2002L0056 — LV — 09.12.2011 — 005.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:









▼B

PADOMES DIREKTĪVA 2002/56/EK

(2002. gada 13. jūnijs)

par sēklas kartupeļu tirdzniecību







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 1 ), apspriedusies ar Ekonomikas un sociālo lietu komiteju, tā kā: (1) Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīva 66/403/EEK par sēklas kartupeļu tirdzniecību ( 2 ) ir bieži un būtiski grozīta ( 3 ). Tāpēc skaidrības un lietderības labad minētā direktīva būtu jākodificē. (2) Kartupeļu ražošanai ir liela nozīme Kopienas lauksaimniecībā. (3) Apmierinoši kartupeļu audzēšanas rezultāti ir lielā mērā atkarīgi no piemērotu sēklas kartupeļu izmantošanas. (4) Kartupeļu ražas Kopienā būs lielākas, ja izvēloties šķirnes, ko atļaut tirgot dalībvalstīs, piemēros pēc iespējas stingrākus vienotus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz fitosanitāro stāvokli. Tāpēc Padomes Direktīvā 2002/53/EK ( 4 ) ir noteikts kopējais lauksaimniecības augu šķirņu katalogs. (5) Izmantojot dalībvalstu pieredzi un Eiropas Ekonomikas komisijas sertifikācijas sistēmu, būtu vēlams izveidot visai Kopienai vienotu sertifikācijas sistēmu. Kopienas iekšējā tirgus konsolidācijai, Kopienas sistēmā būtu jāiekļauj sēklu tirdzniecība un ražošana tirdzniecībai Kopienā, neparedzot dalībvalstīm iespējas no tās vienpusēji atkāpties tādā veidā, kas varētu kavēt augu brīvu apriti Kopienā. (6) Parasti sēklas kartupeļus drīkstētu pārdot tikai tad, ja tie ir oficiāli pārbaudīti un saskaņā ar sertificēšanas noteikumiem sertificēti kā bāzes sēklas vai sertificētas sēklas kartupeļi. Tehnisko terminu “bāzes sēklas kartupeļi” un “sertificētas sēklas kartupeļi” izvēle pamatojas uz jau esošo starptautisko terminoloģiju. Būtu jādod iespēja ar zināmiem nosacījumiem laist tirgū šķirnes sēklas kartupeļus no ataudzējumiem pirms bāzes sēklas kartupeļiem, kā arī sēklai audzētos kartupeļus. (7) Dalībvalstis sēklas kartupeļu kategorijas var iedalīt šķirās, kas atbilst dažādām prasībām. Būtu lietderīgi noteikt, ka šīs Kopienas šķiras un prasības attiecībā uz tām var noteikt saīsinātā kārtībā. Šajā ziņā būtu jāļauj pašām dalībvalstīm izlemt, ciktāl tās šīs šķiras attiecina uz pašaudzēto produkciju. (8) Ņemot vērā pavairošanas paņēmienu attīstību, ir ieteicams noteikt procedūru Kopienas īpašu noteikumu pieņemšanai par tādu sēklas kartupeļu tirdzniecību, kas izaudzēti, izmantojot mikropavairošanas metodes. (9) Kopienas noteikumi nebūtu jāpiemēro sēklas kartupeļiem, kas paredzēti eksportam uz trešām valstīm. (10) Lai uzlabotu ne tikai Kopienas sēklas kartupeļu ģenētisko vērtību un fitosanitāro stāvokli, bet arī to ārējās īpašības, būtu jānosaka citas šķirnes piemaisījumu, kā arī bojāto un slimo bumbuļu pieļaujamais daudzums sēklas kartupeļos. (11) Attiecībā uz sēklas kartupeļu tirdzniecību, dalībvalstis visā savā teritorijā vai kādā tās daļā drīkst veikt stingrākus pasākumus, nekā noteikts I pielikumā, pret dažām tādām vīrusu izraisītām slimībām, kuras minētajos reģionos nav sastopamas, vai arī īpaši apdraud lauksaimniecības kultūras. Ir noskaidrojies, ka šis noteikums būtu jāattiecina ne tikai uz vīrusiem, bet arī uz citiem kaitīgajiem organismiem. (12) Sēklas kartupeļu identitātes nodrošināšanai ir jāparedz Kopienas noteikumi par iepakojumu, tā noslēgšanu un marķēšanu. Šim nolūkam uz etiķetēm būtu jānorāda ziņas, kas ir vajadzīgas gan oficiālai kontrolei, gan informācijai lietotājiem, un kurām būtu nepārprotami jānorāda uz Kopienas sertifikāciju. (13) Būtu jāievieš noteikumi par kodinātu sēklas kartupeļu tirdzniecību, bioloģiskai lauksaimniecībai piemērotu sēklas kartupeļu tirdzniecību, kā arī tirdzniecību ar sēklas kartupeļiem, kas domāti augu ģenētisko resursu saglabāšanai, lai in situ saglabātu šķirnes, ko apdraud ģenētiskā erozija. (14) Neskarot Līguma 14. pantu, noteiktos apstākļos ir pieļaujami izņēmumi. Dalībvalstīm, kuras izmanto izņēmumus, inspekcijas jautājumos būtu jāsniedz savstarpēja administratīva palīdzība. (15) Lai nodrošinātu, ka tirdzniecības gaitā ir izpildītas gan sēklas kartupeļiem izvirzītās kvalitātes prasības, gan to identitātes nodrošināšanas noteikumi, dalībvalstīm ir jāparedz noteikumi par attiecīgiem kontroles pasākumiem. (16) Neskarot Līguma 30. pantu, uz sēklas kartupeļiem nebūtu jāattiecina nekādi citi tirdzniecības ierobežojumi, izņemot Kopienas tiesību aktos paredzētos, izņemot gadījumus, kad Kopienas tiesību aktos noteiktas prasības attiecībā uz slimību izplatību, to pārnēsātāju vai kaitīgo organismu pieļaujamo daudzumu sēklas kartupeļos. (17) Būtu jāparedz noteikumi par trešās valstīs izaudzētu sēklas kartupeļu tirdzniecību Kopienas teritorijā tikai tad, ja par tiem ir tādas pašas garantijas, kā par sēklas kartupeļiem, kas ir Kopienā oficiāli sertificēti un atbilst Kopienas noteikumiem. (18) Laikā, kad ir nepietiekams nodrošinājums ar dažādu kategoriju sertificētiem sēklas kartupeļiem, būtu jādod pagaidu atļauja tirgoties ar sēklas kartupeļiem, kuri atbilst mazāk stingrām prasībām, kā arī ar tādu šķirņu sēklas kartupeļiem, kuras nav iekļautas ne Kopienas, ne attiecīgo valstu šķirņu katalogos. (19) Lai nodrošinātu, ka dalībvalstīs sertificētie sēklas kartupeļi atbilst noteiktajām prasībām, un turpmāk dotu iespējas salīdzināt Kopienas teritorijā sertificētos un no trešām valstīm ievestos sēklas kartupeļus, dalībvalstīs dažādu kategoriju sertificētu sēklas kartupeļu gadskārtējai pēcpārbaudei būtu jāveic sēklas kartupeļu salīdzinošās pārbaudes Kopienā. Dalībvalstīm būtu jāļauj aizliegt tirdzniecību ar visu šķirņu vai dažu šķirņu sēklas kartupeļiem, kas izaudzēti citās dalībvalstīs, ja šķirņu salīdzinošajās pārbaudēs vairākus gadus tiem bijuši neapmierinoši rezultāti. (20) Ir vēlams īslaicīgi eksperimentēt, lai atrastu labākus alternatīvos variantus dažiem šajā direktīvā izklāstītajiem noteikumiem. (21) Šīs direktīvas ieviešanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto izpildes pilnvaru īstenošanas kārtību ( 5 ). (22) Šai direktīvai nebūtu jāietekmē dalībvalstu saistības attiecībā uz IV pielikuma B daļā minēto direktīvu pārņemšanas termiņiem, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







1. pants

Šī direktīva attiecas uz sēklas kartupeļu tirdzniecību un ražošanu tirdzniecībai Kopienā.

Šī direktīva neattiecas uz sēklas kartupeļiem, kas paredzēti eksportam uz trešām valstīm.

2. pants

Šajā direktīvā:

a) “tirdzniecība” ir sēklas kartupeļu pārdošana, glabāšana ar mērķi pārdot, piedāvāšana pārdošanai un jebkāda nodošana, piegāde vai transportēšana trešām personām ar mērķi sēklas kartupeļus komerciāli izmantot par atlīdzību vai bez tās. Par tirdzniecību neuzskata sēklas kartupeļu pārdošanu, kuras mērķis nav šķirnes komerciāla izmantošana, piemēram, šādas darbības: — sēklas kartupeļu piegāde oficiālām pārbaudes un kontroles iestādēm, — sēklas kartupeļu piegāde pakalpojumu sniedzējiem pārstrādei vai iepakošanai, ar noteikumu, ka pakalpojumu sniedzējs neiegūst īpašumtiesības uz šādi piegādātiem sēklas kartupeļiem. Sēklas kartupeļu piegādi pakalpojumu sniedzējiem ar zināmiem nosacījumiem noteiktu rūpnieciskiem mērķiem paredzētu lauksaimniecības izejvielu ražošanai vai sēklu pavairošanu šajā nolūkā neuzskata par tirdzniecību, ar noteikumu, ka pakalpojumu sniedzējs neiegūst īpašumtiesības nedz uz šādi piegādātām sēklām, nedz uz ievākto produktu. Sēklas kartupeļu piegādātājs iesniedz sertifikācijas iestādei līguma, kas noslēgts ar pakalpojumu sniedzēju, attiecīgo daļu izrakstu, un tas ietver standartus un noteikumus, kuriem atbilst piegādātie sēklas kartupeļi. Nosacījumus šā noteikuma piemērošanai paredz saskaņā ar 25. panta 2. punktā izklāstīto procedūru;

b) “bāzes sēklas kartupeļi” ir kartupeļu bumbuļi: i) kas ražoti saskaņā ar pieņemto šķirnes un fitosanitārā stāvokļa uzturēšanas praksi; ii) kas paredzēti galvenokārt sertificētas sēklas kartupeļu ražošanai; iii) kas atbilst I un II pielikumā bāzes sēklas kartupeļiem noteiktajām minimālajām prasībām; un iv) kas oficiālā pārbaudē ir atzīti par atbilstošiem iepriekš minētajiem nosacījumiem;

c) “sertificēti sēklas kartupeļi” ir kartupeļu bumbuļi: i) kas iegūti tieši no bāzes sēklas vai sertificētas sēklas, vai arī no sēklas, kura iegūta ataudzējumā pirms bāzes sēklas un kura oficiālās pārbaudēs atzīta par atbilstošu bāzes sēklai noteiktajām prasībām; ii) kas paredzēti galvenokārt tādu kartupeļu ražošanai, kuri nav sēklas kartupeļi; iii) kas atbilst I un II pielikumā sertificētas sēklas kartupeļiem noteiktajām minimālajām prasībām; un iv) kas oficiālā pārbaudē ir atzīti par atbilstošiem iepriekš minētajām minimālajām prasībām;

d) “oficiālie pasākumi” ir pasākumi, ko veic: i) valsts iestādes; vai ii) jebkura juridiska persona, kuras darbību reglamentē publiskās vai privātās tiesības un kura darbojas valsts pakļautībā; vai iii) attiecībā uz papilddarbībām, kuras arī kontrolē valsts, jebkura fiziska persona, kas šim nolūkam ir atbilstoši zvērināta, ar noteikumu, ka ii) un iii) apakšpunktā minētās personas negūst personisku labumu no šādiem pasākumiem.

3. pants

1. Dalībvalstis paredz, ka sēklas kartupeļus nevar laist tirgū, ja tie nav oficiāli sertificēti kā “bāzes sēklas kartupeļi” vai “sertificēti sēklas kartupeļi”, un ja tie neatbilst I un II pielikumā noteiktajām minimālajām prasībām. Dalībvalstis nosaka, ka sēklas kartupeļus, kas neatbilst II pielikumā noteiktajām minimālajām prasībām, tirdzniecības laikā drīkst šķirot. Pēc tam pārlasītajiem bumbuļiem veic papildu oficiālās pārbaudes.

2. Dalībvalstis 2. pantā noteiktās sēklas kartupeļu kategorijas var iedalīt šķirās, kas atbilst atšķirīgām prasībām.

3. Oficiāli sertificētiem sēklas kartupeļiem saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru var noteikt:

— Kopienas šķirās,

— noteikumus, kas attiecas uz šīm šķirām,

— apzīmējumus, kas attiecas uz šīm šķirām.

Dalībvalstis var noteikt, ciktāl tās ievēro Kopienas šķiras savas produkcijas sertificēšanai.

4. Attiecībā uz sēklas kartupeļiem, kas iegūti ar mikropavairošanas paņēmienu, bet neatbilst šajā direktīvā noteiktajām prasībām par bumbuļu izmēru, saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru var noteikt:

— atkāpes no šajā direktīvā noteiktajām īpašajām prasībām,

— noteikumus, kas attiecas uz šādiem sēklas kartupeļiem,

— apzīmējumus, kas attiecas uz šādiem sēklas kartupeļiem.

4. pants

Neatkarīgi no 3. panta 1. punkta dalībvalstis paredz, ka var laist tirgū šķirnes sēklas kartupeļus, ko izaudzē ataudzējumos pirms bāzes sēklas kartupeļiem.

5. pants

Attiecībā uz I un II pielikumā noteiktajām minimālajām prasībām, dalībvalstis savā teritorijā ražotu sēklu sertificēšanai drīkst noteikt papildu vai stingrākas prasības.

6. pants

1. Neatkarīgi no 3. panta 1. punkta dalībvalstis var atļaut ražotājiem savā teritorijā laist tirgū:

a) mazus sēklas kartupeļu daudzumus zinātniskiem mērķiem vai selekcijai;

b) attiecīgus sēklas kartupeļu daudzumus citām pārbaudēm vai izmēģinājumiem ar noteikumu, ka tie pieder šķirnēm, par kurām attiecīgajā dalībvalstī ir iesniegts pieteikums par iekļaušanu šķirņu katalogā.

Attiecībā uz ģenētiski modificētu sēklas materiālu, šādu atļauju var piešķirt tikai tad, ja ir veikti visi vajadzīgie pasākumi, lai novērstu kaitīgu ietekmi uz cilvēku veselību un vidi. Ietekmes uz vidi novērtējumam, kas veicams šajā sakarā, piemēro Direktīvas 2002/53/EK 7. panta 4. punkta noteikumus.

2. Nolūkus, kādiem var piešķirt 1. punkta b) apakšpunktā minētās atļaujas, noteikumus, kas attiecas uz iepakojuma marķēšanu, kā arī daudzumus un nosacījumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstis var piešķirt šādas atļaujas, nosaka saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru.

3. Atļaujas, kuras dalībvalstis līdz 1998. gada 14. decembrim ražotājiem savā teritorijā ir piešķīrušas 1. punktā noteiktajiem mērķiem, ir spēkā līdz 2. punktā minēto noteikumu pieņemšanai. Pēc tam uz visām šādām atļaujām attiecas noteikumi, kas ieviesti saskaņā ar 2. punktu.

7. pants

Dalībvalstis pieprasa, lai paraugus sēklas kartupeļu bumbuļu pārbaudei sertifikācijas vajadzībām ņemtu oficiāli, saskaņā ar attiecīgām metodēm.

8. pants

1. Dalībvalstis var pieprasīt, lai fitosanitāru apsvērumu dēļ to teritorijā ražotos sēklas kartupeļus ražošanas laikā nodalītu no citiem kartupeļiem.

2. Prasības, kas paredzētas 1. punktā, var ietvert pasākumus, lai:

— nodalītu sēklas kartupeļu un citu kartupeļu ražošanu,

— nodalītu sēklas kartupeļu un citu kartupeļu šķirošanu, uzglabāšanu, transportēšanu un apstrādi.

9. pants

Dalībvalstis nosaka, ka nedrīkst laist tirgū sēklas kartupeļus, kas apstrādāti ar dīgšanas inhibitoriem.

10. pants

1. Dalībvalstis paredz, ka sēklas kartupeļus nevar laist tirgū, ja vien to minimālais izmērs nav tāds, ka tie neiet cauri sietam ar 25 × 25 mm kvadrātveida acīm. Attiecībā uz bumbuļiem, kas ir pārāk lieli, lai izietu cauri sietam ar 35 × 35 mm kvadrātveida acīm, lielāko un mazāko izmēru izsaka skaitļos, kas dalās ar pieci.

Maksimālā atšķirība starp bumbuļu izmēriem vienā partijā nepārsniedz 25 mm starp divām izmantoto sietu kvadrātveida acu malām. Šos izmēru standartus var mainīt saskaņā ar 25. panta 2. punktā noteikto procedūru.

2. Partijā pēc masas nedrīkst būt vairāk kā 3 % bumbuļu, kas ir mazāki par norādīto minimālo izmēru, vai pēc masas vairāk kā 3 % tādu bumbuļu, kas ir lielāki par norādīto maksimālo izmēru.

3. Attiecībā uz savās teritorijās izaudzētajiem sēklas kartupeļiem, dalībvalstis drīkst vēl vairāk samazināt pieļaujamās bumbuļu izmēru atšķirības partijā.

11. pants

1. Dalībvalstis nosaka, ka bāzes sēklas un sertificētas sēklas kartupeļus tirgo tikai pietiekami viendabīgās partijās un noslēgtos iepakojumos vai konteineros, kuriem ir jābūt noslēgtiem un uz kuriem, saskaņā ar 12. un 13. panta noteikumiem, ir noslēgšanas ierīce un marķējums. Iepakojumam jābūt jaunam; konteineriem jābūt tīriem.

2. Dalībvalstis attiecībā uz mazu daudzumu tirdzniecību galapatērētājam drīkst paredzēt atkāpes no 1. punkta noteikumiem attiecībā uz iepakojumu, noslēgšanu un marķēšanu.

12. pants

1. Dalībvalstis pieprasa, lai bāzes sēklas kartupeļu un sertificētu sēklas kartupeļu iepakojums un konteineri būtu noslēgti oficiāli vai oficiālā uzraudzībā tādā veidā, lai tos nevarētu atvērt, nesabojājot iepakojuma zīmogošanas sistēmu vai neatstājot vai nu uz oficiālās etiķetes, kas minēta 13. panta 1. punktā, vai arī uz iepakojuma pierādījumus tam, ka iepakojums ir bijis atvērts.

Lai nodrošinātu iepakojuma noslēgšanu, zīmogošanas sistēmā ietilpst vismaz iepriekš minētā oficiālā etiķete, vai arī oficiālas plombas stiprinājums.

Iepriekš otrajā daļā noteiktie pasākumi nav vajadzīgi, ja izmanto vienreiz lietojamu zīmogošanas sistēmu.

Saskaņā ar 25. panta 2. punktā izklāstīto procedūru var noteikt, vai konkrētā iepakojuma zīmogošanas sistēma atbilst šīs daļas noteikumiem.

2. Iepakojumu un konteinerus, kas noslēgti oficiāli, atkārtoti noslēgt vienreiz vai vairākkārt drīkst tikai oficiāli vai oficiālu iestāžu uzraudzībā. Ja iepakojumus noslēdz atkārtoti, uz etiķetes, kas piestiprināma saskaņā ar 13. panta 1. punktu, norāda atkārtotas noslēgšanas faktu, datumu un atbildīgo iestādi.

3. Dalībvalstis var paredzēt atkāpes no 1. punkta noteikumiem attiecībā uz savā teritorijā noslēgtiem maziem iepakojumiem. Nosacījumus šīm atkāpēm var noteikt saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru.

13. pants

1. Dalībvalstis pieprasa, lai bāzes sēklas kartupeļu un sertificētu sēklas kartupeļu iepakojumi un konteineri:

a) no ārpuses būtu marķēti ar oficiālu etiķeti, kas nav iepriekš lietota, kura atbilst III pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem un uz kuras sniegtās ziņas ir vienā no Kopienas oficiālajām valodām. Etiķetes krāsa bāzes sēklas kartupeļiem ir balta, bet sertificētiem sēklas kartupeļiem – zila. Lietojot etiķeti ar caurumu auklai, tās stiprinājums vienmēr ir jānodrošina ar oficiālu plombu. Ir atļauta oficiālu uzlīmējamu etiķešu lietošana. Saskaņā ar 25. panta 2. punktā izklāstīto procedūru uz iepakojuma esošo informāciju atkarībā no etiķetes parauga oficiālā uzraudzībā var atļaut nodrošināt ar neizdzēšamu uzdruku;

b) ietvertu oficiālu dokumentu tādā pašā krāsā, kā etiķete, kurā norādīta vismaz tā uz etiķetes esošā informācija, kas noteikta III pielikuma A daļas 3., 4. un 6. punktā. Šo dokumentu sagatavo tā, lai to nevarētu sajaukt ar a) apakšpunktā minēto oficiālo etiķeti. Šis dokuments nav vajadzīgs, ja informācija ir neizdzēšami uzdrukāta uz iepakojuma vai ja saskaņā ar a) apakšpunkta noteikumiem ir lietota uzlīmējama etiķete vai etiķete no nenoplēšama materiāla.

2. Dalībvalstis var paredzēt izņēmumus 1. punktam attiecībā uz savā teritorijā noslēgtiem maziem iepakojumiem. Nosacījumus attiecībā uz šiem izņēmumiem var paredzēt saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru.

14. pants

Saskaņā ar 25. panta 2. punktā izklāstīto procedūru var noteikt, ka gadījumos, kas nav paredzēti šajā direktīvā, uz bāzes sēklas kartupeļu vai sertificētu sēklas kartupeļu iepakojuma vai konteineriem ir piegādātāja etiķete (kura var būt vai nu atsevišķi no oficiālās etiķetes, vai arī kā piegādātāja informācija, kas uzdrukāta tieši uz iepakojuma vai konteinera). Arī ziņas, kam jābūt uz jebkuras šādas etiķetes, nosaka saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru.

15. pants

Attiecībā uz ģenētiski modificētas šķirnes sēklas kartupeļiem uz jebkādas oficiālas vai citādas etiķetes vai dokumenta, kas ir piestiprināts vai pievienots sēklu partijai, saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem skaidri norāda, ka šķirne ir ģenētiski modificēta.

16. pants

Dalībvalstis pieprasa, lai par jebkādu visu veidu bāzes sēklu vai sertificētu sēklu kartupeļu ķīmisku apstrādi būtu norāde vai nu uz oficiālās etiķetes, vai arī uz piegādātāja etiķetes, kā arī uz iepakojuma vai tā iekšpusē, vai arī uz konteinera.

17. pants

1. Dalībvalstis nodrošina, lai sēklas kartupeļi, ko laiž tirgū saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem, ne obligāti, ne arī pēc izvēles nebūtu pakļauti nekādiem tirdzniecības ierobežojumiem saistībā ar to īpašībām, pārbaudes prasībām, marķēšanu un noslēgšanu, izņemot ierobežojumus, kuri izklāstīti šajā vai kādā citā direktīvā.

2. Komisija saskaņā ar 25. panta 2. punktā noteikto procedūru pieņem lēmumu par stingākiem sēklas kartupeļu tirdzniecības noteikumiem vienas vai vairāku dalībvalstu teritorijā tās daļā, atļauj pieņemt stingrākus noteikumus, nekā I un II pielikuma noteikumi attiecībā uz aizsardzību pret kaitīgajiem organismiem, kuri šajos reģionos nav izplatīti, vai kuri šajos reģionos nodara īpaši lielu kaitējumu lauksaimniecības kultūrām. Ja pastāv reāli šādu kaitīgo organismu ieviešanas vai izplatīšanās draudi, līdz laikam, kamēr konkrētajā jautājumā galīgo lēmumu pieņem Komisija, šādus pasākumus tūlīt pēc pieprasījuma iesniegšanas var veikt attiecīgā dalībvalsts.

18. pants

Nosacījumi, ar kādiem sēklas kartupeļus, ko izaudzē ataudzējumos pirms bāzes sēklas kartupeļiem, var laist tirgū saskaņā ar 4. pantu, ir šādi:

a) tiem ir jābūt ražotiem saskaņā ar pieņemto šķirnes un fitosanitārā stāvokļa uzturēšanas praksi;

b) tiem ir jābūt paredzētiem galvenokārt bāzes sēklas kartupeļu ražošanai;

c) tiem ir jāatbilst obligātajiem nosacījumiem, kas jāpieņem saskaņā ar 25. panta 2. punktā izklāstīto procedūru attiecībā uz pirmbāzes sēklas kartupeļiem;

d) tiem ir jābūt oficiālā pārbaudē atzītiem par atbilstošiem c) apakšpunktā minētajiem obligātajiem nosacījumiem;

e) tiem ir jābūt ievietotiem iepakojumā vai konteineros saskaņā ar šo direktīvu; un

f) uz iepakojuma vai konteineriem ir jābūt oficiālai etiķetei, uz kuras ir vismaz šādas ziņas: — sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to atšķirības abreviatūra, — ražotāja identifikācijas numurs vai partijas numurs, — iepakojuma noslēgšanas mēnesis un gads, — suga, kurai latīņu burtiem norādīts vismaz tās botāniskais nosaukums, kas var būt saīsinātā veidā un bez autoru vārdiem, vai tās vispārpieņemtais nosaukums, vai abi, — šķirne, kas norādīta vismaz latīņu burtiem, — apraksts “pirmsbāzes sēklas kartupeļi”.

Etiķete ir balta ar diagonālu violetu līniju.

19. pants

Meklējot labākus alternatīvos variantus dažiem šajā direktīvā izklāstītajiem noteikumiem, izņemot noteikumus par fitosanitāro stāvokli, ar īpašiem nosacījumiem var nolemt Kopienas mērogā organizēt pagaidu eksperimentus saskaņā ar 25. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem.

Saistībā ar šādiem eksperimentiem dalībvalstis var atbrīvot no dažām šajā direktīvā paredzētajām saistībām. Šāda atbrīvojuma pakāpi nosaka, atsaucoties uz noteikumiem, uz kuriem to attiecina. Eksperiments nav ilgāks par septiņiem gadiem.

▼M2

20. pants

1. Kopienas salīdzinošās pārbaudes un pētījumus Kopienā veic to sēklas kartupeļu paraugu pēcpārbaudei, kurus laiž pārdošanā saskaņā ar šīs direktīvas obligātajiem vai izvēles noteikumiem, ieskaitot tos, kas attiecas uz augu veselību, un kuri paņemti paraugu ņemšanas laikā. Salīdzinošajās pārbaudēs un pētījumos drīkst ietvert:

— sēklas kartupeļus, kas novākti trešās valstīs,

— sēklas kartupeļus, kas piemēroti bioloģiskai ražošanai,

— sēklas kartupeļus, kas laisti pārdošanā saistībā ar auga ģenētisko resursu saglabāšanu in situ un ilgstošu izmantošanu.

2. Šīs salīdzinošās pārbaudes un pētījumus izmanto, lai saskaņotu sertificēšanas tehniskās metodes un lai pārbaudītu, vai ir izpildīti tie nosacījumi, kuriem jāatbilst sēklām.

3. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru, veic pasākumus, kas vajadzīgi salīdzināmo pārbaužu un pētījumu veikšanai. Komisija informē 25. panta 1. punktā minēto komiteju par tehniskajiem pasākumiem pārbaužu un pētījumu veikšanai un to rezultātiem. Ja rodas augu veselības problēmas, Komisija par to paziņo Pastāvīgajai augu veselības komitejai.

4. Kopiena var finansēt šā panta 1. un 2. punktā minēto pārbaužu un pētījumu veikšanu.

Finansiālais ieguldījums nepārsniedz gada apropriācijas, par kurām budžeta lēmējinstitūcija ir pieņēmusi.

5. Pārbaudes un pētījumus, kuros drīkst izmantot Kopienas finansiālo ieguldījumu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus finansiālā ieguldījuma nodrošināšanai nosaka saskaņā ar 25. panta 2. punktā paredzēto procedūru.

6. Šā panta 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes un pētījumus drīkst veikt vienīgi valsts institūcijas vai juridiskas personas, kuras darbojas valsts pārraudzībā.

7. Saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru Komisija var pilnīgi vai daļēji aizliegt noteiktā Kopienas apgabalā novāktu sēklas kartupeļu tirdzniecību, ja sēklas kartupeļu paaudze, kas iegūta no oficiāli ņemtiem to bāzes sēklas kartupeļu vai sertificētu sēklas kartupeļu paraugiem, kuri novākti šajā konkrētajā apgabalā un audzēti vienā vai vairākos Kopienas salīdzināmajos laukos, trīs gadus pēc kārtas ir uzrādījuši ievērojami sliktākus rezultātus nekā paredz obligātie nosacījumi, kas izklāstīti I pielikuma 1. punkta c) apakšpunktā, 2. punkta c) apakšpunktā, 3. un 4. punktā.

8. Komisija atceļ jebkādus pasākumus, kas veikti saskaņā ar 7. punktu, tiklīdz pietiekami skaidri ir konstatēts, ka attiecīgajā Kopienas apgabalā novāktie bāzes sēklas kartupeļi un sertificēti sēklas kartupeļi turpmāk atbildīs 7. punktā minētajiem obligātajiem nosacījumiem.

▼B

21. pants

1. Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma nosaka, vai sēklas kartupeļi, kas ir novākti trešā valstī un sniedz tādu pašu pārliecību attiecībā uz to īpašībām un pasākumiem, kuri veikti to pārbaudei, identitātes nodrošināšanai, marķēšanai un kontrolei, šajā ziņā ir līdzvērtīgi bāzes sēklas kartupeļiem vai sertificētiem sēklas kartupeļiem, kas ievākti Kopienas teritorijā un atbilst šīs direktīvas noteikumiem.

2. Līdz laikam, kamēr Padome pieņem 1. punktā minēto lēmumu, dalībvalstis var pašas brīvi pieņemt šādus lēmumus. Šīs tiesības ir līdz 1975. gada 1. jūlijam.

3. Ar šo dalībvalstis tiek pilnvarotas līdz ►M5 2014. gada 31. martam ◄ . martam pagarināt termiņu, līdz kuram ir spēkā saskaņā ar šā panta 2. punktu pieņemtie lēmumi, ņemot vērā, ka šos lēmumus drīkst izmantot, tikai ievērojot dalībvalsts saistības, kas attiecas uz kopīgajiem noteikumiem par fitosanitāro stāvokli, kuri pieņemti ar Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret augiem vai augkopības produktiem kaitīgu organismu ievešanu Kopienā un to izplatīšanos Kopienā ( 6 ).

Ievērojot 25. panta 2. punktā minēto procedūru, pirmajā daļā minēto termiņu var pagarināt attiecībā uz trešām valstīm, ja pieejamā informācija neļauj to noteikt saskaņā ar 1. punktu, un uz tik ilgu laiku, kamēr vien pieejamā informācija to neļauj.

4. Šā panta 1. un 2. punkta noteikumi attiecas arī uz visām jaunajām dalībvalstīm no to pievienošanās dienas līdz dienai, kad tajās stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi šīs direktīvas prasību ievērošanai.

22. pants

1. Lai novērstu jebkādus pagaidu sarežģījumus vispārējā bāzes sēklas kartupeļu vai sertificētu sēklās kartupeļu piegādē, kuri rodas Kopienā un kurus nevar citādi atrisināt, saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru var nolemt, ka dalībvalstis uz noteiktu laiku atļauj visā Kopienā tirgot tādas kategorijas sēklas kartupeļus, kam izvirzītas mazāk stingras prasības vai “Kopējā lauksaimniecības augu šķirņu katalogā” vai dalībvalstu šķirņu katalogos neiekļautu šķirņu sēklas kartupeļu tirdzniecību tādā daudzumā, kāds vajadzīgs, lai atrisinātu piegādes sarežģījumus.

2. Jebkādas attiecīgas šķirnes sēklas kartupeļu kategorijai oficiālā etiķete ir tāda, kāda paredzēta atbilstošajai kategorijai; iepriekš minētajos katalogos neiekļautu šķirņu sēklas kartupeļiem oficiālās etiķetes krāsa ir brūna. Etiķetē noteikti norāda, ka attiecīgie sēklas kartupeļi atbilst mazāk stingrām prasībām.

3. Noteikumus 1. punkta piemērošanai var pieņemt saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru.

23. pants

1. Lai pārbaudītu atbilstību šīs direktīvas prasībām un noteikumiem, dalībvalstis nodrošina, ka saistībā ar sēklas kartupeļu tirdzniecību veic oficiālas pārbaudes vismaz izlases pārbaužu veidā.

2. Neskarot sēklas kartupeļu brīvu apriti Kopienā, dalībvalstis veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka, tirgojot no trešām valstīm ievestus sēklas kartupeļus, kuru daudzums pārsniedz divus kilogramus, par tiem ir sniegtu šādu informāciju:

a) suga;

b) šķirne;

c) kategorija;

d) ražotājvalsts un oficiālā kontroles iestāde;

e) nosūtīšanas valsts;

f) importētājs;

g) sēklas kartupeļu daudzums.

Šīs informācijas sniegšanas veidu var noteikt saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru.

24. pants

Grozījumus, kas izdarāmi pielikumos, ņemot vērā zinātnes vai tehnikas attīstību, pieņem saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru.

25. pants

1. Komisijai palīdz Pastāvīgā lauksaimniecības, dārzkopības un mežsaimniecības sēklu un reproduktīvā materiāla komiteja, kas izveidota saskaņā ar Padomes Lēmuma 66/399/EEK 1. pantu ( 7 ).

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu.

Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais laika posms ir viens mēnesis.

3. Komiteja pieņem savu reglamentu.

26. pants

Izņemot gadījumus, kad I un II pielikumā attiecībā uz slimību, kaitīgu organismu un slimību pārnēsātāju izplatību ir paredzēts citādi, šī direktīva neskar valstu tiesību aktu noteikumus, kas attiecas uz cilvēku, dzīvnieku vai augu veselības un dzīvības aizsardzību vai rūpnieciskā un komerciālā īpašuma aizsardzību.

27. pants

1. Var pieņemt īpašus nosacījumus saskaņā ar 25. panta 2. punktā minēto procedūru, ņemot vērā norises šādās jomās:

a) nosacījumi, ar kādiem var tirgot ķīmiski apstrādātu sēklas materiālu;

b) nosacījumi, ar kādiem sēklas var tirgot saistībā ar augu sugu saglabāšanu in situ, un tādu augu ģenētisko resursu racionālu izmantošanu, kuri saistīti ar dabīgām un pusdabīgām dzīvotnēm un kurus apdraud ģenētiskā erozija;

c) nosacījumi, ar kādiem var tirgot sēklas, kas ir piemērotas bioloģiskajai ražošanai.

2. Īpašie nosacījumi, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā, jo īpaši ietver šādus punktus:

a) šo augu sugu sēklām ir zināma izcelsmes vieta, ko ir apstiprinājusi katras dalībvalsts attiecīgā iestāde sēklu tirdzniecībai noteiktos apgabalos;

b) attiecīgi kvantitatīvie ierobežojumi.

28. pants

Dalībvalstis dara Komisijai zināmus galvenos to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņem jomā, kuru reglamentē šī direktīva.

Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.

29. pants

Direktīvu 66/403/EEK, kas grozīta ar IV pielikuma A daļā minētajiem tiesību aktiem, atceļ, neskarot dalībvalstu saistības, kuras attiecas uz IV pielikuma B daļā noteiktajiem termiņiem, kādos minētie tiesību akti jāpārņem valstu tiesību aktos.

Norādes uz atcelto direktīvu uzskata par norādēm uz šo direktīvu, un tās jālasa saskaņā ar atbilstību tabulu V pielikumā.

30. pants

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

31. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.









I PIELIKUMS

SĒKLAS KARTUPEĻU KVALITĀTES MINIMĀLĀS PRASĪBAS

1. Bāzes sēklas kartupeļi atbilst šādām prasībām: a) stādījumu oficiālajā pārbaudē noteikto ar melnkāju slimo augu skaits nedrīkst būt lielāks par 2 %; b) sēklas kartupeļu ataudzējumā šķirnei netipisko augu skaits nedrīkst būt lielāks par 0,25 %, bet citu šķirņu piejaukums nedrīkst pārsniegt 0,1 % no augu kopējā skaita; c) sēklas kartupeļu ataudzējumā augu skaits ar vidēji stipras un stipras vīrusu infekcijas pazīmēm nedrīkst būt lielāks par 4 %.

2. Sertificētas sēklas kartupeļi atbilst šādām prasībām: a) stādījumu oficiālajā pārbaudē noteikto ar melnkāju slimo augu skaits nedrīkst būt lielāks par 4 %; b) nākamajā ataudzējumā šķirnei netipisko augu skaits nedrīkst būt lielāks par 0,5 %, bet citu šķirņu piejaukums nedrīkst pārsniegt 0,2 % no augu kopējā skaita; c) sēklas kartupeļu ataudzējumā augu skaits ar stipras vīrusu infekcijas pazīmēm nedrīkst būt lielāks par 10 %. Neņem vērā vieglo mozaīku, kuras dēļ nenotiek lapu deformācija, un ir novērojama tikai lapu krāsas maiņa.

3. Novērtējot šķirņu ataudzējumus, ko skārušas hroniskas vīrusu izraisītas slimības, neņem vērā pazīmes, kuras liecina par attiecīgā vīrusa infekciju vieglā formā.

4. 1. punkta c) apakšpunktā, 2. punkta c) apakšpunktā un 3. punktā noteiktās pieļaujamās normas piemēro tikai gadījumos, kad vīrusu izraisītu slimību cēlonis ir Eiropā izplatītākie vīrusi.

5. Audzēšanai izmantotā augsne nedrīkst būt inficēta ar Heterodera rostochiensis Woll.

6. Bumbuļi nedrīkst būt inficēti ar: a) Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., b) Corynebacterium sepedonicum (Spieck. et Kotth.) Skapt. et Burkh.









II PIELIKUMS

SĒKLAS KARTUPEĻU PARTIJĀM NOTEIKTĀS MINIMĀLĀS KVALITĀTES PRASĪBAS

A. Sēklas kartupeļu piemaisījumu, bojājumu un slimību pieļaujamās normas:



1. Zeme un svešķermeņi 2 masas % 2. Sausā un slapjā puve, izņemot Synchytrium endobioticum, Corynebacterium sepedonicum un Pseudomonas solanacearum izraisīto 1 masas % 3. Ārēji bojājumi, piemēram, nepareizas formas vai mehāniski bojāti bumbuļi 3 masas % 4. Parastais kraupis: bumbuļi ar kraupja bojājumiem, kas lielāki par vienu trešdaļu to virsmas 5 masas % Kopējais pieļaujamais daudzums ar 2. līdz 4. punktā minētajiem bojājumiem 6 masas %

B. Sēklas kartupeļi nedrīkst būt inficēti ar Heterodera rostochiensis, Synchytrium endobioticum, un Pseudomonas solanacearum.









III PIELIKUMS

ETIĶETE

A. Nepieciešamā informācija

1. “EEK noteikumi un standarti”

2. Sertifikācijas iestāde un dalībvalsts vai to sākumburti

3. Ražotāja identifikācijas numurs vai partijas identifikācijas numurs

4. Iepakojuma noslēgšanas mēnesis un gads

5. Šķirne, kas norādīta vismaz latīņu burtiem

6. Ražotājvalsts

7. Kategorija un, ja vēlas, arī šķira

8. Lielums

9. Deklarētais tīrsvars

B. Minimālie izmēri

110 mm × 67 mm.









IV PIELIKUMS

A DAĻA







ATCELTĀ DIREKTĪVA UN TĀS VĒLĀKIE GROZĪJUMI (minēti 29. pantā) Direktīva 66/403/EEK (OV 125, 11.7.1966., 2320./66. lpp.) Padomes Direktīva 69/62/EEK (OV L 48, 26.2.1969., 7. lpp.) Padomes Direktīva 71/162/EEK (OV L 87, 17.4.1971., 24. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 72/274/EEK (OV L 171, 29.7.1972., 37. lpp.) tikai atsauces 1. un 2. pantā uz Direktīvas 66/403/EEK noteikumiem Padomes Direktīva 72/418/EEK (OV L 287, 26.12.1972., 22. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 73/438/EEK (OV L 356, 27.12.1973., 79. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 75/444/EEK (OV L 196, 26.7.1975., 6. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 76/307/EEK (OV L 72, 18.3.1976., 16. lpp.) tikai 1. pants Padomes Direktīva 77/648/EEK (OV L 261, 14.10.1977., 21. lpp.) Padomes Direktīva 78/692/EEK (OV L 236, 26.8.1978., 13. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 78/816/EEK (OV L 281, 6.10.1978., 18. lpp.) Padomes Direktīva 79/967/EEK (OV L 293, 20.11.1979., 16. lpp.) tikai 1. pants Padomes Direktīva 80/52/EEK (OV L 18, 24.1.1980., 29. lpp.) Padomes Direktīva 81/561/EEK (OV L 203, 23.7.1981., 52. lpp.) tikai 2. pants Padomes Direktīva 84/218/EEK (OV L 104, 17.4.1985., 19. lpp.) Padomes Direktīva 86/215/EEK (OV L 152, 6.6.1986., 46. lpp.) Padomes Direktīva 87/374/EEK (OV L 197, 18.7.1987., 36. lpp.) Padomes Direktīva 88/332/EEK (OV L 151, 17.6.1988., 82. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 88/359/EEK (OV L 174, 6.7.1988., 51. lpp.) Padomes Direktīva 88/380/EEK (OV L 187, 16.7.1988., 31. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 89/366/EEK (OV L 159, 10.6.1989., 59. lpp.) Padomes Direktīva 90/404/EEK (OV L 208, 7.8.1990., 30. lpp.) Padomes Direktīva 90/654/EEK (OV L 353, 17.12.1990., 48. lpp.) tikai atsauces uz Direktīvas 66/403/EEK 2. panta un II pielikuma I punkta 4) apakšpunkta noteikumiem Komisijas Direktīva 91/127/EEK (OV L 60, 7.3.1991., 18. lpp.) Komisijas Direktīva 92/17/EEK (OV L 82, 27.3.1992., 69. lpp.) Komisijas Direktīva 93/3/EEK (OV L 54, 5.3.1993., 21. lpp.) Komisijas Direktīva 93/108/EEK (OV L 319, 21.12.1993., 39. lpp.) Komisijas Lēmums 96/16/EK (OV L 6, 9.1.1996., 19. lpp.) Padomes Direktīva 96/72/EK (OV L 304, 27.11.1996., 10. lpp.) tikai 1. panta 4. punkts Komisijas Lēmums 97/90/EK (OV L 27, 30.1.1997., 49. lpp.) Komisijas Lēmums 98/111/EK (OV L 28, 4.2.1998., 42. lpp.) Padomes Direktīva 98/95/EK (OV L 25, 1.2.1999., 1. lpp.) tikai 4. pants Padomes Direktīva 98/96/EK (OV L 25, 1.2.1999., 27. lpp.) tikai 4. pants Komisijas Lēmums 1999/49/EK (OV L 16, 21.1.1999., 30. lpp.) Komisijas Lēmums 1999/742/EK (OV L 297, 18.11.1999., 39. lpp.)

B DAĻA







TERMIŅI PĀRŅEMŠANAI VALSTU LIKUMOS (minēti 29. pantā) Direktīva Pārņemšanas termiņš 66/403/EEK 1968. gada 1. jūlijs (13. panta 1. punkts) 1969. gada 1. jūlijs (visi pārējie noteikumi) (1), (2), (3) 69/62/EEK 1969. gada 1. jūlijs (1) 71/162/EEK 1970. gada 1.jūlijs (4. panta 3. punkts) 1972. gada 1.jūlijs (4. panta 1. punkts) (1) 1971. gada 1. jūlijs (visi pārējie noteikumi) 72/274/EEK 1972. gada 1. jūlijs (1. pants) 1973. gada 1. janvāris (2. pants) 72/418/EEK 1973. gada 1. jūlijs 73/438/EEK 1973. gada 1.jūlijs (4. panta 1. punkts) 1974. gada 1.janvāris (4. panta 2. punkts) 75/444/EEK 1977. gada 1. jūlijs 76/307/EEK 1975. gada 1. jūlijs 77/648/EEK 1977. gada 1. janvāris 78/692/EEK 1977. gada 1. jūlijs (4. pants) 1979. gada 1. jūlijs (visi pārējie noteikumi) 78/816/EEK 1978. gada 1. jūlijs 79/967/EEK 1980. gada 1. janvāris 80/52/EEK 1979. gada 1. jūlijs 81/561/EEK 84/218/EEK 86/215/EEK 87/374/EEK 88/332/EEK 88/359/EEK 88/380/EEK 1990. gada 1. jūlijs 89/366/EEK 90/404/EEK 90/654/EEK 91/127/EEK 92/17/EEK 93/3/EEK 1993. gada 28. februāris 93/108/EK 1993. gada 1. decembris 96/72/EK 1997. gada 1. jūlijs (4) 98/95/EK 2000. gada 1. februāris (Iespiedkļūdas labojums OV L 126, 20.5.1999., 23. lpp.) 98/96/EK 2000. gada 1. februāris (1) Dānijai, Īrijai un Apvienotajai Karalistei – 1973. gada 1. jūlijs (13. panta 1. punkts); 1974. gada 1. jūlijs attiecībā uz citiem noteikumiem par bāzes sēklas kartupeļiem un 1976. gada 1. jūlijs attiecībā uz visiem pārējiem noteikumiem. (2) Grieķijai - 1986. gada 1. janvāris, Spānijai – 1986. gada 1. marts un Portugālei – 1991. gada 1. janvāris. (3) Austrijai, Somijai un Zviedrijai – 1995. gada 1. janvāris. — Zviedrijai atļauts saglabāt 40 % maksimāli pieļaujamo tādu bumbuļu daudzumu pēc masas, kuru virsma vairāk nekā par vienu desmitdaļu ir ar parastā kraupja bojājumiem, kurus pārdot valsts iekšējā kartupeļu sēklas tirgū ne ilgāk kā līdz 1996. gada 31. decembrim. Šī pielaide attiecas tikai uz sēklas kartupeļiem, kas izaudzēti Zviedrijas apgabalos, kuros parastā kraupja izplatība rada īpašas problēmas, — šādus sēklas kartupeļus nedrīkst ievest citu dalībvalstu teritorijā. Zviedrija šajā aspektā groza savus tiesību aktus tā, lai pēc iepriekš minētā termiņa beigām tiktu ievērotas direktīvas II pielikuma attiecīgajā daļā noteiktās prasības, — Zviedrija no pievienošanās dienas piemēro tos direktīvas noteikumus, kas nodrošina šīs direktīvas prasībām atbilstoša sēklas materiāla pieejamību pārdošanai tās teritorijā. (4) Neizlietotās etiķetes, uz kurām ir saīsinājums “EEK”, drīkst izmantot līdz 2001. gada 31. decembrim.









V PIELIKUMS







KORELĀCIJAS TABULA Direktīva 66/403/EEK Šī direktīva 1. pants 1. panta pirmā daļa 17. pants 1. panta otrā daļa 1. panta a) punkts 2. panta a) punkts 2. panta 1.punkta A) apakšpunkta a) daļa 2. panta b) punkta i) apakšpunkts 2. panta 1.punkta A) apakšpunkta b) daļa 2. panta b) punkta ii) apakšpunkts 2. panta 1.punkta A) apakšpunkta c) daļa 2. panta b) punkta iii) apakšpunkts 2. panta 1.punkta A) apakšpunkta d) daļa 2. panta b) punkta iv) apakšpunkts 2. panta 1. punkta B) apakšpunkta a) daļa 2. panta c) punkta i) apakšpunkts 2. panta 1. punkta B) apakšpunkta b) daļa 2. panta c) punkta ii) apakšpunkts 2. panta 1. punkta B) apakšpunkta c) daļa 2. panta c) punkta iii) apakšpunkts 2. panta 1. punkta B) apakšpunkta d) daļa 2. panta c) punkta iv) apakšpunkts 2. panta 1. punkta C) apakšpunkta a) daļa 2. panta d) punkta i) apakšpunkts 2. panta 1. punkta C) apakšpunkta b) daļa 2. panta d) punkta ii) apakšpunkts 2. panta 1. punkta C) apakšpunkta c) daļa 2. panta d) punkta iii) apakšpunkts 2. panta 2. punkts – 3. panta 1. punkts 3. panta 1. punkts 3. panta 2. punkta A) apakšpunkts 3. panta 2. punkts 3. panta 2. punkta B) apakšpunkts – 3. panta 3. punkts 3. panta 3. punkts 3. panta 4. punkts 3. panta 4. punkts 3. panta a) punktss 4. pants 4. pants 5. pants 4. panta a) punkts 6. pants 5. pants 7. pants 5. panta a) punkts 8. pants 6. pants 9. pants 7. panta 1. punkts 10. panta 1. punkts 7. panta 2. punkts 10. panta 2. punkts 7. panta 3. punkts 10. panta 3. punkts 7. panta 4. punkts – 8. pants 11. pants 9. pants 12. pants 10. pants 13. pants 11. pants 14. pants 11. panta a)punkts 15. pants 12. pants 16. pants 13. pants 17. pants 13. panta a) punkts 18. pants 13. panta b) punktss 19. pants 14. pants 20. pants 15. panta 1. punkts 21. panta 1. punkts 15. panta 2. punkts 21. panta 2. punkts 15. panta 2. punkta a) apakšpunkts 21. panta 3. punkts 15. panta 3. punkts 21. panta 4. punkts 16. pants 22. pants 18. pants 23. pants 19. panta a) punkts 24. pants 19. pants 25. pants 20. pants 26. pants 20. panta a) punkta 1. apakšpunkts 27. panta 1. punkts 20. panta a) punkta 2. apakšpunkta i) apakšpunkts 27. panta 2. punkta a) apakšpunkts 20. panta a) punkta 2. apakšpunkta ii) apakšpunkts 27. panta 2. punkta b) apakšpunkts 21. pants – – 28. pants (1) – 29. pants – 30. pants – 31. pants I PIELIKUMS I PIELIKUMS II PIELIKUMS II PIELIKUMS III PIELIKUMA A daļas 1. punkts III PIELIKUMA A daļas 1. punkts III PIELIKUMA A daļas 2. punkts III PIELIKUMA A daļas 2. punkts III PIELIKUMA A daļas 3. punkts III PIELIKUMA A daļas 3. punkts III PIELIKUMA A daļas 3. punkta a) apakšpunkts III PIELIKUMA A daļas 4. punkts III PIELIKUMA A daļas 4. punkts III PIELIKUMA A daļas 5. punkts III PIELIKUMA A daļas 5. punkts III PIELIKUMA A daļas 6. punkts III PIELIKUMA A daļas 6. punkts III PIELIKUMA A daļas 7. punkts III PIELIKUMA A daļas 7. punkts III PIELIKUMA A daļas 8. punkts III PIELIKUMA A daļas 8. punkts III PIELIKUMA A daļas 9. punkts III PIELIKUMA B daļa III PIELIKUMA B daļa – IV PIELIKUMS – V PIELIKUMS (1) 98/95/EK 9. panta 2. punkts un 98/96/EK 8. panta 2. punkts.