1992L0104 — LV — 27.06.2007 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:

No

▼B

PADOMES DIREKTĪVA 92/104/EEK

(1992. gada 3. decembris)

par minimālajām prasībām drošības un veselības aizsardzības uzlabošanai darbiniekiem, kuri strādā virszemes un apakšzemes minerālu ieguves rūpniecības nozarēs (divpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē)

I IEDAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. pants

Priekšmets

1. Šī direktīva, kura ir divpadsmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē, nosaka minimālās prasības drošības un veselības aizsardzības uzlabošanai darbiniekiem, kuri strādā virszemes un apakšzemes minerālu ieguves rūpniecības nozarēs, kas definētas 2. panta a) punktā.

2. Direktīvas 89/391/EEK noteikumi tiek pilnā mērā piemēroti 1. punktā minētajās jomās, neskarot stingrākus un/vai īpašus noteikumus šajā direktīvā.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā:

II IEDAĻA

DARBA DEVĒJU PIENĀKUMI

3. pants

Vispārējie pienākumi

1. Aizsargājot darbinieku drošību un veselību, darba devēji veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu:

c) ar īpašu risku saistīto darbu uzticēšanu tikai kompetentiem darbiniekiem un to veikšanu saskaņā ar dotajiem norādījumiem;

d) ka to visas drošības instrukcijas ir saprotamas visiem iesaistītajiem darbiniekiem;

2. Darba devējs nodrošina, lai tiktu noformēts un regulāri atjaunināts dokuments attiecībā uz drošību un veselības aizsardzību, kurš šeit turpmāk ir minēts kā “drošības un veselības aizsardzības dokuments”, kurš aptver Direktīvas 89/391/EEK 6., 9. un 10. pantā noteiktās attiecīgas prasības.

Drošības un veselības aizsardzības dokuments īpaši demonstrē, ka:

— darbavietas un iekārtu konstrukcija, to izmantošana un apkope ir droša.

Drošības un veselības aizsardzības dokuments ir jāsagatavo pirms darba uzsākšanas, un tā ir jāpārskata, ja darbavieta tiek pakļauta būtiskām izmaiņām, tā tiek paplašināta vai pārveidota.

3. Kad darbinieki no vairākiem uzņēmumiem atrodas vienā darbavietā, katrs darba devējs ir atbildīgs par visiem viņa kontrolē esošajiem jautājumiem.

Tas darba devējs, kurš saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi ir atbildīgs par darbavietu, koordinē visu darbinieku drošības un veselības aizsardzības pasākumu ieviešanu un drošības un veselības aizsardzības dokumentā norāda šīs koordinācijas mērķi, kā arī līdzekļus un procedūras šīs koordinācijas īstenošanai.

Koordinācija neietekmē atsevišķu darba devēju atbildību, kā tas ir noteikts Direktīvā 89/391/EEK.

4. Par jebkuriem nopietniem un/vai nāvējošiem darba negadījumiem un/vai nopietno draudu situācijām darba devējs nekavējoties ziņo kompetentām iestādēm.

4. pants

Aizsardzība pret ugunsgrēkiem, eksplozijām un veselību apdraudošu atmosfēru

Darba devējs izmanto līdzekļus un veic nepieciešamos piesardzības pasākumus, kas ir piemēroti attiecīgai darbībai, lai:

5. pants

Evakuācijas un glābšanas pasākumi

Darba devējs apgādā ar atbilstīgiem evakuācijas glābšanas līdzekļiem un uztur tos darba kārtībā, lai sniegtu darbiniekiem atbilstīgas iespējas draudu gadījumā nekavējoties un droši atstāt darbavietas.

6. pants

Sakaru, brīdinājuma un signalizācijas sistēmas

Darba devējs veic nepieciešamos pasākumus lai nodrošinātu atbilstīgas brīdinājuma sistēmas un citas sakaru sistēmas, kas atļauj nepieciešamības gadījumā nekavējoties uzsākt palīdzības, evakuācijas un glābšanas operācijas.

7. pants

Darbinieku informēšana

1. Neierobežojot Direktīvas 89/391/EEK 10. pantu, darbinieki un/vai viņu pārstāvji tiek informēti par visiem veiktajiem drošības un veselības aizsardzības pasākumiem darbavietā un it īpaši par tiem, kuri attiecas uz 3. līdz 6. panta īstenošanu.

2. Informācija ir jāsniedz darbiniekiem viegli saprotamā veidā.

8. pants

Veselības uzraudzība

1. Saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi tiek ieviesti pasākumi, lai nodrošinātu, ka darbinieki saņem atbilstīgu veselības uzraudzību tam veselības un drošības riskam, kuram viņi tiek pakļauti.

2. 1. punktā minētie pasākumi nosaka, ka katram darbiniekam, pirms viņam tiek uzdots veikt ar 2. pantā minētajām darbībām saistītos darba pienākumus, ir tiesības vai viņam jāiziet veselības kontroles apskate, un šāda apskate turpmāk tiek regulāri atkārtota.

3. Veselības uzraudzību var paredzēt kā daļu no valsts veselības aizsardzības sistēmas.

9. pants

Apspriešanās ar darbiniekiem un to iesaistīšana

Apspriešanās ar darbiniekiem un/vai viņu pārstāvjiem un to iesaistīšana notiek saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 11. pantu attiecībā uz šai direktīvā skartajiem jautājumiem.

10. pants

Minimālās drošības un veselības aizsardzības prasības

1. Darbavietām, kuras pirmo reizi tiek lietotas pēc šīs direktīvas īstenošanas dienas, kā paredzēts 13. panta 1. punktā, ir jāatbilst minimālajām drošības un veselības aizsardzības prasībām, kuras ir uzskaitītas pielikumā.

2. Darbavietām, kuras jau tiek lietotas pirms šīs direktīvas īstenošanas dienas, kā paredzēts 13. panta 1. punktā, iespējami īsā laikā un vēlākais 9 gadus pēc minētā datuma ir jāapmierina pielikumā uzskaitītās minimālās drošības un veselības aizsardzības prasības.

3. Ja darbavietas tiek pakļautas izmaiņām, paplašināšanai un/vai pārveidošanai pēc šīs direktīvas īstenošanas dienas, kā paredzēts 13. panta 1. punktā, darba devējs veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu šo izmaiņu, paplašināšanas un/vai pārveidošanas atbilstību attiecīgajām pielikumā minētajām minimālajām prasībām.

III IEDAĻA

CITI NOTEIKUMI

11. pants

Pielikuma pielāgošana

Tīri tehniskus pielāgojumus pielikumam sakarā ar:

pieņem saskaņā ar Direktīvas 89/391/EEK 17. pantā noteikto procedūru.

12. pants

Minerālu ieguve ar bagarēšanu

Dalībvalstīm ir tiesības nepiemērot šo direktīvu minerālu ieguvē ar bagarēšanu ar noteikumu, ka tās nodrošina attiecīgo darbinieku aizsardzību atbilstīgi vispārējiem šai direktīvā izklāstītiem darbinieku drošības un veselības aizsardzības principiem, ņemot vērā konkrētus riskus minerālu ieguvē ar bagarēšanu.

13. pants

Noslēguma noteikumi

1. Dalībvalstīs stājas spēkā vajadzīgie normatīvie un administratīvie akti, lai izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā 24 mēnešu laikā pēc direktīvas pieņemšanas. Tās par to tūlīt informē Komisiju.

2. Kad dalībvalstis pieņem 1. punktā minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces.

3. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai tos savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas vai pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

▼M1 —————

▼B

14. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

PIELIKUMS

MINIMĀLĀS DROŠĪBAS UN VESELĪBAS AIZSARDZĪBAS PRASĪBAS SASKAŅĀ AR DIREKTĪVAS 10. PANTU

Iepriekšējā piezīme

Šajā pielikumā paredzētās saistības tiek pielietotas katru reizi, kad to prasa darbavietas, darbības, apstākļu vai specifiskā riska faktori.

A DAĻA

VISPĀRĪGĀS PRASĪBAS, KAS IR PIEMĒROJAMAS VIRSZEMES UN APAKŠZEMES MINERĀLU IEGUVES RŪPNIECĪBAS NOZARĒM UN VIRSZEMES PALĪGINSTALĀCIJĀM

1. Uzraudzība un organizācija.

1.1. Darbavietu organizācija.

1.1.3. Kur darba pozīcijā tiek nodarbināts no citiem izolēts darbinieks, ir jānosaka atbilstīga uzraudzība vai sakaru līdzekļi.

1.2. Atbildīgā persona.

Darba devēja nozīmētai atbildīgai personai, kurai saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi ir šim pienākumam nepieciešamās prasmes un kvalifikācija, ir jābūt pastāvīgi atbildīgai par katru darbavietu, kur atrodas darbinieki.

Darba devējs var personīgi uzņemties atbildību par darbavietu, kā minēts pirmajā daļā, ja viņam ir šim nolūkam nepieciešamās prasmes un kvalifikācija saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi.

1.3. Uzraudzība.

Lai nodrošinātu darbinieku drošību un veselības aizsardzību visa darba laikā, ir jābūt atbilstīgai uzraudzībai, ko veic personas, kurām saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi ir šim pienākumam nepieciešamās prasmes un kvalifikācija; šos uzraugus nozīmē darba devējs vai tie tiek nozīmēti un rīkojas darba devēja vārdā.

Ja drošības un veselības aizsardzības dokuments to prasa, uzraugam ir jāapmeklē aizņemtas darbavietas vismaz vienu reizi katras maiņas laikā.

Darba devējs var personīgi uzņemties uzraudzību, kā tas minēts pirmajā un otrajā daļā, ja viņam ir šim nolūkam nepieciešamās prasmes un kvalifikācija saskaņā ar valsts tiesību aktiem un/vai praksi.

1.4. Kompetenti darbinieki.

Kad darbinieki atrodas jebkurā darbavietā, tad tur ir jābūt pietiekamam skaitam darbinieku, kuriem ir nepieciešamās prasmes, pieredze un sagatavotība, lai veiktu viņiem uzticētos pienākumus.

1.5. Informācija, instruktāža un mācības.

Darbiniekiem ir jāsniedz nepieciešamā informācija, instruktāža, mācības un pārkvalificēšana, lai nodrošinātu viņu drošību un veselības aizsardzību.

Darba devējam ir jānodrošina viegli saprotamu instrukciju sniegšana darbiniekiem, lai neapdraudētu šo vai citu darbinieku drošību un veselību.

1.6. Rakstveida instrukcijas.

Katrai darbavietai ir jāsagatavo rakstveida instrukcijas, kuras izklāsta noteikumus, kas jāievēro, lai nodrošinātu darbinieku drošību un veselības aizsardzību, un iekārtu drošu izmantošanu.

Tajās ir jāietver informācija par avārijas iekārtu izmantošanu un veicamajām darbībām ārkārtējas situācijas gadījumā darbavietā un tās apkārtnē.

1.7. Drošas darba metodes.

Katrā darbavietā vai attiecībā uz katru darbības veidu ir jāpielieto drošas darba metodes.

1.8. Darba atļaujas.

Ja drošības un veselības aizsardzības dokuments to prasa, ir jāievieš darba atļauju sistēma gan bīstamu darbību veikšanai, gan parasti vienkāršu darbību veikšanai, kuras kopā ar citām darbībām varētu izraisīt būtisku risku.

Darba atļaujas izsniedz atbildīgā persona pirms darba uzsākšanas, norādot nepieciešamus piesardzības pasākumus un nosacījumus, kas jāievēro pirms darba, darba laikā un pēc darba.

1.9. Regulārā drošības un veselības aizsardzības pasākumu pārskatīšana.

Lai izpildītu šīs direktīvas prasības, darba devējam ir jānodrošina regulārā darbinieku drošības un veselības aizsardzības pasākumu pārskatīšana, ieskaitot drošības un veselības vadības sistēmu.

2. Mehāniskās un elektriskās iekārtas un instrumenti.

2.1. Vispārējā daļa.

Mehānisko un elektrisko iekārtu izvēle, uzstādīšana, nodošana ekspluatācijā, ekspluatācija un apkope ir jāveic ar pienācīgām rūpēm par darbinieku drošību un veselību, kā arī jāņem vērā citi noteikumi šajā direktīvā un Direktīvā 89/392/EEK ( 7 ) un Direktīvā 89/655/EEK ( 8 ).

Ja iekārtas atrodas zonā, kurā ir ugunsgrēka vai eksplozijas risks gāzes, garaiņu vai ātri iztvaikojoša šķidruma aizdegšanās rezultātā, šīm iekārtām ir jābūt atbilstīgām izmantošanai šādā zonā.

Ja nepieciešams, iekārtas ir jāaprīko ar atbilstīgiem aizsarglīdzekļiem un bezatteices darba sistēmām.

2.2. Specifiski noteikumi.

Mehāniskajām iekārtām un instrumentiem ir jābūt atbilstīgi stipriem, bez acīmredzamiem defektiem un piemērotiem paredzētajam nolūkam.

Elektriskajām iekārtām un instrumentiem pēc izmēra un jaudas ir jāatbilst paredzētajam nolūkam.

Mehāniskajām un elektriskajām iekārtām un instalācijām ir jābūt tā uzstādītām un aizsargātām, lai novērstu briesmas.

3. Apkope.

3.1. Vispārējā apkope.

Jāizveido piemērota shēma, lai nodrošinātu mehānisko un elektrisko iekārtu un instrumentu sistemātisku pārbaudi, apkopi un, ja nepieciešams, testēšanu.

Jebkuru iekārtu un instrumentu daļu pārbaude, apkope un testēšana ir jāveic kompetentai personai.

Pārbaužu un testēšanas rezultāti ir attiecīgi jānoformē un atbilstīgi jāuzglabā.

3.2. Aizsardzības aprīkojuma apkope.

Attiecīgs aizsardzības aprīkojums ir jāuztur lietošanas gatavībā un vienmēr labā darba kārtībā.

Veicot apkopi, pienācīga vērība jāveltī to ekspluatācijai.

4. Aizsardzība pret eksplozijas risku, kaitīgu atmosfēru un ugunsgrēka briesmām.

4.1. Vispārējā aizsardzība.

Ja to prasa drošības un veselības aizsardzības dokuments, konkrētās vietās ir jānodrošina automātiski un pastāvīgi gāzes koncentrācijas mērītāji, automātiskas signalizācijas ierīces un ierīces, kuras nodrošina automātisku elektropadeves atslēgšanu elektroinstalācijām un iekšdedzes dzinējiem.

4.2. Aizsardzība pret eksplozijas riskiem.

4.3. Aizsardzība pret kaitīgu atmosfēru.

c) šādu vielu uzkrājumu atšķaidīšanu

b) to ekstrakciju jau avotā vai pārvietošanu, vai

a) to apslāpēšanu jau avotā vai

Iekārtas ir atbilstīgi jāuzglabā un jānodrošina to apkope.

4.4. Aizsardzība pret ugunsgrēka briesmām.

4.4.1. Gadījumos, kad darbavietas tiek plānotas, konstruētas, aprīkotas, nodotas ekspluatācijā, ekspluatētas un uzturētas, ir jānodrošina attiecīgie pasākumi, lai izvairītos no ugunsgrēku izcelšanās un izplatīšanās no avotiem, kas ir norādīti drošības un veselības aizsardzības dokumentā.

4.4.3. Ugunsdzēsības iekārtām, kas nav automātiskas, ir jābūt viegli pieejamām un vienkārši lietojamām, un, ja nepieciešams, aizsargātām no bojāšanās.

4.4.4. Darbavietā ir jābūt ugunsdrošības pasākumu plānam, kurā ir sīki aprakstīti visi veicamie piesardzības pasākumi, lai izsargātos no ugunsgrēka, to atklātu un apkarotu tā izcelšanos un izplatīšanos saskaņā ar šīs direktīvas 3., 4., 5. un 6. pantu.

5. Sprāgstvielas un sprādzienus izraisošās ierīces.

Sprāgstvielu un sprādzienus izraisošo ierīču uzglabāšana, transportēšana un izmantošana ir jāveic atbilstīgi pilnvarotām un kompetentām personām.

Šādas darbības ir jāorganizē un jārealizē tādā veidā, lai nepakļautu darbiniekus riskam.

6. Satiksmes ejas.

6.1. Ir jānodrošina, lai būtu iespējams droši piekļūt darbavietām un ātri un droši izkļūt no tām ārkārtējā situācijā.

7. Darbavietas āra apstākļos.

c) trauksmes gadījumā ātri varētu atstāt savas darba pozīcijas vai viņiem varētu ātri sniegt palīdzību;

8. Bīstamās zonas.

9. Avārijas ejas un izejas.

9.3. Avārijas eju un izeju skaits, izvietojums un izmēri ir atkarīgi no darbavietu izmantošanas, tajā esošajām iekārtām un izmēriem, kā arī no maksimālā iespējamā klātesošo personu skaita.

Avārijas ejām un izejām, kā arī satiksmes ejām un durvīm, kas ved uz tām, ir jābūt brīvām no šķēršļiem, lai tās bez kavēšanās varētu izmantot jebkurā laikā.

10. Evakuācijas un glābšanas līdzekļi.

11. Drošības mācību pasākumi.

Drošības mācību pasākumi ir jāveic ar regulāriem starplaikiem visās darbavietās, kur parasti atrodas darbinieki.

Šādu drošības mācību pasākumu galvenais mērķis ir mācīt un pārbaudīt to darbinieku prasmes, kuriem ir uzticēti konkrēti pienākumi briesmu gadījumā, ieskaitot avārijas ierīču lietošanu, darbināšanu vai rīkošanos ar tām.

Kur tas ir nepieciešams, arī citi darbinieki ir jāapmāca pareizi lietot vai darbināt šīs ierīces vai rīkoties ar tām.

12. Pirmās palīdzības iespējas.

12.1. Pirmās palīdzības iekārtām ir jābūt pieejamām visās vietās, kur to prasa darba apstākļi, un tām ir jābūt atbilstīgām veicamajai darbībai.

12.2. Tur, kur to prasa telpu lielums, veicamo darbību veids un nelaimes gadījumu biežums, ir jānodrošina viena vai vairākas pirmās palīdzības telpas.

12.4. Papildus pirmās palīdzības iekārtas ir jānodrošina visās tajās vietās, kur to prasa darba apstākļi.

13. Dabiskais un mākslīgais apgaismojums.

14. Sanitārās instalācijas.

14.1. Ģērbtuves un drēbju skapīši.

Ja to prasa apstākļi (piemēram, bīstamas vielas, mitrums, netīrumi) ir jānodala skapīši, kuros tiek novietots darba apģērbs un kuros — parastais apģērbs.

14.2. Dušas un izlietnes.

14.2.1. Ja to prasa darba raksturs vai veselības apsvērumi, darbiniekiem ir jānodrošina atbilstīgas un piemērotas dušas.

Ja to prasa pieklājības normas, vīriešiem un sievietēm ir jānodrošina atsevišķas izlietnes vai arī atsevišķa izlietņu lietošana.

14.3. Tualetes un izlietnes.

Darba pozīciju, atpūtas telpu, ģērbtuvju un dušu vai izlietņu telpu tuvumā darbinieku vajadzībām ir jāiekārto speciālas telpas ar atbilstīgu tualešu un izlietņu skaitu.

Vīriešiem un sievietēm ir jānodrošina atsevišķas tualetes vai arī atsevišķa tualešu telpu lietošana.

Apakšzemes minerālu ieguves rūpniecības nozarēs šajā iedaļā minētās sanitārās telpas var izvietot virszemē.

15. Segkārtas glabātuves un citas izgāztuves.

Segkārtas glabātuves, tukšo iežu grēdas un citas izgāztuves, kā arī nosēdbaseini ir jāplāno, jākonstruē, jādarbina un jāuztur tā, lai nodrošinātu to stabilitāti, kā arī darbinieku drošību un veselību.

16. Virszemes palīginstalācijas (speciāli papildus noteikumi).

16.1. Stabilitāte un izturība.

Darbavietas ir jāplāno, jākonstruē, jāuzstāda, jāekspluatē, jāuzrauga un jāuztur tādā veidā, lai izturētu sagaidāmo vides spēku iedarbību.

To struktūrai un izturīgumam ir jābūt atbilstīgam to izmantošanas raksturam.

16.2. Telpu grīdas, sienas, griesti un jumti.

16.2.3. Caurspīdīgās vai gaismu caurlaidošās sienas, jo īpaši stikla starpsienas telpās vai darba vietu un satiksmes eju tuvumā, ir redzami jāmarķē un jāgatavo no droša materiāla vai arī jānorobežo no šādām vietām vai no satiksmes ejām, lai novērstu darbiniekiem iespēju sadurties ar sienām vai, sienai saplīstot, gūt ievainojumus.