1995R1238 — LV — 01.01.2016 — 009.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

NB: Šajā konsolidētajā versijā ir atsauces uz Eiropas norēķinu vienību un/vai ecu, kuras no 1999. gada 1. janvāra jāsaprot kā atsauces uz euro − Padomes Regula (EEK) Nr. 3308/80 (OV L 345, 20.12.1980., 1. lpp.) un Padomes Regula (EK) Nr. 1103/97 (OV L 162, 19.6.1997., 1. lpp.).

▼B

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1238/95

(1995. gada 31. maijs),

ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 2100/94 piemērošanai attiecībā uz maksām, kuras maksājamas Kopienas Augu šķirņu birojam

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulu (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību (“Pamatregula”) ( 1 ), un jo īpaši tās 113. pantu,

tā kā Regula (EK) Nr. 2100/94 ir jāīsteno Kopienas Augu šķirņu birojam (“Birojs”); tā kā Biroja ieņēmumiem principā ir jābūt pietiekamiem, lai nodrošinātu līdzsvarotu Biroja budžetu; tā kā iepriekš minētos ieņēmumus ir jānodrošina ar maksām, kas maksājamas saskaņā ar oficiāliem dokumentiem, kuri noteikti pamatregulā un Komisijas 1995. gada 31. maija Regulā (EK) Nr. 1239/95, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus, lai piemērotu Padomes Regulu (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas Augu šķirņu biroja procedūru ( 2 ) (“Procedūras regula”), kā arī ikgadējiem maksājumiem, kas maksājami, kamēr ir spēkā Kopienas augu šķirņu aizsardzība;

tā kā pārejas periodā, kas definēts Pamatregulas 113. panta 3. punkta b) apakšpunktā, subsīdijas no Eiropas Kopienu vispārējā budžeta var segt izdevumus par Biroja darbības sākuma posmu; tā kā šo periodu var pagarināt par vienu gadu saskaņā ar to pašu noteikumu;

tā kā šāds pārejas perioda pagarinājums ir jāapsver, ja gūtā pieredze nav pietiekama, lai noteiktu tādus pamatotus maksājumu līmeņus, kas nodrošinātu pašfinansēšanās principa ievērošanu, vienlaikus saglabājot interesi par Kopienas augu šķirņu aizsardzības sistēmu; tā kā šādu pieredzi var gūt, vienīgi analizējot virkni Kopienas augu šķirņu aizsardzības pieteikumus, izskatīšanas birojiem samaksātos maksājumus un piešķirto Kopienas augu šķirņu aizsardzības faktisko ilgumu;

tā kā maksu līmeņa pamatā ir jābūt pareizas finanšu pārvaldības principiem Birojā, un jo īpaši pamatotai ekonomikai un izmaksu lietderībai;

tā kā, lai atvieglotu pārvaldību, ko veic Biroja personāls, maksas ir ne vien jānosaka, bet arī jāiekasē un jāmaksā tajās pašās valūtas vienībās, ko izmanto Biroja budžetam;

tā kā maksai par pieteikumu ir jābūt vienādai ar maksu, kas sedz tikai par Kopienas augu šķirņu aizsardzībai attiecībā uz jebkuru augu šķirni iesniegto pieteikuma izskatīšanu;

tā kā par termiņu, kurā samaksājama maksa par pieteikumu saskaņā ar Pamatregulas 51. pantu ir jāuzskata laika posms starp darbībām, kas vajadzīgs, lai veiktu maksājumu, un šāda maksājuma saņemšanu Birojā, no vienas puses, jo īpaši ņemot vērā vajadzību ātri atgūt izmaksas, kuras jau ir radušās Birojam, un, no otras puses, vajadzību nodrošināt pieteikumu efektīvu sistematizāciju, ievērojot iespējamo lielo attālumu starp pieteikuma iesniedzēju un Biroju;

tā kā izskatīšanas maksu kopapjomam, ko iekasē par tehnisko izskatīšanu, būtībā vajadzētu būt vienādam ar to maksu kopapjomu, kas Birojam ir jāmaksā visiem izskatīšanas birojiem; tā kā izmaksas, kas attiecas uz atsauču krājuma uzturēšanu, nav noteikti jāsedz tikai no iekasētajām izskatīšanas maksām; tā kā izskatīšanas maksas līmenim būtu jāatšķiras starp trim augu sugu grupām, ņemot vērā pieredzi, kas gūta no valstīs pastāvošajām augu sugu aizsardzības sistēmām;

tā kā ikgadējās maksas, kamēr ir spēkā Kopienas augu sugu aizsardzība, ir Biroja papildu ieņēmumu avots, bet tām cita starpā būtu jāsedz arī izmaksas, kas attiecas uz šķirņu tehniskajām pārbaudēm pēc Kopienas augu šķirņu aizsardzības piešķiršanas, un tāpēc tām būtu jāatbilst klasifikācijai, kas noteikta izskatīšanas maksām;

tā kā maksai par pārsūdzību ir jābūt vienādai, lai segtu galvenos izmaksu posteņus, kas attiecas uz pārsūdzības kārtību, izņemot izmaksas, kas attiecas uz tehnisko izskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 55. un 56. pantu vai jebkādu pierādījumu vākšanu; tā kā diviem atšķirīgiem datumiem, kas noteikti maksas par pieteikumu samaksai, vajadzētu stimulēt to, ka pārsūdzības iesniedzēji vēlreiz apsver savu pārsūdzību, ņemot vērā lēmumus, ko Birojs pieņēmis saskaņā ar pamatregulas 70. panta 2. punktu;

tā kā citām maksām, kas attiecas uz konkrētiem pieprasījumiem, parasti vajadzētu segt tās izmaksas, kas rodas, Birojam izskatot šos pieprasījumus, tostarp pieņemot lēmumus par šādiem pieprasījumiem;

tā kā, lai nodrošinātu izmaksu pārvaldības elastību, Biroja priekšsēdētājam ir jābūt pilnvarām noteikt maksas, kas maksājamas par izskatīšanas ziņojumiem, kuri jau pastāv pieteikuma iesniegšanas dienā un Birojam nav pieejami, kā arī par īpašiem sniegtiem pakalpojumiem;

tā kā var iekasēt uzrēķinus, lai samazinātu nelietderīgus Biroja izdevumus, kas rodas gadījumā, ja atsevišķi Kopienas augu šķirņu aizsardzības pieteikumu iesniedzēji vai šādu tiesību īpašnieki nesadarbojas;

tā kā, ņemot vērā Pamatregulas 117. pantu, šai regulai ir jāstājas spēkā iespējami drīz;

tā kā ir notikusi apspriede ar Biroja Administratīvo padomi;

tā kā šajā regulā paredzētie noteikumi ir saskaņā ar Pastāvīgās augu šķirņu aizsardzības komitejas sniegto atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.