02009L0045 — LV — 19.09.2021 — 004.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

►B EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/45/EK (2009. gada 6. maijs) par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem (Pārstrādāta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp)

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/45/EK

(2009. gada 6. maijs)

par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem

(Pārstrādāta versija)

(Dokuments attiecas uz EEZ)







1. pants

Mērķis

Šīs direktīvas mērķis ir ieviest dzīvības un īpašuma drošības vienādu līmeni uz jauniem un esošiem pasažieru kuģiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kad abu kategoriju kuģi veic vietējos reisus, un noteikt starptautiska līmeņa sarunu procedūru, lai saskaņotu noteikumus attiecībā uz pasažieru kuģiem, kas veic starptautiskus reisus.

2. pants

Definīcijas

Šajā direktīvā:

▼M3

a) “starptautiskās konvencijas” ir šādas konvencijas, tostarp to protokoli un grozījumi, to jaunākajā redakcijā: i) 1974. gada Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (1974. gada SOLAS konvencija); un ii) 1966. gada Starptautiskā konvencija par kravas zīmi;

b) “Kodekss par nebojāta kuģa noturību” ir “Kodekss par nebojāta kuģa noturību visu veidu kuģiem, uz kuriem attiecas SJO tiesību instrumenti”, kas ietverts SJO Asamblejas 1993. gada 4. novembra Rezolūcijā A.749(18), vai “2008. gada Starptautiskais kodekss par nebojāta kuģa noturību”, kas ietverts SJO 2008. gada 4. decembra Rezolūcijā MSC.267(85), to jaunākajā redakcijā;

▼M1

c) “Kodekss par ātrgaitas kuģiem” ir “Starptautiskais kodekss par ātrgaitas kuģu drošību”, kas ietilpst SJO 1994. gada 20. maija Rezolūcijā MSC 36 (63), vai Starptautiskais kodekss par ātrgaitas kuģu drošību 2000 (2000 HSC kodekss), kas ietilpst SJO 2000. gada decembra Rezolūcijā MSC.97(73), to jaunākajās redakcijās;

▼B

d) “GMDSS” ir Vispasaules Jūras avāriju un drošības sistēma, kas noteikta 1974. gada SOLAS konvencijas IV nodaļā, ņemot vērā grozījumus;

e) “pasažieru kuģis” ir kuģis, kas pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus;

f) “ro-ro pasažieru kuģis” ir kuģis, kurš pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus, kuram ir ro-ro kravas telpas vai īpašas kategorijas telpas, kā paredzēts noteikuma II-2/A/2 I pielikumā;

g) “ātrgaitas pasažieru kuģis” ir ātrgaitas kuģis, kas definēts 1974. gada SOLAS konvencijas X nodaļas 1. noteikumā, ņemot vērā grozījumus, un kas pārvadā vairāk nekā 12 pasažierus, izņemot pasažieru kuģus, kuri veic vietējos reisus B, C vai D klases jūras rajonos, ja: i) to ūdensizspaids atbilstoši konstruktīvai ūdenslīnijai ir mazāks par 500 m3; un ▼M3 ii) to maksimālais ātrums saskaņā ar 1.4.30. punktu 1994. gada Kodeksā par ātrgaitas kuģiem un 1.4.38. punktu 2000. gada Kodeksā par ātrgaitas kuģiem ir mazāks par 20 mezgliem; ▼B

h) “jauns kuģis” ir kuģis, kuram ķīlis bija ielikts vai kurš bija līdzīgā būvniecības posmā 1998. gada 1. jūlijā vai pēc minētās dienas; līdzīgs būvniecības posms ir posms, kurā: i) sākas ar konkrētu kuģi saistīti būvniecības darbi; un ii) ir uzsākta kuģa montāža, kurā izmantotas vai nu vismaz 50 tonnas, vai arī 1 % no visu korpusa konstrukciju aprēķinātās masas, atkarībā no tā, kurš lielums ir mazāks;

i) “esošais kuģis” ir kuģis, kas nav jauns kuģis;

j) “vecums” ir kuģa vecums, izteikts gados pēc tā nodošanas dienas;

k) “pasažieris” ir ikviena persona, kas nav: i) kapteinis un apkalpes locekļi vai citas personas, kas nodarbinātas vai jebkādā veidā aizņemtas uz kuģa tā darbībā; un ii) bērns, kas nav sasniedzis viena gada vecumu;

l) “kuģa garums”, ja vien skaidri nav noteikts citādi, ir 96 % no kuģa pilna garuma pa ūdenslīniju ar iegrimi, kas ir 85 % no teorētiskā borta augstuma, kurš mērīts no ķīļa augšmalas, vai kuģa garums no kuģa priekšvadņa priekšējās malas līdz stūres vārpstas asij uz šīs ūdenslīnijas, ja šis garums ir lielāks. Kuģiem, kas projektēti ar galsveri, ūdenslīnijai, pēc kuras mēra garumu, jābūt paralēlai konstruktīvajai ūdenslīnijai;

▼M3

m) “priekšgala augstums” ir 1966. gada Starptautiskās Konvencijas par kravas zīmi 39. punktā definētais priekšgala augstums;

▼B

n) “kuģis ar pilnu klāju” ir kuģis, kam ir nepārtraukts klājs, kurš pakļauts laika apstākļu un jūras iedarbībai, kura atklātajā daļā ir pastāvīgas visu atveru aizverošās ierīces un zem kura visas atveres kuģa bortos ir aprīkotas ar pastāvīgām ūdensnecaurlaidīgām aizverošām ierīcēm. Nepārtrauktais klājs var būt ūdensnecaurlaidīgs klājs vai līdzvērtīga konstrukcija, kas ietver ūdenscaurlaidīgu klāju, kuru pilnībā sedz necaurlaidīga jūras ietekmē konstrukcija, kuras izturība ir pietiekama, lai saglabātu ūdensnecaurlaidību, un kura ir aprīkota ar necaurlaidīgām jūras ietekmē aizverošām ierīcēm;

o) “starptautisks reiss” ir jūras reiss no kādas dalībvalsts ostas uz ostu, kas atrodas ārpus šīs dalībvalsts, vai pretēji;

p) “vietējais reiss” ir reiss jūras rajonos no kādas dalībvalsts ostas uz to pašu vai citu ostu šajā dalībvalstī;

q) ▼M3 “jūras rajons” ir jebkāds jūras rajons vai jūras maršruts, kas noteikts saskaņā ar 4. pantu; ▼B Tomēr, piemērojot noteikumus par radiosakariem, jūras rajonu definīcijas ir tādas, kādas fiksētas 1974. gada SOLAS konvencijas IV nodaļas 2. noteikumā, ņemot vērā grozījumus;

▼M3

r) “ostas teritorija” ir teritorija, kas nav saskaņā ar 4. pantu izveidotais jūras rajons, ko noteikusi dalībvalsts, kurai ir jurisdikcija pār to, un kas plešas līdz pastāvīgo ostas darbu veikšanas tālākajai vietai, veidojot ostas sistēmas neatņemamu daļu, vai līdz dabas ģeogrāfisko pazīmju, kas aizsargā upes grīvu vai līdzīgu aizsargātu teritoriju, noteiktajām robežām;

▼M3 —————

▼B

t) “karoga valsts administrācija” ir tās valsts kompetentās iestādes, ar kuras karogu kuģim ir atļauts kuģot;

▼M3

u) “ostas valsts” ir dalībvalsts, uz kuras ostu vai ostām vai no kuras ostas vai ostām vietējos reisus veic kuģis, kas kuģo ar karogu, kas nav šīs dalībvalsts karogs;

v) “atzīta organizācija” ir organizācija, kas atzīta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 391/2009 ( 1 );

▼B

w) “jūdze” ir 1 852 metri;

x) “zīmīgais viļņu augstums” ir noteiktā laikposmā novēroto viļņu augstumu augstākās trešdaļas vidējais augstums;

▼M3

y) “cilvēki ar kustību traucējumiem” ir personas, kam ir īpašas grūtības izmantot sabiedrisko transportu, tostarp vecāki cilvēki, cilvēki ar invaliditāti, cilvēki ar maņu orgānu traucējumiem un cilvēki, kuri izmanto ratiņkrēslus, kā arī grūtnieces un personas ar maziem bērniem;

▼M3

z) “burukuģis” ir kuģis, kura kustību nodrošina ar burām, pat tad ja tam ir uzstādīts mehānisks dzinējs izmantošanai par palīgiekārtu un ārkārtas situācijām;

za) “līdzvērtīgs materiāls” ir alumīnija sakausējums vai jebkurš cits ugunsdrošs materiāls, kas vai nu saskaņā pats ar savām īpašībām, vai nu nodrošinātās izolācijas dēļ pēc tam, kad bijis attiecīgi pakļauts standarta uzliesmošanas testam, saglabā tēraudam līdzvērtīgas strukturālās un integritātes īpašības;

zb) “standarta uzliesmošanas tests” ir tests, kura laikā attiecīgo starpsienu vai klāju paraugus testēšanas krāsnī pakļauj temperatūrām, kas aptuveni atbilst standarta laika–temperatūras līknei, saskaņā ar testēšanas metodi, kura izklāstīta 2010. gada Starptautiskajā kodeksā par uzliesmošanas testu procedūru piemērošanu, kas ietverts SJO 2010. gada 3. decembra Rezolūcijā MSC.307(88), tā jaunākajā redakcijā;

zc) “tradicionālais kuģis” ir jebkura veida vēsturisks pasažieru kuģis, kas konstruēts pirms 1965. gada, un šādu kuģu kopijas, kas būvētas galvenokārt no oriģinālajiem materiāliem, ieskaitot tradicionālo amatu un kuģošanas veicināšanai un popularizēšanai paredzētos, kas kopā kalpo kā dzīvi kultūras pieminekļi, kurus ekspluatē saskaņā ar tradicionālajiem kuģošanas principiem un paņēmieniem;

zd) “atpūtas jahta vai atpūtas kuģis” ir kuģis, kas nav iesaistīts tirdzniecībā, neatkarīgi no piedziņas veida;

ze) “transporta kuteris” ir kuģa pārvadāta laiva, ko izmanto, lai vairāk nekā 12 pasažierus pārvadātu no stāvoša pasažieru kuģa uz krastu un atpakaļ;

zf) “atkrastes iekārtu apkalpošanas kuģis” ir kuģis, ko izmanto, lai pārvadātu un uzņemtu rūpniecības nozares darbiniekus, kuri uz kuģa neveic darbu, kam ir būtiska nozīme saistībā ar kuģa darbību;

zg) “atkrastes iekārtu apkalpošanas peldlīdzeklis” ir peldlīdzeklis, ko izmanto, lai pārvadātu un uzņemtu rūpniecības nozares darbiniekus, kuri uz peldlīdzekļa neveic darbu, kam ir būtiska nozīme saistībā ar peldlīdzekļa darbību;

zh) “būtiski remontdarbi, pārveidojumi un modifikācijas” ir jebkas no turpmāk norādītā: — visas izmaiņas, kuru rezultātā būtiski mainās kuģa izmēri, piemēram, kuģa pagarināšana, pievienojot jaunu viduskorpusu, — visas izmaiņas, kuru rezultātā būtiski mainās kuģa pasažierietilpība, piemēram, transportlīdzekļu klāja pārbūve par pasažieru telpām, — visas izmaiņas, kuru rezultātā būtiski pagarinās kuģa ekspluatācijas laiks, piemēram, pasažieru telpu atjaunināšana visā klājā, — jebkura veida kuģa pārbūve par pasažieru kuģi.

▼M3

3. pants

Darbības joma

1. Šī direktīva attiecas uz turpmāk norādītajiem pasažieru kuģiem, neatkarīgi no to karoga, kad tie veic vietējos reisus: a) jauniem un esošiem pasažieru kuģiem, kuru garums ir 24 metri vai lielāks; b) ātrgaitas pasažieru kuģiem.

Ikviena dalībvalsts kā ostas valsts nodrošina to, ka pasažieru kuģi un ātrgaitas pasažieru kuģi, kas kuģo ar tādas valsts karogu, kura nav dalībvalsts, pilnībā atbilst šīs direktīvas prasībām, pirms tie var sākt veikt vietējos reisus šajā dalībvalstī.

2. Šī direktīva neattiecas uz: a) pasažieru kuģiem, kas ir: i) karakuģi vai karaspēka transportkuģi; ii) burukuģi; iii) kuģi, kuru kustību nenodrošina mehāniski līdzekļi; iv) kuģi, kuri nav būvēti no tērauda vai līdzvērtīga materiāla un uz kuriem neattiecas standarti ātrgaitas kuģiem (Rezolūcija MSC36(63) vai MSC.97(73), vai standarti kuģiem ar dinamisko cēlējspēku (Rezolūcija A.373(X)); v) primitīvas konstrukcijas koka kuģi; vi) tradicionālie kuģi; vii) atpūtas jahtas; viii) kuģi, kuri darbojas vienīgi ostu teritorijās; ix) atkrastes iekārtu apkalpošanas kuģi; vai x) transporta kuteri; b) ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas ir: i) karakuģi un karaspēka transportkuģi; ii) atpūtas kuģi; iii) kuģi, kuri darbojas vienīgi ostu teritorijās; vai iv) atkrastes iekārtu apkalpošanas peldlīdzekļi.

3. Dalībvalstis, kurām nav jūras ostu un kurām nav pasažieru kuģu, kas kuģo ar to karogu un kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā, var atkāpties no šīs direktīvas prasībām, izņemot otrajā daļā izklāstīto pienākumu.

Tās dalībvalstis, kuras plāno izmantot šādu atkāpi, vēlākais 2019. gada 21. decembrī par to paziņo Komisijai, ja ir izpildīti nosacījumi, un pēc tam katru gadu informē Komisiju par jebkādām vēlākajām izmaiņām. Šādas dalībvalstis nedrīkst ļaut pasažieru kuģiem, kas ietilpst šīs direktīvas darbības jomā, kuģot ar to karogu, kamēr tās nav transponējušas un īstenojušas šo direktīvu.

4. pants

Jūras rajonu kategorijas un pasažieru kuģu klases

1. Jūras rajonus iedala šādās kategorijās:



“A rajons” ir jūras rajons ārpus B, C un D rajoniem. “B rajons” ir jūras rajons, kura ģeogrāfiskās koordinātes nevienā punktā nav tālāk kā 20 jūdzes no krasta līnijas, atbilstoši vidējam paisuma-bēguma augstumam, bet kas ir ārpus C un D rajona. “C rajons” ir jūras rajons, kura ģeogrāfiskās koordinātes jebkurā punktā ir ne tālāk kā piecas jūdzes no krasta līnijas, atbilstoši vidējam paisuma-bēguma augstumam, bet ārpus D jūras rajona, ja tāds ir. Turklāt varbūtība, ka viļņi var pārsniegt zīmīgo viļņu augstumu 2,5 metri, ir mazāka nekā 10 % vienā gadā attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo visu gadu, vai konkrētā laikposmā attiecībā uz sezonālu kuģošanu, piemēram, kuģošanu vasarā. “D rajons” ir jūras rajons, kura ģeogrāfiskās koordinātes jebkurā punktā ir ne tālāk kā trīs jūdzes no krasta līnijas, atbilstoši vidējam paisuma-bēguma augstumam. Turklāt varbūtība, ka viļņi var pārsniegt zīmīgo viļņu augstumu 1,5 metri, ir mazāka nekā 10 % vienā gadā attiecībā uz kuģiem, kuri kuģo visu gadu, vai konkrētā laikposmā attiecībā uz sezonālu kuģošanu, piemēram, kuģošanu vasarā.

2. Katra dalībvalsts: a) izveido un vajadzības gadījumā atjaunina tās jurisdikcijā esošo jūras rajonu sarakstu; b) nosaka vistuvāk tās krasta līnijai esošā jūras rajona iekšējo robežu; c) publicē sarakstu publiskā datubāzē, kas pieejama kompetentās jūrniecības iestādes tīmekļa vietnē; d) Komisijai dara zināmu šādas informācijas atrašanās vietu un to, kad sarakstā ir veiktas izmaiņas.

3. Atkāpjoties no pienākuma izveidot jūras rajonu sarakstu, Grieķija var izveidot un vajadzības gadījumā atjaunināt jūras maršrutu sarakstu, kas aptver jūras maršrutus Grieķijā, izmantojot atbilstošos kritērijus, kas noteikti 1. punktā izklāstītajām kategorijām.

4. Saskaņā ar jūras rajonu, kurā tie var darboties, pasažieru kuģus iedala šādās klasēs:



“A klase” Pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus A, B, C un D rajonos. “B klase” Pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus B, C un D rajonos. “C klase” Pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus C un D rajonos. “D klase” Pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus D rajonā.

5. Ātrgaitas pasažieru kuģiem piemēro 1994. gada Kodeksa par ātrgaitas kuģiem 1. nodaļas 1.4.10. un 1.4.11. punktā vai 2000. gada Kodeksa par ātrgaitas kuģiem 1. nodaļas 1.4.12. un 1.4.13. punktā definētās kategorijas.

▼B

5. pants

Piemērošana

1. Gan jauni, gan esošie pasažieru kuģi un ātrgaitas pasažieru kuģi, kas veic vietējos reisus, atbilst attiecīgiem šajā direktīvā paredzētiem drošības noteikumiem un standartiem.

2. Dalībvalstis tādu iemeslu dēļ, ko rada šī direktīva, vietējo reisu veikšanas laikā neaptur tādu pasažieru kuģu vai ātrgaitas pasažieru kuģu darbību, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām, tostarp visām papildu prasībām, ko uzliek dalībvalsts saskaņā ar 9. panta 1. punktu.

▼M3

Ikviena dalībvalsts, rīkojoties ostas valsts statusā, atzīst ātrgaitas kuģa drošības sertifikātu un darbības atļaujas dokumentu, ko cita dalībvalsts izsniegusi ātrgaitas pasažieru kuģiem, kuri veic vietējos reisus, vai 13. pantā minēto pasažieru kuģa drošības sertifikātu, ko cita dalībvalsts izsniegusi pasažieru kuģiem, kuri veic vietējos reisus.

▼M3 —————

▼M3

4. Kuģu aprīkojumu, kas atbilst saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/90/ES ( 2 ) noteiktajām prasībām, uzskata par atbilstīgu saskaņā ar šīs direktīvas prasībām.

▼B

6. pants

Drošības prasības

1. Attiecībā uz jauniem un esošiem A, B, C un D klases pasažieru kuģiem: ▼M3 a) korpusa, galveno un palīgmehānismu, elektrisko un automātisko iekārtu konstrukcija un tehniskā apkope atbilst klasifikācijas standartiem, kas norādīti atzītas organizācijas noteikumos vai līdzvērtīgos noteikumos, ko administrācija izmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/15/EK ( 3 ) 11. panta 2. punktu; ▼B b) piemēro 1974. gada SOLAS konvencijas IV nodaļas, tostarp 1988. gada GMDSS grozījumus, V un VI nodaļas noteikumus, ņemot vērā grozījumus. ▼M3 ————— ▼B

2. Attiecībā uz jauniem pasažieru kuģiem: a) vispārīgās prasības ir šādas: i) jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus, un attiecīgām īpašām prasībām, kas paredzētas šajā direktīvā; attiecībā uz noteikumiem, kuru interpretāciju 1974. gada SOLAS konvencija, ņemot vērā grozījumus, atstāj administrācijas ziņā, karoga valsts administrācija piemēro šīs direktīvas I pielikumā iekļautās interpretācijas; ii) jauni B, C un D klases pasažieru kuģi atbilst attiecīgām īpašām prasībām, kas paredzētas šajā direktīvā; b) prasības kravas zīmei ir šādas: i) visi jauni pasažieru kuģi, kuru garums ir 24 metri vai lielāks, atbilst 1966. gada Starptautiskajai Konvencijai par kravas zīmi; ▼M3 ————— ▼M3 iii) neatkarīgi no i) punkta jaunus D klases pasažieru kuģus atbrīvo no obligātās kuģa priekšgala augstuma prasības, kas noteikta 1966. gada Starptautiskajā Konvencijā par kravas zīmi; ▼B iv) jauniem A, B, C un D klases pasažieru kuģiem ir pilns klājs.

3. Attiecībā uz esošiem pasažieru kuģiem: a) esošie A klases pasažieru kuģi atbilst 1974. gada SOLAS konvencijā minētajiem esošo pasažieru kuģu noteikumiem, ņemot vērā grozījumus, un šajā direktīvā paredzētajām attiecīgajām īpašajām prasībām; attiecībā uz noteikumiem, kuru interpretāciju 1974. gada SOLAS konvencija, ņemot vērā grozījumus, atstāj administrācijas ziņā, karoga valsts administrācija piemēro šīs direktīvas I pielikumā iekļautās interpretācijas; b) esošie B klases pasažieru kuģi atbilst šajā direktīvā paredzētajām attiecīgajām īpašajām prasībām; ▼M3 c) esošie C un D klases pasažieru kuģi atbilst šajā direktīvā paredzētajām attiecīgajām īpašajām prasībām un – attiecībā uz jautājumiem, uz ko šādas prasības neattiecas, – karoga valsts administrācijas paredzētiem noteikumiem; šādi noteikumi paredz drošības līmeni, kas ir līdzvērtīgs I pielikuma II-1. un II-2. nodaļā minētajam drošības līmenim, ņemot vērā vietējās darbības īpašos apstākļus, kas attiecas uz jūras rajoniem, kuros šādu klašu kuģiem ir ļauts darboties; pirms esošie C un D klases pasažieru kuģi var uzsākt veikt regulārus vietējos reisus ostas valstī, karoga valsts administrācija panāk vienošanos ar ostas valsti par šādiem noteikumiem; d) ja dalībvalsts uzskata, ka noteikumi, ko ostas valsts administrācija paredz saskaņā ar šā punkta c) apakšpunktu, ir nepamatoti, tā nekavējoties dara to zināmu Komisijai. Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros izklāsta savu lēmumu par to, vai minētie noteikumi ir pamatoti. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru. ▼M3 ————— ▼B

4. Attiecībā uz ātrgaitas pasažieru kuģiem: ▼M1 a) ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti vai kuros veikti būtiski remontdarbi, pārveidojumi vai modifikācijas 1996. gada 1. janvārī vai pēc tam, atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas X nodaļas 2. un 3. noteikuma prasībām, izņemot tad, ja: — to ķīlis tika ielikts vai tie ir bijuši līdzīgā būvniecības posmā ne vēlāk kā 1998. gada jūnijā un — to piegāde un nodošana ekspluatācijā tika uzsākta ne vēlāk kā 1998. gada decembrī, un ▼M3 — tie pilnībā atbilst prasībām, kas noteiktas Kodeksā par drošību uz kuģiem ar dinamisko cēlējspēku (DSC kodeksā), SJO Rezolūcijā A.373(10) tās jaunākajā redakcijā; ▼B b) ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti pirms 1996. gada 1. janvāra un atbilst Kodeksa par ātrgaitas kuģiem prasībām, turpina darbību, kura apstiprināta saskaņā ar minēto kodeksu. Ātrgaitas pasažieru kuģi, kas būvēti pirms 1996. gada 1. janvāra un neatbilst Kodeksa par ātrgaitas kuģiem prasībām, nevar veikt vietējos reisus, ja vien tie jau nenodarbojās ar vietējo reisu veikšanu dalībvalstī 1998. gada 4. jūnijā, jo tādā gadījumā tiem var atļaut turpināt vietējo darbību šajā dalībvalstī; šādi kuģi atbilst DSC kodeksa prasībām; ▼M3 c) ātrgaitas pasažieru kuģu un to aprīkojuma konstrukcija un tehniskā apkope atbilst atzītas organizācijas noteikumiem par ātrgaitas kuģu klasifikāciju vai līdzvērtīgiem noteikumiem, ko administrācija izmanto saskaņā ar Direktīvas 2009/15/EK 11. panta 2. punktu.

▼M3

5. Jaunu un esošu kuģu būtiski remontdarbi, pārveidojumi un modifikācijas un ar tiem saistītā aprīkojuma uzstādīšana atbilst 2. punkta a) apakšpunktā izklāstītajām prasībām jauniem kuģiem; kuģa pārveidojumus, kas paredzēti vienīgi, lai sasniegtu augstāku ilgizturības standartu, neuzskata par būtiskiem pārveidojumiem.

6. Kuģu, kuri pirms 2017. gada 20. decembra būvēti no līdzvērtīga materiāla, atbilstību šīs direktīvas prasībām nodrošina līdz 2025. gada 22. decembrim.

7. Atkāpjoties no šīs direktīvas, dalībvalsts, kurai 2017. gada 20. decembrī ir vairāk nekā 60 pasažieru kuģu, kas būvēti no alumīnija sakausējuma un kas kuģo ar tās karogu, var atbrīvot no šīs direktīvas noteikumiem šādus pasažieru kuģus uz šādiem laikposmiem: a) B, C un D klases pasažieru kuģus, kas būvēti no alumīnija sakausējuma pēc 2017. gada 20. decembra –uz 10 gadu laikposmu pēc minētā datuma; un b) B, C un D klases pasažieru kuģus, kas būvēti no alumīnija sakausējuma pirms 2017. gada 20. decembra – uz 12 gadu laikposmu pēc minētā datuma, ar noteikumu, ka minētos kuģus ekspluatē tikai starp minētās dalībvalsts ostām.

Jebkura dalībvalsts, kas vēlas šo atkāpi izmantot, paziņo Komisijai par savu nodomu izmantot šo atkāpi līdz 2019. gada 21. decembrim, kā arī informē Komisiju par saturu. Tās Komisijai dara zināmas arī jebkādas turpmākās izmaiņas. Komisija informē pārējās dalībvalstis saskaņā ar 9. panta 4. punktu.

▼B

7. pants

Ro-ro pasažieru kuģu stabilitātes prasības un pakāpeniska izņemšana no aprites

▼M3

1. C klases ro-ro pasažieru kuģi, kuriem bija ielikti ķīļi vai kuri bija līdzīgā būvniecības posmā 2004. gada 1. oktobrī vai pēc tam, un visi A un B klases ro-ro pasažieru kuģi atbilst Direktīvas 2003/25/EK 6., 8. un 9. pantam.

▼M3 —————

▼B

8. pants

Drošības prasības attiecībā uz cilvēkiem ar kustību traucējumiem

1. Dalībvalsts nodrošina tādu atbilstošu pasākumu piemērošanu, kas pēc iespējas pamatojas uz III pielikumā noteiktajām pamatnostādnēm, lai sekmētu cilvēku ar kustību traucējumiem drošu piekļūšanu visiem A, B un C klases pasažieru kuģiem un visiem ātrgaitas pasažieru kuģiem, kurus izmanto kā sabiedrisko transportu un kuriem ķīlis bija ielikts vai kuri bija līdzīgā būvniecības posmā 2004. gada 1. oktobrī vai pēc tam.

2. Par III pielikumā minēto pamatnostādņu īstenošanu dalībvalstis sadarbojas un apspriežas ar organizācijām, kuras pārstāv cilvēkus ar kustību traucējumiem.

3. Tādu A, B, C un D klases pasažieru kuģu un ātrgaitas pasažieru kuģu, kurus izmanto kā sabiedrisko transportu un kuriem ķīlis bija ielikts vai kuri bija līdzīgā būvniecības posmā līdz 2004. gada 1. oktobrim, pārveidošanas nolūkā dalībvalstis piemēro III pielikumā minētās pamatnostādnes, ciktāl tas ir saprātīgi un pieņemami no ekonomiskā viedokļa.

▼M3 —————

▼B

9. pants

Papildu drošības prasības, ekvivalenti, atvieglojumi un drošības pasākumi

1. Ja dalībvalsts vai dalībvalstu grupa uzskata, ka dažos gadījumos īpašu vietēju apstākļu dēļ būtu jāuzlabo piemērojamās drošības prasības, un ja pierāda vajadzību pēc šādiem uzlabojumiem, dalībvalstis saskaņā ar 4. punktā paredzēto procedūru var paredzēt pasākumus, lai uzlabotu drošības prasības.

▼M3

2. Ievērojot 4. punktā paredzēto procedūru, dalībvalsts var pieņemt pasākumus, kas pieļauj ekvivalentus dažām konkrētām šīs direktīvas prasībām, ar noteikumu, ka šādi ekvivalenti ir vismaz tikpat iedarbīgi kā minētās prasības.

▼B

3. Ar nosacījumu, ka drošības līmeni nepazemina, un ievērojot 4. punktā paredzēto procedūru, dalībvalsts var paredzēt pasākumus, lai atbrīvotu kuģus no dažām šīs direktīvas īpašajām prasībām, kas izvirzītas vietējiem reisiem, kurus paredzēts veikt šajā dalībvalstī, tostarp tās arhipelāgu jūras rajonos, kas ir pasargāti no atklātās jūras iedarbības, dažos darba apstākļos, piemēram, ja ir mazāks zīmīgais viļņu augstums, reisus veic gada noteiktā laikā, reisus veic tikai diennakts gaišajā laikā vai piemērotos klimatiskos vai laika apstākļos, ir ierobežots ceļojuma ilgums vai glābšanas dienesti atrodas tuvumā.

▼M3

4. Dalībvalsts, kas izmanto 1., 2. vai 3. punktā noteiktās tiesības, rīkojas saskaņā ar šā punkta otro līdz septīto daļu.

Dalībvalsts paziņo Komisijai par pasākumiem, ko tā plāno pieņemt, un iekļauj šādā paziņojumā pietiekami daudz datu, lai apliecinātu atbilstoša drošības līmeņa uzturēšanu.

Ja sešu mēnešu laikā no paziņojuma sniegšanas dienas Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros izklāsta savu lēmumu par to, ka ierosinātie pasākumi nav pamatoti, minētajai dalībvalstij prasa grozīt vai nepieņemt ierosinātos pasākumus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

Pieņemtos pasākumus precizē attiecīgajos valsts tiesību aktos un paziņo Komisijai un citām dalībvalstīm.

Jebkurus šādus pasākumus piemēro visiem tās pašas klases pasažieru kuģiem, ja tie darbojas tādos pašos noteiktos apstākļos, nediskriminējot atkarībā no to karoga, valstspiederības vai operatora darījumdarbības vietas.

Pasākumus, kas minēti 3. punktā, piemēro tikai tik ilgi, kamēr kuģis darbojas noteiktajos apstākļos.

Dalībvalstis paziņo Komisijai otrajā un ceturtajā daļā minētos pasākumus, izmantojot datubāzi, ko Komisija izveido un uztur šādā nolūkā un kura ir pieejama dalībvalstīm un Komisijai. Komisija pieņemtos pasākumus dara pieejamus publiski pieejamā tīmekļa vietnē.

▼B

5. Ja dalībvalsts uzskata, ka pasažieru kuģis, kas veic vietējos reisus šajā valstī, neatkarīgi no fakta, ka tas atbilst šīs direktīvas prasībām, var nopietni apdraudēt dzīvības, īpašuma vai vides drošību, šāda kuģa darbību var apturēt vai paredzēt papildu drošības pasākumus līdz laikam, kad draudi ir novērsti.

Iepriekšminētajos apstākļos piemēro šādu procedūru:

a) dalībvalsts nekavējoties informē Komisiju un citas dalībvalstis par savu lēmumu, sniedzot pamatotus tā iemeslus;

b) Komisija apsver, vai darbības apturēšana vai papildu pasākumi ir pamatoti sakarā ar nopietniem draudiem drošībai un videi;

▼M3

c) Komisija pieņem īstenošanas aktus, kuros iekļauj savu lēmumu par to, vai dalībvalsts lēmums apturēt šāda kuģa darbību vai paredzēt papildu drošības pasākumus ir pamatots ar nopietnu dzīvības vai īpašuma drošības, vai vides apdraudējumu, un, ja apturēšana vai papildu pasākumu noteikšana nav pamatota, Komisija iekļauj savu lēmumu, ar ko attiecīgajai dalībvalstij prasa atsaukt darbības apturēšanu vai pasākumus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 11. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

▼B

10. pants

Pielāgojumi

1. Turpmāk norādīto var pielāgot, lai ņemtu vērā attīstību starptautiskā līmenī un jo īpaši SJO: a) definīcijas 2. panta a), b), c) d) un v) punktā; b) noteikumus attiecībā uz 12. pantā minēto apsekojumu procedūrām un pamatnostādnēm; c) 4. panta 3. punktā, 6. panta 4. punktā, 12. panta 3. punktā un 13. panta 3. punktā paredzētos noteikumus attiecībā uz 1974. gada SOLAS konvenciju, ņemot vērā grozījumus, un Kodeksu par ātrgaitas kuģiem, tostarp tā vēlākos grozījumus; ▼M3 d) konkrētās atsauces uz starptautiskajām konvencijām un SJO rezolūcijām, kas minētas 2. panta g), m), q) un zb) apakšpunktā, 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā, 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 6. panta 2. punkta b) apakšpunktā. ▼B

2. Pielikumus var grozīt, lai: a) šajā direktīvā piemērotu grozījumus, kas izdarīti starptautiskajās konvencijās; ▼M3 b) ņemot vērā gūto pieredzi, pielāgotu tehniskās specifikācijas, kas ietvertas grozījumos, kuri starptautiskajās konvencijās veikti attiecībā uz B, C un D klases kuģiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem; ▼M3 c) vienkāršotu un precizētu tehniskos elementus, ņemot vērā to īstenošanas pieredzi; d) atjauninātu atsauces uz citiem Savienības instrumentiem, kas piemērojami vietējo reisu pasažieru kuģiem.

▼M3

3. Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 10.a pantu pieņemt deleģētos aktus, lai pieņemtu šā panta 1. un 2. punktā minētos grozījumus šajā direktīvā.

4. Izņēmuma apstākļos, ja tas ir pienācīgi pamatots ar attiecīgu Komisijas veiktu analīzi un lai izvairītos no nopietniem un nepieņemamiem draudiem kuģošanas drošībai, veselībai, sadzīves vai darba apstākļiem uz kuģiem vai jūras videi vai lai izvairītos no nesaderības ar Savienības jūrlietu tiesību aktiem, Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 10.a pantu pieņemt deleģētos aktus, ar ko groza šo direktīvu, lai šīs direktīvas nolūkā nepiemērotu kādu grozījumu starptautiskajos instrumentos, kas minēti 2. pantā.

Minētos deleģētos aktus pieņem vismaz trīs mēnešus pirms starptautiski noteiktā laikposma beigām attiecīgā grozījuma pieņemšanai klusējot vai pirms minētā grozījuma paredzētā spēkā stāšanās datuma. Laikposmā pirms šāda deleģētā akta stāšanās spēkā dalībvalstis atturas no jebkādām iniciatīvām, kuru nolūks ir iestrādāt grozījumu valsts tiesību aktos vai piemērot attiecīgo starptautiskā tiesību instrumenta grozījumu.

▼M3

10.a pants

Deleģēšanas īstenošana

1. Pilnvaras pieņemt 10. panta 3. un 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2. Pilnvaras pieņemt 10. panta 3. un 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz septiņu gadu laikposmu no 2017. gada 20. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms septiņu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 10. panta 3. un 4. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4. Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar ekspertiem, kurus katra dalībvalsts iecēlusi saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

5. Tiklīdz Komisija pieņem deleģētu aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6. Saskaņā ar 10. panta 3. un 4. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

▼B

11. pants

Komiteja

1. Komisijai palīdz Kuģošanas drošības un kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanas komiteja (COSS), kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 2099/2002 3. pantu.

▼M3

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 182/2011 ( 4 ) 5. pantu.

▼M3 —————

▼B

12. pants

Apsekojumi

▼M3

1. Visiem pasažieru kuģiem karoga valsts administrācija veic a), b) un c) apakšpunktā minētos apsekojumus: a) sākotnējais apsekojums pirms kuģa nodošanas ekspluatācijā; b) periodisks apsekojums reizi 12 mēnešos; un c) papildu apsekojumi attiecīgā gadījumā.

▼M3 —————

▼B

3. Visiem ātrgaitas pasažieru kuģiem, kam saskaņā ar šīs direktīvas 6. panta 4. punktu jāatbilst Kodeksam par ātrgaitas kuģiem (HSC kodeksam), karoga valsts administrācija paredz veikt apsekojumus, ko nosaka minētais Kodekss.

Ātrgaitas pasažieru kuģiem, kam saskaņā ar šīs direktīvas 6. panta 4. punktu jāatbilst DSC kodeksam ar grozījumiem, karoga valsts administrācija paredz veikt apsekojumus, ko nosaka DSC kodekss.

▼M1

4. Jāievēro attiecīgas apsekojumu veikšanas procedūras un pamatnostādnes pasažieru kuģu drošības sertifikāta sakarā, kas minētas grozītajā SJO Rezolūcijā A.997(25) “Apsekojumu pamatnostādnes, ko paredz apsekošanas un sertifikācijas saskaņotā sistēma 2007”, vai procedūras, kas izstrādātas tā paša mērķa sasniegšanai.

▼B

5. Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētos apsekojumus veic vienīgi vai nu pašas karoga valsts administrācijas inspektori, vai arī atzītas organizācijas vai dalībvalsts inspektori, kuru karoga valsts pilnvarojusi veikt apsekojumus, lai nodrošinātu to, ka ir izpildītas šīs direktīvas visas piemērojamās prasības.

13. pants

Sertifikāti

▼M3

1. Visiem jauniem un esošiem pasažieru kuģiem, kas atbilst šīs direktīvas prasībām, tiek izsniegts pasažieru kuģa drošības sertifikāts saskaņā ar šo direktīvu. Sertifikāts ir tādā formātā, kā noteikts II pielikumā. Šo sertifikātu izdod karoga valsts administrācija pēc tam, kad ir veikts sākotnējais apsekojums, kā paredzēts 12. panta 1. punkta a) apakšpunktā.

▼B

2. Pasažieru kuģa drošības sertifikātu izdod uz laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus. Karoga valsts administrācija var pagarināt sertifikāta derīguma termiņu uz papildu termiņu līdz vienam mēnesim no dienas, kad beidzas sertifikātā norādītais derīguma termiņš. Ja ir piešķirts pagarinājums, sertifikāta jaunais derīguma termiņš sākas dienā, kas sertifikātā norādīta kā derīguma termiņa beigu diena pirms pagarinājuma piešķiršanas.

Atjaunotu pasažieru kuģa drošības sertifikātu izdod pēc tam, kad veikts periodiskais apsekojums, kā paredzēts 12. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 12. panta 2. punkta b) apakšpunktā.

3. Ātrgaitas pasažieru kuģim, kas atbilst HSC Kodeksa prasībām, karoga valsts administrācija saskaņā ar HSC Kodeksā paredzētajiem noteikumiem izdod ātrgaitas kuģa drošības sertifikātu un ātrgaitas kuģa darbības atļaujas dokumentu.

Ātrgaitas pasažieru kuģim, kas atbilst DSC kodeksa prasībām, karoga valsts administrācija saskaņā ar DSC kodeksa noteikumiem izdod DSC konstrukcijas un aprīkojuma sertifikātu un DSC darbības atļaujas dokumentu.

▼M3

Pirms karoga valsts administrācija izdod darbības atļaujas dokumentu ātrgaitas pasažieru kuģim, kas veic vietējos reisus ostas valstī, tā vienojas ar ostas valsti par visiem darbības nosacījumiem, kas saistīti ar kuģa darbību minētajā valstī. Jebkuru šādu nosacījumu karoga valsts administrācija norāda darbības atļaujas dokumentā.

4. Papildu drošības pasākumus, ekvivalentus un atvieglojumus, kas kuģiem noteikti saskaņā ar 9. panta 1., 2. un 3. punktu, norāda kuģa sertifikātā.

▼M3 —————

▼B

15. pants

Sankcijas

Dalībvalstis pieņem noteikumus par sankcijām, ko piemēro par to attiecīgās valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un preventīvām.

16. pants

Paziņojumi

Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.

▼M3

16.a pants

Pārskatīšana

Komisija izvērtē šīs direktīvas īstenošanu un izvērtēšanas rezultātus iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2026. gada 22. decembrim.

▼B

17. pants

Atcelšana

Ar šo atceļ Direktīvu 98/18/EK, kā tā grozīta ar IV pielikuma A daļā norādītajām direktīvām, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz IV pielikuma B daļā izklāstītajiem termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un piemēro.

Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu V pielikumā.

18. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

19. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

▼M4









SATURS

I PIELIKUMS 1. IEDAĻA Drošības prasības jauniem un esošiem pasažieru kuģiem, kas veic vietējus reisus un kuru ķīlis tika ielikts vai kuri atradās līdzīgā būvniecības posmā pirms 2021. gada 19. septembra I NODAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI II-1 NODAĻA UZBŪVE – SADALĪJUMS UN NOTURĪBA, MAŠĪNTELPA UN ELEKTROINSTALĀCIJAS A DAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. Noteikums II-1/A/1. Definīcijas, kas attiecas uz B daļu (R 2) 2. Noteikums II-1/A/2. Definīcijas, kas attiecas uz C, D un E daļu (R 3) A-1 DAĻA KUĢU UZBŪVE 1. Noteikums II-1/A-1/1. Azbestu saturošu materiālu jauna uzstādīšana (R 3-5) 2. Noteikums II-1/A-1/2. Konstrukciju rasējumi, ko uztur uz kuģa un krastā (R 3-7) 3. Noteikums II-1/A-1/3. Vilkšanas un pietauvošanās aprīkojums (R 3-8) 4. Noteikums II-1/A-1/4. Aizsardzība pret trokšņiem (R 3-12) 5. Noteikums II-1/A-1/5. Avārijas vilkšanas procedūras (R 3-4) B DAĻA NEBOJĀTA KUĢA NOTURĪBA, SADALĪJUMS UN AVĀRIJAS NOTURĪBA B-1. daļa Kuģi, kas uzbūvēti 2009. gada 1. janvārī vai vēlāk – iespēja piemērot Rezolūciju MSC.216(82) B-2. daļa Kuģi, kas uzbūvēti pirms 2009. gada 1. janvāra 1. Noteikums II-1/B-2/1. Nebojāta kuģa noturība, Rezolūcija A.749(18), kura grozīta ar Rezolūciju MSC.75(69) 2. Noteikums II-1/B-2/2. Ūdensnecaurlaidīgi nodalījumi 3. Noteikums II-1/B-2/3. Applūdināmais robežgarums (R 4) 4. Noteikums II-1/B-2/4. Pieļaujamais nodalījumu garums (R 6) 5. Noteikums II-1/B-2/5. Caurlaidība (R 5) 6. Noteikums II-1/B-2/6. Sadalījuma faktors 7. Noteikums II-1/B-2/7. Īpašas prasības attiecībā uz kuģa sadalījumu (R 7) 8. Noteikums II-1/B-2/8. Noturība bojātā stāvoklī (R 8) 8-1 Noteikums II-1/B-2/8-1. Ro-ro pasažieru kuģu noturība bojātā stāvoklī (R 8-1) 8-2 Noteikums II-1/B-2/8-2. Īpašas prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku (R 8-2) 8-3 Noteikums II-1/B-2/8-3. Īpašas prasības attiecībā uz pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku 9. Noteikums II-1/B-2/9. Pīķa un mašīntelpas starpsienas (R 10) 10. Noteikums II-1/B-2/10. Dubultdibeni (R 12) 11. Noteikums II-1/B-2/11. Sadalījuma kravas līniju noteikšana, marķēšana un reģistrēšana (R 13) 12. Noteikums II-1/B-2/12. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu u. c. būve un sākotnējā testēšana (R 14) 13. Noteikums II-1/B-2/13. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu atveres (R 15) 14. Noteikums II-1/B-2/14. Kuģi, kas pārvadā kravas automobiļus un pavadošo personālu (R 16) 15. Noteikums II-1/B-2/15. Atveres kuģa korpusa apšuvumā zem iegrimes robežlīnijas (R 17) 16. Noteikums II-1/B-2/16. Pasažieru kuģu ūdensnecaurlaidība virs iegrimes robežlīnijas (R 20) 17. Noteikums II-1/B-2/17. Kravas nodalījuma iekraušanas durvju noslēgšana (R 20-1) 17-1 Noteikums II-1/B-2/17-1. Ūdensnecaurlaidība no ro-ro kuģu klāja (starpsienu klāja) līdz telpām zem tā (R 20-2) 17-2 Noteikums II-1/B-2/17-2. Piekļūšana ro-ro kuģu klājiem (R 20-3) 17-3 Noteikums II-1/B-2/17-3. Ro-ro kuģu klāja starpsienu noslēgšana (R 20-4) 18. Noteikums II-1/B-2/18. Informācija par noturību (R 22) 19. Noteikums II-1/B-2/19. Bojājuma vadības plāni (R 23) 20. Noteikums II-1/B-2/20. Korpusa un virsbūves viengabalainība, bojājumu novēršana un kontrole (R 23-2) 21. Noteikums II-1/B-2/21. Ūdensnecaurlaidīgu durvju u. c. marķēšana, regulāra izmantošana un pārbaude (R 24) 22. Noteikums II-1/B-2/22. Ieraksti kuģa žurnālā (R 25) 23. Noteikums II-1/B-2/23. Paceļamas platformas un rampas automašīnām 24. Noteikums II-1/B-2/24. Margas C DAĻA MAŠĪNTELPA 1. Noteikums II-1/C/1. Vispārīgi noteikumi (R 26) 2. Noteikums II-1/C/2. Iekšdedzes dzinēji (R 27) 3. Noteikums II-1/C/3. Sateces atsūknēšanas sistēma (R 21) 4. Noteikums II-1/C/4. Sateces sūkņu skaits un veids (R 21) 5. Noteikums II-1/C/5. Līdzekļi braukšanai atpakaļgaitā (R 28) 6. Noteikums II-1/C/6. Stūres mehānisms (R 29) 7. Noteikums II-1/C/7. Papildu prasības attiecībā uz elektrisko un elektrohidraulisko stūres mehānismu (R 30) 8. Noteikums II-1/C/8. Ventilācijas sistēmas mašīntelpā (R 35) 9. Noteikums II-1/C/9. Sakaru sistēma starp komandtiltiņu un mašīntelpu (R 37) 10. Noteikums II-1/C/10. Mehāniķa izsaukšanas signalizācija (R 38) 11. Noteikums II-1/C/11. Avārijas aprīkojuma atrašanās vieta (R 39) 12. Noteikums II-1/C/12. Mehānismu vadības ierīces (R 31) 13. Noteikums II-1/C/13. Tvaika cauruļvadu sistēmas (R 33) 14. Noteikums II-1/C/14. Saspiesta gaisa sistēmas (R 34) 15. Noteikums II-1/C/15. Aizsardzība pret trokšņiem (R 36) 16. Noteikums II-1/C/16. Lifti D DAĻA ELEKTROINSTALĀCIJAS 1. Noteikums II-1/D/1. Vispārīgi noteikumi (R 40) 2. Noteikums II-1/D/2. Galvenais elektroenerģijas un apgaismojuma avots (R 41) 3. Noteikums II-1/D/3. Avārijas elektroenerģijas avots (R 42) 4. Noteikums II-1/D/4. Avārijas papildu apgaismojums ro-ro kuģiem (R 42-1) 5. Noteikums II-1/D/5. Piesardzības pasākumi pret elektriskās strāvas triecienu, ugunsgrēku un citiem elektriskas izcelsmes apdraudējumiem (R 45) E DAĻA PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI AR MAŠĪNTELPĀM, KO PERIODISKI ATSTĀJ BEZ UZRAUDZĪBAS Īpaši apsvērumi (R 54) 1. Noteikums II-1/E/1. Vispārīgi noteikumi (R 46) 2. Noteikums II-1/E/2. Piesardzības pasākumi attiecībā uz ugunsgrēku (R 47) 3. Noteikums II-1/E/3. Aizsardzība pret applūšanu (R 48) 4. Noteikums II-1/E/4. Dzinēju vadība no komandtiltiņa (R 49) 5. Noteikums II-1/E/5. Sakari (R 50) 6. Noteikums II-1/E/6. Signalizācijas sistēma (R 51) 7. Noteikums II-1/E/7. Drošības sistēmas (R 52) 8. Noteikums II-1/E/8. Īpašas prasības attiecībā uz mašīntelpas un katlu ierīcēm un elektroierīcēm (R 53) 9. Noteikums II-1/E/9. Automātiskā vadības un signalizācijas sistēma (R 53.4) G DAĻA Kuģi, kuri izmanto degvielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru 1. Noteikums II-1/G/1. Prasības kuģiem, kuri izmanto degvielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru (R 57) II-2 NODAĻA UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN UGUNSDZĒŠANA A DAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI 1. Noteikums II-2/A/1. Pamatprincipi (R 2) 2. Noteikums II-2/A/2. Definīcijas (R 3) 3. Noteikums II-2/A/3. Ugunsdzēsības sūkņi, ugunsdzēsības maģistrāles, hidranti, šļūtenes un sprauslas (R 4) 4. Noteikums II-2/A/4. Stacionāras ugunsdzēsības sistēmas (R 5 + 8 + 9 + 10) 5. Noteikums II-2/A/5. Pārnēsājami ugunsdzēšamie aparāti (R 6) 6. Noteikums II-2/A/6. Ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpā (R 7) 7. Noteikums II-2/A/7. Īpašas sistēmas mašīntelpā (R 11) 8. Noteikums II-2/A/8. Automātiskas sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 12) 9. Noteikums II-2/A/9. Stacionārās ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas (R 13) 10. Noteikums II-2/A/10. Risinājumi attiecībā uz šķidro degvielu, smēreļļu un citām uzliesmojošām eļļām (R 15) 11. Noteikums II-2/A/11. Ugunsdzēsēja ietērps un piederumi (R 17) 12. Noteikums II-2/A/12. Dažādi (R 18) 13. Noteikums II-2/A/13. Ugunsvadības plāni (R 20) 14. Noteikums II-2/A/14. Gatavība ekspluatācijai un apkope 15. Noteikums II-2/A/15. Instrukcijas, mācības uz kuģiem un mācību trauksmes 16. Noteikums II-2/A/16. Darbības B DAĻA UGUNSDROŠĪBAS PASĀKUMI 1. Noteikums II-2/B/1. Uzbūve (R 23) 2. Noteikums II-2/B/2. Galvenās vertikālās un horizontālās zonas (R 24) 3. Noteikums II-2/B/3. Starpsienas galvenajā vertikālajā zonā (R 25) 4. Noteikums II-2/B/4. Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jauniem kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 26) 5. Noteikums II-2/B/5. Starpsienu un klāju ugunsizturība uz jauniem kuģiem, kas pārvadā ne vairāk kā 36 pasažierus, un esošajiem B klases kuģiem, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus (R 27) 6. Noteikums II-2/B/6. Evakuācijas līdzekļi (R 28) 6-1 Noteikums II-2/B/6-1. Evakuācijas ceļi uz ro-ro pasažieru kuģiem (R 28-1) 7. Noteikums II-2/B/7. Šķērsojumi un atvērumi A un B klases pārsegumos (R 30, 31) 8. Noteikums II-2/B/8. Kāpņu un liftu aizsardzība dzīvojamajās un dienesta telpās (R 29) 9. Noteikums II-2/B/9. Ventilācijas sistēmas kuģos, kas uzbūvēti pirms 2018. gada 1. janvāra (R 32) 9.a Noteikums II-2/B/9a. Ventilācijas sistēmas kuģos 10. Noteikums II-2/B/10. Logi un borta iluminatori (R 33) 11. Noteikums II-2/B/11. Degošu materiālu izmantošanas ierobežošana (R 34) 12. Noteikums II-2/B/12. Konstrukcijas detaļas (R 35) 13. Noteikums II-2/B/13. Stacionāras ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēmas un automātiska sprinkleru, ugunsgrēka signalizācijas un uguns detektorsistēma (R 14) (R 36) 14. Noteikums II-2/B/14. Īpašas kategorijas telpu aizsardzība (R 37) 15. Noteikums II-2/B/15. Ugunsdrošības uzraudzības patruļas, ugunsgrēka atklāšana, signalizācija un skaļruņu sakaru sistēma (R 40) 16. Noteikums II-2/B/16. Esošo B klases kuģu, kas pārvadā vairāk nekā 36 pasažierus, modernizācija (R 41-1) 17. Noteikums II-2/B/17. Īpašas prasības attiecībā uz kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas (R 41) 18. Noteikums II-2/B/18. Īpašas prasības attiecībā uz helikopteru pacelšanās un nolaišanās iekārtām III NODAĻA GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI 1. Noteikums III/1. Definīcijas (R 3) 2. Noteikums III/2. Sakari, glābšanas laivas un plosti, dežūrlaivas, individuālie glābšanas līdzekļi (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22) 3. Noteikums III/3. Avārijas signalizācijas sistēma, skaļruņu sakaru sistēma, pulcēšanās saraksts un instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā, radiosakaru personāls, ekspluatācijas instrukcijas, apmācību rokasgrāmata un apkopes instrukcijas (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20) 4. Noteikums III/4. Glābšanas laivu un plostu apkalpes komplektēšana un uzraudzība (R 10) 5. Noteikums III/5. Kārtība, kādā pulcēties un sakāpt glābšanas laivās un plostos (R 11 + 23 + 25) 5-1 Noteikums III/5-1. Prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem (R 26) 5-2 Noteikums III/5-2. Helikopteru nolaišanās un pacelšanās vietas (R 28) 5-3 Noteikums III/5-3. Lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēma kapteiņiem (R 29) 6. Noteikums III/6. Glābšanas līdzekļu nolaišanas vietas (R 12) 7. Noteikums III/7. Glābšanas laivu un plostu nostiprināšana (R 13 + 24) 8. Noteikums III/8. Dežūrlaivu nostiprināšana (R 14) 8.a Noteikums III/8a. Jūras evakuācijas sistēmu nostiprināšana (R 15) 9. Noteikums III/9. Glābšanas laivu un plostu nolaišanas un pacelšanas kārtība (R 16) 10. Noteikums III/10. Kārtība, kādā notiek sakāpšana dežūrlaivās, dežūrlaivu nolaišana un pacelšana (R 17) 10.a Noteikums III/10a. Cilvēku izcelšana no ūdens 11. Noteikums III/11. Instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā (R 19) 12. Noteikums III/12. Gatavība ekspluatācijai, apkope un pārbaudes (R 20) 13. Noteikums III/13. Apmācība par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumi (R 19 + R 30) 14. Noteikums III/14. Pieraksti (R 19.5) IV NODAĻA RADIOSAKARI 1. Noteikums IV/1. Radiosakaru aprīkojums 2. IEDAĻA. Drošības prasības jauniem pasažieru kuģiem, kas veic vietējus reisus un kuru ķīlis tika ielikts vai kuri atradās līdzīgā būvniecības posmā 2021. gada 19. septembrī vai pēc šā datuma I NODAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI II-1 NODAĻA UZBŪVE – KONSTRUKCIJA, SADALĪJUMS UN NOTURĪBA, MAŠĪNTELPA UN ELEKTROINSTALĀCIJAS A DAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Not. II-1/A/3. Definīcijas, kas attiecas uz A-1, C, D un E daļu A-1 DAĻA KUĢU UZBŪVE Noteikums II-1/A-1/3-2. Jūras ūdenim paredzētu balasta tvertņu aizsargpārklājums Noteikums II-1/A-1/3-4. Avārijas vilkšanas procedūras Noteikums II-1/A-1/3-5. Azbestu saturošu materiālu jauna uzstādīšana Noteikums II-1/A-1/3-7. Konstrukciju rasējumi, ko uztur uz kuģa un krastā Noteikums II-1/A-1/3-8. Vilkšanas un pietauvošanās aprīkojums Noteikums II-1/A-1/3-9. Līdzekļi iekāpšanai kuģī un izkāpšanai no kuģa Noteikums II-1/A-1/3-12. Aizsardzība pret trokšņiem B DAĻA NEBOJĀTA KUĢA NOTURĪBA, SADALĪJUMS UN AVĀRIJAS NOTURĪBA C DAĻA MAŠĪNTELPA Noteikums II-1/C/26. Vispārīgi noteikumi Noteikums II-1/C/27. Iekšdedzes dzinēji Noteikums II-1/C/28. Līdzekļi braukšanai atpakaļgaitā Noteikums II-1/C/29. Stūres mehānisms Noteikums II-1/C/30. Papildu prasības attiecībā uz elektrisko un elektrohidraulisko stūres mehānismu Noteikums II-1/C/31. Mehānismu vadības ierīces Noteikums II-1/C/33. Tvaika cauruļvadu sistēmas Noteikums II-1/C/34. Saspiesta gaisa sistēmas Noteikums II-1/C/35. Ventilācijas sistēmas mašīntelpā Noteikums II-1/C/35-1. Sateces atsūknēšanas sistēma Noteikums II-1/C/37. Sakaru sistēma starp komandtiltiņu un mašīntelpu Noteikums II-1/C/38. Mehāniķa izsaukšanas signalizācija Noteikums II-1/C/39. Avārijas aprīkojuma atrašanās vieta D DAĻA ELEKTROINSTALĀCIJAS Noteikums II-1/D/40. Vispārīgi noteikumi Noteikums II-1/D/41. Galvenais elektroenerģijas un apgaismojuma avots Noteikums II-1/D/42. Avārijas elektroenerģijas avots Noteikums II-1/D/42-1. Avārijas papildu apgaismojums ro-ro kuģiem Noteikums II-1/D/44. Palaišanas sistēma avārijas ģeneratoriekārtām Noteikums II-1/D/45. Piesardzības pasākumi pret elektriskās strāvas triecienu, ugunsgrēku un citiem elektriskas izcelsmes apdraudējumiem E DAĻA PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ KUĢIEM, KAS UZBŪVĒTI AR MAŠĪNTELPĀM, KO PERIODISKI ATSTĀJ BEZ UZRAUDZĪBAS Noteikums II-1/E/46. Vispārīgi noteikumi Noteikums II-1/E/47. Piesardzības pasākumi attiecībā uz ugunsgrēku Noteikums II-1/E/48. Aizsardzība pret applūšanu Noteikums II-1/E/49. Dzinēju vadība no komandtiltiņa Noteikums II-1/E/50. Sakari Noteikums II-1/E/51. Signalizācijas sistēma Noteikums II-1/E/52. Drošības sistēmas Noteikums II-1/E/53. Īpašas prasības attiecībā uz mašīntelpas un katlu ierīcēm un elektroierīcēm Noteikums II-1/E/54. Īpaši apsvērumi G DAĻA Kuģi, kuri izmanto degvielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru Noteikums II-1/G/57. Prasības kuģiem, kuri izmanto degvielas ar zemu uzliesmošanas temperatūru Z DAĻA DIREKTĪVAS 2009/45/EK ĪPAŠAS PRASĪBAS Noteikums II-1/Z/100. Paceļamas platformas un rampas automašīnām Noteikums II-1/Z/101. Margas Noteikums II-1/Z/102. Lifti II-2 NODAĻA UGUNSDROŠĪBA, UGUNSGRĒKA ATKLĀŠANA UN UGUNSDZĒŠANA A DAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI Noteikums II-2/A/1. Piemērošana Noteikums II-2/A/2. Ugunsdrošības mērķi un funkcionālās prasības Noteikums II-2/A/3. Definīcijas B DAĻA UGUNSGRĒKA UN SPRĀDZIENA NOVĒRŠANA Noteikums II-2/B/4. Aizdegšanās varbūtība Noteikums II-2/B/5. Uguns izplatīšanās iespēja Noteikums II-2/B/6. Dūmu veidošanās iespēja un toksiskums C DAĻA UGUNSGRĒKA APSLĀPĒŠANA Noteikums II-2/C/7. Signalizācija un detektori Noteikums II-2/C/8. Dūmu izplatīšanās kontrole Noteikums II-2/C/9. Ugunsgrēka ierobežošana Noteikums II-2/C/10. Ugunsdzēsība Noteikums II-2/C/11. Strukturālā viengabalainība D DAĻA EVAKUĀCIJA Noteikums II-2/D/12. Apkalpes un pasažieru informēšana Noteikums II-2/D/13. Evakuācijas līdzekļi E DAĻA EKSPLUATĀCIJAS PRASĪBAS Noteikums II-2/E/14. Gatavība ekspluatācijai un apkope Noteikums II-2/E/15. Instrukcijas, mācības uz kuģiem un mācību trauksmes Noteikums II-2/E/16. Darbības G DAĻA ĪPAŠAS PRASĪBAS Noteikums II-2/G/18. Īpašas prasības attiecībā uz helikopteru pacelšanās un nolaišanās iekārtām Noteikums II-2/G/19. Īpašas prasības attiecībā uz kuģiem, kas pārvadā bīstamas kravas Noteikums II-2/G/20. Īpašas kategorijas un ro-ro kravas telpu aizsardzība III NODAĻA GLĀBŠANAS LĪDZEKĻI Noteikums III/1. Definīcijas (R 3) Noteikums III/2. Sakari, glābšanas laivas un plosti, dežūrlaivas, individuālie glābšanas līdzekļi (R 6 + 7 + 18 + 21 + 22) Noteikums III/3.Avārijas signalizācijas sistēma, skaļruņu sakaru sistēma, pulcēšanās saraksts un instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā, radiosakaru personāls, ekspluatācijas instrukcijas, apmācību rokasgrāmata un apkopes instrukcijas (R 6 + 8 + 9 + 19 + 20) Noteikums III/4. Glābšanas laivu un plostu apkalpes komplektēšana un uzraudzība (R 10) Noteikums III/5. Kārtība, kādā pulcēties un sakāpt glābšanas laivās un plostos (R 11 + 23 + 25) Noteikums III/5-1. Prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem (R 26) Noteikums III/5-2. Helikopteru nolaišanās un pacelšanās vietas (R 28) Noteikums III/5-3. Lēmumu pieņemšanas atbalsta sistēma kapteiņiem (R 29) Noteikums III/6. Glābšanas līdzekļu nolaišanas vietas (R 12) Noteikums III/7. Glābšanas laivu un plostu nostiprināšana (R 13 + 24) Noteikums III/8. Dežūrlaivu nostiprināšana (R 14) Noteikums III/8a. Jūras evakuācijas sistēmu nostiprināšana (R 15) Noteikums III/9. Glābšanas laivu un plostu nolaišanas un pacelšanas kārtība (R 16) Noteikums III/10. Kārtība, kādā notiek sakāpšana dežūrlaivās, dežūrlaivu nolaišana un pacelšana (R 17) Noteikums III/10a. Cilvēku izcelšana no ūdens Noteikums III/11. Instrukcijas rīcībai avārijas gadījumā (R 19) Noteikums III/12. Gatavība ekspluatācijai, apkope un pārbaudes (R 20) Noteikums III/13. Apmācība par to, kā pamest kuģi, un mācību trauksmes vingrinājumi (R 19 + R 30) Noteikums III/14. Pieraksti (R 19.5) IV NODAĻA RADIOSAKARI Noteikums IV/1. Radiosakaru aprīkojums II PIELIKUMS PASAŽIERU KUĢA DROŠĪBAS SERTIFIKĀTA VEIDLAPA III PIELIKUMSI PASAŽIERU KUĢU UN ĀTRGAITAS PASAŽIERU KUĢU DROŠĪBAS PRASĪBU PAMATNOSTĀDNES ATTIECĪBĀ UZ PERSONĀM AR KUSTĪBU TRAUCĒJUMIEM IV PIELIKUMS A DAĻA ATCELTĀ DIREKTĪVA AR TĀS SEKOJOŠIEM GROZĪJUMIEM B DAĻA TERMIŅU UZSKAITĪJUMS TRANSPONĒŠANAI VALSTS TIESĪBU AKTOS UN PIEMĒROŠANAI V PIELIKUMS ATBILSTIBAS TABULA









I PIELIKUMS

1. IEDAĻA

DROŠĪBAS PRASĪBAS JAUNIEM UN ESOŠIEM PASAŽIERU KUĢIEM, KAS VEIC VIETĒJUS REISUS UN KURU ĶĪLIS TIKA IELIKTS VAI KURI ATRADĀS LĪDZĪGĀ BŪVNIECĪBAS POSMĀ PIRMS 2021. GADA 19. SEPTEMBRA

I NODAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. 1. iedaļa attiecas uz jauniem un esošiem pasažieru kuģiem, kuru ķīlis tika ielikts vai kuri atradās līdzīgā būvniecības posmā pirms 2021. gada 19. septembra.

4. Esošajiem C un D klases kuģiem nav jāatbilst šīs iedaļas II-1 un II-2. nodaļas noteikumiem, ja tās karoga valsts administrācija, ar kuras karogu šiem kuģiem ir tiesības kuģot, nodrošina to atbilstību karoga valsts noteikumiem un ja šie noteikumi garantē līdzvērtīgu drošības līmeni kā tie noteikumi, kas piemērojami jauniem C un D klases kuģiem, kā arī esošajiem B klases kuģiem.

6. Neatkarīgi no 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteiktā D klases kuģiem, kuru reisi netiek veikti ārpus A 1 jūras rajona, kas definēts 1974. gada SOLAS konvencijas noteikumā IV/2.12, nav jāatbilst 1974. gada SOLAS konvencijas IV nodaļā paredzētajiem pārvadāšanas noteikumiem, bet jāizpilda vismaz šā pielikuma IV nodaļā ietvertie noteikumi.

7. Noteikumi par redzamību uz komandtiltiņa, kas iestrādāti 1974. gada SOLAS konvencijas noteikumā V/22, ciktāl tas ir praktiski iespējams un pamatoti, ir piemērojami arī tiem kuģiem, kuru garums ir mazāks nekā 55 metri, kur “garums” atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas noteikuma V/2 definīcijai.

8. Ja šī iedaļa paredz SJO rezolūcijas piemērošanu esošajiem kuģiem, šī rezolūcija neattiecas uz kuģiem, kas uzbūvēti divu gadu laikā pēc attiecīgās SJO rezolūcijas pieņemšanas, ja šie kuģi atbilst iepriekšējai(-ām) piemērojamajai(-ām) rezolūcijai(-ām), ja tāda(-s) ir.

10. Šajā sadaļā burts “(R…)”, kas norādīts aiz vairākiem noteikumu nosaukumiem, attiecas uz tiem 1974. gada SOLAS konvencijas noteikumiem, uz kuru pamata ir sagatavots iepriekšminētais, proti:

.1. II-1. nodaļa: A-1. daļa, kurā iekļautas atsauces uz SOLAS konvenciju, tostarp tās 2006. gada grozījumiem.

.2. II-1. nodaļa: A un B daļa, kurā iekļautas atsauces uz SOLAS konvenciju, tostarp 1996./1998. gada grozījumiem.

.3. II-2. nodaļa: A daļa, noteikumi II-2/A/1 un II-2/A/2, kuros iekļautas atsauces uz SOLAS konvenciju, tostarp 1999./2000. gada grozījumiem. Noteikums II-2/A/1, 3. punkts, kurā iekļauta atsauce uz 1974. gada SOLAS konvencijas pārskatītās II-2. nodaļas (2000. gada grozījumi) F daļu (alternatīva konstrukcija un sistēmas), kas attiecas uz jauniem kuģiem, kuri uzbūvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk. II-2. nodaļa: A daļa, noteikumi II-2/A/3 līdz II-2/A/16, kā arī B daļa, noteikumi II-2/B/1 līdz II-2/B/18, kuros iekļautas atsauces uz SOLAS konvenciju, tostarp tās 1996./1998. gada grozījumiem.

.4. III nodaļa. Atsauces uz SOLAS konvencijas 1996./1998. gada grozījumiem un 2001.–2003. gada grozījumiem.

11. Noteikumi, kas piemērojami A KLASES KUĢIEM, ir pieejami šādos dokumentos:

II-1/A-1. nodaļa, noteikums II-1/A-1/1,

II-1/B-2. nodaļa, noteikumi II-1/B-2/1, II-1/B-2/23 un II-1/B-2/24,

II-1/C nodaļa, noteikumi II-1/C/1, II-1/C/3 un II-1/C/16,

II-2/A nodaļa, noteikumi II-2/A/4, II-2/A/9 un II-2/A/12, kā arī

II-2/B nodaļa, noteikums II-2/B/6.

12. Noteikumi, kas piemērojami A KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢIEM:

II-1/B-2. nodaļa, noteikumi II-1/B-2/17-2 un II-1/B-2/20.

II-1 NODAĻA

UZBŪVE – SADALĪJUMS UN NOTURĪBA, MAŠĪNTELPA UN ELEKTROINSTALĀCIJAS

A DAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

1. Noteikums II-1/A/1. Definīcijas, kas attiecas uz B daļu (R 2)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. .1. Sadalījuma kravas līnija ir ūdenslīnija, ko izmanto, lai noteiktu kuģa sadalījumu. .2. Sadalījuma augšējā kravas līnija ir ūdenslīnija, kas atbilst dziļākajai iegrimei, ko pieļauj piemērojamās prasības attiecībā uz sadalījumu.

.2. Kuģa garums ir garums starp perpendikuliem, kas novilkti sadalījuma augšējās kravas līnijas abos galos.

.3. Kuģa platums ir maksimālais platums no vienas sānu brangas ārpuses līdz otrai sānu brangai vai arī platums zem sadalījuma augšējās kravas līnijas.

.4. Iegrime ir attālums pa vertikāli no teorētiskās pamatplaknes kuģa vidusdaļā līdz attiecīgajai sadalījuma kravas līnijai.

.5. Pilnā kravnesība ir tonnās izteikta starpība starp tukša kuģa svaru un kuģa ūdensizspaidu ūdenī ar blīvumu 1,025 iegrimes līnijas līmenī, kas atbilst noteiktajam vasaras brīvsānam.

.6. Tukša kuģa svars ir kuģa ūdensizspaids, izteikts tonnās, bez kravas, degvielas, smēreļļām, balasta ūdens, saldūdens un dzeramā ūdens rezervuāros, bez patēriņa krājumiem, pasažieriem un apkalpes un viņu personīgajām mantām.

.7. Starpsienu klājs ir augšējais klājs, līdz kuram sniedzas ūdensnecaurlaidīgas šķērssienas.

.8. Iegrimes robežlīnija ir līnija, kas novilkta uz apšuvuma vismaz 76 mm zem starpsienu klāja virsmas.

.9. Telpas pieļaujamā ūdenscaurlaidība ir šīs telpas tilpums, izteikts procentos, ko var aizņemt ūdens. Tādas telpas tilpumu, kas sniedzas virs iegrimes robežlīnijas, mēra tikai līdz šai līnijai.

.10. Mašīntelpa atrodas starp teorētisko pamatplakni un iegrimes robežlīniju un starp galējām galvenajām ūdensnecaurlaidīgajām šķērssienām, un šajā telpā atrodas galvenie dzinēji un palīgdzinēji, kā arī katli, ko izmanto dzinēju vajadzībām.

.11. Pasažieru telpas ir telpas, kas paredzētas pasažieru izvietošanai un lietošanai, izņemot bagāžas, noliktavas, provīzijas un pasta sūtījumu telpas.

.12. Ūdensnecaurlaidība attiecībā uz konstrukciju nozīmē, ka konstrukcija ne no vienas, ne otras puses nelaiž cauri ūdeni, ko rada ūdens spiediens nebojātā vai avārijas stāvoklī.

.13. Izturīgums jūras apstākļos nozīmē, ka ūdens neiekļūst kuģī neatkarīgi no laika apstākļiem jūrā.

.14. Ro-ro pasažieru kuģis ir pasažieru kuģis ar ro-ro kravas telpām vai īpašas kategorijas telpām, kas definētas noteikumā II-2/A/2.

2. Noteikums II-1/A/2. Definīcijas, kas attiecas uz C, D un E daļu (R 3)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. .1. Stūres mehānisma vadības sistēma ir ierīce, ar ko pārraida rīkojumus no komandtiltiņa uz stūres mehānisma energoapgādes agregātiem. Stūres mehānisma vadības sistēmā ietilpst raidītāji, uztvērēji, hidrauliskie kontrolsūkņi un ar tiem savienotie motori, motora vadības ierīces, cauruļu sistēma un kabeļi. .2. Galvenais stūres mehānisms ir ierīces, stūres spēka pievadi, stūres mehānisma energoapgādes agregāti, ja tādi ir, palīgiekārtas un līdzekļi, ar ko pielikt griezes momentu stūres vārpstai (piemēram, stūres grozīklis vai sektors), lai iekustinātu stūri un vadītu kuģi normālas ekspluatācijas apstākļos.

.2. Stūres mehānisma spēka pievads ir: .1. elektriskā stūres mehānisma gadījumā – elektromotors un ar to savienotās elektroiekārtas; .2. elektrohidrauliskā stūres mehānisma gadījumā – elektromotors un ar to savienotās elektroiekārtas un pieslēgtais sūknis; .3. pārējo hidraulisko stūres mehānismu gadījumā – dzinējs un ar to savienotais sūknis.

.3. Stūres palīgmehānisms ir iekārta, izņemot visas galvenā stūres mehānisma daļas, kas vajadzīga kuģa stūrēšanai, ja notiek galvenā stūres mehānisma atteice, bet tā neietver stūres grozīkli, kvadrantu un citus šim nolūkam paredzētus elementus.

.4. Normāli ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļi ir apstākļi, kādos kuģis kopumā, mehānismi, funkcijas, piedziņas, stūrēšanas iespējas, drošas kuģošanas, ugunsdrošības un nenogremdējamības nodrošināšanas līdzekļi un palīglīdzekļi, iekšējie un ārējie sakari un signāli, evakuācijas līdzekļi un avārijas laivu vinčas, kā arī paredzētie ērtie apdzīvojamības apstākļi ir darba kārtībā un darbojas normāli.

.5. Avārijas stāvoklis ir stāvoklis, kurā galvenā elektroenerģijas avota atteices dēļ nedarbojas neviena funkcija, kas vajadzīga normālu ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļu nodrošināšanai.

.6. Galvenais elektroenerģijas avots, no kura elektroenerģiju piegādā galvenajam sadales skapim, kur to sadala visām funkcijām, kas vajadzīgas, lai uz kuģa uzturētu normālus ekspluatācijas un apdzīvojamības apstākļus.

.7. Kuģis bez gaitas ir tad, kad barošanas trūkuma dēļ nedarbojas galvenie dzinēji, katli un palīgdzinēji.

.8. Galvenā elektrostacija ir telpa, kurā atrodas galvenais elektroenerģijas avots.

.9. Galvenais sadales skapis ir sadales skapis, kam elektroenerģiju piegādā tieši no galvenā elektroenerģijas avota un kurā elektroenerģiju sadala kuģa funkciju veikšanai.

.10. Avārijas sadales panelis ir sadales panelis, kam galvenā elektroenerģijas avota atteices gadījumā elektroenerģiju piegādā elektroenerģijas avārijas avots vai elektroenerģijas pagaidu avots, un kurā sadala elektroenerģiju ārkārtas funkciju veikšanai.

.11. Elektroenerģijas avārijas avots ir elektroenerģijas avots, no kura piegādā elektroenerģiju avārijas sadales panelim, ja netiek veikta elektroenerģijas piegāde no galvenā elektroenerģijas avota.

.12. Maksimālais kuģa ekspluatācijas ātrums priekšgaitā ir kuģim vislielākais paredzētais ātrums, kuģojot jūrā ar visdziļāko iegrimi.

.13. Maksimālais kuģa ātrums atpakaļgaitā ir ātrums, ko kuģis var sasniegt ar maksimālo paredzēto jaudu atpakaļgaitā, kuģojot jūrā ar visdziļāko iegrimi.

.14.a) Mašīntelpas ir visas A kategorijas mašīntelpas un visas pārējās telpas, kurās ir mašīntelpas galvenie mehānismi, katli, šķidrās degvielas sagatavošanas agregāti, tvaika un iekšdedzes dzinēji, ģeneratori un svarīgākie elektriskie mehānismi, degvielas uzpildes vietas, saldēšanas, stabilizācijas, ventilācijas un kondicionēšanas iekārtas, un tamlīdzīgas telpas un šahtas, kas ved uz šīm telpām.

.14.b) A kategorijas mašīntelpas ir telpas un ar tām savienotās šahtas, kurās ir: .1. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto galvenajos dzinējos; vai .2. iekšdedzes mehānismi, ko izmanto citiem nolūkiem, nevis galvenajos dzinējos, ja šo mehānismu kopējā jauda nav mazāka par 375 kW; vai .3. jebkurš šķidrā kurināmā katls vai šķidrās degvielas sagatavošanas agregāts.

.15. Piedziņas sistēma ir hidrauliska iekārta, ar ko piegādā enerģiju stūres vārpstas griešanai un kurā ietilpst stūres mehānisma spēka pievads vai pievadi, kā arī attiecīgās caurules un piederumi, un stūres spēka pievads. Piedziņas sistēmām var būt kopīgi mehāniski elementi, piemēram, stūres grozīklis, kvadrants un stūres vārpsta vai elementi, ko izmanto tādam pašam nolūkam.

.16. Kontrolpunkti ir telpas, kurās atrodas kuģa radioiekārta vai galvenās navigācijas iekārtas, vai ārkārtas enerģijas avots, vai kur ir izvietots ugunsgrēka reģistrēšanas vai ugunsvadības aprīkojums.

A-1 DAĻA

KUĢU UZBŪVE

1. Noteikums II-1/A-1/1. Azbestu saturošu materiālu jauna uzstādīšana (R 3-5)

VISI KUĢI

.1. Šis noteikums II-1/A-1/1 attiecas uz materiāliem, ko izmanto kuģu konstrukcijās, mehānismos, elektroinstalācijās un aprīkojumā, kam piemēro šajā pielikumā ietvertos noteikumus.

.2. Visos kuģos ir aizliegta tādu materiālu jauna uzstādīšana, kas satur azbestu.

2. Noteikums II-1/A-1/2. Konstrukciju rasējumi, ko uztur uz kuģa un krastā (R 3-7)

B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK

.1. Esošo konstrukciju rasējumu un citu plānu kopums, kur norādītas jebkādas vēlākas konstrukciju izmaiņas, glabā uz kuģiem, kuri uzbūvēti 2012. gada 1. janvārī vai vēlāk.

.2. Sabiedrībai, kā definēts 1974. gada SOLAS konvencijas noteikumā IX/1.2, krastā jāglabā šādu rasējumu papildu eksemplārs.

.3. Ievēro SJO MSC/Circ.1135 “Uz kuģa un krastā uzglabājamie esošo konstrukciju rasējumi”.

3. Noteikums II-1/A-1/3. Vilkšanas un pietauvošanās aprīkojums (R 3-8)

B, C UN D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2012. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK

.1. Kuģiem ierīko pietiekami drošas darba slodzes sistēmas, aprīkojumu un piederumus, lai drošā veidā veiktu visas vilkšanas un pietauvošanās darbības, kas saistītas ar parastu kuģa ekspluatāciju.

.2. Sistēmas, aprīkojums un piederumi, ko nodrošina saskaņā ar 1. punktu, atbilst klases standartiem, kas norādīti atzītas organizācijas noteikumos vai līdzvērtīgos noteikumos, ko administrācija izmanto saskaņā ar Direktīvas 2009/15/EK 11. panta 2. punktu.

.3. Ievēro SJO MSC/Circ.1175 “Norādījumi par vilkšanas un pietauvošanās aprīkojumu uz kuģa”.

.4. Ikvienu aprīkojuma piederumu vai daļu, ko nodrošina saskaņā ar šo noteikumu II-1/A-1/3, skaidri marķē ar norādēm par drošu ekspluatāciju, ņemot vērā to, cik stipri piederumi vai daļas ir piestiprinātas pie kuģa konstrukcijas.

4. Noteikums II-1/A-1/4. Aizsardzība pret trokšņiem (R 3-12)

B, C un D KLASES KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 2018. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK

.1. Kuģus, kuru bruto tonnāža ir 1600 tonnas vai vairāk, būvē tā, lai uz kuģa samazinātu troksni un aizsargātu personālu no trokšņa saskaņā ar SJO kodeksu par trokšņa līmeni uz kuģiem, kuru Kuģošanas drošības komiteja pieņēmusi ar Rezolūciju MSC.337(91) un kurā var būt SJO izdarīti grozījumi.

5. Noteikums II-1/A-1/5. Avārijas vilkšanas procedūras (R 3-4)

B KLASES KUĢI

.1. Kuģiem nodrošina tiem īpaši paredzētu avārijas vilkšanas procedūru. Šādu procedūru veic kuģī avārijas situācijās, tai jāpamatojas uz esošajām sistēmām un aprīkojumu, kas pieejams kuģī.

.2. Procedūrai (sk. “Vadlīnijas īpašniekiem/operatoriem par avārijas vilkšanas procedūru sagatavošanu” (MSC.1/Circ.1255)) jāietver: .1. priekšējā un aizmugurējā klāja rasējumi, norādot iespējamo avārijas vilkšanas kārtību; .2. uz klāja esošā tā aprīkojuma saraksts, ko var izmantot avārijas vilkšanai; .3. sakaru līdzekļi un metodes; un .4. paraugprocedūras, lai sekmētu sagatavošanos avārijas vilkšanas darbībām un veiktu tās.

B DAĻA

NEBOJĀTA KUĢA NOTURĪBA, SADALĪJUMS UN AVĀRIJAS NOTURĪBA

B-1. daļa

Kuģi, kas uzbūvēti 2009. gada 1. janvārī vai vēlāk – iespēja piemērot Rezolūciju MSC.216(82)

B, C un D klases kuģiem, kuriem ķīlis ielikts 2009. gada 1. janvārī vai vēlāk vai kuri šajā datumā atradās līdzīgā būvniecības posmā, piemēro B-2. daļā noteiktās prasības vai arī attiecīgos SOLAS konvencijas II-I nodaļas B daļas noteikumus, kā paredzēts Rezolūcijas MSC.216(82) 2. pielikumā.

B-2. daļa

Kuģi, kas uzbūvēti pirms 2009. gada 1. janvāra

1. Noteikums II-1/B-2/1. Nebojāta kuģa noturība, Rezolūcija A.749(18), kura grozīta ar Rezolūciju MSC.75(69)

JAUNI A, B, C UN D KLASES KUĢI

Visu klašu jaunajiem kuģiem piemēro attiecīgos noteikumus, kas pasažieru kuģiem paredzēti Kodeksā par nebojātu kuģu noturību, ko SJO pieņēma ar grozīto Rezolūciju A.749(18).

Ja dalībvalstis uzskata grozītās SJO Rezolūcijas A.749(18) laika apstākļu kritērija piemērošanu par nepiemērotu, var piemērot alternatīvu pieeju, kas nodrošina labu noturību. Šajā nolūkā ir jāiesniedz pierādījumi Komisijai, kas apliecina, ka ir panākts līdzvērtīgs drošības līmenis.

ESOŠIE A un B KLASES KUĢI

Visiem esošajiem A un B klases kuģiem jebkuros iekraušanas apstākļos jāatbilst turpmāk minētajiem noturības kritērijiem (pēc attiecīgām korekcijām), ņemot vērā šķidruma atklāto virsmu tvertnēs saskaņā ar SJO Rezolūcijas A.749(18) 3.3. punkta pieņēmumiem vai līdzvērtīgiem kritērijiem.

a) Laukums zem noturības pleca (GZ) līknes nav mazāks par: i) 0,055 metrradiāniem pie sānsveres leņķa līdz 30°; ii) 0,09 metrradiāniem pie sānsveres leņķa līdz 40° vai pie kuģa piesmelšanās leņķa, t. i., sānsveres leņķa, pie kura iegrimst apakšējās malas visām korpusa, virsbūves vai darba klāju atverēm, ko nevar noslēgt jūras apstākļos – ja šis leņķis ir mazāks par 40°; iii) 0,03 metrradiāniem pie sānsveres leņķa starp 30° un 40° vai starp 30° un kuģa piesmelšanās leņķi, ja šis leņķis ir mazāks par 40°.

b) Noturības plecs (GZ) ir vismaz 0,20 metri pie sānsveres leņķa, kas ir vienāds ar 30°vai lielāks par to.

c) Maksimālais noturības plecs (GZ) veidojas pie sānsveres leņķa, kas pārsniedz 30°, bet nav mazāks par 25°.

d) Sākotnējais šķērseniskais metacentriskais augstums nav mazāks par 0,15 metriem.

Iekraušanas nosacījumi, kas jāņem vērā, pārbaudot atbilstību iepriekšminētajiem noturības kritērijiem, ietver vismaz grozītās SJO Rezolūcijas A.749(18) 3.5.1.1. punktā uzskaitītos nosacījumus.

Visiem esošajiem A un B klases kuģiem jāatbilst arī papildu kritērijiem, kas sniegti grozītās SJO Rezolūcijas A.749(18) 3.1.2.6. pantā (papildu kritēriji pasažieru kuģiem) un 3.2. pantā (laika apstākļu kritērijs).

Ja dalībvalstis uzskata par nepiemērotu grozītās SJO Rezolūcijas A.749(18) laika apstākļu kritērija piemērošanu, var piemērot alternatīvu pieeju, kas nodrošina labu noturību. Šajā nolūkā ir jāiesniedz pierādījumi Komisijai, kas apliecina, ka ir panākts līdzvērtīgs drošības līmenis.

2. Noteikums II-1/B-2/2. Ūdensnecaurlaidīgi nodalījumi

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

Ar starpsienām, kas ir ūdensnecaurlaidīgas līdz starpsienu klājam, katru kuģi sadala ūdensnecaurlaidīgos nodalījumos, kuru maksimālo garumu aprēķina saskaņā ar turpmāk izklāstītajām īpašajām prasībām.

Minēto prasību vietā var izmantot pasažieru kuģu sadalījuma un noturības noteikumus, piemēram, 1960. gada Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras II nodaļas B daļas ekvivalentu, kā norādīts SJO Rezolūcijā A.265(VIII), ja šos noteikumus piemēro pilnībā.

Visām pārējām iekšējās konstrukcijas daļām, kas ietekmē sadalījuma efektivitāti, jābūt ūdensnecaurlaidīgām.

3. Noteikums II-1/B-2/3. Applūdināmais robežgarums (R 4)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. Applūdināmais robežgarums konkrētā punktā ir maksimālā kuģa garuma daļa, kuras centrs ir attiecīgajā punktā un kuru var applūdināt, kuģim neiegrimstot zem iegrimes robežlīnijas, pieņemot, ka caurlaidība atbilst turpmāk norādītajai.

.2. Ja kuģim nav vienlaidu starpsienu klāja, applūdināmo robežgarumu jebkurā punktā var noteikt pie izvēlētas iegrimes robežlīnijas, kas nevienā punktā neatrodas augstāk par 76 mm no klāja virsmas tajā pusē, ar kuru ūdensnecaurlaidīgā veidā ir savienotas attiecīgās starpsienas un korpuss.

.3. Ja izvēlētās iegrimes robežlīnijas daļa atrodas ievērojami zemāk par klāju, ar ko savienotas starpsienas, karoga valsts administrācija var atļaut ierobežotā apmērā samazināt to starpsienu daļu ūdensnecaurlaidību, kas atrodas virs iegrimes robežlīnijas un tieši zem augstākā klāja.

4. Noteikums II-1/B-2/4. Pieļaujamais nodalījumu garums (R 6)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

Tāda nodalījuma maksimālo pieļaujamo garumu, kura centrs atrodas jebkurā kuģa garuma punktā, iegūst no applūdināmā robežgaruma, reizinot to ar atbilstīgu faktoru, ko dēvē par sadalījuma faktoru.

5. Noteikums II-1/B-2/5. Caurlaidība (R 5)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

Šīs daļas noteikumā II-1/B-2/3 minētie noteiktie pieņēmumi attiecas uz to telpu caurlaidību, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas.

Nosakot applūdināmo robežgarumu, to telpu izvēlētā vidējā caurlaidība, kas atrodas zem iegrimes robežlīnijas, ir norādīta noteikuma II-1/B-2/8.3 tabulā.

6. Noteikums II-1/B-2/6. Sadalījuma faktors

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI

Sadalījuma faktors ir šāds:

1,0, ja kuģis drīkst pārvadāt mazāk nekā 400 pasažierus, un

1,0, ja kuģis drīkst pārvadāt 400 pasažierus vai vairāk un ja tā garums ir L < 55, un

0,5, ja kuģis drīkst pārvadāt 400 pasažierus vai vairāk.

Esošajiem B klases ro-ro kuģiem šo prasību piemēro ne vēlāk kā atbilstības dienā, kas noteikta noteikuma II-1/B-2/8-2 2. punktā.

ESOŠIE B KLASES PASAŽIERU KUĢI, KAS NAV RO-RO KUĢI

Sadalījuma faktors ir šāds: 1,0.

7. Noteikums II-1/B-2/7. Īpašas prasības attiecībā uz kuģa sadalījumu (R 7)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. Ja kādā kuģa daļā vai daļās ūdensnecaurlaidīgās starpsienas sniedzas līdz augstākam klājam nekā pārējā kuģī un ja ir vēlme izmantot šādu starpsienu pagarinājumu applūdināmā robežgaruma aprēķināšanā, katrai šādai kuģa daļai var izmantot atsevišķas iegrimes robežlīnijas, ja: .1. kuģa sānus pagarina visā kuģa garumā līdz klājam, kas atbilst augšējai iegrimes robežlīnijai, un uzskata, ka visas atveres korpusa apšuvumā zem šā klāja visā kuģa garumā atrodas zem iegrimes robežlīnijas atbilstoši noteikumam II-1/B-2/15; un .2. abi nodalījumi blakus “pakāpienam” starpsienu klājā ir pieļaujamā garumā, kas atbilst to attiecīgajām iegrimes robežlīnijām, un to kopējais garums nepārsniedz divkāršu pieļaujamo garumu, pamatojoties uz apakšējo iegrimes robežlīniju.

.2. Nodalījuma garums var pārsniegt pieļaujamo garumu, ko nosaka noteikuma II-1/B-2/4 normas – ja katra tāda blakus esošo nodalījumu pāra kopējais garums, kam ir kopīgs attiecīgais nodalījums, nepārsniedz applūdināmo robežgarumu vai divkāršu pieļaujamo garumu atkarībā no tā, kurš ir mazāks.

.3. Galvenajā šķērseniskajā starpsienā var būt padziļinājums, ja visas padziļinājuma daļas atrodas kuģa abu sānu vertikālo virsmu iekšpusē tādā attālumā no korpusa apšuvuma, kas vienāds ar vienu piektdaļu no kuģa platuma, un ja tās atrodas taisnā leņķī pret viduslīniju augšējās kravas līnijas līmenī. Visas padziļinājuma daļas, kas atrodas ārpus šīm noteiktajām robežām, ir jāuzskata par “pakāpienu” saskaņā ar 6. punktu.

.4. Ja galvenajā šķērseniskajā starpsienā ir padziļinājums vai “pakāpiens”, sadalījuma noteikšanai izmanto ekvivalentu plakanu starpsienu.

.5. Ja galvenajā šķērseniskajā ūdensnecaurlaidīgajā nodalījumā ir nodalījumi un karoga valsts administrācija pieņem, ka pēc iespējamiem sānu bojājumiem, kas pārsniedz 3,0 m garumā plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0 metrus, vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir mazāk, viss galvenais nodalījums netiks applūdināts, var proporcionāli palielināt pieļaujamo garumu, kas citos gadījumos ir obligāts šādam nodalījumam. Šādā gadījumā pieņemtās efektīvās peldspējas apjoms nebojātajā sānā nav lielāks par pieņemto peldspēju bojātajā sānā. Pielaidi saskaņā ar šo punktu izdara tikai tad, ja šāda pielaide netraucē panākt atbilstību noteikumam II-1/B-2/8.

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI

.6. Galvenajā šķērseniskajā starpsienā var ierīkot “pakāpienu”, ja tas atbilst vienam no šādiem nosacījumiem: .1. abu to nodalījumu kopējais garums, ko nodala attiecīgā starpsiena, nepārsniedz 90 % no applūdināmā garuma vai divkāršu pieļaujamo garumu, izņemot kuģus, kuru sadalījuma faktors ir 1, jo tiem abu attiecīgo nodalījumu kopējais garums nepārsniedz pieļaujamo garumu; .2. lai panāktu tādu pašu drošības līmeni kā plakanas starpsienas gadījumā, nodrošina papildu sadalījumu “pakāpiena” veidā; .3. nodalījums, virs kura plešas “pakāpiens”, nepārsniedz pieļaujamo garumu, kas atbilst iegrimes robežlīnijai, kuru mēra 76 mm zem “pakāpiena”.

.7. Kuģos, kuru garums ir 100 m un vairāk, vienu no galvenajām šķērseniskajām starpsienām priekšpīķa aizmugurē ierīko tādā attālumā no priekšējā perpendikula, kas nepārsniedz pieļaujamo garumu.

.8. Ja attālums starp divām blakus esošām šķērseniskām starpsienām vai tām ekvivalentām plakanām starpsienām, vai attālums starp šķērseniskām plaknēm, kas šķērso starpsienu tuvākās “pakāpiena” daļas, ir mazāks par 3,0 m plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0 m, vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir mazāk, tikai vienu no šīm starpsienām var uzskatīt par kuģa sadalījuma daļu.

.9. Ja prasītais sadalījuma faktors ir 0,50, jebkuru divu blakus esošu nodalījumu kopējais garums nepārsniedz applūdināšanas robežgarumu.

8. Noteikums II-1/B-2/8. Noturība bojātā stāvoklī (R 8)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1.1. Pietiekamu noturību nebojātā stāvoklī nodrošina visos darba apstākļos, lai kuģis varētu izturēt jebkura tāda galvenā nodalījuma galīgu applūdināšanu, kam jābūt iekļautam applūdināmajā robežgarumā.

.1.2. Ja divus blakus esošus nodalījumus atdala starpsiena, kam ir “pakāpiens” saskaņā ar noteikuma II-1/B-2/7 6.1. apakšpunkta nosacījumiem, nebojāta kuģa noturībai jābūt pietiekamai, ja applūst šie divi blakus esošie nodalījumi.

.1.3. Ja vajadzīgais sadalījuma faktors ir 0,50, nebojāta kuģa noturībai jābūt pietiekamai, ja applūst jebkuri divi blakus esoši nodalījumi.

.2.1. Prasības 1. apakšpunktā nosaka ar aprēķiniem, ko veic saskaņā ar 3., 4. un 6. punktu un kuros ņem vērā kuģa izmērus un tehniskās īpašības, kā arī bojāto nodalījumu izkārtojumu un konfigurāciju. Veicot šos aprēķinus, pieņem, ka noturības ziņā kuģis ir vissliktākajos iespējamajos ekspluatācijas apstākļos.

.2.2. Ja ir paredzēts ierīkot klājus, iekšējo apšuvumu vai gareniskās starpsienas, kas ir pietiekami cieši noslēgtas, lai ievērojami ierobežotu ūdens plūsmu, aprēķinos pienācīgi ņem vērā šādus ierobežojumus.

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI, ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI UN ESOŠIE B KLASES PASAŽIERU KUĢI, KAS NAV RO-RO KUĢI, KURI UZBŪVĒTI 1990. GADA 29. APRĪLĪ VAI VĒLĀK

.2.3. Vajadzīgo noturību pēc avārijas un izlīdzināšanas, ja tā ir paredzēta, nosaka, kā norādīts turpmāk. .2.3.1. Pozitīvās atlikušās noturības pleca līknes minimālais loks ir 15° virs līdzsvara leņķa. Šo loku var samazināt līdz ne vairāk kā 10°, ja laukums zem noturības pleca līknes ir 2.3.2. apakšpunktā norādītais laukums, ko reizina ar attiecību 15/loks, kur loku izsaka grādos. .2.3.2. Laukums zem noturības pleca līknes ir vismaz 0,015 metrradiāni, ko mēra no līdzsvara leņķa līdz mazākajam no turpmāk minētajiem leņķiem: .1. leņķis, pie kura notiek pakāpeniska applūšana, .2. 22° (mēra no vertikāla stāvokļa) viena nodalījuma applūšanas gadījumā vai 27° (mēra no vertikāla stāvokļa) divu blakus esošu nodalījumu vienlaicīgas applūšanas gadījumā. .2.3.3. Atlikušais noturības plecs ir atrodams pozitīvās noturības lokā, ņemot vērā vislielāko no turpmāk minētajiem sānsveres momentiem: .1. visu pasažieru sadrūzmēšanās vienā kuģa pusē, .2. visu ar laivceltni nolaižamu un pilnībā piekrautu glābšanas laivu un plostu nolaišana vienā pusē, .3. vēja spiediena dēļ, ko aprēķina, izmantojot šādu formulu: Tomēr noturības plecs nedrīkst būt mazāks par 0,10 metriem. .2.3.4. Lai aprēķinātu 2.3.3. punktā minētos sānsveres momentus, izdara šādus pieņēmumus: .1. sānsveres moments, ko izraisa pasažieru drūzmēšanās: .1.1. četras personas uz vienu kvadrātmetru; .1.2. viena pasažiera masa ir 75 kg; .1.3. pasažierus sadala pieejamajās klāju zonās kuģa vienā pusē uz klājiem, kur atrodas pulcēšanās vietas, radot visnegatīvāko sānsveres momentu. .2. Sānsveres moments, ko izraisa visu ar laivceltni nolaižamu un pilnībā piekrautu glābšanas laivu un plostu nolaišana vienā pusē: .2.1. pieņem, ka visas glābšanas laivas un dežūrlaivas, kas nostiprinātas tajā pusē, uz kuru sasvēries kuģis pēc avārijas, ir izbīdītas, pilnībā piekrautas un gatavas nolaišanai; .2.2. ja pilnībā piekrautas glābšanas laivas ir paredzēts nolaist no nostiprināta stāvokļa, maksimālo sānsveres momentu nosaka nolaišanas laikā; .2.3. pieņem, ka pilnībā piekrauts ar laivceltni nolaižams glābšanas plosts, kas piestiprināts katram laivceltnim tajā pusē, uz kuru sasvēries kuģis pēc avārijas, ir izbīdīts nolaišanai; .2.4. cilvēki, kas neatrodas nolaišanai izbīdītajos glābšanas līdzekļos, nerada papildu sānsveres vai noturības momentu; .2.5. pieņem, ka glābšanas līdzekļi, kas atrodas pretējā kuģa pusē, ir nostiprinātā stāvoklī. .3. Sānsveres momenti, ko izraisa vēja spiediens: .3.1. B klase: piemēro vēja spiedienu 120 N/m2; C un D klases: piemēro vēja spiedienu 80 N/m2; .3.2. piemērojamais laukums ir kuģa projicētais sānu virsmas laukums virs ūdenslīnijas nebojātā stāvoklī; .3.3. momenta plecs ir vertikālais attālums no punkta, kas atrodas uz puses no kuģa vidējās iegrimes nebojātā stāvoklī, līdz sānu virsmas laukuma smaguma centram.

.2.4. Ja notiek liela pakāpeniska applūšana, proti, kad tā izraisa strauju noturības pleca samazināšanos par 0,04 metriem vai vairāk, jāuzskata, ka noturības pleca līkne beidzas pie leņķa, kādā sākas pakāpeniska applūšana, un 2.3.1. un 2.3.2. punktā minētais loks un laukums ir jāmēra pie šā leņķa.

.2.5. Ja pakāpeniskā applūšana ir neliela, neturpina netraucēti palielināties un izraisa samērā lēnu noturības pleca samazināšanos par mazāk nekā 0,04 metriem, atlikušo līkni daļēji nošķeļ, pieņemot, ka pakāpeniski applūdinātā telpa ir applūdusi jau sākumā.

.2.6. Applūšanas starpstadijās maksimālais noturības plecs ir vismaz 0,05 metri un pozitīvo noturības plecu loks ir vismaz 7. Visos gadījumos jāpieņem, ka ir tikai viens bojājums korpusā un tikai viena brīva virsma.

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.3. Lai aprēķinātu bojāta kuģa noturību, izmanto šādu tilpuma un virsmas caurlaidību:



Telpas Caurlaidība (%) Kravas vai preču uzglabāšanas telpas 60. Dzīvošanai paredzētas telpas 95. Mašīntelpas 85. Šķidrumiem paredzētas telpas 0 vai 95 (1) ( 1 ) Atkarībā no tā, kuras prasības ir stingrākas. Pieņem, ka virsmas caurlaidība ir augstāka tajās telpās, kurās bojātas peldvirsmas tuvumā neatrodas ievērojams daudzums dzīvošanai vai mehānismiem paredzētu telpu, un telpās, kurās parasti neatrodas ievērojams daudzums kravas vai preču.

.4. Pieņem, ka bojājumu apjoms ir šāds: .1. gareniski: 3,0 metri plus 3 % no kuģa garuma vai 11,0 metri, vai 10 % no kuģa garuma atkarībā no tā, kas ir mazāk; .2. šķērseniski (mēra no kuģa sāna iekšpuses taisnā leņķī līdz viduslīnijai sadalījuma augšējās kravas līnijas līmenī): viena piektdaļa no kuģa platuma; un .3. vertikāli: no pamatnes augšup pa vertikāli bez ierobežojumiem; .4. ja bojājums, kas ir mazāks, nekā norādīts 4.1., 4.2. un 4.3. apakšpunktā, izraisītu nopietnākas sekas attiecībā uz sānsveri vai metacentriskā augstuma zudumu, šis bojājums ir jāparedz aprēķinos.

.5. Nesimetriska applūšana ir pēc iespējas jāsamazina, veicot efektīvus pasākumus. Ja ir jākoriģē lieli sānsveres leņķi, izvēlētajiem līdzekļiem, ja tas praktiski iespējams, jādarbojas automātiski, taču jebkurā gadījumā, ja ir pārteces ierīces kontrole, tiem jābūt vadāmiem, atrodoties virs starpsienu klāja. Jauniem B, C un D klases kuģiem maksimālais sānsveres leņķis pēc applūšanas, bet pirms izlīdzināšanas nepārsniedz 15°. Ja ir pārteces ierīces, izlīdzināšanas laiks nepārsniedz 15 minūtes. Kuģa kapteinim sniedz pietiekamu informāciju par pārteces ierīču izmantošanu.

.6. Kuģa galīgais stāvoklis pēc avārijas un – nesimetriskas applūšanas gadījumā – pēc izlīdzināšanas pasākumu veikšanas, ir šāds: .1. simetriskas applūšanas gadījumā pozitīvais atlikušais metacentriskais augstums ir vismaz 50 mm, kas aprēķināts ar pastāvīgā ūdensizspaida metodi; .2.a ja 6.2.b punktā nav paredzēts citādi, nesimetriskas applūšanas gadījumā sānsveres leņķis, applūstot vienam nodalījumam, nepārsniedz 7° B klases kuģiem (jauni un esošie kuģi) un 12 °C un D klases kuģiem (jauni kuģi). Ja vienlaikus applūst divi blakus esoši nodalījumi, esošajiem un jaunajiem B klases kuģiem var pieļaut 12° sānsveri, ja sadalījuma faktors applūdinātajā kuģa daļā nekur nav lielāks par 0,50; .2.b esošajiem B klases pasažieru kuģiem, kas nav ro-ro tipa kuģi un ir būvēti pirms 1990. gada 29. aprīļa, nesimetriskas applūšanas gadījumā leņķis nepārsniedz 7°, izņemot ārkārtas gadījumus, kad karoga valsts administrācija var atļaut papildu sānsveri nesimetriskas applūšanas dēļ, bet galīgā sānsvere nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt 15°; .3. iegrimes robežlīnija applūšanas pēdējā stadijā nedrīkst iegrimt. Ja uzskata, ka iegrimes robežlīnija var iegrimt applūšanas starpstadijā, karoga valsts administrācija var pieprasīt tādas izpētes un pasākumu veikšanu, ko tā atzīst par vajadzīgiem kuģa drošībai.

.7. Kuģa kapteinim iesniedz datus, kas vajadzīgi, lai saglabātu pietiekamu noturību, ekspluatējot kuģi nebojātā stāvoklī, lai kuģis varētu izturēt nopietnus bojājumus. Ja kuģiem ir vajadzīga pārteces ierīce, kuģa kapteini informē par noturības nosacījumiem, uz kuru pamata ir veikti sānsveres aprēķini, un brīdina viņu, ka var rasties pārlieku liela sānsvere, ja kuģis gūst bojājumus, atrodoties mazāk labvēlīgos apstākļos.

.8. Iepriekšējā 7. punktā minētie dati, kas ļauj kapteinim saglabāt pietiekamu kuģa noturību nebojātā stāvoklī, ietver informāciju par maksimālo pieļaujamo kuģa smaguma centra augstumu virs ķīļa (KG) vai arī par minimālo pieļaujamo metacentrisko augstumu (GM) pie dažādām iegrimēm vai ūdensizspaidiem, kas atspoguļo visus ekspluatācijas apstākļus. Informācijā ietver datus par dažādu galsveru ietekmi, ņemot vērā ekspluatācijas ierobežojumus.

.9. Katra kuģa priekšgalā un pakaļgalā ir skaidri atzīmēta iegrimes marka. Ja iegrimes markas nav atzīmētas tur, kur tās ir viegli salasāmas, vai arī ekspluatācijas ierobežojumi konkrētā darbības veidā apgrūtina iegrimes marku nolasīšanu, kuģi aprīko arī ar drošu iegrimes nolasīšanas sistēmu, ar kuras palīdzību var noteikt kuģa priekšgala un pakaļgala iegrimi.

.10. Kad ir pabeigta kuģa iekraušana, pirms kuģa atiešanas kapteinis nosaka kuģa galsveri un noturību, kā arī pārbauda un reģistrē to, ka kuģis atbilst attiecīgajos noteikumos paredzētajiem noturības kritērijiem. Kuģa noturību vienmēr nosaka, izmantojot aprēķinus. Šim nolūkam var izmantot elektronisku kravas novietojuma un noturības datoru vai līdzvērtīgu ierīci.

.11. Karoga valsts administrācija nedrīkst noteikt atvieglotas prasības attiecībā uz noturību avārijas stāvoklī, ja vien netiek apliecināts, ka šo prasību izpildei vajadzīgais nebojāta kuģa metacentriskais augstums jebkuros ekspluatācijas apstākļos ir pārlielu liels paredzētajai ekspluatācijai.

.12. Atvieglotas prasības attiecībā uz avārijas noturību pieļauj tikai ārkārtas gadījumos ar nosacījumu, ka karoga valsts administrācija atzīst, ka kuģa izmēri, uzbūve un citas īpašības, ko var praktiski un pamatoti pieņemt konkrētos ekspluatācijas apstākļos, vislabāk nodrošina noturību avārijas gadījumā.

8-1. Noteikums II-1/B-2/8-1. Ro-ro pasažieru kuģu noturība bojātā stāvoklī (R 8-1)

ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI

.1. Esošajiem B klases ro-ro pasažieru kuģiem piemēro noteikumu II-1/B-2/8 ne vēlāk kā pirmās regulārās pārbaudes dienā pēc turpmāk noteiktās atbilstības dienas saskaņā ar A/Amax vērtību, kura definēta MSC/Circ.574 pielikumā “Aprēķina procedūru, ar ko novērtē esošo ro-ro pasažieru kuģu derīgās lietošanas ilgumu, izmantojot vienkāršotu metodi, kuras pamatā ir Rezolūcija A.265(VIII)”.



A/Amax vērtība: Atbilstības diena: mazāk par 85 % 1998. gada 1. oktobris 85 % vai vairāk, bet mazāk par 90 % 2000. gada 1. oktobris 90 % vai vairāk, bet mazāk par 95 % 2002. gada 1. oktobris 95 % vai vairāk, bet mazāk par 97,5 % 2004. gada 1. oktobris 97,5 % vai vairāk 2005. gada 1. oktobris

8-2. Noteikums II-1/B-2/8-2. Īpašas prasības attiecībā uz ro-ro pasažieru kuģiem, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku (R 8-2)

JAUNI B, C UN D KLASES UN ESOŠIE B KLASES RO-RO PASAŽIERU KUĢI

Neatkarīgi no noteikumiem II-1/B-2/8 un II-1/B-2/8-1:

.1. jaunajiem ro-ro pasažieru kuģiem, kas drīkst pārvadāt 400 cilvēkus vai vairāk, piemēro noteikuma II-1/B-2/8 2.3. punktu, pieņemot, ka bojājums ir skāris kādu vietu kuģa garumā L; un

.2. esošajiem ro-ro pasažieru kuģiem, kas drīkst pārvadāt 400 cilvēkus un vairāk, piemēro 1. punkta prasības ne vēlāk kā pirmās regulārās pārbaudes dienā pēc 2.1., 2.2. vai 2.3. apakšpunktā paredzētās atbilstības dienas – atkarībā no tā, kura no dienām ir vēlāk: .2.1.



A/Amax vērtība: Atbilstības diena: mazāk par 85 % 1998. gada 1. oktobris 85 % vai vairāk, bet mazāk par 90 % 2000. gada 1. oktobris 90 % vai vairāk, bet mazāk par 95 % 2002. gada 1. oktobris 95 % vai vairāk, bet mazāk par 97,5 % 2004. gada 1. oktobris 97,5 % vai vairāk 2010. gada 1. oktobris .2.2. Atļautais pārvadājamo pasažieru skaits:



1500 vai vairāk 2002. gada 1. oktobris 1000 vai vairāk, bet mazāk par 1500 2006. gada 1. oktobris 600 vai vairāk, bet mazāk par 1000 2008. gada 1. oktobris 400 vai vairāk, bet mazāk par 600 2010. gada 1. oktobris .2.3. Kuģa vecums ir 20 gadi vai vairāk: kur kuģa vecums ir laikposms no ķīļa ielikšanas dienas vai līdzīga būvniecības posma dienas, vai no dienas, kurā kuģi pārbūvē par ro-ro pasažieru kuģi.

8-3. Noteikums II-1/B-2/8-3. Īpašas prasības attiecībā uz pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas pārvadā 400 vai vairāk cilvēku

B, C UN D KLASES KUĢI, KAS UZBŪVĒTI 2003. GADA 1. JANVĀRĪ VAI VĒLĀK UN KAS NAV RO-RO PASAŽIERU KUĢI

Neatkarīgi no noteikuma II-I/B-2/8 pasažieru kuģiem, izņemot ro-ro pasažieru kuģus, kas drīkst pārvadāt 400 vai vairāk cilvēku, piemēro noteikuma II-1/B-2/8 2.3. un 2.6. punktu, pieņemot, ka bojājums ir skāris kādu vietu kuģa garumā L.

9. Noteikums II-1/B-2/9. Pīķa un mašīntelpas starpsienas (R 10)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. Ierīko priekšpīķi vai triecienstarpsienu, kas ir ūdensnecaurlaidīga līdz pat starpsienu klājam. Attālums starp šo starpsienu un kuģa priekšgala perpendikulu ir vismaz 5 % no kuģa garuma un ne vairāk kā 3 metri plus 5 % no kuģa garuma.

.2. Ja kāda no kuģa daļām, piemēram, izliekts priekšgals, zem ūdenslīnijas atrodas pirms kuģa priekšgala perpendikula, 1. punktā noteiktos attālumus mēra: .1. no minētā izvirzījuma vidus; vai .2. 1,5 % attālumā no kuģa garuma, kas ir priekšā priekšgala perpendikulam; vai .3. 3 metrus priekšā no priekšgala perpendikula, atkarībā no tā, kurš garums ir vismazākais.

.3. Ja priekšā ir ierīkota gara virsbūve, priekšpīķi vai triecienstarpsienu jūras apstākļiem izturīgā veidā pagarina līdz nākamajam pilnajam klājam virs starpsienu klāja. Pagarinājumu veido tā, lai izslēgtu iespēju, ka to var sabojāt kuģa priekšgala durvis, ja tās sabojājas vai atdalās.

.4. Iepriekšējā 3. punktā paredzētais pagarinājums nav jāierīko tieši virs starpsienas, kas atrodas apakšā, ja visas pagarinājuma daļas nav izvirzītas aiz 1. vai 2. punktā noteiktās priekšējās robežas. Taču esošajos B klases kuģos: .1. ja slīpā iekraušanas rampa ietilpst triecienstarpsienas pagarinājumā virs starpsienu klāja, tā rampas daļa, kas ir vairāk nekā 2,3 metrus virs starpsienu klāja, var būt izvirzīta ne vairāk kā 1,0 metru aiz priekšējās robežas, kā noteikts 1. un 2. punktā; .2. ja esošā rampa kā triecienstarpsienas izvirzījums neatbilst attiecīgajām prasībām un rampas atrašanās vieta neļauj šo pagarinājumu ietilpināt 1. vai 2. punktā noteiktajās robežās, izvirzījumu var ietilpināt ierobežotā attālumā aiz kuģa aizmugurējās robežas, kas noteikta 1. vai 2. punktā. Ierobežotajam attālumam pakaļgalā nav jābūt lielākam par to, kas vajadzīgs, lai netraucētu rampas darbību. Triecienstarpsienas izvirzījums atveras uz priekšu, atbilst 3. punkta prasībām un ir ierīkots tā, lai rampa to nevarētu sabojāt, ja rampa tiek bojāta vai atdalās.

.5. Rampas, kas neatbilst iepriekšminētajām prasībām, neuzskata par triecienstarpsienas izvirzījumu.

.6. Jāierīko arī pakaļpīķa starpsiena un starpsienas, kas atdala mašīntelpu no kravas un pasažieru telpām kuģa priekšgalā un pakaļgalā, un tām jābūt ūdensnecaurlaidīgām līdz starpsienu klājam. Pakaļpīķa starpsiena tomēr var veidot “pakāpienu” zem starpsienu klāja, ja šāda risinājuma dēļ nemazinās kuģa drošība attiecībā uz sadalījumu.

.7. Visos gadījumos pakaļgala caurules ievieto ūdensnecaurlaidīgās telpās. Pakaļgala blīvslēgs atrodas tādā ūdensnecaurlaidīgā dzenvārpstas tunelī vai citā ūdensnecaurlaidīgā vietā atsevišķi no pakaļgala caurules nodalījuma, kura tilpums ir tāds, ka, to appludinot ar noplūdi no pakaļgala blīvslēga, neiegrimst iegrimes robežlīnija.

10. Noteikums II-1/B-2/10. Dubultdibeni (R 12)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. Kuģiem, kuru garums nepārsniedz 50 metrus, ir dubultdibens, kas sniedzas no priekšpīķa starpsienas līdz pakaļpīķa starpsienai, ciktāl tas ir iespējams un savietojams ar kuģa konstrukciju un pareizu ekspluatāciju.

.2. Kuģiem, kuru garums ir 50 metri un vairāk, bet nepārsniedz 61 metru, dubultdibens sniedzas vismaz no mašīntelpas līdz priekšpīķa starpsienai vai pēc iespējas tuvāk tai.

.3. Kuģiem, kuru garums ir 61 metrs un vairāk, bet nepārsniedz 76 metrus, dubultdibens sniedzas vismaz no mašīntelpas ārpuses līdz priekšpīķa un pakaļpīķa starpsienām vai pēc iespējas tuvāk tām.

.4. Kuģiem, kuru garums ir 76 metri un vairāk, dubultdibens ir kuģa vidusdaļā un sniedzas līdz priekšpīķa un pakaļpīķa starpsienām vai pēc iespējas tuvāk tām.

.5. Ja ir vajadzīgs dubultdibens, tā augstumam jāatbilst atzītas organizācijas noteiktajiem standartiem, un iekšējam dibenam jāsniedzas līdz kuģa sāniem, lai aizsargātu kuģa dibenu līdz nosēdtilpnēm. Šo aizsardzību uzskata par pietiekamu, ja ķimeņu kalsiņa ārējās malas un ķimeņu ārējā apšuvuma krustošanās līnija neatrodas zem horizontālas plaknes, kas iet caur mideļbrangas un 25° leņķī pret pamatlīniju novietotas šķērseniskas diagonāles krustpunktu un pāršķeļ to punktā, kas atbilst pusei no kuģa teorētiskā borta augstuma, mērot no viduslīnijas.

.6. Mazās sateču akas, kas ierīkotas dubultdibenā saistībā ar kravas telpu atsūknēšanas ierīcēm, nesniedzas lejup, vairāk nekā vajadzīgs. Akas dziļums nedrīkst pārsniegt dubultdibena dziļumu viduslīnijā mīnus 460 mm, un aka nedrīkst stiepties zem 5. punktā minētās horizontālās plaknes. Tomēr aka, kas sniedzas līdz ārējām dibenam, ir atļauta dzenvārpstas tuneļa pakaļējā galā. Karoga valsts administrācija var atļaut citu aku ierīkošanu (piemēram, smēreļļām zem galvenajiem dzinējiem), ja tā atzīst, ka šādas sistēmas panāktā aizsardzība ir līdzvērtīga noteikumam II-1/B-2/10 atbilstīga dubultdibena panāktajai aizsardzībai.

.7. Dubultdibens nav vajadzīgs neliela izmēra ūdensnecaurlaidīgiem nodalījumiem, ko izmanto vienīgi šķidrumu pārvadāšanai, ja karoga valsts administrācijas ieskatā kuģa dibena vai sānu bojājuma gadījumā šā iemesla dēļ nemazinās šā kuģa drošība.

.8. Neatkarīgi no noteikuma II-1/B-2/10 1. punkta karoga valsts administrācija var atļaut neierīkot dubultdibenu tajā kuģa daļā, kuras sadalījuma faktors nepārsniedz 0,5, ja tā atzīst, ka dubultdibena ierīkošana attiecīgajā kuģa daļā nav savietojama ar kuģa konstrukciju un pareizu ekspluatāciju.

11. Noteikums II-1/B-2/11. Sadalījuma kravas līniju noteikšana, marķēšana un reģistrēšana (R 13)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. Lai saglabātu vajadzīgo sadalījuma pakāpi, uz kuģa sāniem kuģa vidusdaļā nosaka un marķē kravas līniju saskaņā ar apstiprināto sadalījuma iegrimi. Kuģim, uz kura ir telpas, kas īpaši pielāgotas pasažieru izmitināšanai un kravas pārvadāšanai, pēc īpašnieku vēlēšanās var noteikt un marķēt vienu vai vairākas papildu kravas līnijas, kas atbilst sadalījuma iegrimēm, ko karoga valsts administrācija var apstiprināt dažādiem ekspluatācijas apstākļiem.

.2. Noteiktās un marķētās sadalījuma kravas līnijas ieraksta pasažieru kuģa drošības sertifikātā un identificē ar atzīmi C.1, ja ir tikai viena sadalījuma kravas ūdenslīnija. Ja ir vairāk nekā viena sadalījuma kravas līnija, atšķirīgos apstākļus identificē ar atzīmēm C.2, C.3, C.4 utt. ( 5 ).

.3. Katrai no šīm kravas līnijām atbilstīgo brīvsānu mēra tādā pašā stāvoklī un no tās pašas klāja līnijas, kā brīvsānus, kas noteikti saskaņā ar spēkā esošo Starptautisko konvenciju par kravas zīmi.

.4. Pasažieru kuģa drošības sertifikātā ir skaidri jānorāda brīvsāns, kas atbilst katrai apstiprinātajai sadalījuma kravas līnijai un ekspluatācijas apstākļiem, kādiem šī līnija ir apstiprināta.

.5. Sadalījuma kravas līnijas marķējums nedrīkst atrasties sālsūdenī virs augšējās kravas līnijas, ko nosaka kuģa izturība vai spēkā esošā Starptautiskā konvencija par kravas zīmi.

.6. Neatkarīgi no sadalījuma kravas līnijas marķējuma atrašanās vietas kuģi nedrīkst piekraut tiktāl, ka iegrimst gadalaikam un vietai atbilstošais kravas līnijas marķējums, kā noteikts saskaņā ar spēkā esošo Starptautisko konvenciju par kravas zīmi.

.7. Kuģi nedrīkst piekraut tiktāl, ka iegrimst sadalījuma kravas līnijas marķējums, kas atbilst konkrētam reisam un ekspluatācijas apstākļiem.

12. Noteikums II-1/B-2/12. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu u. c. būve un sākotnējā testēšana (R 14)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. Visas šķērseniskās vai gareniskās ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienas būvē tā, lai tās ar atbilstīgu pretestību varētu izturēt maksimālo spiedienu, ko rada ūdens masa kuģa avārijas gadījumā, un vismaz tādas ūdens masas spiedienu, kas sasniedz iegrimes robežlīniju. Šo starpsienu būve jāveic saskaņā ar atzītas organizācijas noteiktajiem standartiem.

.2.1. Starpsienu “pakāpieni” un padziļinājumi ir ūdensnecaurlaidīgi un tikpat izturīgi kā pārējā starpsiena.

.2.2. Ja ūdensnecaurlaidīgu klāju vai starpsienu šķērso brangas vai šķērssijas, šo klāju vai starpsienu konstrukcijas padara ūdensnecaurlaidīgas, neizmantojot koku vai cementu.

.3. Galveno nodalījumu testēšana, piepildot tos ar ūdeni, nav obligāta. Ja neveic testēšanu, piepildot ar ūdeni, ja iespējams, veic pārbaudi ar ūdens strūklu no šļūtenes. Šo testu veic kuģa būvēšanas pēdējā posmā. Ja pārbaude ar ūdens strūklu no šļūtenes nav iespējama, jo var sabojāt mehānismus, elektroiekārtu izolāciju vai iekārtojumu, tās vietā var veikt metināto savienojumu rūpīgu vizuālu pārbaudi, vajadzības gadījumā izmantojot, piemēram, hermētiskuma pārbaudes krāsvielas metodi vai hermētiskuma pārbaudes ultraskaņas metodi, vai līdzvērtīgu pārbaudi. Jebkurā gadījumā veic ūdensnecaurlaidīgo starpsienu rūpīgu pārbaudi.

.4. Priekšpīķi, dubultdibenus (tajā skaitā tuneļķīļus) un iekšējo apšuvumu pārbauda ar ūdens spiedienu atbilstīgi.1. punkta prasībām.

.5. To tilpņu necaurlaidīgumu, kas paredzētas šķidrumu uzglabāšanai un kas veido kuģa sadalījumu, pārbauda ar ūdens masu, kas sniedzas līdz sadalījuma augšējai kravas līnijai vai līdz divām trešdaļām no kuģa augstuma, ko mēra no ķīļa augšpuses gar tilpnēm – atkarībā no tā, kas ir vairāk, un ar noteikumu, ka ūdens masa nedrīkst būt zemāk par 0,9 m virs tilpnēm; ja pārbaude ar ūdeni nav iespējama, var izmantot gaisa noplūdes pārbaudi, pakļaujot tilpnes gaisa spiedienam, kas nepārsniedz 0,14 bārus.

.6. Pārbaudes, kas minētas 4. un 5. punktā, rīko, lai pārliecinātos par sadalījuma konstrukcijas elementu ūdensnecaurlaidību, un tās nav jāuzskata par pārbaudēm, ar ko nosaka nodalījuma piemērotību šķidrās degvielas uzglabāšanai vai citiem nolūkiem, jo tam var būt vajadzīgas stingrākas pārbaudes atkarībā no šķidruma līmeņa tilpnē vai caurulēs, kas ar to savienotas.

13. Noteikums II-1/B-2/13. Ūdensnecaurlaidīgu starpsienu atveres (R 15)

JAUNI B, C UN D KLASES KUĢI UN ESOŠIE B KLASES KUĢI

.1. Atveru skaits ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās ir jāsamazina līdz minimumam, kas atbilst kuģa konstrukcijai un pareizai ekspluatācijai; jāparedz piemēroti līdzekļi šo atveru noslēgšanai.

.2.1. Ja ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienās ir ierīkotas caurules, notekas, elektriskie kabeļi u. c., jāveic pasākumi, lai nodrošinātu starpsienu ūdensnecaurlaidību.

.2.2. Ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienās nedrīkst ierīkot vārstus, kas nav daļa no cauruļvadu sistēmas.

.2.3. Sistēmās, kas šķērso ūdensnecaurlaidīgo nodalījumu starpsienas, neizmanto svinu vai citus termiski jutīgus materiālus, ja šo sistēmu bojājumi ugunsgrēka gadījumā ietekmētu starpsienu ūdensnecaurlaidību.

.3.1. Durvis, līdlūkas vai piekļuves atveres nedrīkst ierīkot: .1. triecienstarpsienā zem iegrimes robežlīnijas; .2. šķērseniskajās ūdensnecaurlaidīgajās starpsienās, kas atdala kravas telpu no blakus esošās kravas telpas, izņemot gadījumus, kas paredzēti.10.1. punktā un noteikumā II-1/B-2/14.

.3.2. Izņemot.3.3. punktā paredzētos gadījumus, triecienstarpsienu zem iegrimes robežlīnijas drīkst šķērsot ne vairāk kā viena caurule, kas paredzēta priekšpīķa tilpnes šķidrumam, ja šī caurule ir aprīkota ar aizskrūvējamu vārstu, kuru var darbināt, atrodoties virs starpsienu klāja, un vārsta kaste ir piestiprināta pie triecienstarpsienas priekšpīķa iekšpusē. Šo vārstu tomēr var ierīkot triecienstarpsienas aizmugurē ar noteikumu, ka vārsts ir viegli pieejams jebkuros kuģa ekspluatācijas apstākļos un telpa, kurā tas atrodas, nav kravas telpa.

.3.3. Ja priekšpīķī ir paredzēts uzglabāt divu dažādu veidu šķidrumus, triecienstarpsienu zem iegrimes robežlīnijas var šķērsot divas caurules, kas iebūvētas atbilstīgi.3.1. punkta prasībām, ja praktiski nav iespējams iztikt bez otras caurules iebūvēšanas un ja kuģis joprojām ir drošs, ņemot vērā papildu nodalījumu priekšpīķī.

.4. Attiecībā uz telpām, kurās atrodas galvenie dzinēji un palīgdzinēji, tajā skaitā dzinējiem paredzētie katli, katrā galvenajā šķērseniskajā starpsienā nedrīkst ierīkot vairāk par vienām durvīm, izņemot durvis, kas ved uz dzenvārpstas tuneļiem. Ja kuģim ir divas dzenvārpstas vai vairāk, dzenvārpstu tuneļus savieno ar savstarpēji savienotu eju. Ja kuģim ir divas dzenvārpstas, starp mašīntelpu un tuneļiem ir tikai vienas durvis, un, ja dzenvārpstas ir vairāk nekā divas – durvis ir tikai divas. Visas šīs durvis ir bīdāmas un ierīkotas tā, lai to sliekšņi būtu pēc iespējas augstāki. Rokas pievads šo durvju darbināšanai, atrodoties virs starpsienu klāja, atrodas ārpus mašīntelpām.

.