3.3.

Papildus direktīvas III pielikumā noteiktajām, uz infrastruktūras apakšsistēmu attiecas šādas konkrētas pamatprasības. DROŠĪBA Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK III pielikumu ar drošību saistītās pamatprasības, kas attiecas uz infrastruktūras apakšsistēmu, ir šādas: “1.1.1. No drošības viedokļa būtisko komponentu, un jo īpaši vilcienu kustībā iesaistīto komponentu konstrukcijai, uzbūvei, tehniskajai apkopei un uzraudzībai jābūt tādiem, lai garantētu drošību līmenī, kas atbilst izvirzītajiem mērķiem, arī īpašās robežsituācijās. 1.1.2. Riteņu/sliežu saskares parametriem jāatbilst stabilitātes prasībām, kādas vajadzīgas, lai garantētu drošu kustību ar atļauto maksimālo ātrumu. 1.1.3. Izmantotajiem komponentiem jāiztur jebkura normāla vai ārkārtas noslodze visā to ekspluatācijas laikā. Ar piemērotiem līdzekļiem jāierobežo netīšu negadījumu ietekme uz atkāpēm no drošības normām. 1.1.4. Stacionāro iekārtu un ritošā sastāva konstrukcijai un izmantoto materiālu izvēlei jābūt vērstai uz uguns un dūmu rašanās, to izplatības un seku ierobežošanu ugunsgrēka gadījumā.” Lai tiktu ievērotas vispārīgās prasības, infrastruktūrai jābūt drošības līmenī, kas atbilst tīklam noteiktajiem mērķiem: — jānodrošina vilcienu kustība, izslēdzot risku tiem nobraukt no sliedēm vai sadurties savā starpā, ar citiem vilcieniem vai nekustīgiem šķēršļiem, un jānovērš neattaisnots risks, kas saistīts ar vilces elektroapgādes tiešu tuvumu, — vilcienu sastāviem uz noteiktiem sliežu ceļiem, nodrošinot vajadzīgos ekspluatācijas parametrus, bez defektiem jāiztur statiskas un dinamiskas vertikālās slodzes, šķērsslodzes un slodzes garenvirzienā, — jānodrošina to iekārtu kontrole un tehniskā apkope, kas ir nepieciešamas būtisko komponentu pastāvīga drošuma panākšanai, — nedrīkst izmantot materiālus, no kuriem ugunsgrēka gadījumā var rasties indīgi dūmi; šī prasība attiecas tikai uz tiem infrastruktūras elementiem, kas atrodas slēgtās telpās (tuneļos, nosegtās tranšejās un apakšzemes stacijās). Tas nepieciešams cilvēku veselības aizsardzībai. Uz infrastruktūras apakšsistēmu papildus attiecas īpaši tai noteiktas prasības: “2.1.1. Jāveic attiecīgi pasākumi, lai nepieļautu piekļuvi ātrgaitas līniju objektiem vai nevēlamu iekļūšanu tajos. Jāveic pasākumi, lai ierobežotu cilvēku apdraudējumu, jo īpaši stacijās, caur kurām vilcieni izbrauc lielā ātrumā. Infrastruktūras, kas ir publiski pieejamas, jāprojektē un jāizbūvē tā, lai ierobežotu jebkuru apdraudējumu cilvēku veselībai (stabilitāte, ugunsdrošība, piekļuve, evakuācija, peroni u.c.). Jāizstrādā attiecīgi noteikumi, lai ņemtu vērā īpašus drošības nosacījumus ļoti garos tuneļos.” Lai tiktu ievērotas šīs īpašās prasības, infrastruktūras apakšsistēmai jābūt drošības līmenī, kas atbilst tīklam noteiktajiem mērķiem: — nodrošina, ka piekļuve objektiem, izņemot pasažieriem pieejamās peronu zonas, ir iespējama tikai pilnvarotam personālam, — ļauj ierobežot risku, ka dzelzceļa ēkās varētu iekļūt nevēlamas personas vai ritošais sastāvs, — nodrošina, ka pasažieriem pieejamās zonas līniju normālas ekspluatācijas apstākļos ir pietiekami attālu no sliežu ceļiem, pa kuriem pārvietojas vilcieni lielā ātrumā, vai ir attiecīgi nodalītas no šādiem sliežu ceļiem, lai novērstu draudus to drošībai, un tās ir aprīkotas ar vajadzīgajiem piekļūšanas ceļiem pasažieru evakuācijai, jo īpaši apakšzemes stacijās, — nodrošina pasažieriem ar īpašām vajadzībām piemērotus piekļuves un evakuācijas līdzekļus nokļūšanai publiskajā telpā un tās atstāšanai, izmantojot attiecīgus pasākumus, — nodrošina, ka pasažierus var aizvākt no bīstamajām teritorijām gadījumos, kad ātrgaitas vilciens neplānoti apstājas ārpus šim nolūkam īpaši paredzētām staciju zonām, — nodrošina, ka garos tuneļos tiek veikti īpaši pasākumi ugunsbīstamības samazināšanai un pasažieru evakuācijai. Šīs drošības prasības jāuzskata par ievērotām, ja ar 6. nodaļā aprakstītajām novērtēšanas procedūrām tiek parādīts, ka tiek ievērotas 4. un 5. nodaļā aprakstītās detalizētās specifikācijas, kas attiecas uz turpmāk minētajiem parametriem, elementiem un sastāvdaļām, un ka ir pienācīgi ņemtas vērā turpmāk minēto drošības elementu neievērošanas iespējamās sekas. Parametri, kas attiecas uz drošuma prasību Uz drošuma prasībām attiecas šādi turpmāk uzskaitītie un šīs SITS 4. nodaļā raksturotie parametri: a) Infrastruktūras minimālie gabarīti (1 – 4.1.1. un 4.3.3.1. parametrs) Izraudzītie būvju gabarīti rada iespējas: — jaunbūvētajās ātrgaitas līnijās nodrošināt, ka ātrgaitas vilcienam ir pietiekama ritošā sastāva gabarīta rezerve, kas vajadzīga paredzamajām konstrukcijas izmaiņām tālākā nākotnē, — esošajās līnijās nodrošināt, ka tie paši vilcienu sastāvi var braukt ar samazinātu rezervi tā, lai ar laiku varētu veikt vajadzīgās modifikācijas. b) Minimālais līknes rādiuss (2 – 4.1.2. un 4.3.3.8. parametrs) Minimālais līknes rādiuss kopā ar ārējās sliedes pacēlumu attiecīgajam braukšanas ātrumam nosaka pacēluma deficītu. Pacēluma deficīts ir viens no elementiem, kas nosaka slodzi uz sliedēm. Infrastruktūra ņem vērā ritošā sastāva izpildījuma iespējas un tehniskos ierobežojumus. lai uzturētu potenciālos ātrumus, jāievēro paātrinājuma iespējas un prasības attiecībā uz bremzēšanu un apstāšanos. Līknes minimālais rādiuss tāpēc jānosaka tā, lai ārējās sliedes pacēluma un pacēluma deficīta robežas, kas šiem savstarpējās izmantojamības elementiem noteiktas, tiktu ievērotas pie līnijas maksimālā kustības ātruma. c) Maksimālā slodze uz sliedēm (4 – 4.1.4. un 4.3.3.16. parametrs) Šķērsspēki un vertikālie spēki ir noteicošie faktori gan attiecībā uz vilcienu dinamiskajiem režīmiem, gan uz sliežu ceļa virsbūves nogurumu. Lai pie maksimālā atļautā ātruma garantētu kustības drošību, šiem vertikālajiem un šķērsspēkiem ir jāatbilst šādām prasībām: 1) vertikālie statiskie spēki: infrastruktūrai jābūt paredzētai vismaz maksimālajai asslodzei, kas savstarpēji izmantojamajiem vilcieniem noteikta ritošā sastāva SITS neatkarīgi no ritošā sastāva veida un maksimālā ātruma; 2) kvazistatiskie un dinamiskie vertikālie spēki un šķērsspēki: infrastruktūrai jābūt paredzētai vismaz minimālajām slodzēm, kas atbilst vilciena/sliežu ceļa mijiedarbības īpašajiem drošības kritērijiem, kas definēti ar šādām robežām kustībai ar ātrumu: — vertikālie dinamiskie spēki: šo dinamisko spēku ierobežojumus nosaka atkarībā no riteņa nominālās slodzes, — dinamiskie šķērsspēki: kopējais šķērsspēks, ar kādu riteņpāris iedarbojas uz sliežu ceļu, un kas var izraisīt sliežu nobīdi balastā, nedrīkst pārsniegt robežvērtību, ko nosaka atkarībā no nominālās asslodzes (Pridoma (Prud'homme) robeža). Dinamisko šķērsspēku un vertikālo spēku attiecība ritenim uz sliedes nedrīkst pārsniegt noiešanas no sliedēm koeficientu. Nosakot šīs robežvērtības, ņem vērā kvazistatiskos spēkus, kurus rada pieļaujamais ārējās sliedes pacēluma deficīts, kuru savukārt izmanto ar līknes rādiusu saistīto parametru un sliežu ceļa pieļaujamās ģeometrijas noteikšanai šajā SITS (4. nodaļā). Šie parametri noteikti kā nepieciešami nosacījumi vagonu kvalifikācijas testa veikšanai. Turklāt riteņa/sliedes kontakta ģeometrijai ir jābūt tādai, lai nodrošinātu stabilitāti, kurā ietilpst ekvivalentā koniskuma ierobežojumi atkarībā no kustības ātruma. Atbilstību ekvivalentā koniskuma vērtībai attiecībā uz infrastruktūru ir jāpanāk, izmantojot piemērotu, dokumentētu sliežu platumu, ārējās sliedes pacēlumu un sliedes galviņas profilu gan uz sliežu ceļiem, gan pārmijām; 3) garenspēki un bremžu iekārtu radītās slodzes: bremzēšanas spēki var izraisīt sliežu slīdēšanu sliežu piestiprināšanas sistēmā un/vai riteņu slīdēšanu, gan arī sliežu temperatūras paaugstināšanos, ja gadījumos, kad bremzes neizmanto [riteņa–sliedes] saķeri, enerģija tiek izkliedēta sliedē. Tāpēc ir būtiski ierobežot maksimālo bremzēšanas spēku. Drošuma kritērijos ņem vērā gan kopējo maksimālo paātrinājumu un palēninājumu, ko vilciena vilces un bremzēšanas sistēmas pārnes uz sliežu ceļu, gan sliežu maksimālo temperatūras paaugstināšanos, ko var izraisīt vilciena bremžu sistēmas, kas neizmanto [riteņa–sliedes] saķeri. Pēdējais nosacījums ir pielīdzināms kinētiskās enerģijas ierobežošanai, kas šīm bremžu sistēmām ir jāizkliedē sliedē. Apakšsistēmas elementi, kas attiecas uz drošuma prasību Drošumam būtiski ir šādi apakšsistēmas elementi, un tiem precīzi noteiktiem raksturlielumiem jāatbilst šīs SITS 4. nodaļā noteiktajām prasībām: Ratiņu kustības stabilitāti nosaka šķērsslodzes uz sliežu ceļu. To definē ar šādiem elementiem: — sliežu platumu (4.3.3.10), — sliežu sānslīpumu (4.3.3.11), — sliežu galviņas profilu (4.3.3.12), — ekvivalento koniskumu (4.3.3.9). Vertikālo spēku (4.3.3.16), šķērsspēku (4.3.3.17) un garenspēku lielumu, kas iedarbojas uz sliežu ceļu, pārmiju asmeņiem un pārmijām, nosaka arī šādi elementi: — ārējās sliedes pacēlums (4.3.3.7), — ārējās sliedes pacēluma deficīts (4.3.3.8), — sliežu ceļa ģeometrija (4.3.3.18), — sliežu ceļa, pārmiju un krustojumu pretestība bremzēšanas un paātrinošā spēka iedarbībai (4.3.3.21), — sānvēja iedarbība (4.3.3.23). Kustībai lielā ātrumā pa sānceļiem īpaši vajadzīga droša nobrauktuvju konstrukcija un pareiza vietas izvēle līknē: — līknes pārtraukuma dēļ sānceļā īpaši jāierobežo ārējās sliedes pacēluma deficīts, — parasto un krustpārmiju asmeņiem un kustīgajām serdēm jābūt aprīkotām ar bloķēšanas sistēmu, — pārmijas asmeņu profilam un asmeņu un pārmiju funkcionālajiem izmēriem (pielaidēm un sēžām) jāatbilst riteņu profilam un riteņpāru izmēru pielaidēm. Vilcienu kustību pār pārmijām un sliežu ceļu krustojumiem nosaka šādi apakšsistēmas elementi: — ārējās sliedes pacēluma deficīts uz pārmijām un sliežu ceļu krustojumos (4.3.3.8b), — pārmijas un sliežu ceļu krustojumi (4.3.3.19 un 4.3.3.20). Konstrukcijām jābūt noturīgām pret dzelzceļa slodzēm: — konstrukciju izturības un deformāciju kritēriju ievērošana, kas nepieciešama ātrgaitas vilcienu un speciālā ritošā sastāva radītās slodzes uzņemšanai. Šo konstrukciju slodzes modelī jāņem vērā šādi nosacījumi: — pastāvīgi jāievēro prasības par sliežu ceļa drošumu un riteņa/sliedes kontaktu, jo īpaši ātrgaitas vilcienu radītajā dinamiskajā slodzē. Tāpēc tiek definēts šādas savstarpēji izmantojamu vilcienu radītās iedarbības ierobežotājs kritērijs, kas nodrošina, ka konstrukcijas, kuras projektētas atbilstīgi ENV standartiem, var tos uzņemt. Apakšsistēmas elementi, kas attiecas uz konstrukcijām, ir: — vertikālās slodzes uz konstrukcijām (4.3.3.13), — horizontālas šķērsslodzes uz konstrukcijām (4.3.3.14), — garenslodzes uz konstrukcijām (4.3.3.15). Cilvēku vai transporta līdzekļu netraucēta vai nekontrolēta iekļūšana un pārvietošanās dzelzceļa ēkās, būvēs un teritorijās var apdraudēt satiksmi, turklāt tā ir vienlīdz bīstama ne tikai savstarpēji izmantojamajiem, bet visiem vilcieniem. Kad šādi draudi uzskatāmi par ievērojamiem, jāizmanto piemēroti aizsardzības līdzekļi, piemēram, jābūvē žogi apkārt dzelzceļam izmantotajai zemei, uz tiltiem jāuzstāda aizsargiežogojumi un/vai transporta līdzekļu kustības detektori. Ar cilvēku un transporta līdzekļu iekļūšanu un pārvietošanos saistītās bīstamības ierobežošanas kārtība tiek noteikta dalībvalstu tiesību aktos, un tos īsteno atbilstīgi konkrētajai bīstamībai attiecīgajā objektā. Elements, kas attiecas uz šo riska faktoru, ir: — iekļūšana un pārvietošanās līnijas būvēs (4.3.3.25). Komponenti, kas attiecas uz drošuma prasību Turpmāk uzskaitītie komponenti ir šīs SITS 5. nodaļā iekļautie savstarpējās izmantojamības komponenti saskarnēs, kas attiecas uz drošuma prasību: — sliedes (5.2.1. komponents), — sliežu piestiprinājumi (5.2.2. komponents), gulšņi un sliežu balsti (5.2.3. komponents), — pārmijas un sliežu ceļu krustojumi (5.2.4. komponents). IZTURĪBA UN PIEEJAMĪBA Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK III pielikumu pamatprasības par izturību un pieejamību, kas attiecas uz infrastruktūras apakšsistēmu, ir šādas: “1.2. Vilcienu kustībā iesaistītu stacionāru vai pārvietojamu daļu komponentu pārraudzība un tehniskā apkope jāorganizē, jāveic un jāaprēķina tā, lai paredzētajos ekspluatācijas apstākļos saglabātu to darbību.” Lai ievērotu šīs prasības, jāizpilda šādi nosacījumi: — no drošuma viedokļa būtiskajās saskarnēs, kuru raksturlielumi var mainīties sistēmas ekspluatācijas laikā, īpaša vērība jāvelta apskates un apkopes plāniem, kuros noteikta šo elementu kontroles un veicamo korekciju kārtība. — Šī prasība jo īpaši attiecas uz šādiem apakšsistēmas elementiem, kuri jau minēti drošuma prasībā: — — sliežu platumu (4.3.3.10), — ārējās sliedes pacēlumu (4.3.3.7), — sliežu ceļa ģeometriju (4.3.3.18), — pārmijām un sliežu ceļu krustojumiem (4.3.3.19 un 4.3.3.20), — infrastruktūras konstrukcijai jābūt tādai, lai tā būtu viegli uzturama ar apkopes plāna īstenošanai piemērotiem resursiem. No drošuma viedokļa būtiskajām saskarnēm jāizmanto pietiekami nodilumizturīgi produkti, kā arī pa līniju pārvietoties un uz tās strādāt spējīgas ceļa remontmašīnas, kontroles un speciālais ritošais sastāvs, kas vajadzīgi apkopes plāna realizēšanai. Šī prasība attiecas uz šādiem elementiem: — — sliežu tērauda marku (5.2.1. komponents), — konstrukcijām, vertikālajām stacionārajām slodzēm (4.3.3.13). VESELĪBAS AIZSARDZĪBA Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK III pielikumu ar veselības aizsardzību saistītās vispārīgās prasības, kas attiecas uz infrastruktūras apakšsistēmu, ir šādas: “1.3.1. Materiālus, kas ņemot vērā to izmantošanas veidu, var apdraudēt to personu veselību, kurām ir piekļuve minētajiem materiāliem, nedrīkst izmantot vilcienos un dzelzceļa infrastruktūrās. 1.3.2. Minētie materiāli jāizraugās, jāuzstāda un jāizmanto tā, lai ierobežotu kaitīgu un bīstamu dūmu vai gāzu emisiju, jo īpaši ugunsgrēka gadījumā.” Šīs vispārīgās prasības attiecas uz infrastruktūras apakšsistēmas dažādu elementu ugunsdrošību. Ņemot vērā, ka infrastruktūras (sliežu ceļu un inženierbūvju) izveidei neizmanto daudz degamu materiālu, šī prasība attiecas tikai uz apakšzemes pasažieru stacijām. Tāpēc prasība netiek noteikta par produktiem, no kuriem izveidotas citu, iepriekš neminētu sliežu ceļu un inženierbūvju saskarnes. Attiecībā uz pēdējām jāpiemēro Kopienas direktīvas par veselības aizsardzību, kuras attiecas uz būvēm vispār, neatkarīgi no tā, vai šīs būves ir saistītas ar Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas savstarpējo izmantojamību. Papildus šīm vispārīgajām prasībām jāievēro arī atmosfēras spiediena svārstību ierobežojumi braucot caur tuneļiem, nosegtām tranšejām un apakšzemes stacijām, kuras iedarbojas uz pasažieriem un dzelzceļa personālu, kā arī jāierobežo gaisa plūsmu ātrums, kuru iedarbībai var būt pakļauti pasažieri apakšzemes stacijās; uz peroniem un apakšzemes staciju pasažieriem pieejamajās zonās jānovērš iespējas gūt elektrotraumas. Tāpēc — jāveic pasākumi veselības aizsardzības kritērija ievērošanai, pamatojoties uz maksimālajām spiediena svārstībām tunelī, kad tam cauri brauc vilciens, pareizi izvēloties attiecīgo būvju šķērsgriezuma laukumu, vai arī izmantojot vajadzīgās palīgierīces, — jāveic pasākumi gaisa plūsmas ātruma ierobežošanai apakšzemes stacijās līdz lielumam, kas pieņemams cilvēkiem, jāizmanto konstruktīvie risinājumi no blakus tuneļiem nākošā pārspiediena samazināšanai, vai arī izmantojot vajadzīgās palīgierīces, — jāveic pasākumi paaugstināta elektrotraumu riska novēršanai pasažieriem pieejamās vietās. Apakšsistēmas elementi, kas attiecas uz veselības aizsardzības prasību — inženierbūves pazemē, piemēram tuneļi un nosegtas tranšejas (4.3.3.6), — pasažieru peroni (4.3.3.26), — apakšzemes stacijas (4.3.3.27). VIDES AIZSARDZĪBA Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK III pielikumu ar vides aizsardzību saistītās pamatprasības, kas attiecas uz infrastruktūras apakšsistēmu, ir šādas: “1.4.1. Eiropas ātrgaitas dzelzceļa sistēmas izveides un ekspluatācijas netiešā ietekme uz vidi jāizvērtē un jāņem vērā sistēmas projektēšanas posmā saskaņā ar spēkā esošajiem Kopienas noteikumiem; 1.4.2. Vilcienos un infrastruktūrās izmantotajiem materiāliem jāierobežo videi kaitīgu un bīstamu dūmu vai gāzu emisijas, jo īpaši ugunsgrēka gadījumā.” Papildus šīm vispārīgajām prasībām jāierobežo ārējie trokšņi un vibrācijas, kas izplatās no ātrgaitas dzelzceļu infrastruktūras objektiem, lai aizsargātu tuvējos iedzīvotājus. Parametri, kas attiecas uz vides aizsardzības prasību — ar ārējo troksni saistītās robežvērtības (17., 4.1.7. un 4.2.3.1.2. parametrs), — ar ārējām vibrācijām saistītās robežvērtības (18., 4.10.8. un 4.2.3.1.2. parametrs). TEHNISKĀ SAVIETOJAMĪBA Saskaņā ar Direktīvas 96/48/EK III pielikumu ar tehnisko savietojamību saistītās pamatprasības, kas attiecas uz infrastruktūras apakšsistēmu, ir šādas: “1.5. Infrastruktūru un stacionāro iekārtu tehniskajiem raksturlielumiem jābūt savstarpēji savietojamiem, un savietojamiem ar Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmā izmantojamo vilcienu raksturlielumiem. Ja atsevišķos tīkla sektoros ir grūti stingri ievērot šo raksturlielumu savietojamību, var realizēt pagaidu risinājumus, kas nodrošina turpmāku savietojamību.” Šīs prasības ievērošanai jāizpilda šādi nosacījumi: — būvju gabarītiem, attālumam starp sliežu ceļu asīm, ceļa lāgojumam, sliežu platumam, maksimālajiem kāpumiem un kritumiem, kā arī pasažieru peronu garumam un augstumam savstarpēji izmantojamās Eiropas tīkla līnijās ir jābūt noteiktiem tā, lai nodrošinātu līniju savstarpējo savietojamību un savietojamību ar savstarpēji izmantojamajiem vilcieniem, — iekārtas, kas var būt vajadzīgas citu vilcienu, izņemot ātrgaitas vilcienus, kustībai Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas līnijās, nedrīkst traucēt savstarpēji izmantojamo vilcienu satiksmi, — sliežu ceļu virsbūves elektroenerģijas pārvades raksturlielumiem jābūt saderīgiem ar izmantojamajām elektrifikācijas, kā arī signalizācijas, centralizācijas un bloķēšanas sistēmām. Parametri, kas attiecas uz tehniskās savietojamības prasību — infrastruktūras būvju minimālais gabarīts (1 – 4.1.1. un 4.3.3.1. parametrs): papildus jau minētajai drošuma prasībai infrastruktūras būvju gabarītam jānodrošina pantogrāfa pareiza darbība kontaktā ar gaisa līniju iekārtām, — līknes minimālais rādiuss (2 – 4.1.2. un 4.3.3.8. parametrs): papildus jau minētajai drošuma prasībai līniju līkņu rādiusu izvēle, un tādējādi līkņu minimālais rādiuss nosaka vagonu piekares sānkustību – gan maksimālo, gan minimālo amplitūdu kustības laikā. Šā parametra noteikšana vidējo un maksimālo vērtību veidā dod iespējas optimizēt piekares konstrukciju, — sliežu platums (3 – 4.1.3. un 4.3.3.10. parametrs): attālumam starp sliedēm jābūt references standartvērtībai 1 435 mm, kas ir Eiropas dzelzceļa tīklos vairāk izmantotā šā parametra vērtība, — peronu minimālais garums (5 – 4.1.5. parametrs): Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas stacijās peronu minimālajam garumam jābūt savietojamam ar sastāvu garumu vilcieniem, kuriem pie peroniem jāapstājas, lai pasažieri iekāptu un izkāptu, — peronu augstums (6 – 4.1.6. un 4.3.3.26. parametrs): Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas stacijās peronu augstumam jābūt savietojamam ar sastāvu augstumu vilcieniem, kuriem pie peroniem jāapstājas, lai pasažieri iekāptu un izkāptu, — maksimālie kritumi un kāpumi (24 – 4.1.11. un 4.3.3.4. parametrs): maksimālajiem kāpumiem un kritumiem Eiropas ātrgaitas dzelzceļu sistēmas līnijās ir jābūt savietojamiem ar jaudas un bremzēšanas raksturlielumiem, kas noteikti savstarpēji izmantojamo vilcienu sastāviem, nesamazinoties ātrumam kāpumos, un neradot ar bremzēšanas ceļa palielināšanos saistītos riska faktorus kritumos, — minimālais attālums starp sliežu ceļu asīm (25 – 4.1.12. un 4.3.3.2. parametrs): minimālais attālums starp sliežu ceļu asīm jānosaka tā, lai tas būtu saderīgs ar savstarpēji izmantojamo vilcienu pretestību aerodinamiskajiem spēkiem, vilcieniem braucot garām. Elementi, kas attiecas uz tehniskās savietojamības prasību — ārējās sliedes pacēluma deficīts (4.3.3.8): ārējās sliedes pacēluma deficīts, kas ir atkarīgs no sliežu ceļa rādiusa un ārējās sliedes pacēluma, ir sliežu ceļa lāgojuma saskarne, kas nosaka vilciena šķērspaātrinājumu, — sakarsušo bukšu detektori (4.3.3.24): gadījumos, kad savstarpēji izmantojamajās līnijās ir jāuzstāda sakarsušo bukšu detektori pārējo vilcienu ekspluatācijai (jo savstarpēji izmantojamajam ritošajam sastāvam ir iebūvētie bukšu karšanas detektori), jāizmanto tādas detektēšanas sistēmas, kuras nerada ātrgaitas satiksmes ierobežojumus un kuru darbību netraucē ātrgaitas vilcienu kustība, — virsbūves elektriskie raksturlielumi (4.3.3.28.): sliežu ceļa elektriskajiem raksturlielumiem jābūt tādiem, lai tas vadītu vilces atpakaļstrāvu (energoapgādes apakšsistēma) un nodrošinātu ar dažu veidu vilcienu kustības vadības sistēmām saistītās funkcijas (signalizācijas, centralizācijas un bloķēšanas apakšsistēma). Ar pēdējo prasību saderīgām jābūt arī sliežu piestiprinājumu sistēmas īpašībām.