāpiemēro Direktīvā 2001/16/EK paredzētie principi un kritēriji 16. panta 2. punkta īstenošanai, izmantojot iestādes, kas pilnvarotas saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 20. pantu. Komisijai jāanalizē dalībvalstu nosūtītā informācija par valsts tiesību normām, procedūrām, iestādēm, kuras ir atbildīgas par īstenošanas procedūrām, un šo procedūru ilgumu un attiecīgā gadījumā jāpārrunā ar komiteju nepieciešamība pieņemt pasākumus. (11) Attiecīgajai SITS nav jāpieprasa īpašu tehnoloģiju vai tehnisku risinājumu izmantošana, izņemot gadījumus, kad tas ir pilnīgi nepieciešams Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpējai izmantojamībai. (12) SITS balstās uz vislabākajām pieejamajām ekspertu zināšanām attiecīgā projekta sagatavošanas laikā. Tehnoloģijas, ekspluatācijas, drošības vai sociālo prasību attīstība var radīt nepieciešamību izdarīt grozījumus šajā SITS vai papildināt to. Attiecīgā gadījumā jāuzsāk pārbaudes vai aktualizēšanas procedūra saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 6. panta 3. punktu. (13) Lai veicinātu jauninājumus un ņemtu vērā gūto pieredzi, pievienoto SITS regulāri periodiski jāpārskata. (14) Ja tiek piedāvāti novatoriski risinājumi, ražotājs vai līgumslēdzējs norāda atkāpi no SITS attiecīgās iedaļas. Eiropas Dzelzceļu aģentūra noformē attiecīgās šāda risinājuma funkcionālās un saskarnes specifikācijas un izstrādā novērtēšanas metodes. (15) Kravas vagoni patlaban tiek izmantoti saskaņā ar spēkā esošiem valsts, divpusējiem, daudznacionāliem vai starptautiskiem nolīgumiem. Ir svarīgi, lai šie nolīgumi nekavētu pašreizējo un turpmāko virzību uz savstarpēju izmantojamību. Šim nolūkam ir nepieciešams, lai Komisija pārskatītu šos nolīgumus, lai noteiktu, vai attiecīgi jāpārskata šajā lēmumā izklāstītā SITS. (16) Lai izvairītos no pārpratumiem, jāpaziņo, ka vairs nepiemēro Lēmuma 2004/446/EK noteikumus, kas attiecas uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas pamatparametriem. (17) Šā lēmuma noteikumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 96/48/EK 21. pantu, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.







1. pants

Ar šo Komisija pieņem savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju (“SITS”) attiecībā uz Direktīvas 2001/16/EK 6. panta 1. punktā minētās Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas apakšsistēmu “Ritošais sastāvs – kravas vagoni”.

SITS izklāstīta šā lēmuma pielikumā.

SITS ir pilnīgi piemērojama Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas kravas vagonu ritošajam sastāvam, kas definēts Direktīvas 2001/16/EK I pielikumā, ievērojot šā lēmuma 2. un 3. pantu.

▼M1

1.a pants

Tehniskie dokumenti

1. Eiropas Dzelzceļa aģentūra (ERA) savā tīmekļa vietnē kā ERA tehnisko dokumentu publicē LL pielikuma saturu.

2. ERA savā tīmekļa vietnē kā ERA tehnisko dokumentu publicē P un JJ pielikumā norādīto starptautiskajam transportam pilnībā apstiprināto kompozīta bremžu kluču sarakstu.

3. Aģentūra savā tīmekļa vietnē kā ERA tehnisko dokumentu publicē JJ pielikumā norādīto vilces iekārtu papildu specifikācijas.

4. Aģentūra aktualizē 1. līdz 3. punktā norādītos tehniskos dokumentus un informē Komisiju par visām to pārskatītajām versijām. Komisija informē dalībvalstis ar tās komitejas starpniecību, kura izveidota saskaņā ar Direktīvas 2008/57/EK 29. pantu. Ja Komisija vai kāda no dalībvalstīm uzskata, ka kāds no tehniskajiem dokumentiem neatbilst Direktīvas 2008/57/EK vai cita Kopienas tiesību akta noteikumiem, šis jautājums tiek apspriests komitejā. Balstoties uz komitejas apspriežu rezultātiem un pēc Komisijas pieprasījuma aģentūra atsauc tehniskos dokumentus vai izdara tajos grozījumus.

▼B

2. pants

1. Attiecībā uz tiem jautājumiem, kas klasificēti kā “Atklāti jautājumi” un izklāstīti SITS JJ pielikumā, nosacījumi, kas jāpiemēro savstarpējas izmantojamības pārbaudei saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 16. panta 2. punktu, ir tie piemērojamie tehniskie noteikumi, kurus izmanto dalībvalstī, kas atļauj šajā lēmumā aprakstītās apakšsistēmas nodošanu ekspluatācijā.

2. Katra dalībvalsts sešos mēnešos pēc šā lēmuma paziņošanas citām dalībvalstīm un Komisijai paziņo:

a) šā panta 1. punktā minēto piemērojamo tehnisko noteikumu sarakstu;

b) atbilstības novērtējuma un pārbaudes procedūras, kas jāpiemēro attiecībā uz šo noteikumu piemērošanu;

c) iestādes, ko pilnvaro šo atbilstības novērtējuma un pārbaudes procedūru veikšanai.

3. pants

Dalībvalstis sešos mēnešos pēc pievienotās SITS stāšanās spēkā paziņo Komisijai šādus nolīgumu veidus:

a) valsts, divpusēji vai daudzpusēji nolīgumi starp dalībvalstīm un dzelzceļa uzņēmumiem vai infrastruktūras pārvaldītājiem, kas noslēgti pastāvīgi vai uz noteiktu laiku un ir nepieciešami paredzētā transporta pakalpojuma ļoti specifiska vai vietēja rakstura dēļ;

b) divpusēji vai daudzpusēji nolīgumi starp dzelzceļa uzņēmumiem, infrastruktūras pārvaldītājiem vai drošības iestādēm, kas nodrošina nozīmīgu vietējas vai reģionālas savstarpējas izmantojamības līmeni;

c) starptautiski nolīgumi starp vienu vai vairākām dalībvalstīm un vismaz vienu trešo valsti vai starp dalībvalstu dzelzceļa uzņēmumiem vai infrastruktūras pārvaldītājiem un vismaz vienu trešās valsts dzelzceļa uzņēmumu vai infrastruktūras pārvaldītāju, kas nodrošina nozīmīgu vietējas vai reģionālas savstarpējas izmantojamības līmeni.

4. pants

Tos Lēmuma 2004/446/EK noteikumus, kas attiecas uz Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas pamatparametriem, vairs nepiemēro no dienas, kurā sāk piemērot šo lēmumu.

5. pants

Šo lēmumu sāk piemērot sešus mēnešus pēc tā paziņošanas dienas.

6. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.









PIELIKUMS

Savstarpējas izmantojamības tehniskās specifikācijas Apakšsistēma: Ritošais sastāvs Darbības joma: Kravas vagoni

1. Ievads 1.1. TEHNISKĀ DARBĪBAS JOMA 1.2. ĢEOGRĀFISKĀ DARBĪBAS JOMA 1.3. ŠĪS SITS SATURS 2. Apakšsistēmas/darbības jomas definīcija 2.1. APAKŠSISTĒMAS DEFINĪCIJA 2.2. APAKŠSISTĒMAS FUNKCIJAS 2.3. APAKŠSISTĒMAS SASKARNES 3. Pamatprasības 3.1. VISPĀRĪGIE NOSACĪJUMI 3.2. PAMATPRASĪBAS ATTIECAS UZ 3.3. VISPĀRĪGĀS PRASĪBAS 3.3.1. Drošība 3.3.2. Drošums un darbspēja 3.3.3. Veselības aizsardzība 3.3.4. Vides aizsardzība 3.3.5. Tehniskā saderība 3.4. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMAS ĪPAŠĀS PRASĪBAS 3.4.1. Drošība 3.4.2. Drošums un darbspēja 3.4.3. Tehniskā saderība 3.5. TEHNISKĀS APKOPES ĪPAŠĀS PRASĪBAS 3.5.1. Veselības aizsardzība un drošība 3.5.2. Vides aizsardzība 3.5.3. Tehniskā saderība 3.6. ĪPAŠĀS PRASĪBAS CITĀM APAKŠSISTĒMĀM, KAS ATTIECAS ARĪ UZ RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMU 3.6.1. Infrastruktūras apakšsistēma 3.6.1.1. Drošība 3.6.2. Enerģijas apgādes apakšsistēma 3.6.2.1. Drošība 3.6.2.2. Vides aizsardzība 3.6.2.3. Tehniskā saderība 3.6.3. Vadības nodrošināšana un signalizācija 3.6.3.1. Drošība 3.6.3.2. Tehniskā saderība 3.6.4. Satiksmes nodrošināšana un vadība 3.6.4.1. Drošība 3.6.4.2. Drošums un darbspēja 3.6.4.3. Tehniskā saderība 3.6.5. Kravas un pasažieru pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammas 3.6.5.1. Tehniskā saderība 3.6.5.2. Drošums un darbspēja 3.6.5.3. Veselības aizsardzība 3.6.5.4. Drošība 4. Apakšsistēmas raksturojums 4.1. IEVADS 4.2. APAKŠSISTĒMAS FUNKCIONĀLĀS UN TEHNISKĀS SPECIFIKĀCIJAS 4.2.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.2. Konstrukcijas un mehāniskās daļas 4.2.2.1. Savienojums (piemēram, sakabe) starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem 4.2.2.1.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.2.1.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.2.1.2.1. Buferi 4.2.2.1.2.2. Vilces iekārta 4.2.2.1.2.3. Savstarpējā mijiedarbība starp vilces un buferu iekārtu 4.2.2.2. Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā 4.2.2.3. Vagona galvenās konstrukcijas izturība un kravas nostiprināšana 4.2.2.3.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.2.3.2. Ārkārtējās slodzes 4.2.2.3.2.1. Gareniskās projekta slodzes 4.2.2.3.2.2. Maksimālā vertikālā slodze 4.2.2.3.2.3. Slodžu sajaukums 4.2.2.3.2.4. Pacelšana 4.2.2.3.2.5. Iekārtu pievienošana (tostarp korpuss/ratiņi) 4.2.2.3.2.6. Citas ārkārtas slodzes 4.2.2.3.3. Darba (noguruma) slodzes 4.2.2.3.3.1. Slodžu avots 4.2.2.3.3.2. Noguruma izturības atspoguļošana 4.2.2.3.4. Vagona galvenās konstrukcijas izturība 4.2.2.3.4.1. Izlieces 4.2.2.3.4.2. Vibrācijas veidi 4.2.2.3.4.3. Griezes izturība 4.2.2.3.4.4. Iekārtas 4.2.2.3.5. Kravas nostiprināšana 4.2.2.4. Durvju aizvēršana un aizslēgšana 4.2.2.5. Kravas vagonu marķēšana 4.2.2.6. Bīstamās kravas 4.2.2.6.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.2.6.2. Piemērojamie tiesību akti ritošajam sastāvam bīstamo kravu pārvadāšanai 4.2.2.6.3. Papildu tiesību akti, kas piemērojami cisternām 4.2.2.6.4. Tehniskā apkopes noteikumi 4.2.3. Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana 4.2.3.1. Gabarīta kontūra 4.2.3.2. Statiskā ass slodze, masa uz garuma vienību un ass atstatuma ģeometriskais raksturojums 4.2.3.3. Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē uz zemes bāzētas vilcienu uzraudzības sistēmas 4.2.3.3.1. Elektriskā pretestība 4.2.3.3.2. Sakarsušo bukšu atklāšana 4.2.3.4. Vagona dinamiskais raksturojums 4.2.3.4.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.3.4.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.3.4.2.1. Aizsardzība pret nobraukšanu no sliedēm un braukšanas stabilitāte 4.2.3.4.2.2. Aizsardzība pret nobraukšanu no sliedēm, braucot pa līkumainu sliežu ceļu 4.2.3.4.2.3. Tehniskā apkopes noteikumi 4.2.3.4.2.4. Piekare 4.2.3.5. Gareniskie saspiešanas spēki 4.2.3.5.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.3.5.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.4. Bremzēšana 4.2.4.1. Bremzēšanas raksturojums 4.2.4.1.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.4.1.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.4.1.2.1. Vilciena kontroles līnija 4.2.4.1.2.2. Bremzēšanas raksturojuma elementi 4.2.4.1.2.3. Mehāniskie komponenti 4.2.4.1.2.4. Enerģijas saglabāšana 4.2.4.1.2.5. Enerģijas robežas 4.2.4.1.2.6. Riteņu pretslīdēšanas aizsardzība (RPA) 4.2.4.1.2.7. Gaisa padeve 4.2.4.1.2.8. Stāvbremzes 4.2.5. Sakari 4.2.5.1. Vagona spēja pārraidīt informāciju no vagona uz vagonu 4.2.5.2. Vagona spēja pārraidīt informāciju starp zemi un vagonu 4.2.5.2.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.5.2.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.5.2.3. Tehniskā apkopes noteikumi 4.2.6. Apkārtējās vides apstākļi 4.2.6.1. Apkārtējās vides apstākļi 4.2.6.1.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.6.1.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.6.1.2.1. Augstums 4.2.6.1.2.2. Temperatūra 4.2.6.1.2.3. Mitrums 4.2.6.1.2.4. Gaisa kustības 4.2.6.1.2.5. Lietus 4.2.6.1.2.6. Sniegs, ledus un krusa 4.2.6.1.2.7. Saules starojums 4.2.6.1.2.8. Izturība pret piesārņojumu 4.2.6.2. Aerodinamiskie efekti 4.2.6.3. Sānvēji 4.2.7. Sistēmas aizsardzība 4.2.7.1. Avārijas pasākumi 4.2.7.2. Ugunsdrošība 4.2.7.2.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.7.2.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.7.2.2.1. Definīcijas 4.2.7.2.2.2. Normatīvās atsauces 4.2.7.2.2.3. Projektēšanas noteikumi 4.2.7.2.2.4. Prasības materiāliem 4.2.7.2.2.5. Ugunsdrošības uzturēšana 4.2.7.3. Elektriskā aizsardzība 4.2.7.3.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.7.3.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.7.3.2.1. Kravas vagonu saite 4.2.7.3.2.2. Kravas vagonu elektrisko iekārtu savienošana 4.2.7.4. Gala lukturu uzstādīšana 4.2.7.4.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.7.4.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.7.4.2.1. Raksturojumi 4.2.7.4.2.2. Izvietojums 4.2.7.5. Nosacījumi kravas vagonu hidrauliskajām/pneimatiskajām iekārtām 4.2.7.5.1. Vispārīgie nosacījumi 4.2.7.5.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas 4.2.8. Tehniskā apkope. Tehniskās apkopes kartotēka 4.2.8.1. Tehniskās apkopes kartotēkas definīcija, saturs un kritēriji 4.2.8.1.1. Tehniskās apkopes kartotēka 4.2.8.1.2. Tehniskās apkopes kartotēkas administrēšana 4.3. SASKARŅU FUNKCIONĀLĀS UN TEHNISKĀS SPECIFIKĀCIJAS 4.3.1. Vispārīgie nosacījumi 4.3.2. Vadības nodrošināšanas un signalizācijas apakšsistēma 4.3.2.1. Statiskā ass slodze, masa uz garuma vienību un ass atstatuma ģeometriskais raksturojums (4.2.3.2. sadaļa) 4.3.2.2. Riteņi 4.3.2.3. Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē uz zemes bāzētas vilcienu uzraudzības sistēmas 4.3.2.4. Bremzēšana 4.3.2.4.1. Bremzēšanas raksturojums 4.3.3. Satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēma 4.3.3.1. Savienojums starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem 4.3.3.2. Durvju aizvēršana un aizslēgšana 4.3.3.3. Kravas nostiprināšana 4.3.3.4. Kravas vagonu marķēšana 4.3.3.5. Bīstamās kravas 4.3.3.6. Gareniskie saspiešanas spēki 4.3.3.7. Bremzēšanas raksturojums 4.3.3.8. Sakari 4.3.3.8.1. Vagona spēja pārraidīt informāciju starp zemi un vagonu 4.3.3.9. Apkārtējās vides apstākļi 4.3.3.10. Aerodinamiskie efekti 4.3.3.11. Sānvēji 4.3.3.12. Avārijas pasākumi 4.3.3.13. Ugunsdrošība 4.3.4. Kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēma 4.3.5. Infrastruktūras apakšsistēma 4.3.5.1. Savienojums starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem 4.3.5.2. Vagona galvenās konstrukcijas izturība un kravas nostiprināšana 4.3.5.3. Gabarīta kontūra 4.3.5.4. Statiskā ass slodze, masa uz garuma vienību un ass atstatuma ģeometriskais raksturojums 4.3.5.5. Vagona dinamiskais raksturojums 4.3.5.6. Gareniskie saspiešanas spēki 4.3.5.7. Apkārtējās vides apstākļi 4.3.5.8. Ugunsdrošība 4.3.6. Enerģijas apgādes apakšsistēma 4.3.7. Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums (RID) 4.3.7.1. Bīstamās kravas 4.3.8. Parastā dzelzceļa trokšņa SITS 4.4. EKSPLUATĀCIJAS NOTEIKUMI 4.5. TEHNISKĀS APKOPES NOTEIKUMI 4.6. PROFESIONĀLĀ KVALIFIKĀCIJA 4.7. VESELĪBAS UN DROŠĪBAS APSTĀKĻI 4.8. INFRASTRUKTŪRAS REĢISTRS UN EIROPAS APSTIPRINĀTO DZELZCEĻA RITEKĻU TIPU REĢISTRS 5. Savstarpējās izmantojamības komponenti 5.1. DEFINĪCIJAS 5.2. NOVATORISKI RISINĀJUMI 5.3. KOMPONENTU SARAKSTS 5.3.1. Konstrukcijas un mehāniskās daļas 5.3.1.1. Buferi 5.3.1.2. Vilces iekārta 5.3.1.3. Uzlīmes marķējumiem 5.3.2. Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana 5.3.2.1. Ratiņi un gaitas daļa 5.3.2.2. Riteņpāri 5.3.2.3. Riteņi 5.3.2.4. Asis 5.3.3. Bremzēšana 5.3.3.1. Sadalītājs 5.3.3.2. Releja vārsts mainīgai slodzei/automātiskai “tukšs-piekrauts” pārslēgšanai ar bremzi 5.3.3.3. Riteņu pretslīdēšanas ierīce 5.3.3.4. Atstarpju regulētājs 5.3.3.5. Bremžu cilindrs/pievads 5.3.3.6. Pneimatiskais pussavienotājs 5.3.3.7. Gala krāns 5.3.3.8. Sadalītāja izolēšanas ierīce 5.3.3.9. Bremžu uzlika 5.3.3.10. Bremžu kluči 5.3.3.11. Bremžu maģistrāles izlādes paātrināšanas vārsts 5.3.3.12. Automātiskā slodzes uztveršana un “tukšs/piekrauts” pārslēgšanas ierīce (autorežīms) 5.3.4. Sakari 5.3.5. Apkārtējās vides apstākļi 5.3.6. Sistēmas aizsardzība 5.4. KOMPONENTU RAKSTUROJUMS UN SPECIFIKĀCIJAS 5.4.1. Konstrukcijas un mehāniskās daļas 5.4.1.1. Buferi 5.4.1.2. Vilces iekārta 5.4.1.3. Uzlīmes marķējumiem 5.4.2. Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana 5.4.2.1. Ratiņi un gaitas daļa 5.4.2.2. Riteņpāri 5.4.2.3. Riteņi 5.4.2.4. Asis 5.4.3. Bremzēšana 5.4.3.1. Komponenti, kas apstiprināti šīs SITS publicēšanas brīdī 5.4.3.2. Sadalītājs 5.4.3.3. Releja vārsts mainīgai slodzei/automātiskai “tukšs-piekrauts” pārslēgšanai ar bremzi 5.4.3.4. Riteņu pretslīdēšanas aizsardzības ierīce 5.4.3.5. Atstarpju regulētājs 5.4.3.6. Bremžu cilindrs/pievads 5.4.3.7. Pneimatiskais pussavienojums 5.4.3.8. Gala krāns 5.4.3.9. Sadalītāja izolēšanas ierīce 5.4.3.10. Bremžu uzlika 5.4.3.11. Bremžu kluči 5.4.3.12. Bremžu maģistrāles izlādes paātrināšanas vārsts 5.4.3.13. Automātiskā slodzes uztveršana un “tukšs/piekrauts” pārslēgšanas ierīce (autorežīms) 6. Komponentu atbilstības un/vai lietošanas piemērotības novērtēšanaun apakšsistēmu pārbaude 6.1. SAVSTARPĒJAS IZMANTOJAMĪBAS KOMPONENTI 6.1.1. Novērtēšanas procedūras 6.1.2. Moduļi 6.1.2.1. Vispārīgie nosacījumi 6.1.2.2. Esošie risinājumi savstarpējas izmantojamības komponentiem 6.1.2.3. Novatoriski risinājumi savstarpējas izmantojamības komponentiem 6.1.2.4. Lietošanas piemērotības novērtēšana 6.1.3. Savstarpējas izmantojamības novērtēšanas specifikācija 6.1.3.1. Konstrukcijas un mehāniskās daļas 6.1.3.1.1. Buferi 6.1.3.1.2. Vilces iekārta 6.1.3.1.3. Kravas vagonu marķēšana 6.1.3.2. Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana 6.1.3.2.1. Ratiņi un gaitas daļa 6.1.3.2.2. Riteņpāri 6.1.3.2.3. Riteņi 6.1.3.2.4. Asis 6.1.3.3. Bremzēšana 6.2. PARASTĀ DZELZCEĻA RITOŠĀ SASTĀVA KRAVAS VAGONU APAKŠSISTĒMA 6.2.1. Novērtēšanas procedūras 6.2.2. Moduļi 6.2.2.1. Vispārīgie nosacījumi 6.2.2.2. Novatoriski risinājumi 6.2.2.3. Tehniskās apkopes novērtēšana 6.2.3. Specifikācijas apakšsistēmas novērtēšanai 6.2.3.1. Konstrukcijas un mehāniskās daļas 6.2.3.1.1. Vagona galvenās konstrukcijas izturība un kravas nostiprināšana 6.2.3.2. Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana 6.2.3.2.1. Vagona dinamiskais raksturojums 6.2.3.2.1.1. Daļējās tipa apstiprināšanas procedūras piemērošana 6.2.3.2.1.2. Jaunu vagonu sertifikācija 6.2.3.2.1.3. Izņēmumi dinamiskā raksturojuma testiem vagoniem, kas izgatavoti vai pārbūvēti braukšanai ar ātrumu 100 km/h vai 120 km/h 6.2.3.2.1.4. Izņēmumi stacionārajiem testiem 6.2.3.2.2. Gareniskie saspiešanas spēki kravas vagoniem ar sānu buferiem 6.2.3.2.3. Kravas vagonu mērīšana 6.2.3.3. Bremzēšana 6.2.3.3.1. Bremzēšanas raksturojums 6.2.3.3.2. Minimālā bremžu sistēmas testēšana 6.2.3.4. Apkārtējās vides apstākļi 6.2.3.4.1. Temperatūra un citi apkārtējās vides apstākļi 6.2.3.4.1.1. Temperatūra 6.2.3.4.1.2. Citi apkārtējās vides apstākļi 6.2.3.4.2. Aerodinamiskie efekti 6.2.3.4.3. Sānvēji 7. Ieviešana 7.1. VISPĀRĪGIE NOSACĪJUMI 7.2. SITS PĀRSKATĪŠANA 7.3. ŠĪS SITS PIEMĒROŠANA JAUNAM RITOŠAJAM SASTĀVAM 7.4. ESOŠAIS RITOŠAIS SASTĀVS 7.4.1. Šīs SITS piemērošana esošajam ritošajam sastāvam 7.4.2. Esošo kravas vagonu modernizācija un atjaunošana 7.4.3. Papildu prasības vagonu marķēšanai 7.5. VAGONI, KAS TIEK EKSPLUATĒTI SASKAŅĀ AR VALSTS, DIVPUSĒJIEM, DAUDZPUSĒJIEM VAI STARPTAUTISKIEM NOLĪGUMIEM 7.5.1. Esošie nolīgumi 7.5.2. Nākotnes nolīgumi 7.6. ATĻAUJA SITS ATBILSTĪGU VAGONU NODOŠANAI EKSPLUATĀCIJĀ 7.7. ĪPAŠIE GADĪJUMI 7.7.1. Ievads 7.7.2. Īpašo gadījumu saraksts 7.7.2.1. Konstrukcijas un mehāniskās daļas 7.7.2.1.1. Savienojums (piemēram, sakabe) starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem 7.7.2.1.1.1. Sliežu ceļš ar platumu 1 524 mm 7.7.2.1.1.2. Sliežu ceļš ar platumu 1 520 mm 7.7.2.1.1.3. Sliežu ceļš ar platumu 1 520mm/1 524 mm 7.7.2.1.1.4. Sliežu ceļš ar platumu 1 520 mm 7.7.2.1.1.5. Sliežu ceļš ar platumu 1 668 mm – attālums starp buferu centra līnijām 7.7.2.1.1.6. Savienojums starp vagoniem 7.7.2.1.1.7. Vispārīgais īpašais gadījums 1 000 mm vai mazāka platuma tīklā 7.7.2.1.2. Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā 7.7.2.1.2.1. Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā Īrijas Republikā un Ziemeļīrijā 7.7.2.1.3. Vagona galvenās konstrukcijas izturība un kravas nostiprināšana 7.7.2.1.3.1. 1 520 mm platums sliežu ceļš 7.7.2.1.3.2. 1 668 mm sliežu ceļa platuma līnijas – pacelšana 7.7.2.2. Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana 7.7.2.2.1. Gabarīta kontūra 7.7.2.2.1.1. Gabarīta kontūra Lielbritānijā 7.7.2.2.1.2. 1 520 mm un 1 435 mm platuma sliežu ceļa vagoni 7.7.2.2.1.3. Gabarīta kontūra Somijā 7.7.2.2.1.4. Gabarīta kontūra Spānijā un Portugālē 7.7.2.2.1.5. Gabarīta kontūra Īrijā 7.7.2.2.2. Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze 7.7.2.2.2.1. Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze Somijā 7.7.2.2.2.2. Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze Lielbritānijā 7.7.2.2.2.3. Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze Lietuvā, Latvijā, Igaunijā 7.7.2.2.2.4. Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze Īrijas Republikā un Ziemeļīrijā 7.7.2.2.3. Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē uz zemes bāzētas vilcienu uzraudzības sistēmas 7.7.2.2.4. Vagonu dinamiskais raksturojums 7.7.2.2.4.1. Īpašo gadījumu saraksts ar riteņu diametriem saistībā ar dažādiem sliežu ceļa platumiem 7.7.2.2.4.2. Riteņu materiāls 7.7.2.2.4.3. Īpašo slodžu gadījumi 7.7.2.2.4.4. Vagona dinamiskais raksturojums Spānijā un Portugālē 7.7.2.2.4.5. Vagona dinamiskais raksturojums Īrijas Republikā un Ziemeļīrijā 7.7.2.2.5. Gareniskie saspiešanas spēki 7.7.2.2.5.1. Gareniskie saspiešanas spēki Polijā un Slovākijā atsevišķās 1 520 mm platuma līnijās, Lietuvā, Latvijā un Igaunijā 7.7.2.2.6. Ratiņi un gaitas daļa 7.7.2.2.6.1. Ratiņi un gaitas daļa Polijā un Slovākijā atsevišķās 1 520 mm platuma līnijās, Lietuvā, Latvijā, Igaunijā 7.7.2.2.6.2. Ratiņi un gaitas daļa Spānijā un Portugālē 7.7.2.3. Bremzēšana 7.7.2.3.1. Bremzēšanas raksturojums 7.7.2.3.1.1. Bremzēšanas raksturojums Lielbritānijā 7.7.2.3.1.2. Bremzēšanas raksturojums Polijā un Slovākijā atsevišķās 1 520 mm platuma līnijās, Lietuvā, Latvijā, Igaunijā 7.7.2.3.1.3. Bremzēšanas raksturojums Somijā 7.7.2.3.1.4. Bremzēšanas raksturojums Spānijā un Portugālē 7.7.2.3.1.5. Bremzēšanas raksturojums Somijā, Zviedrijā, Norvēģijā, Igaunijā, Latvijā un Lietuvā 7.7.2.3.1.6. Bremzēšanas raksturojums Īrijas Republikā un Ziemeļīrijā 7.7.2.3.2. Stāvbremzes 7.7.2.3.2.1. Stāvbremzes Lielbritānijā 7.7.2.3.2.2. Stāvbremzes Īrijas Republikā un Ziemeļīrijā 7.7.2.4. Apkārtējās vides apstākļi 7.7.2.4.1. Apkārtējās vides apstākļi 7.7.2.4.1.1. Apkārtējās vides apstākļi Spānijā un Portugālē 7.7.2.4.2. Ugunsdrošība 7.7.2.4.2.1. Ugunsdrošība Spānijā un Portugālē 7.7.2.4.3. Elektriskā aizsardzība 7.7.2.4.3.1. Elektriskā aizsardzība Polijā un Slovākijā atsevišķās 1 520 mm platuma līnijās, Lietuvā, Latvijā, Igaunijā 7.7.3. Īpašo gadījumu tabula, sakārtota pa dalībvalstīm

Saturs. Pielikumi







Ref. Nosaukums A Konstrukcijas un mehāniskās daļas B Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Kravas vagonu marķēšana C Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Gabarīta kontūra E Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Riteņpāra izmēri un pielaides standarta sliežu ceļam F Sakari. Vagona spēja pārraidīt informāciju starp zemi un vagonu G Vides apstākļi. Mitrums I Bremzēšana. Bremzēšanas savstarpējas izmantojamības komponentu saskarnes J Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Ratiņi un gaitas daļa K Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Riteņpāris L Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Riteņi M Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Asis N Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Pieļaujamās slodzes statiskās testēšanas metodēm O Vides apstākļi. TRIV prasības P Bremzēšanas raksturojums. Savstarpējas izmantojamības komponentu novērtējums Q Novērtēšanas procedūra. Savstarpējas izmantojamības komponenti R Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Garenvirziena saspiešanas spēki S Bremzēšana. Bremzēšanas raksturojums T Īpašs gadījums. Gabarīta kontūra. Lielbritānija U Īpašs gadījums. Gabarīta kontūra. 1 520 mm platuma sliežu ceļš V Īpašs gadījums. Bremzēšanas raksturojums. Lielbritānija W Īpašs gadījums. Gabarīta kontūra. Somija. Statiskā kontūra FIN1 X Īpašs gadījums. Dalībvalstis Spānija un Portugāle Y Komponenti. Ratiņi un gaitas daļa Z Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Trieciena amortizācijas (buferu) tests AA Novērtēšanas procedūra. Apakšsistēmu verifikācija BB Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Aizmugures signāllukturu stiprinājums CC Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Noguruma noslogojuma avoti DD Tehniskās apkopes kārtības novērtēšana EE Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Pakāpieni un rokturi FF Bremzēšana. Apstiprināto bremžu komponentu saraksts GG Īpašs gadījums. Īrijas gabarīta kontūra HH Īpašs gadījums. Īrijas Republika un Ziemeļīrija. Saskarne starp vagoniem II Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana. Novērtēšanas procedūra. Robežlielumi kravas vagonu modifikācijām bez jauna apstiprinājuma JJ LL Sakarsušo bukšu atklāšanas atsauces dokuments YY Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Izturības prasības noteiktiem vagonu konstrukcijas elementiem ZZ Konstrukcijas un mehāniskās daļas. Pieļaujamais spriegums uz pagarinājuma kritērija pamata

EIROPAS PARASTO DZELZCEĻU SISTĒMA

Savstarpējas izmantojamības tehniskās specifikācijas Apakšsistēma: Ritošais sastāvs Darbības joma: Kravas vagoni

1. IEVADS

1.1. TEHNISKĀ DARBĪBAS JOMA

Šī SITS attiecas uz ritošā sastāva apakšsistēmu, kas norādīta Direktīvas 2001/16/EK II pielikuma 1. punkta sarakstā.

Papildu informācija par ritošā sastāva apakšsistēmu sniegta 2. nodaļā.

Šī SITS attiecas vienīgi uz kravas vagoniem.

1.2. ĢEOGRĀFISKĀ DARBĪBAS JOMA

Šīs SITS ģeogrāfiskā darbības joma ir Eiropas parasto dzelzceļu sistēma, kas aprakstīta Direktīvas 2001/16/EEK I pielikumā.

1.3. ŠĪS SITS SATURS

Saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 5. panta 3. punktu šī SITS:

a) norāda tās paredzēto darbības jomu (tīkla vai ritošā sastāva daļa, kas minēta direktīvas I pielikumā; apakšsistēma vai apakšsistēmas daļa, kas minēta direktīvas II pielikumā) – 2. nodaļa;

b) nosaka pamatprasības katrai attiecīgajai apakšsistēmai un tās saskarnēm attiecībā uz citām apakšsistēmām – 3. nodaļa;

c) nosaka funkcionālās un tehniskās specifikācijas, kurām apakšsistēmai un tās saskarnēm jāatbilst attiecībā uz citām apakšsistēmām. Nepieciešamības gadījumā šīs specifikācijas var atšķirties atbilstoši apakšsistēmas lietojumam, piemēram, atbilstoši sliežu ceļa, mezgla un/vai ritošā sastāva kategorijām, kas paredzētas direktīvas I pielikumā – 4. nodaļa;

d) nosaka savstarpējas izmantojamības komponentus un saskarnes, uz ko attiecas Eiropas specifikācijas, tostarp Eiropas standarti, kas ir nepieciešami, lai panāktu savstarpēju izmantojamību Eiropas parasto dzelzceļu sistēmā – 5. nodaļa;

e) katrā attiecīgā gadījumā nosaka procedūras atbilstības vai izmantošanas lietderības novērtēšanai. Tas jo īpaši ietver moduļus, kas definēti Lēmumā 93/465/EEK, vai attiecīgā gadījumā speciālās procedūras, kas jāizmanto, lai novērtētu savstarpējas izmantojamības komponentu atbilstību vai izmantošanas lietderību, kā arī apakšsistēmu EK verifikāciju – 6. nodaļa;

f) norāda stratēģiju SITS ieviešanai. Īpaši ir jāprecizē posmi, kas jāpabeidz, lai veiktu pakāpenisku pāreju no esošās situācijas uz galīgo situāciju, kurā atbilstība SITS ir norma – 7. nodaļa;

g) norāda attiecīgā personāla profesionālo kvalifikāciju, kā arī veselības aizsardzības un drošības nosacījumus darbā, kas ir nepieciešami attiecīgās apakšsistēmas darbībai un uzturēšanai, kā arī SITS ieviešanai – 4. nodaļa.

Bez tam saskaņā ar 5. panta 5. punktu var paredzēt noteikumus īpašiem gadījumiem katrai SITS; tie norādīti 7. nodaļā.

Visbeidzot, šīs SITS 4. nodaļā ietverti arī darbības un uzturēšanas noteikumi, kas raksturīgi darbības jomai, kura norādīta iepriekš 1.1. un 1.2. punktā.

2. APAKŠSISTĒMAS/DARBĪBAS JOMAS DEFINĪCIJA

2.1. APAKŠSISTĒMAS DEFINĪCIJA

Ritošais sastāvs, uz ko attiecas šī SITS, ietver kravas vagonus, kas var kursēt visā Eiropas parasto dzelzceļu tīklā vai tā daļā. Kravas vagoni ietver arī ritošo sastāvu, kas paredzēts kravas automobiļu pārvadāšanai.

Šī SITS ir piemērojama jauniem, modernizētiem vai atjaunotiem kravas vagoniem, kas nodoti ekspluatācijā pēc šīs SITS stāšanās spēkā.

Šī SITS nav piemērojama vagoniem, par kuriem līgums ir noslēgts pirms šīs SITS stāšanās spēkā.

7.3., 7.4. un 7.5. sadaļā ir aprakstīts, kādos apstākļos un ar kādiem izņēmumiem ir jāizpilda SITS prasības.

Ritošā sastāva kravas vagonu apakšsistēma ietver vagona konstrukciju, bremžu iekārtas, savienojumus un gaitas daļu (ratiņus, asis utt.), piekari, durvis un sakaru sistēmas.

Tehniskās apkopes darbu procedūras obligātās korektīvās un preventīvās tehniskās apkopes veikšanai, lai garantētu drošu ekspluatāciju un nepieciešamo darbību, arī ir ietvertas šajā SITS. Tās ir norādītas 4.2.8. sadaļā.

Prasības attiecībā uz kravas vagonu radīto troksni ir izslēgtas no šīs SITS, izņemot tehniskās apkopes aspektu, jo ir atsevišķa SITS, kas attiecas uz kravas vagonu, lokomotīvju, motorvagonu vilcienu un pasažieru vagonu radīto troksni.

2.2. APAKŠSISTĒMAS FUNKCIJAS

Kravas vagoni ir iesaistīti šādās funkcijās.

“Iekraut kravu” – kravas vagoni nodrošina līdzekļus drošai darbībai ar kravu un kravas pārvadāšanai.

“Pārvietot ritošo sastāvu” – kravas vagoni spēj droši pārvietoties tīklā un ir iesaistīti vilciena bremzēšanā.

“Uzturēt un nodrošināt datus par ritošo sastāvu, infrastruktūru un kustības grafiku” –tehniskās apkopes specifikācijas un tehniskās apkopes zonas sertificēšana nodrošina kravas vagonu tehniskās apkopes kontroli. Datus, kas attiecas uz kravas vagoniem, norāda ritošā sastāva reģistrā, marķē uz vagoniem un eventuāli pārraida ar sakaru iekārtām no ritošā sastāva uz ritošo sastāvu un no ritošā sastāva uz zemi.

“Ekspluatēt vilcienu” – kravas vagonam jābūt droši ekspluatējamam jebkuros paredzamos vides apstākļos un atsevišķās paredzamās situācijās.

“Nodrošināt pakalpojumus kravas klientiem” – datus par kravas vagoniem, kas nepieciešami, lai nodrošinātu kravas pakalpojumus klientiem, norāda ritošā sastāva reģistrā, marķē uz vagoniem un eventuāli pārraida ar sakaru iekārtām no ritošā sastāva uz ritošo sastāvu un no ritošā sastāva uz zemi.

2.3. APAKŠSISTĒMAS SASKARNES

Ritošā sastāva kravas vagonu apakšsistēmai ir šādas saskarnes.

Vadības nodrošināšanas un signalizācijas apakšsistēma

— ritošā sastāva parametri, kas iespaido uz zemes esošas vilcienu uzraudzības sistēmas: — — asu gultņu karstuma uztvērēji, — riteņpāru elektriskā uztveršana, — asu skaitītāji,

— bremzēšanas raksturojums.

Satiksmes nodrošināšanas un vadības apakšsistēma

— savienojums starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem,

— durvju aizvēršana un aizslēgšana,

— kravas nostiprināšana,

— iekraušanas noteikumi,

— bīstamās kravas,

— gareniskie saspiešanas spēki,

— bremžu darbības rezultāti,

— aerodinamiskie efekti,

— tehniskā apkope.

Kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēma

— ritošā sastāva atsauces datu bāzes,

— vagonu un multimodālo vienību ekspluatācijas datu bāze.

Infrastruktūras apakšsistēma

— savienojums starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem,

— buferi,

— gabarīta kontūra,

— statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze,

— vagona dinamiskais raksturojums,

— bremžu darbības novērtējums,

— ugunsdrošība.

Enerģijas apgādes apakšsistēma

— elektriskā aizsardzība

Trokšņa aspekts

— tehniskā apkope

Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums (RID)

— bīstamās kravas

3. PAMATPRASĪBAS

3.1. VISPĀRĪGIE NOSACĪJUMI

Šīs SITS darbības jomā atbilstība specifikācijām, kas aprakstītas

— 4. nodaļā apakšsistēmām

— un 5. nodaļā savstarpējas izmantojamības komponentiem,

kā pierādīts ar pozitīviem novērtējuma rezultātiem attiecībā uz

— savstarpējas izmantojamības komponentu atbilstību un/vai izmantošanas lietderību

— un apakšsistēmas pārbaudi, kā aprakstīts 6. sadaļā,

nodrošina šīs SITS 3. sadaļā minēto attiecīgo pamatprasību izpildi.

Tomēr, ja daļa no pamatprasībām ir ietverta valsts noteikumos saistībā ar:

— SITS atvērtajiem un rezervētajiem punktiem,

— izņēmumu saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 7. pantu,

— īpašiem gadījumiem, kas minēti šīs SITS 7.7. sadaļā,

attiecīgā atbilstības novērtēšana jāveic saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts procedūrām.

Saskaņā ar Direktīvas 2001/16/EK 4. panta 1. punktu Eiropas parasto dzelzceļu sistēmai, apakšsistēmām un savstarpējas izmantojamības komponentiem, tostarp saskarnēm, jāatbilst attiecīgām pamatprasībām, kas minētas Direktīvas 2001/16/EK III pielikumā.

3.2. PAMATPRASĪBAS ATTIECAS UZ

— drošību,

— drošumu un darbspēju,

— veselības aizsardzību,

— vides aizsardzību,

— tehnisko saderību.

Šīs prasības aptver vispārējās prasības un īpašās prasības katrai apakšsistēmai.

3.3. VISPĀRĪGĀS PRASĪBAS

3.3.1. DROŠĪBA

Drošībai izšķirīgo daļu projektēšana, izgatavošana vai montāža, tehniskā apkope un uzraudzība, jo īpaši ja tas skar ierīces, kas ietekmē vilcienu kustību, jāveic tā, lai arī noteiktos nelabvēlīgos apstākļos būtu garantēts drošības līmenis, kas atbilst tīkla izveides mērķiem.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.2.1. (Savienojums starp vagoniem)

— 4.2.2.2. (Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā)

— 4.2.2.3. (Vagona galvenās konstrukcijas izturība)

— 4.2.2.5. (Kravas vagonu marķēšana)

— 4.2.3.4. (Vagona dinamiskais raksturojums)

— 4.2.3.5. (Gareniskie saspiešanas spēki)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.6. (Apkārtējās vides apstākļi)

— 4.2.7. (Sistēmas aizsardzība), izņemot 4.2.7.3. (Elektriskā aizsardzība)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

Riteņu un sliežu saskares parametriem jāatbilst izturības prasībām, kas garantē drošu vilcienu kustību maksimālajā atļautajā ātrumā.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.3.2. (Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze)

— 4.2.3.4. (Vagona dinamiskais raksturojums)

— 4.2.3.5. (Gareniskie saspiešanas spēki)

Izmantojamajām sastāvdaļām jāiztur jebkura ekspluatācijas laikā noteiktā parastā slodze vai pārslodze. Pienācīgi jāierobežo ikvienas neparedzētas kļūmes netieša ietekme uz drošību.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.2.1. (Savienojums starp vagoniem)

— 4.2.2.2. (Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā)

— 4.2.2.3. (Vagona galvenās konstrukcijas izturība)

— 4.2.2.4. (Durvju aizvēršana)

— 4.2.2.6. (Bīstamās kravas)

— 4.2.3.3.2. (Pārkarsušas asu bukses uztveršana)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.6. (Apkārtējās vides apstākļi)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

Projektējot stacionāras iekārtas un ritošo sastāvu, kā arī izvēloties izmantojamos materiālus, jāparedz iespēja ugunsgrēka gadījumā ierobežot uguns un dūmu izcelšanos, izplatīšanos un to sekas.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļā:

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

Visas ierīces, kas paredzētas pasažieru lietošanai, jāprojektē tā, lai netiktu apdraudēta šo ierīču droša ekspluatācija vai pasažieru veselība un drošība, ja tās izmanto iepriekš paredzamā veidā, kas ir pretrunā rakstiskiem norādījumiem.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.2.1. (Savienojums starp vagoniem)

— 4.2.2.2. (Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā)

— 4.2.2.4. (Durvju aizvēršana)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

3.3.2. DROŠUMS UN DARBSPĒJA

Ja stacionāras un noņemamas sastāvdaļas ietekmē vilcienu kustību, to uzraudzību un tehnisko apkopi organizē, veic un kvantitatīvi novērtē tā, lai nodrošinātu to darbību paredzētajos apstākļos.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.2.1. (Savienojums starp vagoniem)

— 4.2.2.2. (Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā)

— 4.2.2.3. (Vagona galvenās konstrukcijas izturība)

— 4.2.2.4. (Durvju aizvēršana)

— 4.2.2.5. (Vagonu marķēšana)

— 4.2.2.6. (Bīstamās kravas)

— 4.2.4.1. (Bremzēšanas sistēma)

— 4.2.7.2.2.5. (Ugunsdrošības pasākumu uzturēšana)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.3.3. VESELĪBAS AIZSARDZĪBA

Vilcienos un dzelzceļa infrastruktūrā nedrīkst izmantot materiālus, kuru izmantošana var radīt veselības apdraudējumu cilvēkiem, kas nonāk saskarē ar šiem materiāliem.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļā:

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

Šos materiālus izvēlas, izvieto un izmanto tā, lai ierobežotu kaitīgu un bīstamu dūmu un gāzu veidošanos, jo īpaši ugunsgrēka gadījumā.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.3.4. VIDES AIZSARDZĪBA

Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas izveides un ekspluatācijas ietekme uz vidi jāizvērtē un jāņem vērā, veicot sistēmas projektēšanu saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas noteikumiem.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Vilcienos un infrastruktūrā jāizmanto materiāli, kas aizkavē apkārtējai videi kaitīgo un bīstamo dūmu un gāzu veidošanos, piemēram, ugunsgrēka gadījumā.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.7.2. (Ugunsdrošība)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

Projektējot un ražojot ritošo sastāvu un enerģijas apgādes sistēmas, tām jābūt elektromagnētiski saderīgām ar iekārtām, ierīcēm un valsts vai privātiem tīkliem, kas var radīt savstarpējus traucējumus.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļā:

— 4.2.3.3. (Sakari starp vagonu un zemi)

Ekspluatējot Eiropas parasto dzelzceļu sistēmu, jāievēro esošie trokšņu ierobežošanas noteikumi.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

— 4.2.3.4. (Vagona dinamiskais raksturojums)

Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas ekspluatācija normālos uzturēšanas apstākļos nedrīkst radīt nepieļaujamu zemes vibrācijas līmeni sliežu ceļu tuvumā, kas traucē citu darbību veikšanu.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.3.2. (Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze)

— 4.2.3.4. (Vagona dinamiskais raksturojums)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.3.5. TEHNISKĀ SADERĪBA

Infrastruktūras un stacionāro iekārtu tehniskajiem parametriem jābūt saderīgiem savā starpā, kā arī saderīgiem ar Eiropas parasto dzelzceļu sistēmā izmantojamo vilcienu parametriem.

Ja atsevišķos tīkla posmos šādu parametru atbilstību ir grūti panākt, drīkst ieviest pagaidu risinājumus, kas nodrošinās saderību nākotnē.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.3.1. (Gabarīta kontūra)

— 4.2.3.2. (Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze)

— 4.2.3.4. (Vagona dinamiskais raksturojums)

— 4.2.3.5. (Gareniskie saspiešanas spēki)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.4. RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMAS ĪPAŠĀS PRASĪBAS

3.4.1. DROŠĪBA

Ritošā sastāva un starpvagonu pāreju konstrukcija jāprojektē tā, lai pasargātu pasažieru un mašīnistu nodalījumus vilcienu sadursmes gadījumā vai tam noskrienot no sliedēm.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Elektroiekārtas nedrīkst traucēt vilcienu vadības nodrošināšanas un signalizācijas iekārtu drošību un darbību.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Bremžu iekārtām un pieliktajam spiedspēkam jābūt saderīgam ar sliežu, inženierbūvju un signalizācijas sistēmu konstrukciju.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.3.5. (Gareniskie saspiešanas spēki)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

Jāveic pasākumi, kas liedz piekļuvi sastāvdaļām, kuras ir zem sprieguma, lai novērstu briesmas cilvēku drošībai.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.2.5. (Kravas vagonu marķēšana)

— 4.2.7.3. (Elektriskā aizsardzība)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

Jābūt ierīcēm, kas briesmu gadījumā ļauj pasažieriem informēt mašīnistu un vilciena personālam sazināties ar viņu.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Ieejas durvīm jābūt aprīkotām ar atvēršanas un aizvēršanas sistēmu, kas garantē pasažieru drošību.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Jābūt avārijas izejām ar attiecīgu uzrakstu.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Jāizstrādā attiecīgi noteikumi, kas paredz īpašus drošības nosacījumus ļoti garos tuneļos.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Vilcienos obligāti jābūt pietiekamas intensitātes un ilguma avārijas apgaismojumam.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Vilcieni jāaprīko ar skaļruņu sistēmu, kas vilcienu un dispečeru centru personālam kalpo kā saziņas līdzeklis ar pasažieriem.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.4.2. DROŠUMS UN DARBSPĒJA

Īpaši svarīga aprīkojuma, gaitas daļas, vilces un bremžu iekārtu, kā arī vilcienu vadības nodrošināšanas sistēmas uzbūvei jābūt tādai, kas ļauj vilcienam turpināt kustību arī noteiktos nelabvēlīgos apstākļos, nekaitējot izmantojamajam aprīkojumam.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.4.1.2.6. (Riteņu pretslīdēšanas aizsardzība, sk. arī 5.3.3.3. sadaļu un I pielikumu)

— 5.4.1.2. (Vilces iekārta)

— 5.4.2.1. (Ratiņi un gaitas daļa)

— 5.4.2.2. (Riteņpāri)

— 5.4.3.9. (Sadalītāja izolējošā ierīce)

3.4.3. TEHNISKĀ SADERĪBA

Elektroiekārtām jābūt saderīgām ar vilcienu vadības nodrošināšanas un signalizācijas iekārtu darbību.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Elektriskās vilces gadījumā strāvas noņēmēju parametriem jābūt tādiem, kas nodrošina vilcienu kustību, izmantojot Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas energoapgādes sistēmas.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

Ritošā sastāva parametriem jābūt tādiem, kas ļauj tam kursēt pa jebkuru sliežu ceļu, kur to paredzēts izmantot.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.2.3. (Vagona galvenās konstrukcijas izturība)

— 4.2.3.1. (Gabarīta kontūra)

— 4.2.3.2. (Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze)

— 4.2.3.3. (Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē uz zemes bāzētu vilcienu uzraudzības sistēmas)

— 4.2.3.4. (Vagona dinamiskais raksturojums)

— 4.2.3.5. (Gareniskie saspiešanas spēki)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.6. (Apkārtējās vides apstākļi)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

▼M2 —————

▼B

3.5. TEHNISKĀS APKOPES ĪPAŠĀS PRASĪBAS

3.5.1. VESELĪBAS AIZSARDZĪBA UN DROŠĪBA

Tehniskās apkopes centru tehniskajām iekārtām un izmantojamajiem darba paņēmieniem jāgarantē apakšsistēmu droša ekspluatācija, un tie nedrīkst apdraudēt veselību un drošību.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļā:

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.5.2. VIDES AIZSARDZĪBA

Tehniskās iekārtas un darba paņēmieni, kurus izmanto tehniskās apkopes centros, nedrīkst radīt tādu kaitējumu apkārtējai videi, kas pārsniedz pieļaujamo līmeni.

Šī pamatprasība netiek izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām šīs SITS darbības jomā.

3.5.3. TEHNISKĀ SADERĪBA

Parastā ritošā sastāva tehniskās apkopes iekārtām jānodrošina drošības, higiēnas un komforta darbību veikšana jebkuram ritošajam sastāvam, kuram tās paredzētas.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļā:

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.6. ĪPAŠĀS PRASĪBAS CITĀM APAKŠSISTĒMĀM, KAS ATTIECAS ARĪ UZ RITOŠĀ SASTĀVA APAKŠSISTĒMU

3.6.1. INFRASTRUKTŪRAS APAKŠSISTĒMA

3.6.1.1. Drošība

Jāveic piemēroti pasākumi, kas liedz pieeju iekārtām un nepieļauj patvaļīgu iekļūšanu tajās.

Jāveic pasākumi, kas mazina cilvēku apdraudējumu, jo īpaši vilcieniem braucot cauri stacijām.

Publiski pieejamus infrastruktūras objektus projektē un būvē tā, lai mazinātu jebkuras briesmas cilvēku drošībai (noturīgums, ugunsdrošība, piekļuves iespējas, evakuācija, peroni utt.).

Jāizstrādā atbilstīgi noteikumi, kas paredz īpašus drošības nosacījumus ļoti garos tuneļos.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.2. ENERĢIJAS APGĀDES APAKŠSISTĒMA

3.6.2.1. Drošība

Energoapgādes sistēmas ekspluatācija nedrīkst apdraudēt vilcienu vai cilvēku (pasažieru, apkalpojošā personāla, apkārtējo iedzīvotāju un trešo personu) drošību.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.2.2. Vides aizsardzība

Elektriskās vai termiskās energoapgādes sistēmu darbība nedrīkst radīt tādu kaitējumu videi, kas pārsniedz noteiktās robežas.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.2.3. Tehniskā saderība

Izmantojamām elektriskās un termiskās energoapgādes sistēmām:

— jānodrošina vilcieniem noteiktie jaudas rādītāji,

— elektriskās energoapgādes sistēmām jābūt saderīgām ar vilcienos uzstādītajiem strāvas noņēmējiem.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.3. VADĪBAS NODROŠINĀŠANA UN SIGNALIZĀCIJA

3.6.3.1. Drošība

Izmantojamajām vilcienu vadības nodrošināšanas un signalizācijas iekārtām un darba paņēmieniem jānodrošina vilcienu kustības drošības līmenis, kas atbilst tīkla izveides mērķiem. Vilcienu vadības nodrošināšanas un signalizācijas sistēmām jānodrošina vilcienu bezavārijas kustība arī nelabvēlīgos apstākļos.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.3.2. Tehniskā saderība

Visiem jauniem infrastruktūras objektiem un jaunam ritošajam sastāvam, kas ražots vai pilnveidots pēc vilcienu vadības nodrošināšanas un signalizācijas sistēmu ieviešanas, jābūt piemērotiem šai sistēmai. Vilcienu vadības nodrošināšanas un signalizācijas aprīkojumam, kas uzstādīts vilcienu mašīnista kabīnē, jānodrošina normāla darbība visā Eiropas parasto dzelzceļu sistēmā iepriekš noteiktos apstākļos.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.3.3.1. (Elektriskā pretestība)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

3.6.4. SATIKSMES NODROŠINĀŠANA UN VADĪBA

3.6.4.1. Drošība

Tīkla ekspluatācijas noteikumu saskaņošanai, kā arī mašīnistu, vilcienu personāla un kontroles centru personāla kvalifikācijai jābūt tādai, lai garantētu drošu ekspluatāciju, ņemot vērā atšķirīgās prasības pret pārrobežu un iekšzemes pārvadājumiem.

Tehniskās apkopes darbībām un to biežumam, tehniskās apkopes un kontroles centru personāla sagatavošanai un kvalifikācijai, kā arī kvalitātes nodrošinājuma sistēmai, ko ieviesuši attiecīgie uzņēmēji kontroles un tehniskās apkopes centros, jābūt tādai, kas nodrošina augstu drošības līmeni.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļās:

— 4.2.2.5. (Kravas vagonu marķēšana)

— 4.2.4. (Bremzēšana)

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.6.4.2. Drošums un darbspēja

Tehniskās apkopes operācijām un to biežumam, tehniskās apkopes un kontroles centru personāla sagatavošanai un kvalifikācijai, kā arī kvalitātes nodrošinājuma sistēmai, ko ieviesuši attiecīgie uzņēmēji kontroles un tehniskās apkopes centros, jābūt tādai, kas nodrošina augstu sistēmas drošumu un darbspēju.

Šī pamatprasība izpildīta ar funkcionālajām un tehniskajām specifikācijām sadaļā:

— 4.2.8. (Tehniskā apkope)

3.6.4.3. Tehniskā saderība

Tīkla ekspluatācijas noteikumu saskaņošanai, kā arī mašīnistu, vilcienu personāla un dispečeru kvalifikācijai jābūt tādai, lai nodrošinātu Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas ekspluatācijas efektivitāti, ņemot vērā atšķirīgās prasības pret pārrobežu un iekšzemes pārvadājumiem.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.5. KRAVAS UN PASAŽIERU PĀRVADĀJUMU TELEMĀTIKAS LIETOJUMPROGRAMMAS

3.6.5.1. Tehniskā saderība

Pamatprasības attiecībā uz telemātikas lietojumprogrammām garantē pasažieriem un kravu pārvadātājiem vismaz noteikta kvalitātes līmeņa pakalpojumus, jo īpaši tehniskās saderības ziņā.

Jāveic pasākumi, lai nodrošinātu:

— to, ka datubāzes, programmatūru un datu pārraides protokolus izstrādā tā, lai būtu iespējama maksimāla savstarpēja datu (izņemot konfidenciālus komercdatus) apmaiņa starp dažādām lietojumsistēmām un operatoriem,

— lietotājiem ērtu pieeju informācijai.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.5.2. Drošums un darbspēja

Šo datubāzu, programmatūras un datu pārraides protokolu izmantošanas, vadības, aktualizācijas un uzturēšanas paņēmieniem jāgarantē šo sistēmu efektivitāte un pakalpojumu kvalitāte.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.5.3. Veselības aizsardzība

Šo sistēmu un lietotāju saskarnēm jāatbilst obligātajiem ergonomikas un veselības aizsardzības normatīviem.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

3.6.5.4. Drošība

Uzglabājot un pārraidot ar drošību saistītu informāciju, jāievēro atbilstīgas prasības attiecība uz godprātību un drošumu.

Šī pamatprasība neattiecas uz šīs SITS darbības jomu.

4. APAKŠSISTĒMAS RAKSTUROJUMS

4.1. IEVADS

Eiropas parasto dzelzceļu sistēma, uz kuru attiecas Direktīva 2001/16/EK un kuras daļa ir ritošā sastāva kravas vagonu apakšsistēma, ir integrēta sistēma, kuras savietojamība ir jāpārbauda. Šī savietojamība ir jāpārbauda jo īpaši attiecībā uz šīs apakšsistēmas specifikācijām, tās saskarnēm attiecībā uz sistēmu, kurā tā integrēta, kā arī ekspluatācijas un tehniskās apkopes noteikumiem.

Šīs apakšsistēmas un tās saskarņu funkcionālās un tehniskās specifikācijas, kas aprakstītas 4.2. un 4.3. sadaļā, neuzliek par pienākumu izmantot īpašas tehnoloģijas vai tehniskos risinājumus, ja vien tas nav noteikti nepieciešams Eiropas parasto dzelzceļu tīkla savstarpējai izmantojamībai. Novatorisku risinājumu izmantojamība savstarpējai izmantojamībai var prasīt jaunas specifikācijas un/vai jaunas novērtēšanas metodes. Lai pieļautu tehnoloģiskos jauninājumus, šīs specifikācijas un novērtēšanas metodes jāizstrādā saskaņā ar procedūrām, kas aprakstītas 6.1.2.3. un 6.2.2.2. sadaļā.

Ņemot vērā visas piemērojamās pamatprasības, ritošā sastāva kravas vagonu apakšsistēma ir raksturota šajā 4. nodaļā.

4.2. APAKŠSISTĒMAS FUNKCIONĀLĀS UN TEHNISKĀS SPECIFIKĀCIJAS

4.2.1. VISPĀRĪGIE NOSACĪJUMI

Saskaņā ar 3. nodaļas pamatprasībām ritošā sastāva kravas vagonu funkcionālās un tehniskās specifikācijas tiek sakārtotas šādā kārtībā.

— Konstrukcijas un mehāniskās daļas

— Vagona un sliežu ceļa savstarpējā mijiedarbība un gabarīta noteikšana

— Bremzēšana

— Sakari

— Apkārtējās vides apstākļi

— Sistēmas aizsardzība

— Tehniskā apkope

Tas iekļauj šādus pamatparametrus.

Savienojums (piemēram, sakabe) starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem

Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā

Vagona galvenās konstrukcijas izturība

Kravas nostiprināšana

Durvju aizvēršana un aizslēgšana

Kravas vagonu marķēšana

Bīstamās kravas

Gabarīta kontūra

Statiskā slodze uz ass, dinamiskā slodze uz riteni un garumslodze

Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē uz zemes bāzētas uzraudzības sistēmas

Vagona dinamiskais raksturojums

Gareniskie saspiešanas spēki

Bremzēšanas raksturojums

Vagona spēja pārraidīt informāciju no vagona uz vagonu

Vagona spēja pārraidīt informāciju starp zemi un vagonu

Apkārtējās vides apstākļi

Aerodinamiskie efekti

Sānvēji

Avārijas pasākumi

Ugunsdrošība

Elektriskā aizsardzība

Tehniskā apkopes kartotēka

Vispārīgo nosacījumu sadaļa ievada katra pamatparametra nākamās sadaļas.

Šajās nākamajās sadaļās detalizēti nosacījumi, kas jāizpilda, lai atbilstu prasībām, kas noteiktas vispārīgo nosacījumu sadaļā.

4.2.2. KONSTRUKCIJAS UN MEHĀNISKĀS DAĻAS

4.2.2.1. Savienojums (piemēram, sakabe) starp vagoniem, starp vagonu sastāviem un starp vilcieniem

4.2.2.1.1. Vispārīgie nosacījumi

Vagoniem abos galos jābūt aprīkotiem ar atsperīgiem buferiem un vilces iekārtu.

Sakabināti vagoni, kas ekspluatācijas laikā vienmēr tiek izmantoti kopā, tiek uzskatīti par vienu vagonu šo noteikumu piemērošanā. Saskarpunktam starp šiem vagoniem jābūt aprīkotam ar atsperīgu sakabes sistēmu, kas ir spējīga izturēt slodzes, kas rodas ekspluatācijas apstākļos.

Vilcieni, kas vienmēr tiek ekspluatēti kā vienība, šo prasību piemērošanai uzskatāmi par vienu vagonu. Tiem arī jābūt aprīkotiem ar iepriekš minēto atsperīgo sakabes sistēmu. Ja tiem nav standarta skrūves savienojuma un buferu, jānodrošina iespēja uzstādīt avārijas sakabi katrā no galiem.

4.2.2.1.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.2.2.1.2.1. Buferi

Kad buferi ir uzstādīti, diviem vienādiem buferiem jābūt uzstādītiem katrā vagona galā. Šiem buferiem jābūt atsperīgā tipa. Bufera iekārtas centra līnijas augstumam jābūt starp 940 mm un 1 065 mm virs sliežu ceļa līmeņa visos noslogojuma stāvokļos.

Standarta attālumam starp buferu centra līnijām jābūt nomināli 1 750 mm simetriski kravas vagona centra līnijai.

Buferiem jābūt izvietotiem tā, lai horizontālos pagriezienos un reversos pagriezienos vagonam nebūtu iespējams nobloķēt buferus. Minimālais pieļaujamais pārklājums ir 50 mm.

Infrastruktūras SITS nosaka minimālo līknes rādiusu un reversa pagrieziena raksturojumus.

Vagoni, kas aprīkoti ar buferiem, kuru gājiens ir garāks par 105 mm, jāaprīko ar četriem identiskiem buferiem (atsperīgas sistēmas, gājiena) ar vienādiem projekta raksturojumiem.

Ja ir nepieciešama buferu savstarpējā aizstājamība, jānodrošina brīvs laukums rāmī atbalsta platei. Buferi jānostiprina pie vagona rāmja ar četriem M24 stiprinājumiem ar kvalitātes klasi, kas nodrošina stiepes izturību vismaz 640 N/mm2 (sk. A pielikuma A1. attēlu).

— Buferu raksturojumi — Bufera gājienam jābūt vismaz 105 mm 0 –5 mm, un dinamiskai enerģijas absorbcijas spējai – vismaz 30 kJ. — Buferu galvām jābūt konveksam ar izliekuma rādiusu tā apaļajā darba virsmā 2 750 mm ± 50 mm. — Bufera galvas minimālajam augstumam jābūt 340 mm, vienādi sadalītiem no buferu gareniskās ass. — Buferiem jābūt identifikācijas zīmei. Identifikācijas zīmei jāsatur vismaz bufera gājiens “mm” un bufera enerģijas absorbcijas spējas vērtība.

4.2.2.1.2.2. Vilces iekārta

Standarta vilces iekārtai starp vagoniem jābūt pārtrauktai un jāietver skrūves savienojums, kas pastāvīgi savienots ar āķi, vilces āķis un vilces stienis ar elastīgu sistēmu.

Vilces āķa centra līnijas augstumam jābūt starp 920 mm un 1 045 mm virs sliežu ceļa līmeņa visos noslogojuma stāvokļos.

Katrā vagona galā jābūt atbalsta ierīcei, kur atbalstīt sakabi, kad tā netiek izmantota. Neviena no sakabes daļām nedrīkst atrasties zemāk par 140 mm virs sliežu līmeņa, kad tā atrodas zemākajā līmenī nelietošanas vai piekares gājiena.

— Vilces iekārtas raksturlielumi — Vilces iekārtas elastīgās sistēmas minimālajai statiskās absorbcijas spējai jābūt 8 kJ. — Vilces āķim un vilces stienim bez pārlūšanas jāiztur slodze 1 000 kN. — Skrūves savienojumam bez pārlūšanas jāiztur slodze 850 kN. Skrūves savienojuma pārlaušanas spēkam jābūt mazākam par citu vilces iekārtas detaļu pārlaušanas spēku. — Skrūves savienojumam jābūt projektētam tā, lai vilciena radītās slodzes neizraisītu savienojuma piespiedu atskrūvēšanos. — Skrūves savienojuma maksimālais svars nedrīkst pārsniegt 36 kg. — Skrūves savienojuma un vilces āķu izmēriem (sk. A pielikuma A6. attēlu) jābūt tādiem, kā norādīts A pielikuma A2. un A3. attēlā. Savienojuma garumam, mērot no savienojuma iekšējās sienas uz vilces stieņa tapas centra līniju, jābūt: — — 986 mm +10 -5 mm ar pilnība atskrūvētu savienojumu, — 750 mm ± 10 mm ar pilnībā ieskrūvētu savienojumu.

4.2.2.1.2.3. Savstarpējā mijiedarbība starp vilces un buferu iekārtu

Buferu un vilces iekārtas raksturlielumiem jāgarantē droša satiksme sliežu ceļa līkumos ar rādiusu 150 m.

Diviem vagoniem ar ratiņiem, kas uz taisnām sliedēm savienoti ar saskarošiem buferiem, jārada saspiešanas spēki, kas nav lielāki par 250 kN 150 m rādiusa pagriezienā.

Šīs prasības neattiecas uz divu asu vagoniem.

— Vilces iekārtas un buferu iekārtas raksturlielumi — Attālumam starp vilces āķa atveres priekšējo apmali un pilnīgi izvērsta bufera priekšējo pusi jābūt 355 mm + 45/-20 mm jaunajos nosacījumos, kā norādīts A pielikuma A4. attēlā.

4.2.2.2. Droša piekļuve ritošajam sastāvam un izkļūšana no tā

Vagoniem jābūt projektētiem tā, lai personāls nebūtu pakļauts nepamatotam riskam sakabināšanas un atkabināšanas laikā. Ja tiek izmantoti skrūvju savienotāji un sānu buferi, nepieciešamajiem laukumiem, kas norādīti A pielikuma A5. attēlā, jābūt brīviem no uzstādītām detaļām. Savienošanas kabeļi un kustīgās daļas var atrasties šajos laukumos. Nedrīkst būt ierīces zem buferiem, kas var traucēt piekļuvi šim laukumam.

Brīvais laukums virs vilces āķa ir redzams A pielikuma A7. attēlā.

Ja ir uzstādīts jaukts automātisks un skrūvju savienotājs, pieļaujams automātiskai savienošanas galvai ierobežot kreisajā pusē Bernes taisnstūri (Berne rectangle) (kā redzams A pielikuma A5. attēlā), kad tas ir ievietots un tiek izmantots skrūves savienotājs.

Zem katra bufera jābūt rokturim. Rokturiem jāiztur slodzes, kuras rada vagonu sakabinātāji, kad piekļūst laukumam starp buferiem.

Vagonu galos nedrīkst būt uzstādītas detaļas 40 mm attālumā no vertikālās plaknes, kas atrodas pilnīgi saspiesta bufera galā.

Izņemot vagonus, kas tiek izmantoti nemainīga formējuma vilcienos, katrā vagona pusē jābūt vismaz vienam rokturim vagonu sakabinātājiem. Jābūt pietiekamai vietai virs un apkārt pakāpieniem, kur tiek nodrošināta vagonu sakabinātāju drošība. Pakāpieniem un rokturiem jābūt projektētiem tā, lai tie izturētu slodzes, kuras rada vagonu sakabinātāji. Pakāpieniem jāatrodas vismaz 150 mm attālumā no vertikālās plaknes, kas atrodas pilnīgi saspiesta bufera galā (sk. A pielikuma A5. attēlu). Pakāpieniem un laukumiem, kas nodrošina piekļuvi ekspluatācijas, iekraušanas un izkraušanas laikā, jābūt neslīdošiem (sk. EE pielikumu).

Katrā galā tādam vagonam, kas var atrasties vilciena galā, jābūt ierīcei, kur var piestiprināt aizmugurējo gabarītuguni. Kad tas nepieciešams, jānodrošina pakāpieni un rokturi, lai atvieglotu piekļuvi.

Rokturiem un pakāpieniem jābūt pārbaudītiem parastas tehniskās apkopes laikā, un ir jānodrošina nepieciešamo darbu veikšana, ja rodas būtiskas bojājumu, lūzumu vai korozijas pazīmes.

4.2.2.3. Vagona galvenās konstrukcijas izturība un kravas nostiprināšana

4.2.2.3.1. Vispārīgie nosacījumi

Vagona konstrukcijas projektam jābūt izstrādātam saskaņā ar EN 12663 3. sadaļas prasībām, un konstrukcijai jāatbilst nosacījumiem, kas noteikti šo standartu 3.4. līdz 3.6. punktā.

Papildus jau norādītajiem kritērijiem ir pieļaujams ņemt vērā materiāla izstiepšanas līdz plīšanai rādītājus, izvēloties drošības pakāpi, kas norādīta EN 12663 3.4.3. punktā. ZZ pielikumā izklāstīts, kā noteikt drošības pakāpi un pieļaujamo izturību.

Kad tiek novērtēti noguruma rādītāji, ir svarīgi nodrošināt, ka slogošanas varianti ir līdzīgi paredzētajam pielietojumam un izteikti tādā veidā, kas atbilst pieņemtajam projekta kodam. Jāseko jebkurām vadlīnijām, kas var būt būtiskas izvēlētā projekta koda interpretācijai.

Pieļaujamās izturības materiāliem, kas izmantoti vagonu izgatavošanā, jānosaka tā, kā norādīts EN 12663 5. sadaļā.

Vagona konstrukcija jāpārbauda parastajos tehniskās apkopes intervālos, un jānodrošina nepieciešamo darbu veikšana, ja rodas bojājumu, lūzumu vai korozijas pazīmes.

Šī sadaļa nosaka minimālās strukturālās prasības galvenajai vagonu nesējkonstrukcijai (primārajai konstrukcijai) un saskarnes ar iekārtām un kravu.

Šīs prasības ietver:

— Ārkārtējas slodzes: — — gareniskās projekta slodzes, — maksimālā vertikālā slodze, — slodžu sajaukums, — pacelšana, — iekārtu pievienošana (ieskaitot korpusu/ratiņus), — citas ārkārtējās slodzes.

— Darba (noguruma) slodzes: — — slodžu rašanās avoti, — kravas apjoms, — sliežu izraisītas slodzes, — vilce un bremzēšana, — aerodinamiskā slodze, — noguruma slodzes saskarpunktos, — korpusa/ratiņu savienojums, — pievienotās iekārtas, — savienotāju slodzes, — noguruma slodžu sajaukums.

— Vagona galvenās konstrukcijas izturība: — — izliece, — vibrācijas veids, — griezes izturība, — iekārtas.

— Kravas nostiprināšana — Jāveic nepieciešamie pasākumi, lai krava vai daļa no kravas nejauši nenokristu no kravas vagona.

Prasības nostiprināšanas sistēmām vai ierīcēm, piemēram, tapām vai gredzeniem, nav obligātas šajā SITS.

4.2.2.3.2. Ārkārtējās slodzes

4.2.2.3.2.1. Gareniskās projekta slodzes

Dažādiem kravas vagoniem tiks piemērotas dažādas lielumvērtības, kā norādīts EN 12663:

F-I: vagoni, ko var manevrēt bez ierobežojumiem;

F-II: vagoni, kas izslēgti no slīpuma vai brīvgaitas manevrēšanas.

Pamata strukturālās prasības izriet no pieņēmuma, ka vagoni, kas iekļauti iepriekšminētajās kategorijās, ir aprīkoti ar buferiem un savienotājiem, kas piemēroti attiecīgai darbībai.

Konstrukcijai jāatbilst EN 12663 3.4. punkta prasībām, kad tā pakļauta visiem ārkārtējas slodzes gadījumiem.

Vagonu korpusiem, kad tas ir nepieciešams, jāatbilst gareniskās izturības prasībām, kas norādītas EN 12663 1., 2., 3. un 4. tabulā, gadījumos, kad pastāv load paths.

1. PIEZĪME: Spēkam, kas piemērots vienā vagona korpusa galā, jāreaģē attiecīgajā pozīcijā otrā galā.

2. PIEZĪME: Spēki jāpiemēro horizontāli attiecībā pret montēšanas konstrukciju, vienādi sadalot uz katra sānu bufera atrašanās vietas ass vai uz savienotāja ass.

3. PIEZĪME: Ja netiek izpildīts buferu tests (sk. Z pielikumu), jāpierāda ar aprēķiniem vagona konstrukcijas izturība pret maksimālo buferu slodzi, kas rodas ekspluatācijas laikā.

4.2.2.3.2.2. Maksimālā vertikālā slodze

Vagona korpusam jāatbilst EN 12663 8. tabulas prasībām, kas grozītas, kā norādīts turpmāk 1. piezīmē.

Vagona korpusam jābūt projektētam tā, lai izturētu prognozējamo maksimālo slodzi sakarā ar iekraušanas un izkraušanas metodēm. Ir pieļaujams noteikt slodžu gadījumus sakarā ar spēkiem vai sakarā ar akcelerāciju, kas piemērota pievienojamai masai un korpusa masai kopā ar jebkuru citu esošu kravu. Projekta gadījumos jāparedz visnelabvēlīgākie gadījumi, ko operators vēlas ņemt vērā saistībā ar vagonu ekspluatāciju (tostarp paredzamu ļaunprātīgu izmantošanu).

1. PIEZĪME: Jāpielieto koeficients 1,3 koeficienta 1,95 vietā, kas norādīts EN 12663 8. tabulā, un piezīme “a” nav piemērojama.

2. PIEZĪME: Kravas var būt izvietotas vienlīdzīgi uz visas kravai paredzētās virsmas, uz ierobežota laukuma vai atsevišķās vietās. Projekti jāizstrādā, ņemot vērā vissarežģītākos pielietojuma gadījumus.

3. PIEZĪME: Ja ir paredzēts, ka riteņu vagoni (tostarp pacēlāji utt.) tiks izmantoti uz vagona grīdas virsmas, projektā jāparedz maksimālās saspiešanas slodzes šādu darbību laikā.

4.2.2.3.2.3. Slodžu sajaukums

Konstrukcijai arī jāatbilst EN 12663 3.4. punkta prasībām, kad tā tiek pakļauta visnelabvēlīgākajam slodžu sajaukumam, kas norādīts EN 12663 4.4. punktā.

4.2.2.3.2.4. Pacelšana

Vagona korpusā jābūt atsevišķiem pacelšanas punktiem, pie kuriem viss vagons var tikt droši pacelts. Jābūt iespējai pacelt arī tikai vienu vagona galu (tostarp gaitas daļu), otram galam paliekot nemainīgā stāvoklī uz atlikušās gaitas daļas.

Slogošanas gadījumiem, kas minēti EN 12663 4.3.2. punktā, jābūt piemērotiem pacelšanas gadījumiem remontzonās un tehniskās apkopes darbību laikā.

Pacelšanas gadījumiem, kas saistīti tikai ar glābšanas darbiem pēc nobraukšanas no sliedēm vai citiem ārkārtas gadījumiem, kad ir pieņemamas atsevišķas pastāvīgas konstrukcijas deformācijas, ir pieļaujams samazināt slodzes koeficientu, kas minēts 9. un 10. tabulā, no 1,1 uz 1,0.

Ja testu veikšanai tiek izmantots koeficients 1,0, mērījumu skaits jāpalielina, lai pierādītu atbilstību augstākam koeficientam.

Pacelšanai jānotiek, izmantojot norādītos pacelšanas punktus. Pacelšanas punktu atrašanās vieta jānosaka saskaņā ar pircēja operatīvajām prasībām.

4.2.2.3.2.5. Iekārtu pievienošana (tostarp korpuss/ratiņi)

Iekārtu pievienošana jāprojektē vai nu,

— lai pārvadātu kravas, kas norādītas EN 12663 4.5. sadaļas 12., 13. un 14. tabulā,

vai kā alternatīvu,

— lai apstiprinātu, veicot buferu testu, kā aprakstīts Z pielikumā.

4.2.2.3.2.6. Citas ārkārtas slodzes

Slodzes prasībām vagona korpusa strukturālajām daļām, tādām kā sānu un galu konstrukcijām, durvīm, statņiem un kravas ierobežošanas sistēmām, jābūt izstrādātām, lai izturētu maksimālo slodzi, kas radīsies paredzamās ekspluatācijas laikā. Slogošanas gadījumus jānosaka, izmantojot strukturālā projekta principus, kas minēti EN 12663.

YY pielikumā dotas piemērotas projektēšanas prasības parastajiem vagonu tipiem, kas atrodas vispārējā lietošanā. Tomēr tās jāizmanto tikai tur, kur tās ir piemērojamas.

Jauniem vagonu tipiem projektētājam jānosaka attiecīgā slodze, lai atbilstu īpašajām prasībām, izmantojot principus, kas minēti EN 12663.

4.2.2.3.3. Darba (noguruma) slodzes

4.2.2.3.3.1. Slodžu avots

Jānosaka visi cikliskas slodzes avoti, kas var radīt noguruma bojājumus. Saskaņā ar EN 12663 4.6. punktu jāņem vērā avoti, kas minēti N pielikumā, un veidam, kādā tie ir pārstāvēti un kombinēti, jāatbilst mērķim, kādam ir paredzēts kravas vagons. Slogošanas gadījumu noteikšanai arī jāatbilst materiālu noguruma projekta kodam, kas tiks izmantots, kā minēts 5.2. punktā, un apstiprināšanas metodei, kas minēta EN 12663 6.3. punktā. Kad noguruma slodžu gadījumi darbojas mijiedarbīgi, tos jāņem vērā veidā, kas atbilst slodžu raksturojumiem un projekta analīzes veidam, un izmantotam noguruma projekta kodam.

Parastākajiem vagonu projektiem slogošana, kas minēta EN 12663 16. tabulā, var tikt uzskatīta par pietiekamu, lai atspoguļotu pilnīgo efektīvo noguruma slodžu ciklu sajaukumu.

Gadījumos, kad nav pieejami detalizēti dati, jāizmanto CC pielikums, lai noteiktu galvenos noguruma slodžu avotus.

4.2.2.3.3.2. Noguruma izturības atspoguļošana

Saskaņā ar EN 12663 5.2. punktu noguruma slodzēm pakļauto materiālu raksturojumam jāpamatojas uz Eiropas standartiem vai alternatīviem līdzvērtīgiem noteikumiem, ja tādi ir pieejami. Pieņemami materiālu noguruma projekta kodi ir Eurocode 3 un Eurocode 9, kā arī metode, kas aprakstīta N pielikumā.

4.2.2.3.4. Vagona galvenās konstrukcijas izturība

4.2.2.3.4.1. Izlieces

Izlieces, kas rodas slodžu vai slodžu sajaukumu gadījumos, nedrīkst būt tādas, kuru dēļ vagons vai tā krava pārsniedz pieļaujamos ekspluatācijas darba režīmus (sk. C pielikumu un T pielikumu).

Izlieces arī nedrīkst vājināt ne visa vagona, ne arī jebkuras uzstādītās iekārtas vai sistēmas funkcionalitāti.

4.2.2.3.4.2. Vibrācijas veidi

Projekta procesā jāņem vērā, ka dabīgos vagona korpusa vibrācijas veidus visos slogošanas apstākļos, tostarp vagona pašsvara stāvoklī, pietiekoši jānodala vai jāatdala no piekares frekvencēm, lai novērstu nevēlamu rezonanšu parādīšanos visos ekspluatācijas ātrumos.

4.2.2.3.4.3. Griezes izturība

Vagona korpusa griezes izturībai jābūt atbilstošai piekares raksturojumiem tā, lai nobraukšanas no sliedēm kritēriji tiktu sasniegti visos slogošanas apstākļos, tostarp vagona pašsvara stāvoklī.

4.2.2.3.4.4. Iekārtas

Iekārtu dabīgos vibrācijas veidus uz to stiprinājumiem jānodala pietiekoši vai jāatdala no piekares frekvencēm, lai novērstu nevēlamu rezonanšu parādīšanos visos ekspluatācijas ātrumos.

4.2.2.3.5. Kravas nostiprināšana

YY pielikumā dotas piemērotas projektēšanas prasības parastajiem vagonu tipiem, kas atrodas vispārējā lietošanā. Tomēr tās jāizmanto tikai tur, kur tās ir piemērojamas.

4.2.2.4. Durvju aizvēršana un aizslēgšana

Kravas vagonu durvis un lūkas jāprojektē tā, lai tās būtu aizveramas un aizslēdzamas. Tas paliek spēkā, kamēr vagoni atrodas kustīgā vilcienā (ja tas nav kravas izkraušanas process). Šim mērķim jāizmanto aizslēgšanas ierīces, kas norāda uz to stāvokli (atslēgts/aizslēgts), un tām jābūt redzamām operatoram, kas atrodas ārpus vilciena.

Aizslēgšanas ierīces jāprojektē tā, lai tās būtu drošas pret nejaušu atvēršanos braukšanas laikā. Aizvēršanas un aizslēgšanas sistēmas jāprojektē tā, lai tās ekspluatējošais personāls netiktu pakļauts nevajadzīgam riskam.

Piemērotas un skaidras lietošanas instrukcijas jāizvieto katras aizslēgšanas ierīces tuvumā, un tām jābūt redzamām operatoram.

Aizvēršanas un aizslēgšanas ierīces jāprojektē tā, lai tās izturētu slodzes, kas rodas normālos un regulāros apstākļos un kad krava ir izvietota paredzētā veidā.

Aizvēršanas un aizslēgšanas ierīces jāprojektē tā, lai tās izturētu slodzes, kas rodas laikā, kad vagoni brauc garām citiem vilcieniem jebkuros apstākļos, tostarp tuneļos.

Pūlēm, kas nepieciešamas, lai darbinātu aizvēršanas un aizslēgšanas ierīces, jābūt samērīgām ar operatora spējām, lai viņš to varētu darīt bez jebkādu papildu instrumentu pielietošanas. Ir pieļaujami izņēmumi, ja papildu instrumenti ir īpaši darīti pieejami vai ja tiek izmantotas ar motoru vadītas sistēmas.

Aizvēršanas un aizslēgšanas sistēmas jāpārbauda normālos tehniskās apkopes intervālos, un jāveic nepieciešamās darbības, ja rodas bojājumu vai darbības traucējumu pazīmes.

4.2.2.5. Kravas vagonu marķēšana

Marķējumi ir nepieciešami uz vagoniem, lai

— identificētu katru atsevišķu vagonu pēc tā numura, kā norādīts satiksmes nodrošināšanas un vadības SITS un ierakstīts reģistrā;

— nodrošinātu informāciju, kas nepieciešama vilciena sastāva veidošanai, tostarp bremzēšanas masu, attālumu starp buferiem, vagona pašsvaru, ātrumu pie slodzēm, kas norādītas tabulā dažādām līniju kategorijām;

— noskaidrotu ekspluatācijas ierobežojumus personālam, tostarp ģeogrāfiskos ierobežojumus un manevrēšanas ierobežojumus;

— nodrošinātu piemērotu drošības informāciju personālam, kas iesaistīts vagonu ekspluatācijā vai darbojas avārijas gadījumā, tostarp kontakttīkla un elektrisko iekārtu brīdinājuma zīmes, norādes par pacelšanas punktiem, vagona speciālas drošības instrukcijas. — Šie marķējumi ir norādīti B pielikumā, un vajadzības gadījumā norādītas piktogrammas. Marķējumiem uz vagona jābūt izvietotiem tik augstu, cik tas ir iespējams, līdz augstumam 1 600 mm virs sliežu līmeņa. Brīdinājuma zīmēm jābūt izvietotām tā, lai tās būtu redzamas, pirms tiek sasniegta bīstamā zona. Tādu vagonu marķējums, kuru sāni nav +/- 10 grādu vertikāli, jāpiestiprina pie speciāliem paneļiem. — Marķējumi var būt uzkrāsoti vai uzlīmēti. — Bīstamo kravu marķēšanas prasības ir norādītas Direktīvā 96/49/EK ar tās spēkā esošo pielikumu. — Kad vagonam veiktu izmaiņu dēļ ir nepieciešams veikt izmaiņas marķējumos, šādām izmaiņām jānotiek vienlaicīgi ar izmaiņām ritošā sastāva reģistra datos. — Kad tas ir nepieciešams, marķējumi jānotīra/jānomaina, lai tie būtu salasāmi.

4.2.2.6. Bīstamās kravas

4.2.2.6.1. Vispārīgie nosacījumi

Vagoniem, kuros pārvadā bīstamās kravas, jāatbilst šīs SITS prasībām un papildus RID prasībām.

Turpmākos likumdošanas aktus šajā jomā izstrādā starptautiska COTIF dalībvalstu valdību pārstāvju darba grupa (RID komiteja).

4.2.2.6.2. Piemērojamie tiesību akti ritošajam sastāvam bīstamo kravu pārvadāšanai







Ritošais sastāvs Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums to spēkā esošajā variantā Marķēšana un etiķetēšana Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums to spēkā esošajā variantā Buferi Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums to spēkā esošajā variantā Aizsardzība pret dzirksteļošanu Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums to spēkā esošajā variantā Vagonu izmantošana bīstamo kravu pārvadāšanai garos tuneļos Eiropas Komisijas (AEIF un RID) pilnvarotas darba grupas veic pārbaudi

4.2.2.6.3. Papildu tiesību akti, kas piemērojami cisternām







Cisterna Padomes Direktīva 1999/36/EK par pārvietojamām spiediena iekārtām (TPED) tās spēkā esošajā variantā Cisternu testēšana, pārbaude un marķēšana EN 12972 Bīstamu kravu pārvadāšanas cisternas – metālisku cisternu testēšana, pārbaude un marķēšana no 2001. gada aprīļa

4.2.2.6.4. Tehniskā apkopes noteikumi

Cisternu/kravas vagonu tehniskajai apkopei jāatbilst šādiem Eiropas standartiem un Padomes Direktīvai:







— Testēšana un pārbaude EN 12972 Bīstamu kravu pārvadāšanas cisternas – metālisku cisternu testēšana, pārbaude un marķēšana no 2001. gada aprīļa — Cisternu un to iekārtu tehniskā apkope Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums to spēkā esošajā variantā — Savstarpējas vienošanās par cisternu pārbaudītājiem Padomes Direktīva 96/49/EK un tās pielikums to spēkā esošajā variantā

4.2.3. VAGONA UN SLIEŽU CEĻA SAVSTARPĒJĀ MIJIEDARBĪBA UN GABARĪTA NOTEIKŠANA

4.2.3.1. Gabarīta kontūra

Šī sadaļa nosaka maksimālos vagona ārējos gabarītus, lai nodrošinātu, ka tie ir savietojami ar infrastruktūras gabarītu. Lai to nodrošinātu, tiek ņemts vērā vagona maksimālais kustības ātrums; tas tiek saukts par kinemātisko nosacījumu kopumu.

Ritošā sastāva kinemātisko nosacījumu kopumu nosaka, izmantojot atbalsta profilu un ar to saistītos noteikumus. Tas tiek iegūts, pielietojot noteikumus, kas nosaka atvieglojumus attiecībā pret atbalsta profilu, kuram jāatbilst dažādām ritošā sastāva daļām.

Šie atvieglojumi ir atkarīgi no:

— attiecīgā ritošā sastāva ģeometriskajiem raksturojumiem,

— šķērsgriezuma pozīcijas attiecībā pret ratiņu šarnīru vai asīm,

— vērā ņemamā punkta augstuma attiecībā pret braucamo virsmu,

— izgatavošanas pielaidēm,

— maksimālā nodiluma pielaides,

— piekares elastības raksturojumiem.

Maksimālā konstrukcijas gabarīta izpētē jāņem vērā ritošā sastāva sānu un vertikālās kustības, kas ir atkarīgas no vagona ģeometriskajiem un piekares raksturojumiem dažādos noslogošanas apstākļos.

Noteiktā līnijas posmā izmantojama ritošā sastāva konstrukcijas gabarītam noteiktas drošības robežās jābūt mazākam par minimālo konstrukcijas gabarītu attiecīgajā līnijas posmā.

Ritošā sastāva gabarīts sastāv no diviem pamatelementiem: atbalsta profila un šā profila noteikumiem. Tas ļauj noteikt ritošā sastāva maksimālos gabarītu un fiksēto konstrukciju pozīciju uz līnijas.

Lai piemērotu ritošā sastāva gabarītu, jānorāda šā gabarīta šādas trīs daļas:

— atbalsta profils,

— noteikumi, lai noteiktu maksimālos vagona konstrukcijas gabarītus,

— noteikumi, lai noteiktu konstrukciju brīvos laukumus un sliežu atstarpes.

C pielikumā noteikts atbalsta profils un noteikumi maksimālajiem vagonu konstrukcijas gabarītiem.

Saistītie noteikumi, lai noteiktu konstrukciju uzstādīšanas brīvos laukumus, apskatīti infrastruktūras SITS.

Visas vagonu iekārtas un detaļas, no kurām iziet šķērseniskas un vertikālas ierīces, jāpārbauda attiecīgajos tehniskās apkopes intervālos.

Lai nodrošinātu, ka vagons nepārsniedz gabarīta kontūras robežas, tehniskās apkopes plānam jāsatur norādījumi šādu punktu pārbaudei:

— riteņu stāvoklis un nodilums,

— ratiņu rāmis,

— atsperes,

— sānu balsti,

— korpusa konstrukcija,

— konstrukcijas brīvie laukumi,

— maksimāli pieļaujamais nodilums,

— piekares elastības raksturojumi,

— asu vadīklu nodilums,

— detaļas, kas ietekmē vagona manevrējamības koeficientu,

— detaļas, kas ietekmē sānsveres centru,

— ierīces, kuru kustības ietekmē gabarītu.

▼M2

4.2.3.2. Statiskā ass slodze, masa uz garuma vienību un ass atstatuma ģeometriskais raksturojums

Attiecībā uz līnijām līdz 25 t vagona pieļaujamo kravnesību nosaka, piemērojot standarta EN 15528:2008 6.1. un 6.2. punkta noteikumus. Vilciena pozicionēšanas sistēmu raksturojumā papildu prasības ir paredzētas vagoniem (sk. nodrošināšanas un signalizācijas SITS A pielikuma 1. papildinājumu).

▼B

4.2.3.3. Ritošā sastāva parametri, kas ietekmē uz zemes bāzētas vilcienu uzraudzības sistēmas

4.2.3.3.1. Elektriskā pretestība

Katra riteņpāra elektriskā pretestība, kas mērīta pāri divu riteņu virsmai, nedrīkst pārsniegt 0,01 Ω jauniem vai atjaunotiem riteņpāriem ar jaunām detaļām.

Šie pretestības mērījumi jāveic, izmantojot 1,8 līdz 2,0 V sprieguma līdzstrāvu.

4.2.3.3.2. Sakarsušo bukšu atklāšana

▼M1

Joprojām atvērts punkts, izņemot attiecībā uz vagoniem, kuri atbilst 7.6.4. punkta noteikumiem.

▼B

4.2.3.4. Vagona dinamiskais raksturojums

4.2.3.4.1. Vispārīgie nosacījumi

Vagona dinamiskajam raksturojumam ir liela ietekme uz aizsardzību pret nobraukšanu no sliedēm un braukšanas stabilitāti. Vagona dinamisko raksturojumu nosaka:

— maksimālais ātrums,

— sliežu ceļa statiskās īpatnības (līdzināšanās, sliežu ceļa platums, sānsvere, sliežu noliece, nemanāms un periodisks sliežu nevienmērīgums),

— sliežu ceļa dinamiskās īpatnības (horizontālā un vertikālā sliežu rigiditāte un sliežu amortizācija),

— riteņu/sliežu saskarsmes parametri (riteņu un sliežu profils, sliežu ceļa platums),

— riteņu bojājumi (riteņu iespiedumi, neapaļi riteņi),

— vagona korpusa, ratiņu un riteņpāru masa un inerce,

— vagona piekares raksturojumi,

— kravas izvietojums.

Lai garantētu drošību, braukšanas stabilitāti un novērtētu dinamisko raksturojumu, jāveic mērījumi dažādās ekspluatācijas situācijās vai salīdzinājuma pētījumos ar apstiprinātiem projektiem (piemēram, modelēšana/aprēķināšana).

Ritošā sastāva raksturojumiem jānodrošina stabila braukšana, ievērojot ātruma ierobežojumus.

4.2.3.4.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.2.3.4.2.1. Aizsardzība pret nobraukšanu no sliedēm un braukšanas stabilitāte

Lai nodrošinātos pret nobraukšanu no sliedēm un garantētu braukšanas stabilitāti, jāierobežo spēki starp riteņiem un sliedēm, īpaši šķērseniskie sliežu spēki Y un vertikālie spēki Q.

— Sānu sliežu spēks Y — Lai novērstu sliežu pārbīdes, savstarpēji izmantojamam ritošajam sastāvam jāatbilst Prud'homme kritērijiem maksimālajam šķērseniskajam spēkam. — (ΣY)lim = α (10 + P/3), kur α = 0,85 un P = maksimālā statiskā slodze uz ass — vai — (H2m)lim ((H2m) ir svārstīgā vidējā lielumvērtība sānu spēkam uz asi, kuras izmērs ir virs 2m) — Šī lielumvērtība tiks noteikta infrastruktūras SITS. — Pagriezienos kvazistatiskā sānu spēka robeža ārējā ritenī ir — Yqst, lim — Šī lielumvērtība tiks noteikta infrastruktūras SITS.

▼M1

— Y/Q spēki — Lai ierobežotu risku, ka riteņi varētu pacelties virs sliedēm, viena riteņa sānu spēka Y un vertikālās slodzes Q dalījums nedrīkst pārsniegt — (Y/Q)lim = 0,8 dinamiskos, uz sliežu ceļiem veiktos testos — (Y/Q)lim = 1,2 stacionāros testos.

▼B

— Vertikālais spēks — Maksimālais dinamiskais spēks uz sliedes ir — Qmax — Šī lielumvērtība tiks noteikta infrastruktūras SITS. — Pagriezienos kvazistatiskā sānu spēka robeža ārējā ritenī ir — Qqst, lim — Šī lielumvērtība tiks noteikta infrastruktūras SITS.

4.2.3.4.2.2. Aizsardzība pret nobraukšanu no sliedēm, braucot pa līkumainu sliežu ceļu

▼M1

Vagoni ir spējīgi braukt pa līkumainu sliežu ceļu, ja (Y/Q) stacionārajiem testiem nepārsniedz limitu, kas norādīts 4.2.3.4.2.1. punktā, pagriezienā ar rādiusu R = 150 m un dotajā līkumainajā sliežu ceļā:

▼B

riteņu bāzei ar 1,3 m ≤ 2a*

— g lim = 7 ‰ uz 2a+ < f4m

— g lim = 20/2a+ + 2 uz 2a+ > 4m

— g lim = 20/2a*+2 uz 2a* < 20m

— g lim = 3 ‰ uz 2a* > 20 m

Riteņu bāze 2a* atspoguļo asu atstarpi divasu vagoniem vai attālumu starp šarnīru centriem vagonam ar ratiņiem. Riteņu bāze 2a+ atspoguļo ratiņu asu atstarpi.

4.2.3.4.2.3. Tehniskā apkopes noteikumi

Šādi galvenie parametri, kas ir būtiski drošībai un braukšanas stabilitātei, jāievēro saskaņā ar tehniskās apkopes plānu:

— piekares raksturojumi,

— korpusa un ratiņu savienojumi,

— riteņu bandāžas profils.

Riteņpāru un riteņu maksimālie un minimālie izmēri standarta gabarītiem ir norādīti E pielikumā.

Dati par citiem sliežu gabarītiem ir atrodami 7. nodaļā.

4.2.3.4.2.4. Piekare

Kravas vagonu piekarei jābūt projektētai tā, lai raksturlielumi, kas norādīti 4.2.2.1.2.2. un 4.2.2.1.2.3. sadaļā, tiktu ievēroti stāvokļos “tukšs” un “piekrauts līdz slodzes robežai”. Piekares aprēķinam jāpierāda, ņemot vērā dinamisko ietekmi, ka piekares izliece nav pārsniegusi maksimālo robežu, kad vagoni ir pilnībā piekrauti.

4.2.3.5. Gareniskie saspiešanas spēki

4.2.3.5.1. Vispārīgie nosacījumi

Šis parametrs norāda maksimālos gareniskos spēkus, kam var tikt pakļauts savstarpēji izmantojams kravas vagons vai atsevišķs vagons, vai savstarpēji izmantojama vilciena sastāva speciāli sakabināta vagonu grupa bremzēšanas vai virāžas laikā bez riska nobraukt no sliedēm.

Kad vagons tiek pakļauts gareniskajiem saspiešanas spēkiem, tam jāturpina droša braukšana. Lai garantētu drošību pret nobraukšanu no sliedēm, vagons vai sakabinātu vagonu sistēma jānovērtē ar testiem, aprēķiniem vai salīdzinot apstiprinātu (sertificētu) vagonu raksturojumus.

Gareniskajam spēkam, ko var piemērot vagonam bez nobraukšanas no sliedēm, jābūt lielākam par sākotnējo lielumu atkarībā no tāda vagona konstrukcijas (divu asu, ratiņu vagoni, nemainīga vagonu grupa, Combirail, Road- Railer™ utt.), kas aprīkots ar UIC savienotāju vai apstiprinātu centrālo savienotāju, vai savienošanas stieni/maziem savienotājiem.

Nosacījumi, lai apstiprinātu vagonu, nemainīgu vagonu grupas un sakabinātu vagonu grupas, ir norādīti 4.2.3.5.2. sadaļā.

Nosacījumi, kas ietekmē maksimālo garenisko saspiešanas spēku, ko vagons var izturēt bez nobraukšanas no sliedēm, ietver:

— siju nepilnību,

— vilciena un vagona bremzēšanas sistēmu,

— vilces iekārtas un buferu sistēmu uz vagoniem vai speciāli sakabinātām vagonu grupām,

— vagona konstrukcijas raksturojumus,

— līnijas raksturojumus,

— vilciena vadītāja vadīšanas prasmi, īpaši bremzēšanu,

— riteņu/sliežu saķeres parametrus (riteņu un sliežu profilus, sliežu ceļa platumu),

— katra kravas vagona slodzes sadalījumu.

Gareniskajiem saspiešanas spēkiem ir liela ietekme uz aizsardzību pret vagona nobraukšanu no sliedēm. Šā iemesla dēļ ir veikti mērījumi dažādos ekspluatācijas apstākļos, lai iegūtu pieņemamus robežlielumus gareniskajam saspiešanas spēkam, ko var piemērot vagonam bez riska nobraukt no sliedēm. Lai izvairītos no testēšanas, vagoniem jāatbilst vagonu raksturojumiem, ko jau iepriekš apstiprinājušas valsts drošības iestādes vai kas apstiprināti to vārdā, vai arī tiem jābūt izgatavotiem saskaņā ar apstiprinātiem vagonu konstrukcijas raksturojumiem un aprīkotiem ar apstiprinātām komponentiem, piemēram, sertificētiem ratiņiem.

Atsauces tests ir norādīts 6.2. sadaļā. Pieredze ar dažādiem vagonu tipiem ir novedusi pie dažādām pieņemšanas metodēm atkarībā no tādiem rādītājiem kā vagona pašsvars, garums, riteņu bāze, pārkare, attālums starp šarnīriem utt.

4.2.3.5.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas

Apakšsistēmai jāiztur gareniskie saspiešanas spēki vilcienā bez nobraukšanas no sliedēm vai bez vagona bojājumiem. Īpaši noteicošie rādītāji ir:

— šķērseniskie riteņu/sliežu spēki -Y-,

— vertikālie spēki -Q-,

— sānu spēki uz asu buksēm -Hij-,

— bremzēšanas spēki (sakarā ar riteņu/sliežu saķeri, dinamisko bremzēšanu un dažādām vagonu un vilcienu bremzēšanas grupām),

— diagonālie un vertikālie buferu spēki,

— sakabināšanas spēki ±Z,

— buferu amortizācija un sakabināšanas spēki,

— savienotāju stingruma rezultāts,

— savienotāju vaļīguma rezultāts,

— rāvieni vilciena garenisko kustību un savienotāju vaļīguma rezultātā,

— riteņu pacelšana,

— asu vadīklu izliece.

Dažādi rādītāji ietekmē gareniskos saspiešanas spēkus (LCF). Dažādie rādītāji ir norādīti vagonu izgatavošanas un ekspluatācijas noteikumos, kas ir nepieciešami, lai sertificētu vagonus normālai satiksmei dažādās līnijās un dažādos apstākļos.

Ar nolūku sertificēt vagonus jauktai satiksmei Eiropas tīklā ir veikti testi speciālā testēšanas ceļā un ar braucošiem vilcieniem dažādās līnijās, lai nodrošinātu, ka vagoni var izturēt minimālo garenisko spēku bez nobraukšanas no sliedēm. Tika izdarīti šādi secinājumi.

Vagoniem un vagonu sastāviem (ar savienošanas stieni/mazo savienotāju starp vagoniem), kas aprīkoti ar skrūvju savienotājiem un sānu buferiem to ārējo galos, jāiztur minimālais gareniskais spēks, kas mērīts saskaņā ar atsauces testa nosacījumiem:

— 200 kN divu asu kravas vagoniem ar UIC savienojumu,

— 240 kN kravas vagoniem, kas aprīkoti ar divu asu ratiņiem ar UIC savienojumu,

— 500 kN kravas vagoniem ar visu veidu centrālo stieņa savienotāju un bez buferiem.

Citām savienošanas sistēmām robežlielumi vēl nav noteikti.

Frikcijas koeficientam buferu galvām jābūt tādam, lai atbilstu šīs SITS prasībām attiecībā uz maksimālajiem sānu spēkiem.

Tehniskās apkopes noteikumi

Ja buferu galvas ir jāieeļļo, lai nodrošinātu nepieciešamo frikcijas koeficientu, tehniskās apkopes plānā jāietver pasākumi, kas nodrošina frikcijas koeficienta uzturēšanu šādā līmenī.

4.2.4. BREMZĒŠANA

4.2.4.1. Bremzēšanas raksturojums

4.2.4.1.1. Vispārīgie nosacījumi

Vilciena bremzēšanas sistēmas mērķis ir garantēt, ka vilciena ātrums var tikt samazināts vai ka to var apturēt maksimāli pieļaujamā bremzēšanas ceļā. Primārie rādītāji, kas ietekmē bremzēšanas procesu, ir bremzēšanas jauda, vilciena masa, pieļaujamais bremzēšanas ceļš, saķere un sliežu ceļa slīpums.

Vilciena vai vagona bremzēšanas raksturojums ir atkarīgs no pieejamā bremzēšanas spēka, lai palēninātu vilciena ātrumu noteiktās robežās, un visiem rādītājiem, kas saistīti ar enerģijas pārveidošanu un izkliedēšanu, ieskaitot vilciena pretestību. Tiek definēts atsevišķa vagona bremzēšanas raksturojums, no kā var aprēķināt vilciena kopējo bremzēšanas raksturojumu.

Vagoni var būt aprīkoti ar pastāvīgām automātiskām bremzēm.

Bremzes ir pastāvīgas, ja tās pieļauj signālu un enerģijas pārvadīšanu no centrālās vadības pults uz visu pārējo vilcienu.

Pastāvīgās bremzes ir automātiskas, ja tās nekavējoties iedarbojas visā vilcienā katrā netīšā vilciena kontroles līnijas, piemēram, bremžu maģistrāles, pārrāvuma gadījumā.

Kad nav iespējams noteikt bremžu stāvokli, katra vagona sānos jāuzstāda sensors, kas norāda uz bremžu stāvokli.

Bremžu enerģijas uzkrājumus (piemēram, krājumrezervuāri netiešās darbības pneimatiskajai bremžu sistēmai, bremžu cauruļu gaiss) un bremžu enerģiju, ko izmanto, lai izveidotu bremzēšanas spēku (piemēram, gaiss no netiešās darbības pneimatisko gaisa bremžu sistēmas bremžu cilindriem), izmanto tikai bremzēšanas vajadzībām.

4.2.4.1.2. Funkcionālās un tehniskās specifikācijas

4.2.4.1.2.1. Vilciena kontroles līnija

Minimālajam bremzēšanas signāla izplatīšanās ātrumam jābūt 250 m/s.

4.2.4.1.2.2. Bremzēšanas raksturojuma elementi

Bremzēšanas raksturojumā jāņem vērā vidējais pielietošanas laiks, momentānais palēninājums, masa un sākotnējais ātrums. Bremzēšanas raksturojums jānosaka pēc palēninājuma diagrammām un bremzētās masas procentiem.

Palēninājuma diagramma

Palēninājuma diagramma norāda iepriekš noteikto vagona (vagona līmenī) vai vilciena (vilciena līmenī) momentāno palēninājumu normālos apstākļos.

Atsevišķa vagona palēninājuma diagrammas pārzināšana dod iespējas aprēķināt vispārējā vilciena palēnināšanas diagrammu.

Palēninājuma diagramma ietver šādus efektus:

a) atbildes laiks starp bremzēšanas uzsākšanu un pilnīgas bremzēšanas spēka iedarbības sasniegšanu; Te ir ekvivalents laika pieaugumam un tiek definēts kā: Te = t1 + (t2/2) Pneimatiskajām bremzēm laika t2 beigas atbilst 95 % no noteiktā bremžu cilindra spiediena.

b) attiecīgā funkcija ( palēnināšana = F(ātrums) ), kas definēta kā posmu virkne ar konstantu palēninājumu; Piezīme: ar a apzīmē momentāno palēninājumu un ar V momentāno ātrumu.

Bremžu masas procenti

Bremžu masas procenti (lambda) ir bremžu masu summas daļa, kas izdalīta ar vagonu masu summu.

▼M2

Papildus palēninājuma diagrammas metodei joprojām ir jāizmanto arī bremžu masas/bremžu masas procentu noteikšanas metode; ražotājam jāuzrāda šie lielumi.

▼B

Bremzēšanas jauda atsevišķam vagonam jānosaka noteiktai avārijas bremzēšanai katram bremzēšanas režīmam (piemēram, G, P, R, P + ep), kas pieejams vagonam, un dažādiem noslogojuma stāvokļiem, ietverot vismaz vagona pašsvaru un pilnīgi piekrautu vagonu.

G bremzēšanas režīms: bremzēšanas režīms, kas pielietots kravas vilcieniem ar noteiktu bremžu pielietošanas laiku un bremžu atlaišanas laiku.

P bremzēšanas režīms: bremzēšanas režīms kravas vilcieniem ar noteiktu bremžu pielietošanas laiku un bremžu atlaišanas laiku, un noteiktu bremžu masas procentu.

R bremzēšanas režīms: bremzēšanas režīms pasažieru vilcieniem un ātrgaitas kravas vilcieniem ar noteiktu bremžu pielietošanas laiku un bremžu atlaišanas laiku kā bremzēšanas režīmam P, un norādītu minimālo bremžu masas procentu.

Ep bremzes (netiešās darbības elektropneimatiskās bremzes): atbalsts netiešās darbības gaisa bremzēm, kas izmanto elektrisku vadību vilcienā un elektropneimatiskus vārstus vagonā, tādējādi iedarbojoties ātrāk un ar mazākiem grūdieniem nekā parastās gaisa bremzes.

Avārijas bremzēšana: avārijas bremzēšana ir bremžu komanda, kas apstādina vilcienu, lai garantētu noteiktu drošības līmeni bez bremžu sistēmas bojājumiem.

Minimālajam bremzēšanas raksturojumam bremzēšanas režīmiem G un P jāatbilst šādai tabulai.







Bremzēšanas režīms — Te diapazons (s) Vagona tips Vadības iekārtas Slodze Prasības braukšanai ar ātrumu 100 km/h Prasības braukšanai ar ātrumu 120 km/h Maks. Min. Maks. Min. Bremzēšanas režīms “P” - 1,5 ≤ Te ≤ 3s Visi Visas TUKŠS S = 480 m λ = 100 % (1) γ = 0,91 m/s2 (1) A gadījums – jauktie kluči: S = 390 m, λ = 125 %, γ = 1,15 m/s2 B gadījums – pārējie gadījumi: S = 380 m, λ = 130 %, γ = 1,18 m/s2 S = 700 m λ = 100 % γ = 0,88 m/s2 A gadījums – jauktie kluči: S = 580 m, λ = 125 %, γ = 1,08 m/s2 B gadījums – pārējie gadījumi: S = 560 m, λ = 130 %, γ = 1,13 m/s2 “S1” (2) Tukšs/ piekrauts ierīce Daļēji piekrauts S = 810 m λ = 55 % γ = 0,51 m/s2 A gadījums – jauktie kluči: S = 390 m, λ = 125 %, γ = 1,15 m/s2 B gadījums – pārējie gadījumi: S = 380 m, λ = 130 %, γ = 1,18 m/s2 PIEKRAUTS (maksimums = 22,5 t/asi) S = 700 m λ = 65 % γ = 0,60 m/s2 A gadījums – bremzes tikai uz riteņiem (bremžu kluči) : S = lielākais no (S = 480 m, λ = 100 %, γ = 0,91 m/s2) vai (S iegūts ar vidējā palēninājuma spēku 16,5 kN uz asi (5). B gadījums – pārējie gadījumi: S = 480 m, λ = 100 %, γ = 0,91 m/s2 “S2” (3) Mainīgas slodzes relejs PIEKRAUTS (maksimums = 22,5t/asi) S = 700 m λ = 65 % γ = 0,60 m/s2 A gadījums – bremzes tikai uz riteņiem (bremžu kluči) : S = lielākais no (S = 480 m, λ = 100 %, γ = 0,91 m/s2) vai (S iegūts ar vidējo palēninājuma spēku 16,5 kN uz asi (5). B gadījums – pārējie gadījumi: S = 480 m, λ = 100 %, γ = 0,91 m/s2 “SS” (4) Mainīgas slodzes relejs PIEKRAUTS (maksimums = 22,5t/asi) A gadījums – bremzes tikai uz riteņiem (bremžu kluči): S = lielākais no (S = 700 m, λ = 100 %, γ = 0,88 m/s2) vai (S iegūts ar vidējo palēnināšanas spēku 16 kN uz asi (6)). B gadījums – pārējie gadījumi: S = 700 m, λ = 100 %, γ = 0,88 m/s2 Bremzēšanas režīms “G” – 9 ≤ Te ≤ 15s Vagoniem G režīmā nedrīkst atsevišķi vērtēt bremzēšanas spēku. Vagona bremzētai masai G režīmā jābūt vienādai ar bremzēto masu P stāvoklī. (1) : S tiek iegūts saskaņā ar S pielikumu, “λ” = ((C/S)-D) saskaņā ar S pielikumu, “γ” = ((ātrums (km/h))/3,6)2)/(2 × (S-((Te) × (ātrums (km/h)/3,6)))), ar Te = 2sek. (2) Vagons “S1” ir vagons ar “tukšs/piekrauts” pārslēgšanas ierīci. (3) Vagons “S2” ir vagons ar mainīgas slodzes releju. (4) Vagonam “SS” jābūt aprīkotam ar mainīgas slodzes releju. (5) Maksimāli pieļaujamais palēninājuma spēks (braukšanas ātrumam līdz 100 km/h) ir 18 × 0,91 = 16,5 kN/asi. Šis lielums ir iegūts no maksimāli pieļaujamā bremzēšanas spēka pielietojuma uz ar skavām bremzētu riteni ar nominālu jaunu diametru no [920 mm: 1 000 mm] bremzēšanas laikā (bremzētai masai jābūt ierobežotai līdz 18 tonnām). Riteņus ar nominālo jaunu diametru (< 920 mm) un/vai piespiešanas bremzēm jāpieņem saskaņā ar valsts noteikumiem. (6) Maksimāli pieļaujamais palēninājuma spēks (braukšanas ātrumam līdz 120 km/h) ir 18 × 0,88 = 16 kN/asi. Šis lielums ir iegūts no maksimāli pieļaujamā bremzēšanas spēka pielietojuma uz ar skavām bremzētu riteni ar nominālu jaunu diametru no [920 mm: 1 000 mm] bremzēšanas laikā (bremzētai masai jābūt ierobežotai līdz 18 tonnām). Riteņus ar nominālo jaunu diametru (< 920 mm) un/vai spiediena bremzēm jāpieņem saskaņā ar valsts noteikumiem.

Šī tabula ir pamatota uz atsauces ātrumu 100 km/h un slodzi uz ass 22,5 t un ātrumu 120 km/h un slodzi uz ass 22,5 t. Lielākas slodzes uz ass var tikt pieņemtas specifiskos ekspluatācijas apstākļos saskaņā ar valsts noteikumiem. Maksimāli pieļaujamajai slodzei uz ass jābūt saskaņā ar infrastruktūras prasībām.

Ja vagons ir aprīkots ar RPA, iepriekšminētais raksturojums jāsasniedz bez RPA izmantošanas un saskaņā ar S pielikuma nosacījumiem.

Citi bremzēšanas režīmi (piemēram, R bremzēšanas režīms) ir pieļaujami saskaņā ar valsts noteikumiem un obligātu RPA izmantošanu, kā norādīts 4.2.4.1.2.6. sadaļā.

Bremžu maģistrāles izlādes paātrinājuma vārsts

Ja bremžu maģistrāles izlādes paātrinājuma vārsts ir uzstādīts atsevišķi vagonā, tam jābūt izolējamam no bremžu maģistrāles ar specifisku ierīci. Vagonam jābūt skaidri marķētam, lai norādītu izolēšanas ierīci, vai šai ierīcei jābūt nostiprinātai pozīcijā “atvērts” ar plombu.

4.2.4.1.2.3. Mehāniskie komponenti

Bremžu komponentu montāžai jānodrošina, lai tie nevarētu daļēji vai pilnīgi atdalīties.

— Atstarpju regulētājs — Jānodrošina ierīce automātiskai atstarpju nodrošināšanai starp frikciju pāriem. — Jānodrošina vismaz 15 mm atstarpe starp atstarpju regulētāja komplektu un citiem komponentiem. — Jānodrošina nepārtraukti nepieciešamās atstarpes starp regulētāja galiem un savienojumiem. — Atstarpju regulētajiem, kas atrodas ratiņos, nav speciāla komplekta. Bet visos gadījumos jānodrošina minimāli nepieciešamā atstarpe starp atstarpju regulētāju un citiem komponentiem, lai novērstu saskari. Ja ir nepieciešama mazāka atstarpe, jāpierāda iemeslus, kādēļ saskare nenotiks.

— Pneimatiskais pussavienojums — Automātisko gaisa bremžu savienojuma galvas atverei jābūt pa kreisi, skatoties no vagona beigām. Galvenā rezervuāra savienojuma galvas atverei jābūt pa labi, skatoties no vagona beigām. — Vagoniem jābūt aprīkotiem ar ierīcēm, lai neizmantotie savienojumi tiktu pacelti vismaz 140 mm virs sliežu līmeņa, lai novērstu bojājumus un, cik vien iespējams, arī svešķermeņu iekļūšanu savienojumā.

4.2.4.1.2.4. Enerģijas saglabāšana

Enerģijas saglabāšanai jābūt pietiekamai, lai avārijas bremzēšanas gadījumā pie maksimālā ātruma neatkarīgi no vagona noslogošanas stāvokļa iegūtu maksimālo bremzēšanas efektivitāti bez papildu elektropadeves (piemēram, netiešās darbības saspiestā gaisa bremžu sistēmai: tikai bremžu maģistrāle bez atkārtotas uzpildīšanas caur galvenā rezervuāra maģistrāli). Ja vagons ir aprīkots ar RPA, iepriekšminētie nosacījumi ir piemērojami ar RPA pilnīgu izmantošanu (piemēram, RPA gaisa patēriņš).

4.2.4.1.2.5. Enerģijas robežas

Bremžu sistēmai jābūt projektētai tā, lai vagonu varētu ekspluatēt visās Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas līnijās.

Bremžu sistēmai jāaptur piekrauts vagons un jānotur vagona ātrums bez termiskiem vai mehāniskiem bojājumiem šādos apstākļos.

1. Divas secīgas avārijas bremzēšanas no maksimālā ātruma līdz apstāšanās brīdim uz taisna un līmeņota sliežu ceļa ar minimālu vēju un sausām sliedēm.

2. Jānotur ātrums 80 km/h slīpumā ar vidējo nogāzi 21 ‰ un ar garumu 46 km. (Sv. Gotarda līnijas dienvidu slīpums starp Airolo un Biasca ir atsauces slīpuma rādītājs).

4.2.4.1.2.6. Riteņu pretslīdēšanas aizsardzība (RPA)

Riteņu pretslīdēšanas aizsardzība (RPA) ir sistēma, kas paredzēta, lai vislabāk izmantotu esošo saķeri ar kontrolētu bremžu spēka samazināšanu un atjaunošanu, lai novērstu riteņpāru bloķēšanu un nekontrolētu slīdēšanu, tādējādi optimizējot apstāšanās attālumu. RPA nedrīkst mainīt bremžu funkcionālo raksturojumu. Vagona gaisa iekārtām jābūt pietiekamam apjomam, lai RPA gaisa patēriņš nepasliktinātu pneimatisko bremžu darbību. RPA projekta procesā jāņem vērā, ka RPA nedrīkst atstāt nelabvēlīgu ietekmi uz vagona komponentiem (bremžu pārvadu, riteņu bandāžu, asu buksēm utt.).

Šādiem vagoniem jābūt aprīkotiem ar RPA:

a) vagoni, kas aprīkoti ar bremžu klučiem, kas izgatavoti no čuguna vai sārņu materiāla, kuriem maksimālais domātais saķeres izlietojums (δ) ir lielāks par 12 % (lambda ≥ 135 %). Maksimālais domātais saķeres izlietojums tiek iegūts, aprēķinot vidējo saķeri (δ) no atsevišķiem bremzēšanas attālumiem, kas iegūti no iespējamās vagona masas. δ ir tādējādi saistīts ar mērītiem bremzēšanas attālumiem, kas nepieciešami, lai noteiktu bremzēšanas raksturojumu. (δ = f(V, Te, apstāšanās attālums);

b) vagoni, kas aprīkoti tikai ar disku bremzēm, kurām maksimālais saķeres izlietojums (sk. iepriekšminēto maksimālās saķeres izlietojuma definīciju (δ)) ir lielāks par 11 % un mazāks par 12 % (125 < lambda </ = 135 %);

c) ar maksimālo ekspluatācijas ātrumu ≥ 160 km/h.

4.2.4.1.2.7. Gaisa padeve

Kravas vagoniem jābūt projektētiem tā, lai darbotos ar saspiesto gaisu, kas atbilst vismaz 4.4.5. klasei, kā noteikts ISO 8573-1.

4.2.4.1.2.8. Stāvbremzes

Stāvbremzes ir bremzes, ko pielieto, lai novērstu iespēju stāvošam ritošajam sastāvam izkustēties noteiktos apstākļos, ņemot vērā vietu, vēju, slīpumu un ritošā sastāva noslogojuma stāvokli, līdz tās tiek apzināti atlaistas.

Visiem vagoniem nav obligāti jābūt aprīkotiem ar stāvbremzēm. Ekspluatācijas noteikumi, ņemot vērā to, ka ne visi vilciena vagoni ir aprīkoti ar šīm bremzēm, ir aprakstīti satiksmes nodrošināšana un vadības SITS.

Ja vagons ir aprīkots ar stāvbremzēm, tam jāatbilst šādām prasībām.

Jaudas avotam, lai nodrošinātu stāvbremžu darbību, jābūt citam nekā automātiskas darbības/avārijas bremzēm.

Stāvbremzēm jādarbojas vismaz uz pusi no riteņpāriem, bet vismaz uz 2 riteņpāriem vagonā.

Kad nav iespējams noteikt stāvbremžu stāvokli, jānodrošina sensors, kas norāda stāvokli abos vagona ārējos sānos.

V