1977L0799 — LV — 01.01.2007 — 009.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B ▼M5 PADOMES DIREKTĪVA (1977. gada 19. decembra) par dalībvalstu kompetento iestāžu savstarpēju palīdzību attiecībā uz tiešo nodokļu un apdrošināšanas prēmiju aplikšanu ar nodokļiem (77/799/EEK) ▼B (OV L 336, 27.12.1977, p.15)

Grozīta ar:





Grozīta ar:









▼B

▼M5

PADOMES DIREKTĪVA

(1977. gada 19. decembra)

par dalībvalstu kompetento iestāžu savstarpēju palīdzību attiecībā uz tiešo nodokļu un apdrošināšanas prēmiju aplikšanu ar nodokļiem

(77/799/EEK)

▼B







EIROPAS KOPIENU PADOME ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 1 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 2 ), tā kā nodokļu nemaksāšana un nodokļu apiešana, kas notiek vairāk nekā vienā dalībvalstī, rada zaudējumus budžetā un pārkāpj taisnīgas nodokļu uzlikšanas principu, kā arī var izraisīt kapitāla aprites un konkurences traucējumus; tā kā nodokļu nemaksāšana un nodokļu apiešana tādēļ ietekmē kopējā tirgus darbību; tā kā šo iemeslu dēļ 1975. gada 10. februārī Padome ir pieņēmusi rezolūciju par Kopienai veicamiem pasākumiem, lai starptautiskā līmenī apkarotu nodokļu nemaksāšanu un nodokļu apiešanu ( 3 ); tā kā problēma ir starptautiska, valstu pasākumi, kuru ietekme nepārsniedz valstu robežas, nav pietiekami; tā kā uz divpusējiem nolīgumiem balstīta pārvaldes iestāžu sadarbība arī nespēj novērst jaunas nodokļu nemaksāšanas un nodokļu apiešanas formas, kas arvien vairāk gūst starptautisku iedabu; tā kā tādēļ ir jāstiprina nodokļu pārvalžu sadarbība Kopienā saskaņā ar kopējiem principiem un noteikumiem; tā kā dalībvalstīm pēc lūguma būtu jāapmainās ar informāciju par konkrētiem gadījumiem; tā kā dalībvalstij, kas saņēmusi tādu lūgumu, būtu jāveic vajadzīgā izmeklēšana, lai iegūtu šādu informāciju; tā kā dalībvalstīm pat bez lūguma būtu jāapmainās ar jebkuru informāciju, kas ir būtiska ienākumu nodokļu un kapitāla nodokļu pareizai aprēķināšanai, jo īpaši, ja ir aizdomas par mākslīgu peļņas pārvedumu starp uzņēmumiem dažādās dalībvalstīs vai ja šādus darījumus veic divu dalībvalstu uzņēmumi ar trešās valsts starpniecību, lai gūtu nodokļu priekšrocības, vai ja kaut kāda iemesla dēļ ir notikusi vai varētu notikt nodokļu nemaksāšana vai nodokļu apiešana; tā kā ir svarīgi, lai vienas dalībvalsts nodokļu pārvaldes ierēdņiem būtu atļauts atrasties citas dalībvalsts teritorijā, ja abas valstis to uzskata par vēlamu; tā kā ir jārūpējas, lai nodrošinātu to, ka šādā sadarbībā iegūtā informācija netiek atklāta nepiederīgām personām, tādējādi aizsargājot pilsoņu un uzņēmumu pamattiesības; tā kā tādēļ ir vajadzīgs, lai dalībvalstis, kas saņem šādu informāciju, to nelietotu bez informācijas sniedzējas dalībvalsts atļaujas citiem mērķiem kā nodokļu uzlikšanai vai lai atvieglotu tiesvedību sakarā ar nodokļu likumu neievērošanu informācijas saņēmējā valstī; tā kā ir arī vajadzīgs, lai saņēmējas valstis uzskatītu informāciju par tikpat konfidenciālu kā valsts, kas informāciju sniegusi, ja šī valsts to lūdz; tā kā dalībvalstij, kas ir lūgta veikt izmeklēšanu vai sniegt informāciju, ir tiesības atteikties, ja tās likumi vai administratīvā prakse neļauj nodokļu pārvaldei veikt izmeklēšanu vai arī vākt vai izmantot šo informāciju saviem mērķiem vai ja šīs informācijas sniegšana būtu pretrunā valsts politikai vai varētu izraisīt komerciālu, rūpniecisku vai profesionālu noslēpumu vai komercprocesu atklāšanu, vai ja dalībvalsts, kurai informācija ir domāta, praktisku vai juridisku iemeslu dēļ nespēj sniegt līdzīgu informāciju; tā kā dalībvalstu sadarbība ar Komisiju ir vajadzīga, lai pastāvīgi pētītu sadarbības procedūras un apkopotu pieredzi attiecīgās jomās, jo īpaši attiecībā uz mākslīgiem peļņas pārvedumiem uzņēmumu grupās, lai uzlabotu šīs procedūras un sagatavotu attiecīgus Kopienas noteikumus, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







1. pants

Vispārīgi noteikumi

▼M5

1. Saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem dalībvalstu kompetentās iestādes apmainās ar jebkādu informāciju, kas ļautu tām izpildīt pareizu ienākuma un kapitāla nodokļa novērtējumu un jebkādu informāciju, kas saistīta ar nodokļu noteikšanu apdrošināšanas prēmijām, kā minēts Padomes 1976. gada 15. marta Direktīv 76/308/EEK par savstarpēju palīdzību tādu prasījumu piedziņā, kas attiecas uz dažiem maksājumiem, nodevām, nodokļiem un citām darbībām ( 4 ) 3. panta sestajā ievilkumā.

▼B

2. Par ienākumu nodokļiem un kapitāla nodokļiem neatkarīgi no iekasēšanas formas uzskata visus nodokļus, kas uzlikti kopējiem ienākumiem, kopējam kapitālam vai ienākumu vai kapitāla daļām, ieskaitot nodokļus no ieņēmumiem par kustama vai nekustama īpašuma atsavināšanu, nodokļus no uzņēmumu maksātās algas, kā arī kapitāla vērtības pieauguma nodokļus.

▼A3

3. Šā panta 2. punktā minētie nodokļi pašlaik ir:

Beļģijā:

Impôt des personnes physiques/Personenbelasting

Impôt des sociétés/Vennootschapsbelasting

Impôt des personnes morales/Rechtspersonenbelasting

Impôt des non–résidents/Belasting der niet–verblijfhouders

Dānijā:

Indkomstskat til staten

Selskabsskat

Den kommunale indkomstskat

Den amtskommunale indkomstskat

Folkepensionsbidragene

Sømandsskat

Den særlige indkomstskat

Kirkeskat

Formueskat til staten

Bidrag til dagpengefonden

Vacijā:

Einkommensteuer

Körperschaftsteuer

Vermögensteuer

Gewerbesteuer

Grundsteuer

Grieķijā:

Φόρoς εισoδήματoς φυσικώv πρoσώπωv

Φόρoς εισoδήματoς voμικώv πρoσώπωv

Φόρoς ακιvήτoυ περιoυσίας

Spānijā:

Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas

Impuesto sobre Sociedades

Impuesto Extraordinario sobre el Patrimonio de las Personas Físicas

Francijā:

Impôt sur le revenu

Impôt sur les sociétés

Taxe professionnelle

Taxe foncière sur les propriétés bâties

Taxe foncière sur les propriétés non bâties

Īrijā:

Income tax

Corporation tax

Capital gains tax

Wealth tax

Itālijā:

Imposta sul reddito delle persone fisiche

Imposta sul reddito delle persone giuridiche

Imposta locale sui redditi

Luksemburga:

Impôt sur le revenu des personnes physiques

Impôt sur le revenu des collectivités

Impôt commercial communal

Impôt sur la fortune

Impôt foncier

Nīderlandē:

Inkomstenbelasting

Vennootschapsbelasting

Vermogensbelasting

Austrijā:

Einkommensteuer

Körperschaftsteuer

Grundsteuer

Bodenwertabgabe

Abgabe von land– und forstwirtschaftlichen Betrieben

Portugālē:

Contribuição predial

Imposto sobre a indústria agrícola

Contribuição industrial

Imposto de capitais

Imposto profissional

Imposto complementar

Imposto de mais–valias

Imposto sobre o rendimento do petróleo

Os adicionais devidos sobre os impostos precedentes

Somijā:

Valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna

Yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund

Kunnallisvero/kommunalskatten

Kirkollisvero/kyrkoskatten

Kansaneläkevakuutusmaksu/folkpensionsförsäkringspremien

Sairausvakuutusmaksu/sjukförsäkringspremien

Korkotulon lähdevero/källskatten på ränteinkomst

Rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig

Valtion varallisuusvero/den statliga förmögenhetsskatten

Kiinteistövero/fastighetsskatten

Zviedrijā:

Den statliga inkomstskatten

Sjömansskatten

Kupongskatten

Den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta

Den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta artister m.fl.

Den statliga fastighetsskatten

Den kommunala inkomstskatten

Förmögenhetsskatten

Apvienotajā Karalistē:

Income tax

Corporation tax

Capital gains tax

Petroleum revenue tax

Development land tax

▼A4

Čehijas Republikā:

Daně z příjmů

Daň z nemovitostí

Daň dědická, daň darovací a daň z převodu nemovitostí

Daň z přidané hodnoty

Spotřební daně

Igaunijā:

Tulumaks

Sotsiaalmaks

Maamaks

Kiprā:

Φόρος Εισοδήματος

Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της Δημοκρατίας

Φόρος Κεφαλαιουχικών Κερδών

Φόρος Ακίνητης Ιδιοκτησίας

Latvijā:

Iedzīvotāju ienākuma nodoklis

Nekustamā īpašuma nodoklis

Uzņēmumu ienākuma nodoklis

Lietuvā:

Gyventojų pajamų mokestis

Pelno mokestis

Įmonių ir organizacijų nekilnojamojo turto mokestis

Žemės mokestis

Mokestis už valstybinius gamtos išteklius

Mokestis už aplinkos teršimą

Naftos ir dujų išteklių mokestis

Paveldimo turto mokestis

Ungārijā:

Személyi jövedelemadó

Társasági adó

Osztalékadó

Általános forgalmi adó

Jövedéki adó

Építményadó

Telekadó

Maltā:

Taxxa fuq l-income

Polijā:

Podatek dochodowy od osób prawnych

Podatek dochodowy od osób fizycznych

Podatek od czynności cywilnoprawnych

Slovēnijā:

Dohodnina

Davki občanov

Davek od dobička pravnih oseb

Posebni davek na bilančno vsoto bank in hranilnic

Slovākijā:

Daň z príjmov fyzických osôb

Daň z príjmov právnických osôb

Daň z dedičstva

Daň z darovania

Daň z prevodu a prechodu nehnuteľností

Daň z nehnuteľností

Daň z pridanej hodnoty

Spotrebné dane

▼M6

Bulgārijā:

данък върху доходите на физическите лица

корпоративен данък

данъци, удържани при източника

алтернативни данъци на корпоративния данък

окончателен годишен (патентен) данък

Rumānijā:

impozitul pe venit

impozitul pe profit

impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți

impozitul pe veniturile microîntreprinderilor

impozitul pe clădiri

impozitul pe teren

▼B

4. Šā panta 1. punktu piemēro arī jebkuriem identiem vai līdzīgiem nodokļiem, kas uzlikti vēlāk papildus 3. punktā uzskaitītajiem nodokļiem vai to vietā. Dalībvalstu kompetentās iestādes informē cita citu un Komisiju par šādu nodokļu spēkā stāšanās datumu.

▼A3

5. Vārdkopa “kompetenta iestāde” nozīmē:

Beļģijā:

De Minister van Financien vai pilnvarots pārstāvis,

Le ministre des finances vai pilnvarots pārstāvis

Dānijā:

Skatteministeren vai pilnvarots pārstāvis,

Vācijā:

Der Bundesminister der Finanzen vai pilnvarots pārstāvis

Grieķijā:

Τo Υπoυργείo Οικovoμικώv vai pilnvarots parstavis

Spānijā:

El Ministro de EconomĪa y Hacienda vai pilnvarots pārstāvis

Francijā:

Le ministre de l'économie vai pilnvarots pārstāvis

Īrijā:

The Revenue Commissioners vai viņu pilnvarots pārstāvis

Itālijā:

▼M4

Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali vai tā pilnvarotie pārstāvji

▼A3

Luksemburgā:

Le ministre de finance vai pilnvarots pārstāvis

Nīderlandē:

De minister van financiën vai pilnvarots parstavis

Austrijā:

Der Bundesminister für Finanzen vai pilnvarots parstavis

Portugālē:

O Ministro das Finanças vai pilnvarots parstavis

Somijā:

Valtiovarainministeriö vai pilnvarots parstavis Finansministeriet vai pilnvarots parstavis

Zviedrijā:

▼M4

Chefen för Finansdepartementet vai tā pilnvarotais pārstāvis

▼A3

Apvienotajā Karalistē:

▼M3

Muitas un akcīzes nodokļa komisāri vai pilnvarots pārstāvis jautājumos par informāciju, kas nepieciešama attiecībā uz nodokļiem par apdrošināšanas prēmijām un akcīzes nodokļiem Ieņēmumu dienesta komisāri vai pilnvarots pārstāvis jautājumos par visu pārējo informāciju

▼A4

Čehijas Republikā:

Ministr financķ vai pilnvarotais pārstāvis

Igaunijā:

Rahandusminister vai pilnvarotais pārstāvis

Kiprā:

Υπουργός Οικονομικών vai pilnvarotais pārstāvis

Latvijā:

Finanšu ministrs vai pilnvarotais pārstāvis

Lietuvā:

Finansų ministras vai pilnvarotais pārstāvis

Ungārijā:

A pénzügyminiszter vai pilnvarotais pārstāvis

Maltā:

Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi vai pilnvarotais pārstāvis

Polijā:

Minister Finansów vai pilnvarotais pārstāvis

Slovēnijā:

Minister za finance vai pilnvarotais pārstāvis

Slovākijā:

Minister financiķ vai pilnvarotais pārstāvis

▼M6

Bulgārijā:

Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите

Rumānijā:

Ministerul Finanțelor Publice or an authorised representative

▼B

2. pants

Informācijas apmaiņa pēc lūguma

1. Dalībvalsts kompetenta iestāde var lūgt citas dalībvalsts kompetentu iestādi konkrētā gadījumā nosūtīt 1. panta 1. punktā minēto informāciju. Lūgumu saņēmušās valsts kompetentajai iestādei nav jāievēro lūgums, ja šķiet, ka lūdzējas valsts kompetentā iestāde nav pilnībā izmantojusi pati savus parastos informācijas avotus, ko tā atbilstīgi apstākļiem būtu varējusi izmantot, lai iegūtu lūgto informāciju, neradot problēmas cerētā mērķa sasniegšanā.

2. Lai sniegtu šā panta 1. punktā minēto informāciju, lūgumu saņēmušās dalībvalsts kompetentā iestāde sagatavo izmeklēšanu, kas vajadzīga šādas informācijas ieguvei.

▼M4

Lai iegūtu nepieciešamo informāciju, saņēmēja iestāde vai administratīvā iestāde, pie kuras tā vēršas, darbojas tā, it kā tā rīkotos pati savā vārdā vai pēc citas iestādes pieprasījuma savā dalībvalstī.

▼B

3. pants

Automātiska informācijas apmaiņa

Tajos gadījumos, kurus nosaka saskaņā ar 9. pantā paredzēto apspriežu procedūru, dalībvalstu kompetentās iestādes bez iepriekšēja lūguma regulāri apmainās ar 1. panta 1. punktā minēto informāciju.

4. pants

Spontāna informācijas apmaiņa

1. Dalībvalsts kompetentā iestāde bez iepriekšēja lūguma nosūta 1. panta 1. punktā minēto informāciju, kas ir tās rīcībā, jebkuras citas ieinteresētas dalībvalsts kompetentai iestādei šādos gadījumos:

a) vienas dalībvalsts kompetentai iestādei ir iemesls uzskatīt, ka otrā dalībvalstī varētu rasties nodokļu zudums;

b) persona, kam ir nodokļu saistības, saņem nodokļu samazinājumu vai atbrīvojumu no nodokļiem vienā dalībvalstī, kas varētu izraisīt nodokļu paaugstinājumu vai nodokļu saistības otrā dalībvalstī;

c) komercdarījumi, ko persona, kam ir nodokļu saistības vienā dalībvalstī, veic ar personu, kam ir nodokļu saistības citā dalībvalstī, notiek ar vienas vai vairāku valstu starpniecību tā, lai vienā vai otrā dalībvalstī vai arī abās dalībvalstīs rastos nodokļu ietaupījumi;

d) dalībvalsts kompetentai iestādei ir iemesls uzskatīt, ka nodokļu ietaupījumi varētu rasties no mākslīga peļņas pārveduma uzņēmumu grupās;

e) informācija, ko kādai dalībvalstij nosūtījusi citas dalībvalsts kompetenta iestāde, ir radījusi iespēju iegūt informāciju, kas varētu būt būtiska, nosakot nodokļu saistības šajā dalībvalstī.

2. Dalībvalstu kompetentās iestādes saskaņā ar 9. pantā izklāstīto apspriežu procedūru 1. punktā noteikto informācijas apmaiņu var attiecināt arī uz gadījumiem, kas šajā pantā nav norādīti.

3. Visos citos gadījumos dalībvalstu kompetentās iestādes bez iepriekšēja lūguma var nosūtīt cita citai 1. panta 1. punktā minēto informāciju, kas ir to rīcībā.

5. pants

Informācijas nosūtīšanas laiks

Dalībvalsts kompetentā iestāde, kas saskaņā ar iepriekšējiem pantiem ir lūgta sniegt informāciju, to nosūta iespējami drīz. Ja tai rodas šķēršļi informācijas sniegšanā vai tā atsakās informāciju sniegt, tā tūlīt informē lūdzēju iestādi, norādot šķēršļu iedabu vai atteikuma iemeslus.

6. pants

Attiecīgo valsts ierēdņu sadarbība

Iepriekš minēto noteikumu piemērošanai dalībvalsts kompetentā iestāde, kas sniedz informāciju, un dalībvalsts kompetentā iestāde, kam informācija ir paredzēta, saskaņā ar 9. pantā izklāstīto apspriežu procedūru var vienoties atļaut pirmajā no minētajām dalībvalstīm būt klāt otras dalībvalsts nodokļu pārvaldes ierēdņiem. Šā noteikuma piemērošanu sīkāk nosaka saskaņā ar to pašu procedūru.

7. pants

Noteikumi par slepenību

▼M4

1. Visu informāciju, kas dalībvalstij ir zināma saskaņā ar šo direktīvu, šajā dalībvalstī uzglabā slepenībā tieši tāpat kā informāciju, kas saņemta saskaņā ar minētās valsts tiesību aktiem. Jebkurā gadījumā, šāda informācija:

— var būt pieejama tikai personām, kas ir tieši iesaistītas nodokļu noteikšanā vai šādas noteikšanas administratīvā kontrolē,

— var būt zināma tikai saistībā ar tiesvedību vai administratīvu lietu izskatīšanu, kurā paredzētas sankcijas, ko piemēro, lai noteiktu nodokļus vai pārskatītu nodokļu noteikšanu, vai ir saistībā ar nodokļu noteikšanu vai to pārskatīšanu, un tikai tādām personām, kas tieši iesaistītas šādā lietu izskatīšanā; tomēr minēto informāciju var darīt zināmu atklātas izskatīšanas laikā vai tiesas nolēmumos, ja dalībvalsts kompetenta iestāde, kas sniedz informāciju, pret to neiebilst, kad tā sniedz informāciju pirmo reizi,

— nekādos apstākļos netiek izmantota citādi, kā tikai nodokļu piemērošanai vai saistībā ar tiesvedību vai administratīvām lietām, kas paredz sankcijas, ko piemēro, lai noteiktu nodokļus vai pārskatītu nodokļu noteikšanu, vai ir saistībā ar nodokļu noteikšanu vai to pārskatīšanu.

Turklāt dalībvalstis var noteikt, ka informāciju, kas ir minēta pirmajā daļā, var izmantot citu maksājumu, nodevu un nodokļu noteikšanā, kas ir ietverti Direktīvas 76/308/EEK ( 5 ) 2. pantā.

▼B

2. Šā panta 1. punkts neuzliek pienākumu dalībvalstij, kuras likumi vai administratīvā prakse vietējām vajadzībām nosaka stingrākus ierobežojumus par tiem, kas noteikti minētajā punktā, sniegt informāciju, ja attiecīgā valsts neapņemas ievērot šos stingrākos ierobežojumus.

3. Neatkarīgi no 1. punkta informācijas sniedzējas valsts kompetentās iestādes var atļaut lūdzējā valstī informāciju izmantot citiem mērķiem, ja saskaņā ar informācijas sniedzējas valsts likumiem tajā šo informāciju līdzīgos apstākļos var izmantot līdzīgiem mērķiem.

4. Ja dalībvalsts kompetentā iestāde uzskata, ka informācija, ko tā saņēmusi no citas dalībvalsts kompetentās iestādes, varētu būt noderīga trešās dalībvalsts kompetentai iestādei, tā pēdējai minētai kompetentai iestādei šo informāciju var nodot ar tās kompetentās iestādes piekrišanu, kas sniegusi informāciju.

8. pants

Informācijas apmaiņas ierobežojumi

▼M4

1. Šī direktīva dalībvalstij, kurai lūdz informāciju, neuzliek nekādu pienākumu veikt izmeklēšanu vai paziņot informāciju, ja minētās valsts kompetentajai iestādei veikt šādu izmeklēšanu vai vākt nepieciešamo informāciju būtu pretrunā ar tās tiesību aktiem vai administratīvo praksi.

▼B

2. Var atteikties sniegt informāciju, ja tas var izraisīt komerciāla, rūpnieciska vai profesionāla noslēpuma vai komercprocesa atklāšanu, vai ja informācijas atklāšana varētu būt pretrunā valsts politikai.

▼M4

3. Dalībvalsts kompetentā iestāde var atteikt informācijas nosūtīšanu, ja dalībvalsts, kas to pieprasa, faktisku vai juridisku iemeslu dēļ nevar sniegt līdzvērtīgu informāciju.

▼M4

8.a. pants

Paziņošana

1. Pēc kādas dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījuma citas dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē līdzīgu instrumentu paziņošanu dalībvalstī, kura saņēmusi pieprasījumu, informē visu to instrumentu un lēmumu adresātus, kurus izdevušas tās dalībvalsts administratīvās iestādes, kura iesniegusi pieprasījumu, un kuri attiecas uz tādu tiesību aktu nodokļu jomā piemērošanu tās teritorijā, uz kuriem attiecas šī direktīva.

2. Pieprasījumos par paziņošanu norāda paziņojamā instrumenta vai lēmuma priekšmetu un norāda adresāta vārdu un adresi, kā arī jebkuru citu informāciju, kas var atvieglot adresāta identificēšanu.

3. Pieprasījuma saņēmēja iestāde nekavējoties informē pieprasījuma iesniedzēju iestādi par atbildi uz paziņojuma pieprasījumu un jo īpaši paziņo par lēmuma vai instrumenta paziņošanas dienu adresātam.

8.b. pants

Vienlaicīgas pārbaudes

1. Ja vienas vai vairāku personu, kurām ir nodokļu saistības, nodokļu situācija ir divu vai vairāk dalībvalstu vispārējās vai papildu interesēs, tad šīs valstis var vienoties par vienlaicīgu pārbaužu veikšanu, lai apmainītos ar šādi iegūtu informāciju ikreiz, kad šāda pārbaude ir efektīvāka par pārbaudi, ko veic tikai viena dalībvalsts.

2. Katras dalībvalsts kompetentā iestāde neatkarīgi identificē personas, kurām ir nodokļu saistības un kuras tā paredz ieteikt vienlaicīgas pārbaudes veikšanai. Tā paziņo attiecīgo citu dalībvalstu attiecīgajām kompetentajām iestādēm par gadījumiem, kuros pēc tās viedokļa jāveic vienlaicīgas pārbaudes. Tā pēc iespējas pamato savu izvēli, sniedzot informāciju, kas tai ir likusi pieņemt šādu lēmumu. Tā norāda laika posmu, kurā jāveic šādas pārbaudes.

3. Katras attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu, vai tā vēlas piedalīties vienlaicīgajās pārbaudēs. Saņemot priekšlikumu par vienlaicīgu pārbaudi, kompetentā iestāde sadarbības iestādei apstiprina savu piekrišanu vai paziņo pamatotu atteikumu.

4. Katra attiecīgo dalībvalstu kompetentā iestāde ieceļ pārstāvi, kas ir atbildīgs par pārbaudes operācijas uzraudzību un koordinēšanu.

▼B

9. pants

Apspriedes

1. Šīs direktīvas īstenošanai rīko apspriedes, vajadzības gadījumā Komitejā, kurās piedalās:

— ieinteresēto dalībvalstu kompetentas iestādes, ja to lūdz viena no tām, attiecībā uz divpusējiem jautājumiem,

— visu dalībvalstu kompetentās iestādes un Komisija pēc vienas no šo iestāžu vai Komisijas lūguma, ja attiecīgie jautājumi nav saistīti tikai ar divpusējām interesēm.

2. Dalībvalstu kompetentās iestādes var savā starpā sazināties tieši. Dalībvalstu kompetentās iestādes, savstarpēji vienojoties, var atļaut iestādēm, ko tās pilnvarojušas, atsevišķos gadījumos vai noteiktu kategoriju gadījumos sazināties tieši savā starpā.

3. Ja kompetentās iestādes vienojas par divpusējiem jautājumiem, uz kuriem attiecas šī direktīva, bet kuri nav saistīti ar atsevišķiem gadījumiem, tās iespējami drīz par to informē Komisiju. Komisija par to pēc kārtas paziņo citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm.

10. pants

Pieredzes apkopošana

Dalībvalstis kopā ar Komisiju pastāvīgi uzrauga šajā direktīvā paredzēto sadarbības procedūru un apkopo pieredzi, īpaši par cenu veidošanu preču pārvedumiem uzņēmumu grupās, lai uzlabotu šo sadarbību un vajadzības gadījumā izveidotu noteikumu kopumu attiecīgajās jomās.

11. pants

Plašākas palīdzības piemērošana

Iepriekš minētie noteikumi nekavē pildīt plašākas saistības informācijas apmaiņā, kas varētu izrietēt no citiem tiesību aktiem.

12. pants

Nobeiguma noteikumi

1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, lai līdz 1979. gada 1. janvārim izpildītu šīs direktīvas prasības, un par to tās tūlīt informē Komisiju.

2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus visus svarīgākos tiesību aktus, ko tās gatavojas pieņemt jomā, uz kuru attiecas šī direktī va.

13. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.