2004R1973 — LV — 01.01.2009 — 012.002

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1973/2004

(2004. gada 29. oktobris),

ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 piemērošanai attiecībā uz šīs Regulas IV un IV a) sadaļā minētajām atbalsta shēmām un atmatā atstātas zemes izmantošanu izejvielu ražošanai

SATURS 1. nodaļa Darbības sfēras un vispārīgie noteikumi 2. nodaļa Cieto kviešu īpašās kvalitātes piemaksas 3. nodaļa Proteīna kultūru piemaksas 4. nodaļa Graudaugu piemaksas rīsiem 5. nodaļa Platību maksājumi riekstiem 6. nodaļa Palīdzība cietes kartupeļiem 7. nodaļa Piena piemaksas un papildus maksājumi 8. nodaļa Palīdzība enerģijas graudaugiem 1. iedaļa Definīcijas 2. iedaļa Izejvielu izmantošana 3. iedaļa Līgums 4. iedaļa Etalonražīguma rādītāji, izejvielu piegāde un piegādājamie daudzumi 5. iedaļa Atbalsta maksājuma noteikumi 6. iedaļa Uzpircēju un pirmapstrādātāju pienākumi 7. iedaļa Īpaši noteikumi izejvielu izmantošanai saimniecībā 8. iedaļa Alternatīva apstiprināšanas sistēma 9. iedaļa Pārbaudes 9. nodaļa Īpašā reģionālā palīdzība laukaugu kultūrām 10. nodaļa Palīdzība sēklām 11. nodaļa Platību maksājumi laukaugu kultūrām 1. iedaļa Kritērijiem atbilstošu laukaugu kultūru platību maksājumu vispārējie nosacījumi 2. iedaļa Īpašie nosacījumi konkrētām laukaugu kultūrām 3. iedaļa Pamatplatības, norādošās kvotas un griesti 4. iedaļa Atlicinājumi 5. iedaļa Gala norādījumi 12. nodaļa Piemaksas aitām un kazām 1. iedaļa Tiešie maksājumi 2. iedaļa Ierobežojumi, rezerves un tiesību nodošana 3. iedaļa Papildmaksājumi 4. iedaļa Vispārīgie norādījumi 13. nodaļa Maksājumi liellopiem un teļiem 1. iedaļa Īpašās piemaksas (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. pants) 2. iedaļa Piemaksas sezonalitātes atcelšanai (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 124. pants) 3. iedaļa Piemaksas zīdītājgovjīm (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 125. pants) 4. iedaļa Vispārīgie nosacījumi īpašajām piemaksām un zīdītājgovju piemaksām 5. iedaļa Kaušanas piemaksas (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 130. pants) 6. iedaļa Papildmaksājumi (Regulas (EK) Nr. 1782/2003 133. līdz 136. pants) 7. iedaļa Vispārīgie nosacījumi 8. iedaļa Pagaidu un gala nosacījumi 14. nodaļa Vienas platības maksājumu shēma 15. nodaļa Papildinošie nacionālie tiešie maksājumi 15.a nodaļa Īpašais maksājums par cukuru 16. nodaļa Atmatā atstātās zemes izejvielu ražošanai 1. iedaļa Definīcija 2. iedaļa Līgums 3. iedaļa Līguma grozīšana vai laušana 4. iedaļa Etalonražīgums un piegādājamie daudzumi 5. iedaļa Palīdzības maksājuma noteikumi 6. iedaļa Pieņēmēja un prasītāja pienākumi 7. iedaļa Garantijas 8. iedaļa Pārdošanas, nodošanas vai piegādes dokumenti citā dalībvalstī 9. iedaļa Pārbaudes 10. iedaļa Izslēgšana no režīma un sazināšanās 17. nodaļa Palīdzība apiņu platībām 17.a nodaļa Kultūratkarīgie maksājumi par kokvilnu 17.b nodaļa Atbalsts par olīvkoku audzēm 17.c nodaļa Atbalsts par tabaku 17.d nodaļa Pārejas posma maksājumi par augļiem un dārzeņiem un pārejas posma maksājumi par mīkstajiem augļiem 18. nodaļa Gala norādījumi







1. NODAĻA

DARBĪBAS SFĒRAS UN VISPĀRĪGIE NOSACĪJUMI

1. pants

Svarīgie jautājumi un darbības sfēras

1. Regula nosaka detalizētus noteikumus šādu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas un IV a sadaļas piešķirto atbalsta shēmu ieviešanai:

a) īpašas kvalitātes piemaksas cietajiem kviešiem, piemaksas tiek piešķirtas, kā paredz šīs Regulas IV sadaļa;

b) proteīna kultūras, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 2. nodaļa;

c) graudaugu specifiskie maksājumi rīsiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 3. nodaļa;

d) teritoriālie maksājumi riekstiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 4.nodaļa;

e) palīdzība enerģijas kultūrām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 5. nodaļa;

f) palīdzība cietes kartupeļiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 6. nodaļa;

g) piena piemaksas un papildmaksājumi, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 7. nodaļa;

▼M16 —————

▼B

i) palīdzība sēklām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 9. nodaļa;

j) laukaugu kultūru platību maksājumi, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 10. nodaļa;

k) piemaksas aitām un kazām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 11. nodaļa;

l) liellopu un teļa gaļas maksājumus, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 12. nodaļa;

m) palīdzība pākšaugu kultūrām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 13. nodaļa;

n) vienas platības maksājumu shēma, kā paredz šīs regulas 143.b pants;

o) papildus nacionālie tiešie maksājumi, kā paredz šīs regulas 143.c pants;

p) apiņu teritoriālā palīdzība, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 10.d nodaļa;

▼M4

q) kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu, kas paredzēts minētās regulas IV sadaļas 10.a nodaļā;

r) atbalsts par olīvu audzēm, kas paredzēts minētās regulas IV sadaļas 10.b nodaļā;

s) atbalsts par tabaku, kas paredzēts minētās regulas IV sadaļas 10.c nodaļā;

▼M13

t) minētās regulas IV sadaļas 10.g un 10.h nodaļā paredzētie pārejas posma maksājumi par augļiem un dārzeņiem un pārejas posma maksājumi par mīkstajiem augļiem.

▼B

2. Regula nosaka detalizētus noteikumus attiecībā uz zemes lietošanu atlicināto zemju izejproduktu ražošanai, kā paredz vienreizējo maksājumu shēma, Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļa par laukaugu teritoriālajiem maksājumiem un, kā paredz šīs regulas EV sadaļas 10. nodaļa.

2. pants

Nosacījumi maksājumiem

▼M13

1. Regulas 1. panta a), b), c), e), ►M16 ————— ◄ i), j), m), p) un t) punktā minētos tiešos maksājumus piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,3 hektāriem, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

Maltā 1. panta a), b), c), e), ►M16 ————— ◄ i), j), m), p) un t) punktā minētos tiešos maksājumus piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,1 hektāru, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

Grieķijā 1. panta t) punktā minētos pārejas posma maksājumus par augļiem un dārzeņiem piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,1 hektāru, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

Bulgārijā, Latvijā, Ungārijā un Polijā 1. panta t) punktā minētos maksājumus par mīkstajiem augļiem piešķir tikai tādām teritorijām par katru kultūru, par kurām iesniegts pieteikums attiecībā uz vismaz 0,1 hektāru, ja katrs apstrādātais zemes gabals pārsniedz minimālo lielumu, ko dalībvalsts noteikusi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 14. panta 4. punktā paredzēto ierobežojumu.

▼B

2. ►M13 Regulas 1. panta a), b), c), h), j) un t) punktā minētos tiešos maksājumus piešķir tikai par pilnīgi apsētām vai apstādītām platībām, kurās ir ievēroti visi parastie apstrādes apstākļi saskaņā ar vietējiem standartiem. ◄

Tomēr īpašo kvalitātes piemaksu gadījumā cietajiem kviešiem, kurus paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 1. nodaļa un laukaugu kultūru maksājumiem, piešķirtiem, kā paredz regulas IV sadaļas 10. nodaļa, labība, kuru audzē pilnīgi apsētās teritorijās, kuras apstrādā pēc vietējiem standartiem, bet kuras nav sasniegušas ziedēšanas posmu dalībvalstu atzītu ārkārtas laika apstākļu rezultātā, spēkā paliek palīdzības piešķiršanas kritēriji, kas nosaka, ka attiecīgās platības netiek lietotas citiem mērķiem līdz pat šai augšanas pakāpei.

3. Attiecīgajā gadā attiecībā uz jebkuru apstrādātu zemes gabalu var veikt ne vairāk kā vienu pieteikumu par teritoriālajiem maksājumiem pēc shēmas, kas tiek finansēta saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punkta b) apakšpunktu ( 23 ).

Tā kā:

a) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam ar pieteikumu īpašās kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 1. nodaļa, vai proteīna kultūru piemaksām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 2. nodaļa, var rasties neskaidrības laukaugu kultūru maksājumu piemērošanas ziņā, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10. nodaļa;

b) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam, pielietojot graudaugu īpašās piemaksas rīsiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 3. nodaļa, vai proteīna kultūru piemaksām, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 2. nodaļa, var rasties neskaidrības sēklu palīdzības pielietošanas ziņā, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 9. nodaļa;

c) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam, pielietojot enerģijas kultūru palīdzību, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 5. nodaļa, var rasties neskaidrības laukaugu kultūru maksājumu pielietošanas ziņā, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10. nodaļa, bez kaitējuma attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 90. panta 2. daļu, vai var rasties neskaidrības, piemērojot kultūru specifiskos maksājumus rīsiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 3. nodaļa;

d) saistībā ar jebkuriem apstrādātiem zemes gabaliem, kuri atbilst tam pašam gadam, piemērojot laukaugu kultūru maksājumus saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10. nodaļu, var rasties neskaidrības sēklas palīdzības piemērošanai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 9.nodaļu.

4. Zemes lietošana izejmateriālu ražošanai attiecībā uz 55.b pantu un Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 3. punkta pirmo ievilkumu daļu vai izejmateriālu ražošanu ar enerģijas kultūru palīdzību, kā paredz šīs Regulas IV sadaļas 5. nodaļa, nebūs atbilstoša kritērijiem Kopienas palīdzībai, kas nodrošināta ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1257/1999 II sadaļas VIII nodaļu ( 24 ), izņemot, ņemot vērā garantēto atbalstu stādīšanas izmaksām ātri augošajām šķirnēm, kā paredz šīs Regulas 31. panta 3. punkta 2. daļa.

Izejmateriāli, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 55. panta b) punktā un 107. panta 3. punkta pirmajā ievilkumā, audzēti uz atmatas un starpprodukti, gala produkti, kopējie produkti un blakus produkti, kuri rodas no neatbilstības kritērijiem jebkādai Eiropas Lauksaimniecības fonda Garantijas sektora finansēšanai pēc Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punkta a) un b) daļas.

5. Attiecībā uz proteīna kultūru piemaksām, kuras nodrošina saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 2. nodaļu, un laukaugu kultūru teritoriālajiem maksājumiem, kā paredz šīs regulas IV sadaļas 10. nodaļa, jēdziens “saldās lupīnas” attiecas uz lupīnu šķirnēm, kuru sēklas satur ne vairāk kā 5 % rūgtās sēklas. Rūgto sēklu sastāvs tiek aprēķināts saskaņā ar pārbaudēm, kuras izklāstītas šīs regulas 1. pielikumā.

▼M8

3. pants

Ziņojumi

1. Dalībvalstis paziņo Komisijai šādu informāciju, nosūtot to elektroniski.

a) Ne vēlāk kā līdz attiecīgā gada 1. septembrim i) par kopējo platību, kurai pieprasīts atbalsts, šādos gadījumos: — īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 72. pantā; — piemaksa par proteīnaugiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 76. pantā; — kultūratkarīgais maksājums par rīsiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 79. pantā, iedalot indica un japonica šķirnēs; — platībatkarīgais maksājums par riekstiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā, izsakot riekstu kategorijās; — atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par laukaugiem pēc pamatplatības atbilstīgi šīs regulas IV pielikumam un šīs regulas IX pielikumā norādītajam standarta formātam; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.a pantā paredzētais kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.g pantā paredzētais atbalsts par olīvkoku audzēm; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.n pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par apiņiem; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.b pantā paredzētā vienotā platībatkarīgā maksājuma shēma (SAPS); ii) par kopējo daudzumu, kuram pieprasīts atbalsts, šādos gadījumos: — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 95. pantā paredzētā piena ražošanas piemaksa; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 96. pantā paredzētie papildmaksājumi piena ražotājiem; iii) par kopējo pieteikumu skaitu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 111. pantā paredzētajām piemaksām par aitām un kazām, izmantojot šīs regulas XI pielikumā norādīto veidlapas paraugu.

b) Ne vēlāk kā līdz attiecīgā gada 15. oktobrim par kopējo noteikto platību šādos gadījumos: — piemaksa par proteīnaugiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 76. pantā; — atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā.

▼M10

b)a līdz 15. oktobrim pēc tā gada beigām, par kuru piešķir atbalstu, visa informācija, kas nepieciešama, lai novērtētu atbalstu par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, un jo īpaši: — kopējais pieprasījumu skaits, — platības atbilstoši katrai izejvielas sugai, — katra izejvielas veida un iegūtā galaprodukta daudzums.

▼M8

c) ►M10 Ne vēlāk kā līdz nākamā gada 31. janvārim: ◄ i) par kopējo noteikto platību samazinājuma koeficienta aprēķināšanai šādos gadījumos: — īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 72. pantā; — kultūratkarīgais maksājums par rīsiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 79. pantā, iedalot indica un japonica šķirnēs, kā arī sīka informācija, iedalot pēc rīsu šķirnēm, pamatplatības un apakšplatības, izmantojot šīs regulas III pielikumā norādīto veidlapas paraugu; — platībatkarīgais maksājums par riekstiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā, izsakot riekstu kategorijās; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par laukaugiem pēc pamatplatības atbilstīgi šīs regulas IV pielikumam un šīs regulas IX pielikumā norādītajam standarta formātam; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.a pantā paredzētais kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.g pantā paredzētais atbalsts par olīvkoku audzēm; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.n pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par apiņiem; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.b pantā paredzētā vienotā platībatkarīgā maksājuma shēma (SAPS); ii) par kopējo noteikto platību samazinājuma koeficienta aprēķināšanai par Regulas (EK) Nr. 1782/2003 95. pantā paredzēto piena ražošanas piemaksu; ▼M10 iii) Regulas (EK) Nr. 1782/2003 96. pantā paredzētā papildmaksājuma piena ražotājiem kopējais noteiktais daudzums; ▼M8 iv) par piešķiramā atbalsta summu par hektāru katrai olīvkoku audžu kategorijai Regulas (EK) Nr. 1782/2003 110.g pantā paredzētā atbalsta par olīvkoku audzēm gadījumā.

▼M10

d) Ne vēlāk kā līdz ražas novākšanas gada 31. martam par orientējošo atbalsta summu par kilogramu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.j pantā paredzētā atbalsta par tabaku gadījumā, pēc tabakas šķirņu grupām atbilstīgi uzskaitījumam šīs regulas XXV pielikumā un attiecīgā gadījumā – pēc kvalitātes kategorijas;

▼M8

e) Ne vēlāk kā līdz attiecīgā gada 31. jūlijam: i) par kopējo platību, par kuru atbalsts ir faktiski samaksāts, šādos gadījumos: — īpašā kvalitātes piemaksa par cietajiem kviešiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 72. pantā; — piemaksa par proteīnaugiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 76. pantā; — kultūratkarīgais maksājums par rīsiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 79. pantā, iedalot indica un japonica šķirnēs; — platībatkarīgais maksājums par riekstiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā, izsakot riekstu kategorijās; — atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par laukaugiem pēc pamatplatības atbilstīgi šīs regulas IV pielikumam un šīs regulas IX pielikumā norādītajam standarta formātam; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.a pantā paredzētais kultūratkarīgais maksājums par kokvilnu; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.g pantā paredzētais atbalsts par olīvkoku audzēm; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.n pantā paredzētais platībatkarīgais maksājums par apiņiem — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.b pantā paredzētā vienotā platībatkarīgā maksājuma shēma (SAPS); ii) par kopējo daudzumu, par kuru atbalsts ir faktiski samaksāts, šādos gadījumos: — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 93. pantā paredzētais atbalsts par cietes kartupeļiem (izsakot cietes ekvivalentā); — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 95. pantā paredzētā piena ražošanas piemaksa; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 96. pantā paredzētie papildmaksājumi piena ražotājiem; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 99. pantā paredzētais atbalsts par sēklām, pēc sēklu šķirnēm atbilstīgi uzskaitījumam Regulas (EK) Nr. 1782/2003 XI pielikumā; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.j pantā paredzētais atbalsts par tabaku, pēc tabakas šķirnēm atbilstīgi uzskaitījumam šīs regulas XXV pielikumā un pēc kvalitātes; — Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.p pantā paredzētais pārejas maksājums par cukuru; iii) par atbalsta galīgo summu par kilogramu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100.j pantā paredzētā atbalsta par tabaku gadījumā, pēc tabakas šķirņu grupām atbilstīgi uzskaitījumam šīs regulas XXV pielikumā un attiecīgā gadījumā pēc kvalitātes kategorijas; iv) par kopējo samaksāto piemaksu skaitu par aitām un kazām Regulas (EK) Nr. 1782/2003 111. pantā paredzēto piemaksu par aitām un kazām gadījumā, izmantojot šīs regulas XII pielikumā norādīto veidlapas paraugu; ▼M13 v) atbalsta kopējā summa pārejas posma maksājumiem par augļiem un dārzeņiem un pārejas posma maksājumiem par mīkstajiem augļiem ir paredzēta Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10.g un 10.h nodaļā. ▼M8

2. Pirmajā punktā paredzētajos paziņojumos platības norāda hektāros ar diviem cipariem aiz komata, daudzumus izsaka tonnās ar trīs cipariem aiz komata un pieteikumu skaitu norāda veselos skaitļos.

3. Ja 1. punktā pieprasītā informācija mainās, jo īpaši pārbaužu rezultātā vai iepriekšējo rādītāju korekciju vai uzlabojumu rezultātā, atjaunoto informāciju paziņo Komisijai viena mēneša laikā pēc izmaiņām.

▼M10

4. pants

Platību samazinājuma koeficentus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 75. pantu, 78. panta 2. punktu, 82. pantu, 85. pantu, 89. panta 2. punktu, ►M16 ————— ◄ pantu un 143. pantu vai par daudzumiem un objektīvajiem kritērijiem gadījumos, kuri norādīti minētās regulas 95. panta 4. punktā, nosaka, pirms lauksaimniekiem tiek piešķirti maksājumi, bet ne vēlāk kā līdz nākamā gada 31. janvārim, pamatojoties uz datiem, kas paziņoti saskaņā ar šīs regulas ►M12 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktu ◄ .

▼B







2. NODAĻA

CIETO KVIEŠU ĪPAŠĀS KVALITĀTES PIEMAKSAS

5. pants

Šķirņu novērtēšana

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 74. panta 1. punktā uzskaitītās valstis izveidos cieto kviešu šķirņu sarakstu, kas atbilst kritērijiem īpašajām kvalitātes piemaksām, kā paredz šīs regulas 72. pants, saskaņā ar šķirtnes novērtēšanas metodēm, kuras izklāstītas šī panta 2. līdz 5. daļā.

2. Dalībvalstīm vismaz katrus divus gadus, ir jāievieš divas norādošās šķirnes. Tām jābūt visatzītākajām no cieto kviešu šķirnēm.

3. Dalībvalstīm jāanalizē cieto kviešu šķirnes saskaņā ar šādiem kvalitātes parametriem un jānosaka katram parametram atbilstošu svaru:

a) proteīna koeficents (40 %);

b) lipekļa kvalitāte (30 %):

c) dzeltenuma indekss (20 %);

d) īpašais svars vai viena tūkstoša kodolu svars (10 %).

Vidējo kvalitātes parametru summa attiecībā uz pirmās daļas a) līdz d) punktiem, pareizinot ar norādīto vērtību procentos, veido šķirņu kvalitātes indeksu.

Katra dalībvalsts salīdzinās pēdējo divu gadu perioda kvalitātes indeksus cieto kviešu šķirnēm ar norādošajām šķirnēm reģionālā līmenī. Pārbaudāmās šķirnes būs tās, kuras ir reģistrētas katras dalībvalsts nacionālajos katalogos, izņemot tās šķirnes, par kurām nav pieejami analītiski dati par pēdējiem trīs gadiem, jo tās netiek vairāk lietotas vai sertificētas.

Balstoties uz vidējo kvalitātes indeksu no 100 piešķirtajām norādošajām šķirnēm, beigās katra dalībvalsts aprēķinās noteiktās kvalitātes parametrus pēc pirmā punkta a) līdz d) apakšpunktiem, procenti tiks piešķirti citiem cietajiem kviešiem salīdzinājumā ar simtnieka indeksu. Tikai tās cieto kviešu šķirnes, kuru indekss ir vienāds vai lielāks par 98, būs atbilstošas cieto kviešu īpašajām kvalitātes piemaksām.

4. Dalībvalstis var izslēgt no kvalitātei atbilstošo šķirņu saraksta cieto kviešu šķirnes, kuru vidējais vitrozitātes aspekta zaudējuma procents (mitadinage) pārsniedz 27 %.

5. Šķirnes, kuras ir reģistrētas citu dalībvalstu nacionālajos katalogos, arī var tikt pārbaudītas pēc to atbilstības kritērijiem.

6. pants

Analīzes metodes

1. Proteīna satura, īpašā svara un cieto kviešu vitrozitātes aspekta (mitadinage) analīzes metodes atbilst Komisijas Regulā (EK) Nr. 824/2000 izklāstītajam ( 25 ).

2. Dzeltenuma indekss tiek noteikts saskaņā ar ICC 152 metodi vai tik pat atzītu paņēmienu.

3. Lipekļa kvalitāte tiek noteikta saskaņā ar ICC 158 vai ICC 151 metodēm.

7. pants

Sertificēto sēklu kvalitāte

Līdz iepriekšējā gada 1. oktobrim, ņemot vērā, kuras īpašās kvalitātes piemaksas cietajiem kviešiem tiek dotētas, dalībvalstīm ir jānofiksē minimālie sēklu daudzumi, kuri ir sertificēti saskaņā ar Direktīvu 66/402/EEC ( 26 ), un jāizmanto saskaņā ar vispārizplatīto lauksaimniecības praksi attiecīgajā ražošanas reģionā.

8. pants

Publikācijas un ziņojumi

1. Dalībvalstīm ir jāpublicē izvēlēto šķirņu saraksts, kuras atbilst kritērijiem nacionālajā vai reģionālajā līmenī īpašajām kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem, līdz 1. oktobrim vismaz ziemas šķirnēm un līdz 31. decembrim vismaz pavasara šķirnēm iepriekšējam gadam attiecībā uz gadu, kuram piemaksas tiek piešķirtas.

2. Ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc datuma, kas norādīts 1. daļā, dalībvalstīm ir jāpaziņo Komisijai saraksts attiecībā uz šo daļu arī tad, ja ir grozīts minimālais daudzums sertificētajām izmantojamajām sēklām.

9. pants

Derīgums

1. Šķirnēm, kuras ir iekļautas sarakstā attiecībā uz 8. panta 1. punktu, jāatbilst kritērijiem īpašajām kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem piecu gadu periodam, sākot no to pirmās iekļaušanas sarakstā.

2. Katras šķirnes atbilstību kritērijiem var pagarināt piecu gadu periodam, balstoties uz kvalitātes analīzes rezultātiem, analīzes tika veiktas piecu gadu atbilstības kritēriju noteikšanas perioda otrajā un trešajā gadā.

10. pants

Pārejas pasākumi

1. Dalībvalstīm ir jāpublicē izvēlēto šķirņu saraksts, kas atbilst kritērijiem īpašajām kvalitātes piemaksām cietajiem kviešiem attiecībā uz 2005. gadu vēlākais līdz 2004. gada 1. oktobrim ziemas šķirnēm un līdz 2004. gada 31. decembrim pavasara šķirnēm.

2. Dalībvalstis izveidos sarakstu attiecībā uz 1. daļu, izslēdzot no saraksta šķirnes, kuras ir reģistrētas nacionālajā katalogā un kuras nav sertificētas 2003. un 2004. gadam un tās, kuras neatbilst vismaz diviem no turpmāk uzskaitītajiem četriem parametriem:

a) minimālais proteīna saturs 11,5 %;

b) 78 kg/hl minimālais īpašais svars 42 g vienam tūkstotim kodolu;

c) maksimālais vitrozitātes aspekta zudums cietajiem kviešiem (mitadinage) ir 27 %;

d) minimālais lipekļa sastāvs ir 10 %.

3. Šķirņu saraksts, kas atbilst piemaksu kritērijiem 2005. un 2006. gadam, var iekļaut šķirnes, kuras ir citu dalībvalstu izvēlēto šķirņu sarakstā, balstoties uz citās dalībvalstīs veikto kvalitātes analīžu rezultātiem.

▼M2

4. Dalībvalstis var nolemt izveidot to izvēlēto šķirņu sarakstu, par kurām ir tiesības uz īpašo kvalitātes piemaksu par cietajiem kviešiem attiecībā uz 2006. gadu, saskaņā ar 2. punktā paredzēto procedūru vēlākais līdz 2005. gada 1. oktobrim ziemas šķirnēm un vēlākais līdz 2005. gada 31. decembrim pavasara šķirnēm.

▼B







3. NODAĻA

PIEMAKSAS PROTEĪNA KULTŪRĀM

11. pants

Labības un proteīna kultūru sajaukums

Reģionos, kuros proteīna kultūras tradicionāli tiek sētas kopā ar labību, proteīna kultūru piemaksas jāmaksā pēc kandidāta iesniegtā pieprasījuma, kas apmierina attiecīgo dalībvalstu atbildīgās iestādes, ka proteīna kultūras ir dominējošās sajaukumā. Attiecīgās platības tādējādi neatbilst kritērijiem īpašajai reģionālajai palīdzībai laukaugu kultūrām, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 98. pants.







4. NODAĻA

GRAUDAUGU PIEMAKSAS RĪSIEM

▼M16

12. pants

Sējas datumi

Lai varētu pretendēt uz graudaugu piemaksu par rīsiem, deklarētajai platībai jābūt apsētai vēlākais:

a) līdz 30. jūnijam pirms attiecīgās ražas Spānijā, Francijā, Itālijā un Portugālē;

b) līdz 31. maijam citās ražojošās dalībvalstīs, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1782/2003 80. panta 2. punktā.

▼B

13. pants

Samazināšanas koeficents

Samazināšanas koeficents graudaugu piemaksām rīsiem attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 82. pantu tiks aprēķināts saskaņā ar šīs Regulas II pielikumu.

14. pants

Ziņojumi

▼M8

1. Dalībvalstis ne vēlāk ka līdz 1. septembrim paziņo Komisijai valsts augu šķirņu katalogā reģistrēto šķirņu sarakstu, ja šajā sarakstā veikti grozījumi, klasificējot saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1785/2003 ( 27 ) I pielikuma 2. postenī definēto kritēriju.

▼M9 —————

▼B

3. Dalībvalstis var ik gadus pārskatīt pamatplatību vai apakšplatību sadalījumu un objektīvos kritērijus, pēc kuriem tiek veikta sadalīšana. Tām šī informācija ir jāsniedz Komisijai vēlākais līdz 15. maijam pirms attiecīgās ražas.







5. NODAĻA

PLATĪBU MAKSĀJUMI RIEKSTIEM

▼M6

15. pants

Kopienas atbalsta maksājuma nosacījumi

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā paredzēto platībatkarīgo maksājumu var saņemt tikai par tiem lauksaimniecībā izmantojamās zemes gabaliem, kas apstādīti ar riekstu kokiem un atbilst kritērijiem, kas uzskaitīti šā panta 2. un 3. punktā, līdz datumam, kas noteikts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. panta 2. punktu.

Ja zemes gabals ir apstādīts ar dažādu sugu riekstu kokiem un atbalstu diferencē pēc koku sugas, tiesības saņemt atbalstu piešķir tad, ja vismaz vienai riekstu koku sugai ir ievērots šā panta 3. punktā noteiktais minimālais koku skaits uz hektāru.

2. Lai saņemtu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. pantā paredzēto platībatkarīgo maksājumu, zemes gabala minimālais izmērs ir 0,10 hektāri. Tomēr dalībvalstis var noteikt lielāku minimālo zemes gabala izmēru saskaņā ar objektīviem kritērijiem, kuros ņemtas vērā attiecīgo platību īpašības.

3. Riekstu koku skaits uz vienu hektāru nevar būt mazāks kā:

i) 125 attiecībā uz lazdām,

ii) 50 attiecībā uz mandeļkokiem,

iii) 50 attiecībā uz valriekstu kokiem,

iv) 50 attiecībā uz pistācijas kokiem,

v) 30 attiecībā uz ceratonijām.

Tomēr dalībvalstis var noteikt lielāku minimālo koku blīvumu saskaņā ar objektīviem kritērijiem, kuros ņemtas vērā attiecīgās produkcijas īpašības.

4. Gadījumos, kas minēti 1. punkta otrajā daļā, piešķiramā atbalsta apjoms ir tāds apjoms, kas atbilst sugai, kuras atbilstības kritēriji ir izpildīti un uz kuru attiecas vislielākā summa.

▼B

16. pants

Nacionālajai palīdzībai atbilstošie kritēriji

15. pants tiks piemērots nacionālajai palīdzībai, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 87. pants.

Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 87. pantu dalībvalstis bez aizspriedumiem var ieviest turpmākus atbilstības kritērijus, kuri ir saskaņā ar vides, reģionālajiem, sabiedriskajiem un ekonomiskajiem palīdzību shēmu mērķiem un nerada diskrimināciju starp ražotājiem. Dalībvalstīm jāievieš nepieciešamie pasākumi, lai kontrolētu, kā šos atbilstības kritērijus ievēro zemnieki.

17. pants

Ziņojumi

1. Dalībvalstīm jebkurā gadījumā ir jāziņo Komisijai pirms pieteikuma iesniegšanas datuma, kuru tās fiksējušas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. pantu vēlākais:

a) līdz 31. maijam, paaugstinot pakāpes un kritērijus attiecībā uz 15. panta 4. punktu un papildkritērijus pēc 16. panta;

b) līdz 15. maijam, kad dalībvalstis diferencē palīdzību saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 83. panta 2. punktu, teritoriālo maksājumu līmeni par produktu un/vai modificēto nacionālo garantēto platību (NGA).

2. Jebkura informācijas maiņa ir jāziņo Komisijai pēc 1. punkta piemērošanas nākamajam gadam un, attiecīgajās dalībvalstīs nekavējoties par to paziņojot Komisijai kopā ar objektīvajiem kritērijiem, kuri argumentē šādas modalitātes.

18. pants

Pārejas pasākumi

1. Dalībvalstis var noteikt, vai/un pēc kādiem noteikumiem uzlabošanas plāni attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 86. panta 2. punktu var tikt izbeigti pirms to paredzētā beigu termiņa un relatīvās platības var atbilst kritērijiem pēc shēmas, kuru piedāvā šīs Regulas 4. nodaļas IV sadaļa.

2. Nosakot noteikumus attiecībā uz 1. punktu, dalībvalstīm jānodrošina, ka:

a) gada plāns netiek izbeigts pirms tā pilnīgas ieviešanas;

b) sākotnējie plāna mērķi tiek sasniegti pēc dalībvalstu uzskatiem.







6. NODAĻA

PALĪDZĪBA CIETES KARTUPEĻIEM

19. pants

Atbilstība kritērijiem

Palīdzība cietes kartupeļiem, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 93. pants, tiks garantēta kartupeļiem, kuri tiek audzēti saskaņā ar līgumiem, kurus paredz Komisijas Regulas (EK) Nr. 2236/2003 3. pants ( 28 ), pamatojoties uz kartupeļu svara, kas noteikts pēc vienas no aprakstītajām metodēm Komisijas Regulas (EK) Nr. 2235/2003 I pielikumā ( 29 ) un piegādāto kartupeļu cietes satura saskaņā ar šīs Regulas II pielikumā fiksētajām likmēm.

Palīdzība netiek piešķirta kartupeļiem, kuru cietes saturs ir mazāks par 13 %, izņemot gadījumus, kad tiek pielietots Regulas (EK) Nr. 2236/2003 5. panta 3. punkts.

20. pants

Minimālās cenas

Palīdzība cietes kartupeļiem ir prasību iemesls, kuram tiek iesniegts apstiprinājums, ka cena ir ne mazāka par Regulas (EK) Nr. 1868/94 4.a pantā paredzēto, par kartupeļiem tiek maksāts piegādes brīdī rūpnīcā saskaņā ar fiksētajām likmēm Regulas (EK) Nr. 2235/2003 II pielikumā.

Jāpielieto Regulas (EK) Nr. 2236/2003 10. panta 2. punkts.

21. pants

Maksājums

▼M4

1. Neskarot 28. pantu Regulā (EK) Nr. 1782/2003, tā dalībvalsts, kuras teritorijā atrodas uzņēmums, kurš piegādā kartupeļus cietes ražošanai, četru mēnešu laikā no dienas, kad ir saņemts šīs regulas 20. pantā minētais apliecinājums un ir ievēroti šīs regulas 19. pantā minētie nosacījumi, maksā atbalstu par kartupeļu cieti katram lauksaimniekam tad, kad viņš ir piegādājis cietes ražošanas uzņēmumam visus tirdzniecības gadā paredzētos apjomus.

▼B

2. Dalībvalstis var piešķirt avansus tirdzniecības gadam no 1. decembra, balstoties uz dažādām daudzumu daļām cietes kartupeļiem, kurus zemnieki piegādā pārstrādātājiem nākamajam tirgus gadam. Avansi tiek garantēti cietes kartupeļu daudzumiem, par kuriem iesniegti šīs regulas 20. pantā minētie pierādījumi, un ievēroti šīs regulas 19. pantā minētie noteikumi.

▼M3 —————

▼B







7. NODAĻA

PIENA PIEMAKSAS UN PAPILDMAKSĀJUMI

22. pants

Bezdarbības gadījumi

1. Kad fiziskas vai juridiskas personas individuālie raksturojošie daudzumi neietilpst ražotāju noteikumos, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1788/2003 5.c pants, divpadsmit mēnešu periodā, kas beidzas ar attiecīga gada 31. martu, netiek maksātas piena piemaksas un papildmaksājumi par attiecīgo gadu, izņemot, ja līdz pieteikumu iesniegšanas beigu termiņam tiek pierādīts, ka ražošana ir uzsākta, apmierinot atbildīgās iestādes.

2. 1. punkts netiek pielietots force majeure gadījumos un, atbilstoši apstiprinātos gadījumos, īslaicīgi ietekmējot attiecīgo ražotāju ražošanas apjomus, kurus atzinušas atbildīgās iestādes.







▼M10

8.

NODAĻA

ATBALSTS PAR KULTŪRAUGIEM AR AUGSTU ENERĢĒTISKO VĒRTĪBU







1.

IEDAĻA

Definīcijas

23. pants

Definīcijas

Šajā nodaļā:

a) “atbalsta pieprasītājs” ir lauksaimnieks, kurš apstrādā tādas teritorijas, kas norādītas Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā, lai iegūtu atbalstu, kuru piešķir atbilstoši minētā panta nosacījumiem;

b) “atbalsts” ir atbalsts par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. pantā;

c) “produkti ar augstu enerģētisko vērtību” ir kāds no Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. panta otrajā punktā minētajiem produktiem ar augstu enerģētisko vērtību;

d) “pirmapstrādātājs” ir lauksaimniecības izejvielu izmantotājs (bet ne atbalsta pieprasītājs), kurš veic pirmo pārstrādes procesu ar mērķi iegūt vienu vai vairākus produktus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. panta otrajā daļā;

e) “uzpircējs” ir persona, kas noslēgusi līgumu ar atbalsta pieprasītāju atbilstīgi 25. pantam un uz sava rēķina nopērk izejvielas, kas minētas 24. panta 1. punktā un kas ir paredzētas Regulas (EK) Nr. 1782/2003 88. panta otrajā daļā norādītajai izmantošanai.







2.

IEDAĻA

Izejvielu izmantošana

24. pants

Izejvielu izmantošana

1. Jebkuru lauksaimniecības izejvielu var audzēt platībās, uz kurām attiecas atbalsts, ar nosacījumu, ka šīs platības pamatā ir paredzēts izmantot produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai saskaņā ar noteikumiem 2. līdz 8. punktā.

2. Cukurbietes var audzēt 1. punktā minētajās platībās, ja vien visi starpprodukti tiek izmantoti produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai un visi blakusprodukti vai līdzprodukti, kas satur cukuru, tiek izmantoti atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 318/2006 ( 30 ).

3. Attiecībā uz kaņepēm piemēro Komisijas Regulas (EK) Nr. 795/2004 ( 31 ) 29. pantu un Regulas (EK) Nr. 796/2004 33. pantu.

4. Dalībvalstis var izslēgt lauksaimniecības izejvielas no atbalsta par kultūrām ar augstu enerģētisko vērtību piešķiršanas, ja šādi produkti rada grūtības tādos darbības aspektos kā materiālu pārbaude, sabiedrības veselība, vide, krimināltiesības vai gala produkta ar augstu enerģētisko samazināta vērtības likme.

5. Dalībvalstis var noteikt minimālās apstrādātās platības attiecībā uz visām izejvielām.

6. Produktu ar augstu enerģētisko vērtību ekonomiskajai vērtībai, kas panākta izejvielu pārstrādes procesā, jābūt augstākai nekā to kultūraugu vērtībai, kuri paredzēti citiem lietojumiem un iegūti tādā pārstrādē, kuru vērtības aprēķināšanas metode minēta šīs regulas 38. panta 6. punktā.

7. Atkāpjoties no 6. punkta prasībām, sojas pupas drīkst audzēt 1. punktā minētajās platībās, ja vien visi starpprodukti, izņemt sojas pupu miltus, tiek izmantoti produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai.

8. Produktus ar augstu enerģētisko vērtību iegūst vēlākais trešais pārstrādātājs.







3.

IEDAĻA

Līgums

25. pants

Līgums

1. Lai ražotu 24. pantā minētās izejvielas, nepieciešams līgums atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 90. pantam, ievērojot šīs nodaļas nosacījumus.

2. Atkāpjoties no 1. punkta prasībām, attiecībā uz tiem gadiem, kas ir pirms pirmā kultūraugu, kas nav viengadīgās kultūras, ražas novākšanas gada, atbalsta pieprasītāji, parakstot atbilstošu deklarāciju, apņemas attiecīgajā gadā sēt un izmantot izejvielas, kas tiks novāktas, lai ražotu produktus ar augstu enerģētisko vērtību. Deklarācijā ir jāiekļauj vismaz šāda informācija:

a) attiecīgo izejvielu suga un apsētā platība – pa sugām;

b) plānotais pirmais ražas novākšanas gads.

3. Atbalstot vienotu pieprasījumu iesniegšanas sistēmu, līdz Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. pantā noteiktajam datumam atbalsta pieprasītāji kompetentajām iestādēm iesniedz tā līguma kopiju, kas noslēgts ar uzpircēju vai pirmapstrādātāju vai – attiecīgā gadījumā – 2. punktā minēto deklarāciju.

Dalībvalsts var arī pieņemt lēmumu, ka šādu līgumu drīkst noslēgt vienīgi starp atbalsta pieprasītāju un pirmapstrādātāju.

Dalībvalstis atbalsta pieprasītājiem var arī prasīt noslēgt līgumus par katru izejvielu atsevišķi.

4. Atbalsta pieprasītāji gādā, lai līgumā būtu minēti vismaz šādi fakti:

a) līgumslēdzēju personu vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese;

b) līguma termiņš;

c) katras attiecīgās izejvielas suga un attiecīgi apsētā platība;

d) visi nosacījumi, kuri piemērojami paredzamo izejvielu daudzumu piegādei;

e) lauksaimnieka apņemšanās pildīt saistības atbilstīgi 27. panta 1. punktam;

f) pirmapstrādātāja vai uzpircēja apņemšanās izmantot izejvielas saskaņā ar šajā nodaļā paredzēto.







4.

IEDAĻA

Etalonražīguma rādītāji, izejvielu piegāde un piegādājamie daudzumi

26. pants

Etalonražīguma rādītāji

1. Dalībvalstis, izmantojot atbilstošu kārtību, katru gadu savlaicīgi nosaka etalonražīguma rādītājus, kas jāpanāk attiecībā uz katru izejvielu veidu, un par to informē attiecīgo atbalsta pieprasītāju.

2. Atkāpjoties no 1. punkta prasībām, dalībvalstis var pieņemt lēmumu nenoteikt etalonražīguma rādītāju kultūrām, kas nav viengadīgās kultūras. Tādā gadījumā, ja 27. panta 1. punkta otrajā daļā paredzētās pārbaudes laikā tiek konstatēts neatbilstības risks attiecībā uz pienākumu nodot visu novākto izejvielu daudzumu, dalībvalsts, izmantojot atbilstošu procedūru, nosaka etalonražīguma rādītāju attiecībā uz kultūrām, kurām ir konstatēta minētā riska iespējamība.

27. pants

Izejvielu piegāde un piegādājamie daudzumi

1. Atbalsta pieprasītāji uzpircējam vai pirmapstrādātājam piegādā:

a) izejvielu daudzumu, kas ir vismaz vienāds ar etalonražīguma rādītāju,

b) visu izejvielas daudzumu, kas iegūts no kultūrām, par kurām dalībvalsts izvēlējusies 26. panta 2. punktā paredzēto iespēju.

Dalībvalstis nosaka atbilstošus pārbaudes pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots pienākums nodot visu pirmā punkta b) apakšpunktā noteikto izejvielu.

2. Atbalsta pieprasītāji, uzpircēji vai pirmapstrādātāji informē kompetento iestādi par izejvielu piegādi, nosūtot rakstisku deklarāciju, kuru parakstījis uzpircējs vai pirmapstrādātājs un atbalsta pieprasītājs. Deklarācijā ir jāiekļauj vismaz šāda informācija:

a) piegādes datums;

b) piegādātais daudzums, sadalot pa kultūraugu sugām.

3. Uzpircēji vai pirmapstrādātāji pieņem piegādātās izejvielas, kā minēts 1. punktā, un nodrošina, ka ekvivalents šādas izejvielas daudzums tiek izmantots Kopienā viena vai vairāku produktu ar augstu enerģētisko vērtību ražošanai.

4. Uzpircēji piegādā pirmapstrādātājam(-iem) ekvivalentu daudzumu visam izejvielu daudzumam, kas pārņemts no atbalsta pieprasītājiem.

5. Pirmapstrādātājs var izmantot ekvivalentu izejvielas, starpproduktu vai blakusproduktu daudzumu, lai ražotu vienu vai vairākus produktus ar augstu enerģētisko vērtību.

Pirmajā punktā minētajā gadījumā vai tad, ja uzpircējs pārdod novāktajam izejvielas daudzumam ekvivalentu daudzumu, pirmapstrādātājs vai uzpircējs sniedz attiecīgu informāciju kompetentajai iestādei, kurai iemaksāta 31. pantā minētā drošības nauda, vai – gadījumā, ja tiek piemērots 37. pants, – kompetentajai iestādei, kura atbild par attiecīgā uzpircēja vai pirmapstrādātāja apstiprināšanu. Ja šādu ekvivalentu daudzumu izlieto citā dalībvalstī, nevis tajā, kurā izejvielas tika novāktas, tad attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes viena otrai sniedz sīkas ziņas par šādiem darījumiem.

6. Saskaņā ar valstu nosacījumiem attiecībā uz līgumsaistību pārvaldību pirmapstrādātājs var pilnvarot trešās personas veikt izejvielas savākšanu no lauksaimnieka, kas pieprasa atbalstu. Vienīgi pārstrādātājs atbild par šajā nodaļā paredzēto pienākumu izpildi.

28. pants

Ārkārtēji apstākļi

Sevišķos vai ārkārtas apstākļos saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 40. panta 4. punktā paredzēto atbalsta pieprasītājs var informēt kompetento iestādi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 72. pantā noteikto kārtību, ka šādu apstākļu rezultātā tas nav varējis piegādāt 25. pantā minētajā līgumā paredzēto izejvielas daudzuma daļu vai visu daudzumu. Kompetentā iestāde pēc pietiekamu pierādījumu saņemšanas par šādiem ārkārtas apstākļiem var atļaut mainīt daudzumu, kas jāpiegādā uzpircējam vai pirmapstrādātājam.







5.

IEDAĻA

Atbalsta maksājuma noteikumi

29. pants

Maksājums

1. Neskarot Regulas (EK) Nr. 796/2004 51. pantā noteiktās sankcijas un šās regulas 30. pantu, atbalstu izmaksā tikai, ja tiek ievēroti šādi nosacījumi:

a) kompetentajai iestādei ir iesniegta līguma kopija atbilstīgi 25. pantam;

b) ir iemaksāta 31. pantā paredzētā drošības nauda gadījumos, ja piemēro 37. pantu;

c) kompetentajai iestādei ir iesniegta deklarācija, kas minēta 27. panta 2. punktā;

d) kompetentā iestāde ir pārbaudījusi, ka attiecībā uz katru pieprasījumu ir izpildīti 25. un 27. pantā minētie nosacījumi.

2. Atkāpjoties no 1. punkta prasībām un neskarot Regulas (EK) Nr. 796/2004 51. pantā paredzētos samazinājumus un izņēmumus, nedz arī šīs regulas 30. pantā noteiktās sankcijas, atbalsts par tiem gadiem, kas ir pirms pirmā ražas novākšanas gada par kultūrām, kuras nav viengadīgās kultūras, tiek izmaksāts ar nosacījumu, ka kompetentajai iestādei ir iesniegta 25. panta 2. punktā minētā deklarācija un ka kompetentā iestāde ir pārbaudījusi atbilstību 25. panta 2. punktam.

30. pants

Sankcijas, kuras piemēro gadījumā, ja tiek iesniegta viltota piegādes deklarācija

Ja pārbaudes laikā konstatē, ka 27. panta 2. punktā prasītā piegādes deklarācija ir viltota, atbalsta pieprasītājam tiek atņemtas tiesības pretendēt uz atbalstu. Ja atbalsts jau ir izmaksāts, to atgūst saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 73. panta noteikumiem. Attiecībā uz kultūrām, kuras nav viengadīgās kultūras, uz maksājumiem, kas jau ir veikti, var attiecināt atgūšanas nosacījumus līdz pēdējam attaisnotajam maksājumam.







6.

IEDAĻA

Uzpircēju un pirmapstrādātāju pienākumi

31. pants

Drošības nauda

1. Uzpircēji vai pirmapstrādātāji kompetentajai iestādei iemaksā drošības naudu atbilstoši 2. punkta prasībām līdz termiņa beigām attiecībā uz grozījumiem par maksājumu pieprasījumiem attiecīgajā gadā konkrētajā dalībvalstī atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 796/2004 15. panta 2. punktam. Tomēr dalībvalstis var atteikties izpildīt prasību par drošības naudas iemaksu atbilstīgi nosacījumiem Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2220/85 ( 32 ) 5. pantā.

2. Drošības naudas apmēru, kas jāmaksā par katru izejvielu, aprēķina, reizinot visu to platību summu, uz kurām attiecas attiecīgā uzpircēja vai pirmapstrādātāja parakstīts līgums un ko izmanto minētās izejvielas ražošanai, ar likmi EUR 60 par hektāru.

3. Gadījumā, ja tiek audzētas kultūras, kuras nav viengadīgās kultūras, drošības nauda tomēr ir jāiemaksā par to gadu, kad tiek novākta pirmā raža un uzskata, ka šī prasība ir izpildīta attiecībā uz nākamajiem gadiem līguma termiņa laikā.

4. Ja līgumus groza saskaņā ar 28. pantu, tad iemaksāto drošības naudas apmēru attiecīgi koriģē.

5. Neskarot Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. līdz 24. pantu, ja drošības naudu ir iemaksājis uzpircējs, to atmaksā, tiklīdz attiecīgā izejviela ir piegādāta pirmapstrādātājam, ja uzpircēja kompetentajai iestādei ir pierādījumi, ka pirmapstrādātājs savā kompetentajā iestādē ir iemaksājis ekvivalentu drošības naudu. Attiecībā uz pirmapstrādi dalībvalstī, kurā piemēro 37. panta noteikumus, drošības nauda, kuru iemaksājies uzpircējs, atmaksā, tiklīdz attiecīgā izejviela ir piegādāta pirmapstrādātājam, kurš to attiecīgi apstiprina.

32. pants

Primārās, sekundārās un pakārtotās prasības uzpircējiem un pārstrādātājiem

1. Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta nozīmē galvenās prasības veido šādi pienākumi:

a) uzpircējam ir jāpiegādā viss izejvielas daudzums pirmapstrādātājam atbilstoši 27. panta 4. punktam;

b) pirmapstrādātājam ir jāapstrādā vismaz tāds izejvielas daudzums, kas noteikts saskaņā ar 27. panta 1. punktu, iegūstot līgumā paredzēto galaproduktu;

c) pirmapstrādātājam ir jāpilda pienākumi attiecībā uz ekonomisko vērtību produktiem ar augstu enerģētisko vērtību, pārstrādājot 24. panta 6. punktā minētās izejvielas.

2. Pirmapstrādātāja pienākums pārstrādāt izejvielas līdz 31. jūlijam otrajā gadā pēc ražas novākšanas uzskatāms par sekundāro prasību Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta nozīmē.

▼M12

3. Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta nozīmē pakārtotās prasības uzpircējiem un pirmapstrādātājiem veido šādi pienākumi:

a) pieņemt attiecīga daudzuma izejvielu piegādi no atbalsta pieprasītāja saskaņā ar 27. panta 3. punktu;

b) pienākums parakstīt piegādes deklarāciju, kas minēta 27. panta 2. punktā;

c) vajadzības gadījumā pienākums iemaksāt drošības naudu termiņā, kas noteikts 31. panta 1. punktā.

▼M10

4. Atkāpjoties no Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta 2. punkta prasībām, pienākums uzpircējam vai pirmastrādātājam pieņemt vai veicināt pārbaudes, ko kompetentās iestādes veic uz vietas, vai nodrošināt šīs regulas 38. pantā minēto informāciju uzskatāms par primāro prasību.







7.

IEDAĻA

Īpaši noteikumi izejvielu izmantošanai saimniecībā

33. pants

Izejvielu izmantošana saimniecībā

1. Neatkarīgi no 25. panta 1. punkta dalībvalstis atbalsta pieprasītājam var atļaut veikt šādas darbības:

a) izmantot īsas augsekas meža kokus ar kodu ex 0602 90 41 vai visus labības vai eļļas sēklu veidus, kas atbilst KN kodiem 1201 00 90 , 1205 10 90 , 1205 90 00 , 1206 00 91 un 1206 00 99 , kas novākti: i) kā apkures degviela zemnieku saimniecībām; ii) enerģijas vai biodegvielas ražošanai pašu saimniecībā;

b) pārstrādāt biogāzē (KN kods 2711 29 00 ) visas saimniecībā novāktās izejvielas.

▼M12

Dalībvalsts var pieņemt lēmumu atļaut pieteikumu iesniedzējiem izmantot noteiktas citas lauksaimniecības izejvielas, nevis tās, kas paredzētas pirmās daļas a) punktā, ja vien tiek ievēroti visi attiecīgie kontroles pasākumi.

▼M10

2. Ja tiek piemērots šā panta 1. punkts, 25. pantu nepiemēro. Atbalsta pieprasītāji kompetentajām iestādēm var iesniegt rakstisku deklarāciju Regulas (EK) Nr. 796/2004 11. pantā noteiktajā termiņā, kā arī atbalstot vienoto pieprasījumu sistēmu, kurā būtu iekļauta vismaz šāda informācija:

a) attiecīgās izejvielas suga un apsētā platība – pa sugām;

b) attiecīgā gadījumā – norāde, kurš ir plānotais pirmais ražas novākšanas gads;

c) atbalsta pieprasītāja apņemšanās izmantot vai tieši pārstrādāt izejvielas, par kurām sniegta deklarācija saskaņā ar šā panta 1. punktu un 24. panta 1. punktu, līdz datumam, kuru nosaka dalībvalstis, bet ne vēlāk kā līdz 31. jūlijam otrajā gadā pēc ražas novākšanas gada;

d) paredzētais izejvielas lietojums un paredzētās pārstrādes tehniskais apraksts.

3. Ja vien šajā iedaļā nav paredzēts citādi, šīs nodaļas noteikumus piemēro attiecīgajiem lauksaimniekiem.

34. pants

Izejvielu daudzums izmantošanai saimniecībā

1. Atbalsta pieprasītāji saimniecībā var izmantot:

a) izejvielas daudzumu, kas ir vismaz ekvivalents etalonražīguma rādītājiem, kas minēti 26. pantā; vai

b) visu novākto izejvielu daudzumu, ja nav noteikts etalonražīguma rādītājs.

Dalībvalstīm jāparedz piemēroti pārbaudes pasākumi, lai nodrošinātu atbilstību 1. punkta b) apakšpunkta noteikumiem.

2. Atbalsta pieprasītājiem ir pienākums dalībvalstu noteiktajā termiņā iesniegt kompetentajām iestādēm ražas novākšanas deklarāciju, kurā iekļauta vismaz šāda informācija:

a) ražas novākšanas diena;

b) novāktais izejvielu daudzums.

3. Sevišķos vai ārkārtas apstākļos saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 40. panta 4. punktā paredzēto atbalsta pieprasītājs var informēt kompetento iestādi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 796/2004 72. panta noteikumus, ka tas nevarēs veikt ražas novākšanu vai izmantot daļu izejvielas ražas vai to kopumā, kā paredzēts šā panta 1. punktā. Kompetentā iestāde pēc pietiekamu pierādījumu saņemšanas par šādiem ārkārtas apstākļiem var atļaut mainīt daudzumu, kas paredzēts izmantošanai saimniecībā.

35. pants

Pārbaudes

Neskarot pārbaudes pasākumus, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 796/2004 24. un 26. pantā un šīs regulas 37. panta 4. punktā un 37. panta 6. punktā, dalībvalstis, piemērojot šīs regulas 33. panta 1. punktu, nosaka piemērotus pārbaudes pasākumus, lai nodrošinātu šādu prasību izpildi:

a) atbilstošs izejvielas daudzums tiek novākts atbilstoši 34. pantam. Šādos pārbaudes pasākumos ir iekļauta vismaz šāda informācija: i) administratīvas pārbaudes attiecībā uz atbilstību 34. pantam saistībā ar novākto ražas daudzumu; ii) pārbaudes uz vietas vismaz 10 % saimniecību, lai pārbaudītu novāktās ražas daudzumus, kurus atbalsta pieprasītājs paziņojis saskaņā ar 34. panta 2. punktu;

b) šā panta a) apakšpunktā minētās izejvielas tiek izmantotas saimniecībā vai pārstrādāta par biogāzi produktā, kas atbilst KN kodam 2711 29 00 .

36. pants

Maksājumi

1. Neskarot samazinājumus un izņēmumus Regulas (EK) Nr. 796/2004 51. pantā un šā panta 2. punktā, atbalstu pieprasītājiem izmaksā tikai, ja tiek ievēroti šādi nosacījumi:

a) ir novākts nepieciešamais ražas daudzums saskaņā ar 34. pantu;

b) kompetentajai iestādei ir iesniegta deklarācija, kas paredzēta 33. panta 2. punktā un 34. panta 2. punktā;

c) kompetentā iestāde ir veikusi 35. panta a) punktā paredzētās pārbaudes.

2. Neskarot Regulas (EK) Nr. 1782/2003 40. panta prasības, ja tiek konstatēts, ka atbalsta pieprasītājs tīšuprāt ir iesniedzis šīs regulas 34. panta 2. punktā minēto ražas novākšanas deklarāciju, kurā paziņotie dati ir viltoti, pieprasījuma iesniedzējs zaudē tiesības saņemt atbalstu. Ja atbalsts jau ir izmaksāts, to atgūst saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 73. panta noteikumiem.

Ja izejvielas nepārstrādā produktos ar augstu enerģētisko vērtību 33. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajā termiņā, par attiecīgo novākto ražu izmaksāto atbalstu atgūst saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 73. pantu un lauksaimnieku nākamajā gadā izslēdz no pretendentu loka uz atbalstu par kultūraugiem ar augstu enerģētisko vērtību.

36. a pants

Dalībvalstis var pieņemt lēmumu piemērot šīs iedaļas noteikumus pēc 2008. gada 1. janvāra.







8.

IEDAĻA

Alternatīva apstiprināšanas sistēma

37. pants

Alternatīva apstiprināšanas sistēma

1. Atkāpjoties no 31. panta prasībām, dalībvalstis var pieņemt lēmumu izveidot uzpircēju un pirmapstrādātāju “apstiprināšanas” sistēmu (turpmāk tekstā – “apstiprinātie uzņēmēji”).

Dalībvalstis šā punkta pirmajā daļā minēto lēmumu publisko līdz 1. novembrim tajā gadā, kas ir pirms tā piemērošanas. Tomēr attiecībā uz 2007. gadu dalībvalstīm šāds lēmums ir jāpublisko līdz 2007. gada 1. martam.

Ja vien šajā iedaļā nav paredzēts citādi, šīs nodaļas noteikumus piemēro dalībvalstīs, kuras izlēmušas piemērot pirmā punkta nosacījumus.

2. Ja dalībvalsts ir izlēmusi piemērot 1. punkta nosacījumus, tā pieņem nepieciešamos noteikumus un veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek ievēroti šīs nodaļas noteikumi. Dalībvalstīm jo īpaši ir jānosaka nosacījumi, pēc kuriem uzņēmēji tiek apstiprināti, nodrošinot, lai būtu ievēroti vismaz šādi kritēriji:

a) attiecībā uz uzpircējiem: i) jābūt nepieciešamajai administratīvajai kapacitātei, lai strādātu par uzpircēju un veiktu 38. pantā minēto reģistrāciju; ii) jābūt līgumsaistībām vismaz ar vienu pārstrādātāju par izejvielu piegādi vai jābūt pierādījumiem par tirdzniecības darbību pietiekami ilgu laikposmu;

b) attiecībā uz pirmapstrādātājiem: i) jābūt nepieciešamajai administratīvajai kapacitātei, lai strādātu par pirmapstrādātāju un veiktu 38. pantā minēto reģistrāciju; ii) jābūt nepieciešamajai ražošanas kapacitātei, lai ražotu vismaz vienu no 24. panta 1. punktā minētajiem produktiem ar augstu enerģētisko vērtību.

▼M12

3. Pirms 6. punktā minētā saraksta publicēšanas dalībvalstis nosaka uzņēmēju apstiprināšanas pārbaudes kārtību.

▼M10

4. ►M12 Ja tiek konstatēts, ka apstiprinātais uzņēmējs nepilda šajā nodaļā minētās saistības vai valsts noteikumus, kas pieņemti, pamatojoties uz šīm saistībām, vai ja uzpircējs vai pirmapstrādātājs nepieņem vai neveicina pārbaudes uz vietas, kas jāveic kompetentajām iestādēm, un/vai nesniedz 38. pantā minēto informāciju, dalībvalstis paredz attiecīgu sankciju piemērošanu. ◄ Soda apmēru aprēķina, ņemot vērā pārkāpuma nopietnību un proporcionāli drošības naudai, kas konfiscēta par neatbilstību prasībām atbilstoši 32. pantam.

▼M12

5. Ja apstiprinātais uzņēmējs klajas nolaidības dēļ neievēro šīs nodaļas noteikumus vai arī neievēro valsts noteikumus, dalībvalsts var pieņemt lēmumu atsaukt piešķirto apstiprinājumu uz laikposmu, kas jānosaka dalībvalstij.

▼M10

6. Līdz 15. decembrim gadā, kas ir pirms tā, par kuru tiek piešķirts atbalsts, dalībvalsts publisko visu apstiprināto uzpircēju un apstiprināto pirmapstrādātāju sarakstu. Tomēr par atbalstu, kas tiek piešķirts par 2007. gadu, apstiprināto uzpircēju un pirmapstrādātāju saraksts ir jāpublisko vēlākais līdz 2007. gada 15. aprīlim.

▼M12

7. Ja dalībvalsts nolemj piemērot 1. punktu, atbalstu izmaksā tikai tiem pieteikuma iesniedzējiem, kas noslēguši līgumu ar apstiprinātiem uzpircējiem vai pirmapstrādātājiem, ja vien tie arī ir reģistrējušies dalībvalstī, kas nolēmusi piemērot 1. punktu.

▼M10







9.

IEDAĻA

Pārbaudes

38. pants

Reģistrācija

1. Vismaz reizi mēnesī dalībvalsts kompetentā iestāde precizē, kāda reģistrācija ir jāveic uzpircējiem, pārstrādātājiem vai atbalsta pieprasītājiem, kas minēti 33. panta 1. punktā, un to, cik bieži šādi dati ir jāatjaunina, bet tas nedrīkst būt retāk kā reizi mēnesī.

2. Pārstrādātājiem jāreģistrē vismaz šāda informācija:

a) dažādu izejvielu daudzumi, kas nopirkti pārstrādei;

b) pārstrādāto izejvielu daudzumi un no tiem iegūto gala produktu, līdzproduktu un blakusproduktu daudzumi un veidi;

c) zudumi pārstrādes gaitā;

d) iznīcinātie daudzumi un šādas iznīcināšanas iemesli;

e) to produktu daudzumi un veidi, ko pārstrādātājs pārdevis vai nodevis tālāk, un cenas;

f) attiecīgā gadījumā – nākamo pārstrādātāju vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese.

3. Uzpircējiem jāreģistrē vismaz šāda informācija:

a) visu izejvielu daudzumi, kas nopirkti un pārdoti pārstrādei saskaņā ar šo shēmu;

b) pirmapstrādātāju vārds, uzvārds vai nosaukums un adrese.

4. Attiecībā uz 33. panta 1. punktā minētajiem atbalsta pieprasītājiem, tiem ir jāreģistrē vismaz krājumu apjoms, lai būtu iespējams izsekot darbībai ar novākto ražu un tās pārstrādei saimniecībā.

5. Uzpircēja vai pirmapstrādātāja kompetentā iestāde pārbauda, vai iesniegtais līgums atbilst 24. panta 1. punkta nosacījumiem. Ja līgumi neatbilst minētajiem nosacījumiem, par to informē atbalsta pieprasītāja kompetentās iestādes.

6. Lai aprēķinātu 24. panta 6. punktā minēto produktu ekonomisko vērtību, attiecīgās kompetentās iestādes, pamatojoties uz 2. punktā minēto informāciju, salīdzina visu attiecīgo produktu, kuriem ir augsta enerģētiskā vērtība, vērtību summu ar visu citu produktu vērtību summu, kas paredzēti citādai izmantošanai un iegūti ar tām pašām pārstrādes darbībām. Katru vērtību iegūst, sareizinot attiecīgo daudzumu ar rūpnīcas noteikto vidējo cenu, kuru pārbauda iepriekšējā tirdzniecības gadā. Ja šīs cenas nav pieejamas, kompetentā iestāde nosaka attiecīgās cenas, jo īpaši pamatojoties uz 39. panta 1. punktā minēto informāciju.

39. pants

Pārstrādes pārbaudes

1. Pirmapstrādātāji savām kompetentajām iestādēm sniedz prasīto informāciju par attiecīgo pārstrādes ciklu, jo īpaši attiecībā uz cenām un tehniskās pārstrādes koeficientiem, ko izmanto, lai noteiktu gala produktu daudzumus, ko iespējams iegūt.

2. Dalībvalstu, kurās atrodas pieņemšanas punkti, kompetentās iestādes uzsāk pārbaudes vismaz 25 % no to teritorijās iekārtotajiem pieņemšanas punktiem, kurus izvēlas ar riska analīzes metodi. Šīs pārbaudes ietver komercdokumentu fiziskas pārbaudes un kontroli, lai pārbaudītu atbilstību starp izejvielu iepirkumiem un atbilstošajām piegādēm un atbilstību 32. pantā noteiktajām primārajām, sekundārajām un pakārtotajām prasībām.

3. To dalībvalstu kompetentās iestādes, kurās notiek pārstrāde, pārbauda atbilstību 24. panta 1. punkta noteikumiem un ►M12 32. pantu ◄ minētajām primārajām, sekundārajām un pakārtotajām prasībām vismaz 25 % to pārstrādātāju telpās, kas atrodas tās teritorijā, atlasē pamatojoties uz riska analīzi. Šīs pārbaudes attiecas vismaz uz šādiem elementiem:

a) vērtību summas produktiem ar augstu enerģētisko vērtību salīdzinājumā ar visu citu to produktu vērtību summu, kas paredzēti citādai izmantošanai un iegūti ar tām pašām pārstrādes darbībām;

b) pārstrādātāja ražošanas sistēmas analīze, kas ietver fiziskas pārbaudes un tirdzniecības dokumentu pārbaudes, lai pārliecinātos, vai saskan izejvielu piegādes, galaprodukti, līdzprodukti un blakusprodukti.

Pirmās daļas b) punktā minēto pārbaužu mērķiem kompetentā iestāde jo īpaši balstās uz attiecīgo izejvielu pārstrādes tehniskajiem koeficientiem. Šādus koeficientus pielieto, ja tie pastāv Kopienas likumdošanā attiecībā uz eksportēšanu. Ja tādu nav, bet Kopienas tiesību aktos ir paredzēti citi koeficienti, piemēro tos. Visos pārējos gadījumos pārbaude tieši balstās uz koeficientiem, kurus vispārēji atzinusi attiecīgā pārstrādes rūpniecības nozare.

4. Šīs regulas 33. panta 1. punktā minētajām pārstrādes darbībām pārbaudes veic 10 % atbalsta pieprasītājiem, kurus izvēlas ar riska analīzes metodi, ņemot vērā:

a) atbalsta apjomus;

b) produkcijas veidu, kas atbilstoši deklarācijai nodots pārstrādei, jo īpaši kultūru veidus, kas nav viengadīgās kultūras;

c) lauksaimniecības zemes gabalu skaitu;

d) attīstību salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu;

e) iepriekšējo gadu pārbaužu rezultātus;

f) citus parametrus, ko nosaka dalībvalstis, pamatojoties uz iesniegto deklarāciju reprezentativitāti.

5. Šā panta 4. punktā minētajās pārbaudēs jābūt vismaz šādiem faktiem:

a) vērtības summas produktiem ar augstu enerģētisko vērtību salīdzinājums ar visu citu to produktu vērtību summu, kas paredzēti citādai izmantošanai un iegūti ar tām pašām pārstrādes darbībām;

b) informācija par to, vai ir nepieciešamais, lai izejvielas lietotu vai pārstrādātu saimniecībā.

6. Ja 4. punktā minētās pārbaudes gaitā konstatē pārkāpumus, kompetentā iestāde veic papildu pārbaudes gada gaitā un attiecīgi paaugstina to atbalsta pieprasītāju skaitu procentuāli, kuru saimniecībās veic pārbaudes uz vietas nākamajā gadā, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 796/2004 26. panta 3. punktu.

7. Ja tiek nodrošināts, ka noteikti pārbaužu elementi pēc 2., 3. un 4. punkta tiek veikti, pamatojoties uz paraugiem, tad līdz ar šādiem paraugiem ir jāgarantē, ka pārbaudes līmenis ir ticams un reprezentatīvs.

8. Pēc katras pārbaudes uz vietas nepieciešams pārbaudes ziņojums, kuru paraksta attiecīgās pārbaudes veicējs, sniedzot precīzas ziņas par veikto pārbaudi. Atskaitē ir jānorāda:

a) pārbaudes datums;

b) klātesošās personas;

c) pārbaudes periods;

d) izmantotās pārbaudes metodes, tostarp, atsauce uz paraugu ņemšanas metodēm, ja tas ir atbilstīgi;

e) pārbaudes rezultāti.

40. pants

Papildu pasākumi un savstarpējais atbalsts

1. Dalībvalstis veic nepieciešamos papildu pasākumus šīs nodaļas noteikumu sekmīgai pielietošanai un sniedz savstarpēju atbalstu, lai veiktu šajā nodaļā paredzētās pārbaudes. Ja šajā nodaļā nav paredzēts piemērots samazinājums vai izslēgšana, dalībvalstis var noteikt piemērotas sankcijas valsts mērogā, kas vērstas pret tirgus dalībniekiem, kuri piedalās atbalsta piešķiršanas procedūrā.

2. Ciktāl vajadzīgs vai noteikts šajā nodaļā, dalībvalstis savstarpēji palīdz cita citai nodrošināt efektīvu kontroli un atļauj pārbaudīt iesniegto dokumentu autentiskumu un/vai apmainīto datu precizitāti.

▼M10 —————

▼M16 —————

▼B







10. NODAĻA

PALĪDZĪBA SĒKLĀM

46. pants

Sertificētās sēklas

Regulas (EK) Nr. 1782/2003 99. panta pielietošanas gadījumā palīdzība tiek garantēta audzēšanai no pamatsēklām un oficiāli sertificētām sēklām, kā definēts Direktīvās 66/401/EEC, 66/402/EEC un 2002/57/EK, un saskaņā ar standartiem un noteikumiem, kas izklāstīti šajās direktīvās, saskaņā ar regulas 47. līdz 50. pantu.

47. pants

Sēklu ražošana

1. Sēklas ražos:

a) vai nu pēc audzēšanas līgumiem, kurus slēdz starp sēklu iestādēm vai audzētājiem un stādu audzētājiem,

b) vai tieši sēklu ražotāji vai audzētāji; šai produkcijai jābūt pārbaudītai saskaņā ar audzēšanas deklarācijām.

2. Sēklu ražotāji un audzētāji apstiprinās vai reģistrēs dalībvalstis attiecībā uz 1. punktu. Dalībvalstu apstiprinājums vai reģistrācija būs derīga visā Kopienā.

3. Sēklu ražotāji vai audzētāji, kuri audzē stādus vai kuriem tie tiek audzēti citās dalībvalstīs nevis tajās, kurās ir veikta apstiprināšana un reģistrēšana saskaņā ar 2. punktu, pēc pieprasījuma iesniedz citu dalībvalstu atbildīgajām instancēm informāciju, kas nepieciešama, lai veiktu pārbaudes palīdzības piešķiršanai.

48. pants

Teritoriālā atbilstība kritērijiem

Katra dalībvalsts garantē palīdzību tikai attiecībā uz ievāktajām sēklām teritorijā kalendārā gada laikā, kurā sākas tirgus gads un kuram ir piešķirta palīdzība.

Palīdzība tiks garantēta visiem sēklu audzētājiem saskaņā ar noteikumiem, kuri nodrošina vienādu attieksmi pret visiem palīdzības saņēmējiem neatkarīgi no to izvietojuma Kopienā.

49. pants

Sēklu tirdzniecība

Palīdzība tiek garantēta tikai tad, ja sēklas saņēmējs patiesi tās tirgo sēšanai vēlākais līdz 15. jūnijam nākamajā gadā pēc ražas ievākšanas. “Tirgot” nozīmē turēt pieejamu vai turēt noliktavā, izlikt pārdošanai, piedāvāt pirkšanai, pārdot vai piegādāt citām personām.

▼M4

49.a pants

Avansa maksājumi

Dalībvalstis var piešķirt avansa maksājumus sēklu audzētājiem no tirdzniecības gada 1. decembra. Minētais maksājums ir proporcionāls sēklu daudzumam, kas 49. panta nozīmē jau ir iztirgots sēšanai ar nosacījumu, ka ir izpildīti visi 10. nodaļā paredzētie noteikumi.

▼M15

50. pants

Cannabis sativa L. šķirnes

Tiešajiem maksājumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 99. panta 4. punktu atbilstīgas ir tās Cannabis sativa L. šķirnes, kas uzskaitītas “Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā” līdz tā gada 15. martam, par kuru maksājums ir piešķirts, un kas publicētas saskaņā ar Padomes Direktīvas 2002/53/EK 17. pantu, izņemot šķirnes “Finola” un “Tiborszallasi”.

▼B







11. NODAĻA

PLATĪBU MAKSĀJUMI LAUKAUGU KULTŪRĀM







1. IEDAĻA

Vispārīgie noteikumi par atbilstību kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem

51. pants

Kritērijiem atbilstošās zemes

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 10. nodaļas mērķim:

a) “pastāvīgās ganības” nozīmēs “pastāvīgās ganības” pēc Komisijas Regulas (EK) Nr. 796/2004 2. panta 2. punktā norādītā;

b) “pastāvīgās kultūras” nozīmēs “pastāvīgās kultūras” pēc Komisijas Regulas (EK) Nr. 795/2004 2.c pantā norādītā.

2. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 103. panta pirmā punkta mērķiem zemes, kuras ir pastāvīgās ganības 2003. gadā, būs:

a) zemes, kuras zemnieki palīdzības pieteikumā 2003. gadam deklarējuši kā tādas, kuras tiek pastāvīgi izmantotas ganībām un

b) zemi, kuru zemnieks nedeklarē savā pieteikumā 2003. gadam, vienīgi, ja var parādīt, ka zeme nav bijusi izmantota pastāvīgām ganībām 2003. gadā.

3. Kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 108. panta otrais punkts, dalībvalstis var tikt izslēgtas no šī panta pirmā punkta tikai šādos gadījumos:

a) platībām, kuras paredzētas restrukturēšanas programmām, definētām kā “izmaiņas struktūrā un/vai kritērijos, atbilstoši platībām, kuras noteikušas atbildīgās instances”, dalībvalstis veiks pasākumus, lai novērstu jebkādu ievērojamu pieaugumu kopējā lauksaimniecības platībā, kas atbilst kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem; tajā var ietilpt iepriekš kritērijiem atbildušo platību uzskatīšana par neatbilstošu, kā paredz pasākums; platības, kas tikko atzītas par kritērijiem atbilstošām pēc dalībvalstu noteiktās restrukturēšanas programmas, kas nepārsniegs jau deklarētās kritērijiem neatbilstošās platības par vairāk kā 5 %;

b) jebkuras sabiedriskās iejaukšanās gadījumā, kad iejaukšanās rezultātā zemniekiem, kuri iepriekš audzējuši graudaugus kā neatbilstošus kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem, lai veiktu tālāku normālu lauksaimniecisko darbību, un attiecīgā iejaukšanās nozīmē, ka, sākotnēji kritērijiem atbildusī zeme, vairs tāda nav, dalībvalstis var vairāk nepalielināt kopējo atbilstošo lauksaimniecības platību pavisam vai uz īsu laiku par vairāk kā 0,1 % no kopējās pamatplatības;

c) ja zemnieki spēj sniegt saistošus un objektīvus iemeslus zemes platības kritēriju maiņai, lai tā atbilstu kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem, dalībvalstīm ir jāpārbauda, vai nav pamatotu iemeslu atteikt šādu maiņu, it sevišķi no vides aizsardzības viedokļa, un iesniegt pamatotu plānu Komisijai, ka kopējais apjoms kritērijiem atbilstošajām zemēm paliek nemainīgs; nekādi apstākļi nevar mainīt rezultātu, palielinot apjomus; dalībvalstīm jāsniedz sistēma par iepriekšēju informēšanu un šādu izmaiņu apstiprināšanu.

52. pants

Noteikumi maksājumiem

Bez aizspriedumiem pret 2. pantu laukaugu platību maksājumi tiks maksāti tikai platībām:

a) reģionos, kas klimatiski un lauksaimnieciski atbilst laukaugu kultūru audzēšanai; dalībvalstīm ir tiesības lemt, vai reģions atbilst prasībām konkrētu laukaugu kultūru audzēšanai;

b) uz kurām kultūras paliek, pēdējās ziedēšanas periodam sākoties normālas audzēšanas apstākļos.

Kas attiecas uz cietajiem kviešiem, kultūras papildus tiks kultivētas saskaņā ar vietējiem standartiem vismaz līdz 30. jūnijam atkarībā no tā, kurš maksājums ir piešķirts, izņemot gadījumus, kad raža tiek novākta pilnbriedā.

53. pants

Reģionālie apjomi

1. Ja ražotāju platības, kuras atbilst kritērijiem laukaugu kultūru platību maksājumiem, atrodas vairākos ražošanas reģionos, maksājamais apjoms tiek noteikts pēc katras platības atrašanās vietas, par kuru ir iesniegts pieteikums.

2. Dalībvalstīm, kuras audzē kukurūzu reģionos, kuros parasti to audzē lopbarībai, jāpiešķir kvota ēdamajiem graudiem attiecībā pret visām platībām, kur tiek audzēta kukurūza.







2. IEDAĻA

Īpašie nosacījumi konkrētām laukaugu kultūrām

54. pants

Lopbarība

1. Regulas (EK) Nr. 1782/2003 100. panta 3. punktā minētā “lopbarība” ir graudaugi, kas tiek audzēti platībās, kas pārsvarā apsētas ar zāli un novāktas zaļas vismaz reizi gadā ar mērķi saglabāt noslēgtā vidē ar anaerobisku fermentu palīdzību.

Īpašnieki, kuru platības ir reģistrētas sertificētu zāles sēklu audzēšanai saskaņā ar Direktīvu 66/401/EEC attiecīgajā tirgus gadā, nevarēs pretendēt uz laukaugu kultūru platību maksājumiem.

2. Šīs nodaļas nosacījumi, izņemot apstākļus, kuri attiecas uz ziedēšanu 52. panta 1. punkta b) apakšpunktu, attiecas uz lopbarību.

3. Dalībvalstīs, kuras rada nosacījumus īpašām platībām lopbarībai, kuri norādīti IV pielikumā, zemnieki varēs pretendēt uz platību maksājumiem attiecībā uz lopbarību.

55. pants

Cietie kvieši

1. Palīdzības lietošana attiecībā uz cieto kviešu papildināšanu un īpašo palīdzību, kas izklāstīta Regulas (EK) Nr. 1782/2003 105. pantā, būs spēkā tikai, ja:

a) pieteikumi platību maksājumiem attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 101. pantu, ir iesniegti attiecībā uz to pašu hektāru skaitu kā cietajiem kviešiem;

b) sertificētajām sēklām saskaņā ar Direktīvu 66/402/EEC tiek lietots minimālais daudzums.

2. Dalībvalstis līdz 1. oktobrim gadā, kas seko attiecīgajam gadam, kurā tiek garantēta palīdzība, fiksēs un informēs zemniekus par minimālajiem sertificēto sēklu daudzumiem, kuras jāizmanto saskaņā ar lauksaimniecības praksi attiecīgajā dalībvalstī.

56. pants

Lini un kaņepes, kurus audzē šķiedrai

1. Par platību maksājumiem liniem un kaņepēm, kuras audzē šķiedrai, ir neskaidrības šādos noteikumos:

a) līguma vai vienošanās kopijas iesniegšana attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 106. panta 1. punktu vēlākais līdz 15. septembrim gadam, kas seko attiecīgajam gadam, kurā maksājums piešķirts vai pirms datuma, kuru noteikusi dalībvalsts;

▼M15

b) attiecībā uz kaņepēm, ko audzē šķiedru iegūšanai – to šķirņu sēklu izmantošana, kuras uzskaitītas “Lauksaimniecības augu sugu šķirņu kopējā katalogā” līdz tā gada 15. martam, par kuru maksājums ir piešķirts, un kas publicētas saskaņā ar Padomes Direktīvas 2002/53/EK 17. pantu, izņemot šķirnes “Finola” un “Tiborszallasi”, un sertificētas saskaņā ar Padomes Direktīvu 2002/57/EK.

▼B

2. Teritoriālo maksājumu nodrošināšanai kaņepēm, kuras tiek audzētas šķiedrai, dalībvalstis var fiksēt minimālo apsēšanas pakāpi saskaņā ar standarta kaņepju audzēšanas praksi.

57. pants

Sēšanas datumi

Atsakoties no Regulas (EK) Nr. 1782/2003 109. panta, dalībvalstis var atlikt sēšanas beigu datumu ne vēlāk kā par 15. jūniju kultūrām, kuras ir uzskaitītas šīs Regulas VIII pielikumā, un zonām, kuras atrodas pielikumā noteiktajos reģionos un kuras nosaka iesaistītās dalībvalstis.







3. IEDAĻA

Pamatplatības, norādošās kvotas un griesti

58. pants

Apūdeņojamās un neapūdeņojamās zemes

1. Ja reģionalizācijas plāns attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 103. pantu piešķir atšķirīgas kvotas apūdeņojamajām un neapūdeņojamajām zemēm, dalībvalstīm jānosaka, vai mārketinga gada laikā platības tiek apūdeņotas vai nē. Tām ir jānorāda:

a) laukaugu kultūru saraksts, par kurām platību maksājumi var tikt garantēti pēc apūdeņoto kvotu līmeņa;

b) apūdeņošanas iekārtu apraksts, kuru izmanto zemnieki; šim aprīkojumam jābūt atbilstošam un ar attiecīgo platību un jāļauj piegādāt ūdeni daudzumā, kāds nepieciešams normālai augu attīstībai to augšanas laikā;

c) attiecīgais apūdeņošanas periods.

2. 1. punkts netiek piemērots “regadío” ražošanas reģioniem Spānijā vai citos reģionos, kur apūdeņošana ir vēsturiska iezīme saistībā ar zemes gabalu, un tai jābūt ievērotai un uzskaitītai.

59. pants

Pamatplatību pārtēriņš

1. Lai noteiktu jebkurus pārtēriņus reģionālajām pamatplatībām saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 102. pantu, dalībvalstu atbildīgās instances ņems vērā:

a) reģionālās pamatplatības, kuras norādītas šīs Regulas IV pielikumā;

b) teritoriju kopējo platību, kuras atbilst platību maksājumiem pieteikumos, kuri ir iesniegti attiecībā uz katru kultūru, ieskaitot Regulas (EK) Nr. 1782/2003 71. panta pielietošanu attiecībā uz piespiedu atlicinājumiem.

Jebkuri brīvprātīgie atlicinājumi tiks ietverti platībās, kurās nav apūdeņošanas, netiek audzēta kukurūza un/vai nav izmantota lopbarībai.

2. Teritoriju kopējā platība, kas attiecas uz iesniegtiem palīdzības pieteikumiem, neietilps platības vai to daļas, kuras attiecas uz pieteikumiem, kuri pēc administratīvām pārbaudēm tiek atzīti par nepamatotiem.

Ja piemērojams, patieso platību nosaka neatliekamās pārbaudēs saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 23. pantu, šīs pārbaudes tiks ņemtas vērā.

3. Platības, kas apsētas ar laukaugu kultūrām, saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 10. nodaļas IV sadaļu un lietotas, lai atbalstītu palīdzības pieteikumus saskaņā ar šīs Regulas 12. nodaļas IV sadaļu, tiks pievienotas kopējai platībai, kura attiecas uz pieteikumiem, pielāgotiem saskaņā ar 2. punktu.

4. Pamatplatības pārtēriņi tiks aprēķināti saskaņā ar tabulām VI pielikumā.

60. pants

Cieto kviešu ierobežoto platību pārtēriņi

1. Lai noteiktu jebkurus pārtēriņus ierobežotajās platībās cietajiem kviešiem, kuri atbilst kritērijiem, piemērojot platību maksājumus, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 105. panta 1. punktā, dalībvalstu atbildīgās iestādes ņems vērā piešķīrumu platību maksājumiem pieteikumos minēto teritoriju kopējām platībām attiecībā uz cietajiem kviešiem; piešķīrums pielāgots saskaņā ar regulas 59. panta 2. punktu, samazināts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 102. pantu.

2. 1. punkts tiek pielietots, lai noteiktu jebkurus pārtēriņus ierobežotajās teritorijās, kas atbilst īpašās palīdzības kritērijiem cietajiem kviešiem, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1782/2003 105. panta 3. punktā.

61. pants

Definitīvās pakāpes platību pārtēriņi un samazināšanas koeficents

▼M10

1. Ja 59. un 60. pantā minētās platības tiek pārsniegtas, attiecīgā dalībvalsts nosaka galīgā pārsnieguma procentu, kas samazināts līdz divām decimāldaļām, pirms lauksaimniekiem piešķir maksājumus un vēlākais līdz nākamā gada 31. janvārim.

▼B

2. Definitāvās likmes pārtēriņam noteiks izmantošanas pakāpi, lai aprēķinātu teritoriju, kas atbilst proporcionālai kritēriju samazināšanai:

a) laukaugu kultūru platību maksājumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 102. panta 1. punktu;

b) to papildinājumi un īpašā palīdzība cietajiem kviešiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 105. pantu, kas pielietota saskaņā ar 102. panta 1. punktu.

62. pants

Apakšplatības

▼M8

Regulas (EK) Nr. 1782/2003 102. panta 5. punkta vajadzībām dalībvalstis ne vēlāk kā līdz tā gada 1. septembrim, par kuru tiek piemērots platībatkarīgais maksājums, nosaka datus par:

▼B

a) nacionālajām pamatplatībām, kuras tiks sadalītas;

b) dalībvalstu kritērijiem, lai izveidotu apakšplatības;

c) apakšplatībām (skaits, nosaukums un izmēri);

d) detalizētiem noteikumiem attiecībā uz pasākumiem, kuri piemērojami pārtēriņa gadījumā.

63. pants

Maksājumu summas griesti

Lai noteiktu jebkurus pārtēriņu maksājumu griestus un atbilstošu koeficenta samazināšanu, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 102. panta 2. punkts, dalībvalstu atbildīgās iestādes ņems vērā proporcionālo samazinājumu kritērijus atbilstošajām platībām, kā paredz regulas 102. panta 1. punkts un 105. panta 2. punkts.







4. IEDAĻA

Atlicinājumi

▼M8

64. pants

Definīcija

Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta vajadzībām “atlicinājumi” nozīmē tādu platību atstāšanu atmatā, kas atbilst platībatkarīgo maksājumu kritērijiem atbilstoši šīs regulas 108. pantam.

▼B

65. pants

Nosacījumi

1. Jāpielieto Regulas (EK) Nr. 795/2004 32. pants.

2. Atsakoties no Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 9. punkta, 2005. un 2006. gadam Malta var noteikt minimālo prasību izmēru atlicinātajām platībām, kas ir vismaz 0,1 ha lielas un 10 m platas.

66. pants

Reģionālais sadalījums

1. Palīdzības piešķiršana attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 II sadaļu tiks sadalīta pa reģioniem saskaņā ar reģionalizēšanas plānu, kā paredz regulas 103. pants.

2. Katra platības maksājuma pieteikums dotajā ražošanas reģionā atbildīs atlicinājumu deklarācijām attiecībā uz pēdējo attiecīgo hektāru skaitu tajos pašos ražošanas reģionos.

3. Dalībvalstis var atteikties no 2. punkta saskaņā ar objektīvajiem kritērijiem.

4. Atsakoties no 2. punkta, obligātie atlicinājumi attiecas uz iesniegtajiem pieprasītajiem platības maksājumiem un var tikt ietekmēti pilnībā vai daļēji:

a) Spānijā secano reģionā, gadījumos, kad īpašums atrodas secano un regadío ražošanas reģionos;

b) citā ražošanas reģionā, nodrošinot, ka atlicinātās platības atrodas ražošanas reģionos atkarībā no tā, kur apstrādātā platība atrodas.

5. Ja tiek pielietots 3. un 4. punkts, atlicinātās platības tiks pielāgotas saskaņā ar starpību starp kvotām, kuras tiek izmantotas maksājumiem attiecībā un attiecīgo reģionu atlicinājumiem. Tomēr, pielietojot šos punktus, tas neveicinās atlicināto hektāru skaitu, kā to pieprasa saistības.

67. pants

Pākšaugu kultūras

1. Lai pielietotu Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 3. punkta otro ievilkumu, “pākšaugu kultūras” nozīmē platības, kas apsētas ar vienu vai vairākām pākšaugu šķirnēm, kuras uzrādītas regulas VII pielikumā. Sēja kopā ar labību un/vai zāli tiks pieļauta šādos gadījumos:

a) platības ir apsētas galvenokārt ar pākšaugiem;

b) tās nevar novākt atsevišķi.

Kad reģionu vides standarti, kurus noteikušas dalībvalstis organiskajām kultūrām, nosaka griestus pākšaugu platībām, nosacījumi attiecībā uz platībām, kuras pārsvarā apsētas ar pākšaugiem, izklāstīti a) punktā, tiem jāatbilst vismaz 85 % no fiksētās likmes, kuru attiecīgi noteikušas dalībvalstis.

2. Platības, kurās pākšaugu kultūras attiecībā uz 1. punktu tiek apstrādātas periodā no 15. janvāra līdz 31. augustam, kā nosaka Padomes Regulas (EK) Nr. 1786/1003 piedāvātās palīdzības shēmas ( 33 ), platību maksājumiem nevarēs kvalificēt.

68. pants

Maksājumi brīvprātīgi atlicinātajām zemēm

Regulas (EK) Nr. 1782/2003 107. panta 6. punkta nolūkos, kad tiek pielietots regulas 66. pants, dalībvalstis ļaus zemniekiem atlicināt vismaz 10 % no platības, kas tiek apsēta ar laukaugu kultūrām un netiek lietota teritoriālajiem maksājumiem, lai atļautu maksāt atlicinātās tiesības. Augstāku procentu likmi var noteikt dalībvalstis, ņemot vērā attiecīgo situāciju un nodrošinot pietiekamu saimniecības zemes izmantošanu.

Pamatapjoms brīvprātīgajiem atlicinājumiem būs 63,00 tūkstoši eiro no 2005./2006. mārketinga gada. Kad atšķirīgas kvotas ir noteiktas apūdeņojamajām un neapūdeņojamajām zemēm, neapūdeņojamajām zemēm tiks piemēroti atlicinājumu maksājumi.

Dalībvalstis piemēros attiecīgus pasākumus saskaņā ar īpašajiem apstākļiem brīvprātīgi atlicinātajās platībās, lai nodrošinātu, ka tās tiek uzturētas labā lauksaimnieciskajā stāvoklī un tiek aizsargāta vide.







5. IEDAĻA

Ziņojumi

▼M10

69. pants

Paziņojumi

Ja konstatēts, ka 59. un 60. pantā minētās platības ir pārsniegtas, attiecīgā dalībvalsts nosaka galīgo pārsnieguma procentu pirms maksājumu piešķiršanas lauksaimniekiem un vēlākais līdz nākamā gada 31. janvārim un paziņo to Komisijai vēlākais līdz nākamā gada 31. janvārim. Dati, kas izmantoti, lai aprēķinātu procentuālo daudzumu, par kādu pārsniegta pamatplatība, tiek paziņoti, izmantojot VI pielikumā norādīto veidlapu.

▼B







12. NODAĻA

PIEMAKSAS AITĀM UN KAZĀM







1. IEDAĻA

Tiešie maksājumi

70. pants

Pieteikumi un saglabāšanas periods

1. Papildus prasībām attiecībā uz integrētās vadības un kontroles sistēmu, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 4. nodaļas II sadaļa (“integrētā sistēma”), zemnieki uzrādīs savos pieteikumos aitu un kazu piemaksas un veicamās piemaksas par to, vai tie tirgo aitas pienu vai piena produktus gada laikā attiecībā uz to, kura no piemaksām ir pieprasīta.

2. Pieteikumi piemaksām par labu zemniekiem, kuri audzē aitas un/vai kazas, tiks iesniegti atbildīgajām iestādēm tikai periodā, kuru noteikušas attiecīgās dalībvalstis, periods sākas ne ātrāk kā 1. novembrī un beidzas ne vēlāk kā 30. aprīlī attiecīgi pirms un pēc gada sākuma attiecībā uz to, kurš no pieteikumiem ir iesniegts.

Tomēr Apvienotā Karaliste var noteikt citu periodu attiecībā uz Ziemeļīriju nekā noteikts Lielbritānijā.

3. Periods attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 115. panta 1. punktu, kura laikā zemnieki apņemas turēt aitu un/vai kazu daudzumu attiecībā uz to, kura piemaksa tiek pieprasīta (“saglabāšanas periods”), būs 100 dienas, sākot ar pirmo dienu, kas seko pēdējai dienai pieteikumu iesniegšanas periodam attiecībā uz 2. punktu.

71. pants

Platības, kuras atbilst kritērijiem kazu piemaksām

Kritēriji attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 113. panta 2. punktu tiek sasniegti platībās, kuras uzskaitītas X pielikumā.

Tomēr dalībvalstis pēc ierastās kārtības apstiprinās, vai kritēriji joprojām tiek sasniegti platībās, kuras uzskaitītas X pielikumā, to teritoriju robežās. Sekojot šim vērtējumam, dalībvalstis ziņos Komisijai par jebkuriem nepieciešamajiem grozījumiem X pielikumā līdz 31. jūlijam nākamajam gadam attiecībā uz to, kurš no grozījumiem ir piemērots. Ziņojums noteiks zonas vai zonu daļas, kuras uzskaitītas X pielikumā un kuras vairs neatbilst kritērijiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 113. panta 2. punktu, kā arī rezultējošās zonas, kuras atbilst kritērijiem, bet vēl nav uzskaitītas X pielikumā. Par šīm potenciāli jaunajām zonām dalībvalstis sniegs detalizētu informāciju Komisijai ar pietiekamu argumentāciju.

72. pants

Pieteikumi papildpiemaksām un kazu piemaksām

1. Lai gūtu labumu no papildpiemaksām vai kazu piemaksām, zemnieki, kuru īpašumā ir vismaz 50 %, bet mazāk nekā 100 % no lauksaimniecībai izmantojamās platības, par teritorijām attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 1. punktu vai platībām, kuras uzskaitītas šīs regulas X pielikumā, iesniedz deklarāciju vai īpašumu norādošas deklarācijas saskaņā ar šī panta 2. un 3. punktu:

2. Zemnieki, kuriem katru gadu tiek pieprasītas deklarācijas par kopējo izmantoto lauksaimniecības platību viņu īpašumos, palīdzības pielietošanas gadījumos, kā to apstiprinājusi Regula (EK) Nr. 1782/2003 22. panta 1. punktā, norādīs deklarācijā izmantotos zemes gabalus, kuri tiek izmantoti lauksaimniecībā un atrodas platībās, kuras nosaka Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 1. punkts, vai platībās, kuras norādītas šīs regulas X pielikumā, kā paredzēts;

Zemnieki, kuriem netiek pieprasīts iesniegt deklarācijas attiecībā uz pirmo punktu, katru gadu iesniegs īpašu deklarāciju, kur iespējams piemērot sistēmu, identificējot lauksaimniecības zemes gabalus, kuri tiek nodrošināti pēc integrētās sistēmas.

Īpašās deklarācijas norādīs zemes, kuras pieder zemniekam, nomu vai izmantošanu, neatkarīgi no apstākļiem, norādot to platības un specificējot tos zemes gabalus, kuri tiek izmantoti lauksaimniecībā un atrodas platībās, kuras nosaka Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 1. punkts vai norādītas šīs regulas X pielikumā, kā paredzēts. Dalībvalstis nodrošinās, ka īpašās deklarācijas tiek pievienotas pieprasījumiem aitu un/vai kazu piemaksām. Dalībvalstis var arī pieprasīt, ka tiek iesniegtas īpašās deklarācijas, izmantojot “vienreizējo maksājumu pieteikumu” formas.

3. Atbildīgās nacionālās instances var pieprasīt iesniegt īpašuma apliecinājumu, nomas līgumu vai parakstītu vienošanos starp zemnieku un, kad iespējams, vietējo vai reģionālo atbildīgo instanču atestāciju, kas veikta lauksaimniecībā izmantotajai zemei. Atestācijai jānorāda zemes platības, kurām tiek garantēta palīdzība un kuras izmanto ražošanai; jānorāda zemes gabalu novietojums apgabalā, ko nosaka Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 1. punkts, vai platībās, kuras norādītas šīs regulas X pielikumā, kā paredzēts.

73. pants

Zemnieki, kuri veic sezonālu lopu pārvietošanu

1. Zemniekiem, kuru fermas atrodas vienā no ģeogrāfiskajām platībām, ko nosaka Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 2. punkta b) apakšpunkts, un kuri iesnieguši piemaksu pieteikumus, kā arī vēlas pieteikties papildus piemaksām, jānorāda:

a) vietu vai vietas, kurās tiek veikta sezonāla lopu pārvietošana attiecīgajam gadam;

b) periodu, kas veikts kārtējā gadā vismaz 90 dienu garumā attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 2. punkta a) apakšpunktu.

2. Piemaksu pieteikums no zemniekiem attiecībā uz 1. punktu tiks nodrošināts ar dokumentiem, kuri apstiprina, ka sezonāla lopu pārvietošana ir notikusi, izņemot force majeure gadījumus vai gadījumus, kuri tiek pietiekami attaisnoti laika apstākļu dēļ; un, ka sezonāla lopu pārvietošana notikusi divu iepriekšējo gadu laikā un īpaši pēc atestācijas, kuru veikusi vietējā vai reģionālā pārvalde sezonālas lopu pārvietošanas laikā, kas atbilst kritērijiem vismaz 90 audzēšanas dienu garumā.

Veicot administratīvas pieteikumu pārbaudes, dalībvalstīm jānodrošina, ka sezonālas lopu pārvietošanas gadījumi/vietas, kuras norādītas piemaksu pieteikumos, patiesi atrodas platībā, kā norādīts Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 1. punktā.

74. pants

Atbilstība kritērijiem

1. Zemnieki saņems piemaksas, balstoties uz aitu un/vai kazu skaitu, kuras tiek turētas visu saglabāšanas periodu attiecībā uz 70. panta 2. punktu.

2. Dzīvnieki, kuri atbilst definīciju noteikumiem, kā norādīts Regulas (EK) Nr. 1782/2003 112. pantā, attiecībā uz pēdējo saglabāšanas perioda dienu tiks uzskatīti par kritērijiem atbilstošiem dzīvniekiem.

75. pants

Zemnieku, kas pārdod aitas pienu vai piena produktus, ieviesumi

Dalībvalstis katram gadam ne vēlākais kā trīspadsmitajā saglabāšanas perioda dienā var izveidot ieviesumus zemniekiem, kuri tirgo aitas pienu vai piena produktus, balstoties uz zemnieku deklarācijām saskaņā ar 70. panta 1. punktu.

Veidojot ieviesumus, dalībvalstīm jāņem vērā kontroļu rezultāti un jebkuri citi atbildīgajām instancēm pieejamie informācijas avoti, īpaši iegūtā informācija no pārstrādātājiem vai izplatītājiem, kuri pārdod zemnieku aitas pienu vai piena produktus.

▼M8

76. pants

Paziņojums

Ne vēlāk kā līdz katra gada 31. oktobrim dalībvalstis paziņo Komisijai par jebkurām izmaiņām ģeogrāfiskajos apgabalos, kuros veic Regulas (EK) Nr. 1782/2003 114. panta 2. punktā un šīs regulas 73. pantā minēto dzīvnieku [lopu] pārvietošanu.

▼B







2. IEDAĻA

Ierobežojumi, rezerves un pārvedumi

77. pants

Par brīvu iegūtās tiesības

Izņemot ārkārtas gadījumus zemniekiem, kuri ir saņēmuši piemaksas par brīvu no nacionālajām rezervēm, nevarēs nodot vai izīrēt savas tiesības trīs gadus pēc tiesību iegūšanas brīža.

78. pants

Tiesību izmantošana

1. Zemnieks, kuram ir tiesības, tās var izmantot pēc to derīguma un/vai izīrēt šīs tiesības citam zemniekam.

2. Ja zemnieks nav izmantojis minimumu viņam piešķirto tiesību saskaņā ar 4. punktu katra gada laikā, neizmantotā daļa tiks pārskaitīta uz nacionālajām rezervēm, izņemot šādus gadījumus:

a) ja zemniekam ir visas no 20 piemaksu tiesībām, ja zemnieks nav izmantojis minimālo daudzumu savu tiesību, katru divu attiecīgo gadu laikā tikai daļa no pēdējā kalendārā gada laikā neizmantotā tiks pārvesta uz nacionālajām rezervēm;

b) ja zemnieks piedalās paplašināšanas programmā, kuru ir atzinusi Komisija;

c) ja zemnieks piedalās agrīnās pensionēšanās shēmā, kurā pārvedumi un/vai īslaicīgie tiesību līzings nav obligāti un kuru atzinusi Komisija;

d) ārkārtas un pietiekami attaisnojamos gadījumos.

3. Īslaicīgais līzings attieksies tikai uz visiem gadiem un ietvers vismaz minimālo skaitu dzīvnieku saskaņā ar 79. panta 1. punktu. Katra īslaicīgā līzinga periodam beidzoties, zemniekam, izņemot tiesību pārvedumu gadījumus, jāpatur visas tiesības vismaz divus turpmākos gadus. Ja zemnieks pats neizmanto vismaz minimumu savu 4. punktā piešķirto tiesību daļu katru divu gadu laikā, dalībvalstis, izņemot ārkārtas un pietiekami attaisnojamus gadījumus, atgūs un katru gadu ņems atpakaļ nacionālajās rezervēs zemnieku neizmantoto tiesību daļu.

Tomēr, ja zemnieks piedalās agrīnās pensionēšanās shēmā, kuru ir atzinusi Komisija, dalībvalstis, var piešķirt kopējo derīguma laiku īslaicīgajam līzingam, balstoties un shēmām, kuras tiks palielinātas.

Zemniekiem, kuri nolēmuši piedalīties paplašināšanās programmās saskaņā ar pasākumiem attiecībā uz Padomes Regulas (EEK) Nr. 2078/92 2. panta 1. c punktu ( 34 ) vai paplašināšanās programmās saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1257/1999 22. un 23. pantu, netiks piešķirts īslaicīgais līzings un/vai viņu tiesību pārvedums uz piedalīšanās laiku. Tomēr nosacījumi neattiecas uz gadījumiem, kad programma atļauj tiesību nodošanu un/vai īslaicīgu tiesību līzingu zemniekiem, kuri piedalās pasākumos, kuri nav norādīti šajās daļās un pieprasa tiesību apsaimniekošanu.

4. Minimālajam izmantoto piemaksu tiesību daudzumam jābūt 70 %.

Tomēr dalībvalstis var šo daudzumu palielināt līdz 100 %. Tām iepriekš ir jāinformē Komisija par lielumu, kādu tās paredz pielietot.

79. pants

Tiesību nodošana un īslaicīgais līzings

1. Dalībvalstis var noteikt tiesību nodošanu, balstoties uz to ražošanas struktūru minimālo tiesību skaitu piemaksām, kuras var būt daļējās nodošanas jautājums, neiesaistot īpašumu nodošanu. Minimums var nepārsniegt 10 no tiesībām uz piemaksām.

2. Piemaksu nodošanas tiesības un šādu tiesību īslaicīgs līzings būs efektīvs tikai vēlāk, kad dalībvalstu atbildīgās iestādēs tiks informētas par zemniekiem, kuri nodos un/vai izīrēs tiesības un zemniekiem, kuri iegūs tiesības.

Informēšanai jānotiek līdz dalībvalstu noteiktajam gala termiņam un ne vēlāk kā datumā, kurā beidzas pieteikšanās uz piemaksām attiecīgajā valstī, izņemot tos gadījumus, kad tiesības tiek nodotas mantojuma kārtā. Kad zemnieks, kurš saņem tiesības, būs pozīcijā, tiks veidots attiecīgs tiesisks pamatojums, lai pierādītu, ka viņš/viņš ir mirušā zemnieka īpašumu saņēmējs.

3. Tiesību nodošanas gadījumā, kas neietver īpašuma nodošanu, pārvesto tiesību skaits bez kompensācijām nacionālajām rezervēm nav mazāks par vienu.

80. pants

Individuālo griestu maiņa

Piemaksu tiesību nodošanas vai īslaicīgs līzinga gadījumā dalībvalstis noteiks jaunus individuālos griestus un informēs attiecīgos zemniekus par piemaksu tiesību skaitu, kurām viņi var pietiekties vēlākais 60 dienas no pēdējās dienas periodā, kurā ražotājs ir iesniedzis savu pieteikumu.

Pirmo punktu nepielieto gadījumā, ja nodošana notiek saskaņā ar mantojumu attiecībā uz 79. panta 2. punktu.

81. pants

Zemnieki, kuriem nepieder zeme, uz kuras viņi veic savu lauksaimniecisko darbību

Zemnieki, kuri veic lauksaimniecisko darbību tikai uz sabiedriskās vai kolektīvās zemes un kurš nolemj beigt lietot šo zemi, izmantojot to ganībām, un nodot visas savas tiesības citam zemniekam, tiks uzskatīti par tādiem pašiem kā zemnieki, kuri pārdod vai nodod tālāk savus īpašumus. Visos gadījumos šie zemnieki tiks uzskatīti par tādiem pašiem kā tie, kuriem ir tikai piemaksu tiesības.

82. pants

Tiesību nodošana caur nacionālajām rezervēm

Kad dalībvalsts nodrošina tiesību nodošanu caur nacionālajām rezervēm, jāievēro nacionālie nosacījumi, kuri ir analogi šai nodaļai. Kā arī šādā gadījumā:

a) dalībvalstis var piešķirt īslaicīgu līzingu, kas tiek veikts caur nacionālajām rezervēm;

b) piešķīruma tiesību pārveduma laikā vai īslaicīgā līzinga a) punktā tiesību nodošana neattieksies uz rezervēm, līdz dalībvalstu atbildīgo iestāžu paziņojumam zemniekam, kurš nodod tiesības un/vai īslaicīgu tiesību līzingu, un tiesību nodošana no rezervēm citam zemniekam nebūs spēkā, līdz iestāžu paziņojums nebūs iesniegts zemniekam.

Papildus nacionālie noteikumi attiecībā uz 1. punktā noteikto, ka daļai no tiesībām, kuras neattiecas uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 117. panta 2. punkta 2. apakšpunktu, jābūt veiktām ar dalībvalstu maksājumiem attiecībā uz tiem maksājumiem, kuri izrietēs no tiešās tiesību nodošanas starp zemniekiem, jāņem vērā ražošanas tendences attiecīgajā dalībvalstī. Maksājumam jābūt vienādam ar maksājumu, kas piešķirts zemniekam, kurš saņem ekvivalentas tiesības no nacionālajām rezervēm.

83. pants

Individuālo limitu aprēķināšana

Sākotnējā aprēķinā un no tā izrietošajās korekcijās par individuālajiem limitiem piemaksu tiesībām tiks izmantots viss daudzums.

Kad aritmētisko aprēķinu rezultāts nav vesels skaitlis, tiek ņemts vērā tuvākais veselais skaitlis. Kad aprēķina rezultāts ir tieši pa vidu diviem veseliem skaitļiem, jāņem vērā lielākais skaitlis.

84. pants

Paziņojumi

▼M8

1. Dalībvalstis līdz katra gada 1. janvārim paziņo Komisijai par jebkuriem grozījumiem tajā, kāda daļa nodoto tiesību uz piemaksu [piešķīruma tiesību] tiek atgriezta valsts [nacionālajām] rezervēm saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 117. panta 2. punktu, un attiecīgā gadījumā par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar šīs regulas 117. panta 3. punktu.

▼B

2. ►M8 Izmantojot XIII pielikuma tabulu, dalībvalstis ne vēlāk kā līdz katra gada 30. aprīlim informē Komisiju: ◄

a) par piešķīrumu tiesību skaitu, kuras ir atdotas bez kompensācijām uz nacionālajām rezervēm, sekojot tiesību nodošanai, nenododot īpašumus iepriekšējā gadā;

b) par neizmantoto piemaksu tiesību skaitu attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 118. panta 2. punktu, kuras ir nodotas uz nacionālajām rezervēm iepriekšējā gada laikā;

c) par garantēto tiesību skaitu attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 118. panta 3. punktu iepriekšējā gada laikā;

d) par zemniekiem garantēto piešķīruma tiesību skaitu mazāk labvēlīgos apvidos no nacionālajām rezervēm iepriekšējā gada laikā.

▼M8 —————

▼B







3. IEDAĻA

Papildmaksājumi

85. pants

Papildmaksājumi

Dalībvalstīm, kuras piemēro Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 71. pantu, jāsniedz informācija Komisijai par to nacionālajiem pasākumiem saistībā ar papildmaksājumu piešķiršanu, kā paredz regulas 119. pants. Kur piemērojams, informācijā ir jāiekļauj:

a) attiecībā uz galvojumu maksājumiem: i) norādošie apjomi par galvojumu un grantu izkārtojumu; ii) norādošo prognozi par izmaksām kopā un par iesaistīto dzīvnieku skaitu; iii) īpašas uzkrājumu blīvuma prasības; iv) citu informāciju par pielietošanas noteikumiem;

b) attiecībā uz platību maksājumiem, pēc nepieciešamības: i) reģionālo pamatplatību aprēķinu; ii) norādošos apjomus par hektāru; iii) norādošo prognozi par izmaksām kopā un iesaistīto hektāru daudzumu; iv) citu informāciju par pielietošanas noteikumiem;

c) detaļas par citām shēmām, kuras izveidotas, lai veiktu papildmaksājumus.

Dalībvalstis informēs Komisiju par jebkurām izmaiņām to nacionālajos pasākumos viena mēneša laikā kopš notikušas šādas izmaiņas.







4. IEDAĻA

Vispārīgie noteikumi

▼M3 —————

▼B







13. NODAĻA

MAKSĀJUMI LIELLOPIEM UN TEĻIEM







1. IEDAĻA

Īpašās piemaksas

(Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. pants)

87. pants

Pieteikumi

1. 1. Papildus integrētas sistēmas prasībām tiešā maksājuma pieteikumam, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 22. pants, ir jāsatur:

a) dzīvnieku skaita sadalījums pa vecuma grupām;

b) informācija par pasēm vai administratīviem dokumentiem, kuri pavada dzīvniekus, par kuriem izklāstīts pieteikumā.

2. Pieteikumus var iesniegt tikai attiecībā uz dzīvniekiem, kuri uz saglabāšanas perioda laiku saskaņā ar 90. pantu ir:

a) bullēni, tiem ir jābūt vismaz septiņus mēnešus veciem;

b) buļļi: i) tiem ir jābūt vismaz septiņus mēnešus veciem un ne vecākiem par 19 mēnešiem attiecībā uz pirmo vecuma grupu; ii) vismaz 20 mēnešus veciem attiecībā uz otro vecuma grupu.

88. pants

Piemaksu garantēšana

Dzīvnieki, kuri nav kvalificēti īpašajām piemaksām pēc pieteikumu proporcionālās samazināšanas, kā paredz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. panta 4. punkts, vai uzkrājumu blīvuma piemērošanas, kā paredz regulas 131. pants, var vairs nebūt pietiekumi saistoši tai pašai vecuma grupai un var tikt uzskatīti par iepriekšējo piemaksu veikšanas iemeslu.

89. pants

Pases un administratīvi dokumenti

1. Kad pēc noteikumiem, kuri izklāstīti Regulas (EK) 1760/2000 6. pantā, pase nav pieejama, tā ir jāaizvieto ar nacionālu administratīvu dokumentu, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. panta 3.punkta b) apakšpunktā.

2. Dalībvalstu atbildīgās iestādes nodrošinās, ka pases vai administratīvi dokumenti pieļauj tikai vienu garantēto maksājumu par dzīvnieku un par vecuma grupu. Lai to varētu paveikt, nepieciešamības gadījumā dalībvalstis viena otrai palīdzēs.

3. Dalībvalstis var nodrošināt, ka nacionālie administratīvie dokumenti attiecībā uz 1. punktu tiek sniegti kā:

a) dokuments, kas pavada katru dzīvnieku;

b) informējošs saraksts, kuru uztur zemnieki, kas satur visu administratīvo dokumentu pieprasīto informāciju, ar nosacījumu, ka attiecīgie dzīvnieki paliek no datuma, kad veikts pirmais pieteikums, pie tā paša saimnieka, līdz tie tiek nokauti;

c) zemniekam jāļauj veidot centrālo instanču uzturēts informējošs saraksts, kas satur visu nepieciešamo informāciju par administratīviem dokumentiem, ar noteikumu, ka dalībvalstis vai dalībvalstu reģioni pieļauj neatliekamās pārbaudes attiecībā uz visiem dzīvniekiem, kuri noteikti pieteikumā, pārbaudot to dzīvnieku kustību un izveidojot noteiktu marķējumu visiem pārbaudītajiem dzīvniekiem;

d) informējošs saraksts, kuru uztur centrālās instances, kas satur visu nepieciešamo informāciju par administratīvajiem dokumentiem, ar nosacījumu, ka dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka piemaksas netiek piešķirtas divreiz tai pašai vecuma grupai un sniedz informāciju par piemaksu statusu attiecībā uz katru dzīvnieku nekavējoties pēc pieprasījuma.

4. Dalībvalstis, kuras nolemj sevi atvēlēt vienai vai vairākām piedāvātajām iespējām saskaņā ar 3. punktu, sniegs informāciju Komisijai noteiktajā laikā un nodos tālāk attiecīgos ieviešanas nosacījumus.

3. punkta c) apakšpunkta nolūkos Lielbritānija un Ziemeļīrija atsevišķi tiks uzskatīta par dalībvalsts reģionu.

90. pants

Saglabāšanas periods

Saglabāšanas perioda derīguma termiņš saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. panta 3. punkta a) apakšpunktu būs divi mēneši, sākot no dienas pēc pieteikuma iesniegšanas.

Tomēr dalībvalstis var noteikt citus uzsākšanas datumus, kurus nosaka zemnieks ar nosacījumu, ka tie nesākas agrāk kā divus mēnešus pēc dienas, kad pieteikums ir iesniegts.

91. pants

Reģionālie griesti

1. Kad proporcionālās samazināšanas pieteikumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. panta 4. punktu nosaka kritērijiem atbilstošo dzīvnieku skaitu, kas ir mazāks par visu skaitu, samazināšanai ir jābūt garantētai attiecībā un attiecīgā sadalījuma decimālo daļu no piemaksu apjoma vienības. Tādā nolūkā jāņem vērā tikai pirmā decimāldaļa.

2. Kad dalībvalstis nolemj ieviest dažādus reģionus saskaņā Regulas (EK) Nr. 1782/2003 122. a panta jēdzienu, vai modificēt esošos reģionus to teritorijās, ir jāinformē Komisija par viņu lēmumu līdz attiecīgā gada 1. janvārim, dodot reģiona definīciju un nosakot griestus. Par jebkuru no tā izrietošu modifikāciju Komisija tiks informēta pirms attiecīgā gada 1. janvāra.

92. pants

Dzīvnieku skaita ierobežojums uz vienu saimniecību

1. Kad dalībvalstis nolemj grozīt 90 galvu ierobežojumu uz saimniecību un vecuma robežas attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1782/2003 123. panta 1. punktu, vai to, kas izriet no tā, tām jāinformē Komisija pirms attiecīgā kalendārā gada 1. janvāra.

Kad dalībvalstis nosaka minimālo dzīvnieku uz saimniecību skaitu zem likmes, kas netiks pielietota proporcionālajai samazināšanai, tām ir jāinformē Komisija pirms attiecīgā kalendārā gada 1. janvāra.

2. Par jebkuriem no tā izrietošiem grozījumiem, piemērojot 1. punktu, jāinformē Komisija pirms attiecīga gada 1. janvāra.

93. pants

Granti kaušanas laikā

1. Dalībvalstis var garantēt īpašas piemaksas kaušanas laikā:

a) vienai bullēnu vecuma grupai;

b) pirmajai vai otrajai buļļu vecuma grupai vai kombinēto piemaksu garantēšanu divām vecuma grupām.

2. Dalībvalstis, kuras nolemj garantēt īpašās piemaksas kaušanas laikā saskaņā ar 1. punktu nodrošinās, ka piemaksas ir garantētas arī tad, ja kritērijiem atbilstošie dzīvnieki tiek pārvietoti uz citu dalībvalsti vai eksportēti uz trešo valsti.

3. Kad dalībvalstis nolemj garantēt īpašās piemaksas kaušanas laikā saskaņā ar 1. punktu, šī iedaļa un 120. pants un 121. panta 1. un 2. punkts attieksies mutatis mutandis uz piemaksu garantēšanu.

4. Papildus informācijai attiecībā uz 121. panta 1. punktu palīdzības pieteikumi noteiks, vai dzīvnieks ir bullēns vai bullis, un to pavadīs dokuments, kas saturēs detaļas, kuras tiek pieprasītas 89. panta 2. punktā. Atkarībā no dalībvalstu izvēles, ir jābūt vienam no šiem dokumentiem:

a) pasei vai tās kopijai, ja tā satur vairākas kopijas;

b) pases kopijai, ja pases veids sastāv no vairākām kopijām, kuras ir jāatdod atbildīgajām iestādēm attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1760/2000 6. pantu; tādā gadījumā dalībvalstis veiks pasākumus, lai nodrošinātu, ka informācija, kas ir kopijā atbilst oriģinālam;

c) nacionālajiem administratīvajiem dokumentiem, ja pase nav pieejama saskaņā ar noteikumiem, kuri izklāstīti Regulas (EK) Nr. 1760/2000 6. pantā.

Dalībvalstis var izbeigt pieteikumus nacionālajiem administratīvajiem dokumentiem. Tādā gadījumā tiks veikti nepieciešamie pasākumi, lai nodrošinātu, ka piemaksas netiek garantētas divreiz tiem pašiem vienas vecuma grupas dzīvniekiem, kuri ir Kopienas savstarpējās tirdzniecības iemesls.

Kad datorizētās datubāzes, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1760/2000 3.b pantā, satur nepieciešamo informāciju, kas apmierina dalībvalstis, lai nodrošinātu tikai vienu katram dzīvniekam garantētu piemaksu un katrai vecuma grupai, palīdzības pieteikumiem nav jāpievieno dokumenti, kuri norādīti šī punkta 1. apakšpunktā.

Atsakoties no šī punkta 1. apakšpunkta, gadījumos, kad dalībvalstis pielieto iespējas, kuras nosaka 121. panta 2. punkta 1. apakšpunkts, tiks veikti vajadzīgie pasākumi, lai nodrošinātu, ka zemnieki var noteikt dzīvniekus, kuriem tiek prasītas īpašās piemaksas.

5. Bullēnu kaušanas atļaujā ir jānorāda skeleta svars.

6. Kad dzīvnieks tiek pārvietots, jāsniedz pārvietošanas apliecinājums, balstoties uz sniegtajiem paziņojumiem, kuros dalībvalstis norādījušas dzīvnieku galamērķi.

Tādā gadījumā palīdzības pieteikumā ir jāiekļauj:

a) preču nosūtītāja vārds un adrese (vai ekvivalents kods);

b) dzīvnieka identifikācijas numurs;

c) apliecinājums, ka dzīvnieks nav jaunāks par deviņiem mēnešiem.

Palīdzības pieteikums ir jāiesniedz pirms dzīvnieks atstāj attiecīgās dalībvalsts teritoriju, un pārvietošanas pierādījums jāiesniedz trīs mēnešu laikā, kopš dzīvnieks ir pametis attiecīgās dalībvalsts teritoriju.

94. pants

Detaļas par grantu sistēmu

1. Atsakoties no 90. panta, piemaksas ir jāmaksā zemniekiem, kuri turējuši