02017R0654 — LV — 14.03.2018 — 001.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:









▼B

KOMISIJAS DELEĢĒTĀ REGULA (ES) 2017/654

(2016. gada 19. decembris),

ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1628 par tehniskām un vispārējām prasībām attiecībā uz autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas iekšdedzes motoru emisiju robežvērtībām un tipa apstiprinājumu







1. pants

Definīcijas

Piemēro šādas definīcijas:

(1) “Vobbes skaitlis” vai W ir gāzes sadegšanas atbilstošās tilpuma vienības un tās relatīvā blīvuma kvadrātsaknes attiecība vienādos standarta apstākļos:

(2) “λ nobīdes koeficients” vai “Sλ” ir izteiksme, kas raksturo vajadzīgo motora vadības sistēmas elastību attiecībā uz gaisa pārpalikuma koeficienta “λ” izmaiņu, ja motoru darbina ar gāzu maisījumu, kas atšķiras no tīra metāna;

(3) “šķidrās degvielas režīms” ir normāls divu degvielu motora darbības režīms, ja motora darbības laikā nekādos ekspluatācijas apstākļos netiek izmantota gāzveida degviela;

(4) “divu degvielu režīms” ir normāls divu degvielu motora darbības režīms, kad dažos motora ekspluatācijas apstākļos vienlaicīgi tiek izmantota gan šķidrā degviela, gan gāzveida degviela;

(5) “daļiņu pēcapstrādes sistēma” ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, kas paredzēta daļiņveida piesārņotāju (PM) emisijas mazināšanai ar mehāniskas, aerodinamiskas, difūzijas vai inerces atdalīšanas palīdzību;

(6) “regulators” ir ierīce vai kontroles stratēģija, kas automātiski kontrolē motora apgriezienus vai slodzi, kas nav apgriezienu ierobežotājs, bet kas uzstādīts NRSh kategorijas motoram, lai ierobežotu maksimālos motora apgriezienus vienīgi ar nolūku nepieļaut motoram darboties ar apgriezieniem, kas pārsniedz noteikto robežu;

(7) “apkārtējā temperatūra” ir temperatūra saistībā ar laboratorijas vidi (piemēram, filtra svēršanas telpu vai kameru), temperatūru noteiktajā laboratorijas vidē;

(8) “emisiju kontroles pamatstratēģija” vai BECS ir emisiju kontroles stratēģija, kas ir aktīva visā motora darbības apgriezienu skaita un griezes momenta diapazonā, ja vien nav aktivizēta papildu emisiju kontroles stratēģija (AECS);

(9) “reaģents” ir jebkura izmantojama vai neatgūstama viela, kas vajadzīga un ko izmanto, lai nodrošinātu efektīvu izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas darbību;

(10) “papildu emisiju kontroles stratēgija” va AECS ir emisiju kontroles stratēģija, kas tiek aktivizēta un uz laiku aizstāj vai maina emisiju kontroles pamatstratēģiju (BECS) ar īpašu nolūku reaģēt uz īpašu apkārtējās vides un/vai ekspluatācijas apstākļu kopumu, bet kas darbojas vienīgi tik ilgi, cik ilgi pastāv šādi apstākļi;

(11) “pamatots inženiertehniskais atzinums” ir atzinums, kura pieņemšanā ir ņemti vērā vispārēji atzītie zinātniskie un inženiertehniskie principi, kā arī attiecīgā pieejamā informācija;

(12) “augsti apgriezieni” vai nhi ir motora lielākais apgriezienu skaits, pie kuriem rada 70 % no maksimālās jaudas;

(13) “zemi apgriezieni” vai nlo ir motora mazākais apgriezienu skaits, pie kuriem rada 50 % no maksimālās jaudas;

(14) “maksimālā jauda” vai Pmax ir kW izteikta ražotāja projektētā maksimālā jauda;

(15) “daļēja plūsmas atšķaidīšana” ir metode, ar ko analizē izplūdes gāzes, atdalot daļu kopējās izplūdes gāzu plūsmas un pēc tam samaisot to ar atbilstoša apjoma atšķaidīšanas gaisu pirms daļiņu parauga ņemšanas filtra sasniegšanas;

(16) “novirze” ir atšķirība starp nulli vai kalibrēšanas signālu un attiecīgo vērtību, ko norāda mērījumu instruments tūlīt pēc tam, kad tas izmantots emisiju testā;

(17) “iestatīt” nozīmē noregulēt instrumentu tā, lai tā reakcija pareizi atbilstu kalibrēšanas standartam, kas sastāda no 75 % līdz 100 % instrumentu diapazona vai paredzētā lietojuma diapazona maksimālās vērtība;

(18) “kontroles gāze” ir attīrīts gāzu maisījums, ko izmanto gāzes analizatoru iestatīšanai;

(19) “HEPA filtrs” ir augstas efektivitātes daļiņu gaisa filtrs, kas ir iestatīts, lai sasniegtu minimālo sākotnējo daļiņu atdalīšanas efektivitāti 99,97 % apmērā, izmantojot ASTM F 1471-93;

(20) “kalibrēšana” ir mērīšanas sistēmas reakcijas iestatīšanas process uz ieejas signālu, lai tās izejas signāls atbilstu atskaites signālu diapazonam;

(21) “īpatnējās emisijas” ir emisiju masa, kas izteikta g/kWh;

(22) “lietotāja pieprasījums” ir motora lietotāja ievade, lai kontrolētu motora darbību;

(23) “apgriezienu skaits pie maksimālā griezes momenta” ir motora apgriezienu skaits, motoram radot maksimālo griezes momentu, kā paredzējis ražotājs;

(24) “motora regulētais ātrums” ir motora darba ātrums, kad to kontrolē uzstādītais regulators;

(25) “atklātas kartera emisijas” ir jebkura plūsma no motora kartera, kas nonāk tieši vidē;

(26) “zonde” ir pirmā pārvades caurules sadaļa, kas novada paraugu uz nākamo komponentu paraugu ņemšanas sistēmā;

(27) “testa intervāls” ir laiks, kurā nosaka īpatnējo emisiju;

(28) “nulles gāze” ir gāze, kas kā atbildes reakciju tās ieejai analizatorā uzrāda nulles vērtību;

(29) “iestatīt uz nulli” nozīmē instrumenta noregulēšanu tā, lai tā atbildes reakcija, piemēram, uz attīrītu slāpekli vai attīrītu gaisu atbilstu kalibrēšanas standarta nulles vērtībai;

(30) “autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas mainīgu apgriezienu stacionārās fāzes testa cikls” (turpmāk tekstā “mainīgu apgriezienu NRSC”) nozīmē autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas stacionārās fāzes testa ciklu, kas nav pastāvīgu apgriezienu NRSC;

(31) “autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas pastāvīgu apgriezienu stacionārās fāzes testa cikls” (turpmāk tekstā “pastāvīgu apgriezienu NRSC”) nozīmē jebkuru no turpmāk minētajiem Regulai (ES) 2016/1628 pievienotajā IV pielikumā noteiktajiem autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas stacionārās fāzes testa cikliem: D2, E2, G1, G2 vai G3;

(32) “atjaunināšana–reģistrēšana” attiecas uz biežumu, kādā analizators sniedz jaunas aktuālās vērtības;

(33) “kalibrēšanas gāze” ir attīrīts gāzu maisījums, ko izmanto gāzes analizatoru kalibrēšanai;

(34) “stehiometrisks” attiecas uz tādu konkrētu gaisa un degvielas attiecību, ka, ja degviela pilnīgi oksidētos, nerastos degvielas vai skābekļa pārpalikums;

(35) “uzglabāšanas vide” ir daļiņu filtrs, paraugu maiss vai jebkurš cits glabāšanas līdzeklis, ko izmanto paraugu ņemšanai pa partijām;

(36) “pilnas plūsmas atšķaidīšana” ir metode, ko izmantojot, kopējā izplūdes gāzu plūsma tiek samaisīta ar atšķaidīšanas gaisu, pirms analīzei tiek atdalīta atšķaidīto izplūdes gāzu plūsmas daļa;

(37) “pielaide” ir intervāls, kurā atrodas 95 % konkrēta daudzuma reģistrēto vērtību kopuma, bet 5 % atlikušo reģistrēto vērtību atšķiras no pielaides intervāla;

(38) “apkopes režīms” ir divu degvielu motora īpašs režīms, kas tiek aktivizēts, lai veiktu remontu vai lai autoceļiem neparedzētu mobilo tehniku pārvestu uz drošu vietu, ja nav iespējama divu degvielu režīma darbība;

2. pants

Prasības attiecībā uz citām noteiktajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām

Etalondegvielām un citām noteiktajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām, ko ražotājs ir iekļāvis ES tipa apstiprinājuma pieteikumā, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 2. punktā, ir jāatbilst tehniskajiiem raksturlielumiem un jābūt aprakstītām šīs regulas I pielikumā noteiktajā informācijas mapē.

3. pants

Ražošanas atbilstības pasākumi

Lai nodrošinātu, ka ražošanā esošie motori atbilst apstiprinātajam tipam saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 26. panta 1. punktu, apstiprinātājas iestādes īsteno un ievēro šīs regulas II pielikumā noteiktos pasākumus un procedūras.

4. pants

Emisiju laboratorijas testu rezultātu pielāgošanas metodika, lai ietvertu nolietošanās koeficientus

Emisiju laboratorijas testu rezultātus pielāgo, lai ietvertu nolietošanās koeficientus, tostarp koeficientus, kas saistīti ar daļiņu skaita (PN) mērījumiem un ar gāzi darbināmiem motoriem, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta d) apakšpunktā, 25. panta 4. punkta d) apakšpunktā un 25. panta 4. punkta e) apakšpunktā, saskaņā ar šīs regulas III pielikumā noteikto metodiku.

5. pants

Prasības attiecībā uz emisiju kontroles stratēģijām, NOx kontroles pasākumiem un daļiņu kontroles pasākumiem

Mērījumus un testus attiecībā uz emisijas kontroles stratēģu, kas minēta Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta f), i) apakšpunktā, un NOx kontroles pasākumiem, kas minēti šīs regulas 25. panta 3. punkta f), ii) apakšpunktā, un daļiņveida piesārņotāju emisijas kontroles pasākumiem, kā arī dokumentāciju, kas nepieciešama tā pierādīšanai, veic saskaņā ar šīs regulas IV pielikumā noteiktajām tehniskajām prasībām.

6. pants

Mērījumi un testi attiecībā uz apgabalu, kas saistīts ar autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas stacionārā fāzes testa ciklu

Mērījumus un testus attiecībā uz Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta f), iii) apakšpunktā minēto apgabalu jāveic saskaņā ar šīs regulas V pielikumā noteiktajām detalizēti izstrādātajām prasībām.

7. pants

Testu veikšanas apstākļi un metodes

Testu veikšanas nosacījumiem, kas minēti Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta a), b) apakšpunktā, un motora slodzes un apgriezienu iestatījumu noteikšanas metodēm, kas minētas šīs regulas 24. pantā, kartera gāzu uzskaites metodēm, kas minētas šīs regulas 25. panta 3. punkta e) apakšpunkta i) punktā, kā arī pastāvīgas un periodiskas reģenerācijas izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas noteikšanas un aprēķināšanas metodēm, kas minētas 25. panta 3. punkta e) apakšpunkta ii) punktā, jāatbilst šīs regulas VI pielikuma 5. un 6. iedaļā noteiktajām prasībām

8. pants

Procedūras testu veikšanai

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta a) un f) apakšpunkta iv) punktā minētie testi ir jāveic saskaņā ar šīs regulas VI pielikuma 7. iedaļā un VIII pielikumā noteiktajām procedūrām.

9. pants

Procedūras emisiju mērījumiem un paraugu ņemšanai

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta b) apakšpunktā minētie emisiju mērījumi un paraugu ņemšana ir jāveic saskaņā ar šīs regulas VI pielikuma 8. iedaļā un minētā pielikuma 1. papildinājumā noteiktajām procedūrām.

10. pants

Testu veikšanas un emisiju mērījumu un paraugu ņemšanas aparatūra

Testu veikšanas aparatūrai, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta a) apakšpunktā, un emisiju mērīšanas un paraugu ņemšanas aparatūrai, kā minēts šīs regulas 25. panta 3. punkta b) apakšpunktā, jāatbilst šīs regulas VI pielikuma 9. iedaļā noteiktajām tehniskajām prasībām un parametriem.

11. pants

Datu novērtēšanas un aprēķinu metode

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 3. punkta c) apakšpunktā minētie dati ir jāizvērtē un jāaprēķina saskaņā ar šīs regulas VII pielikumā noteikto metodi.

12. pants

Etalondegvielu tehniskie parametri

Regulas (ES) 2016/1628 25. panta 2. punktā minētajām etalondegvielām ir jāatbilst šīs regulas IX pielikumā noteiktajiem tehniskajiem parametriem.

13. pants

Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi motora piegādāšanai atsevišķi no tā izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas

Ja ražotājs piegādā oriģinālā aprīkojuma ražotājam (OEM) motoru atsevišķi no tā izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas, tad, kā paredzēts Regulas (ES) 2016/1628 34. panta 3. punktā, šai piegādei ir jāatbilst šīs regulas X pielikumā paredzētajām detalizētajām tehniskajām specifikācijām un nosacījumiem.

14. pants

Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi pagaidu laišanai tirgū nolūkā veikt laukizmēģinājumus

Motoriem, kas nav saņēmuši ES tipa apstiprinājumu saskaņā ar Regulu (ES) 2016/1628, var saskaņā ar šīs regulas 34. panta 4. punktu, atļauj pagaidu laišanu tirgū ar nolūku veikt laukizmēģinājumus, ja tie atbilst šīs regulas XI pielikumā paredzētajām detalizētajām tehniskajām specifikācijām un nosacījumiem.

15. pants

Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi īpašiem nolūkiem paredzētiem motoriem

ES tipa apstiprinājumus īpašiem nolūkiem paredzētiem motoriem un atļaujas šo motoru laišanai tirgū piešķir saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 34. panta 5. un 6. punktu, ja ir izpildīti šīs regulas XII pielikumā noteiktās detalizētās tehniskās specifikācijas un nosacījumi.

16. pants

Līdzvērtīgu motora tipa apstiprinājumu akceptēšana

ANO EEK noteikumi vai grozījumi, kas minēti Regulas (ES) 2016/1628 42. panta 4. punkta a) apakšpunktā, un Savienības aktos, kas minēti šīs regulas 42. panta 4. punkta b) apakšpunktā, ir izklāstīti šīs regulas XIII pielikumā.

17. pants

OEM paredzētā būtiskā informācija un instrukcijas

OEM paredzētā informācija un instrukcijas, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 43. panta 2., 3. un 4. punktā, ir noteiktas šīs regulas XIV pielikumā.

18. pants

Tiešajiem lietotājiem paredzētā būtiskā informācija un instrukcijas

Tiešajiem lietotājiem paredzētā informācija un instrukcijas, kā minēts Regulas (ES) 2016/1628 43. panta 3. un 4. punktā, ir noteiktas šīs regulas XV pielikumā.

19. pants

Tehnisko dienestu izpildes standarti un novērtēšana

1. Tehniskajiem dienestiem ir jāievēro XVI pielikumā noteiktie izpildes standarti.

2. Apstiprinātājām iestādēm ir jānovērtē tehniskie dienesti saskaņā ar šīs regulas XVI pielikumā noteikto procedūru.

20. pants

Testa ciklu stacionārajā fāzē un pārejas fāzē parametri

Regulas (ES) 2016/1628 24. pantā minētajiem stacionārās fāzes un pārejas fāzes cikliem ir jāatbilst šīs regulas XVII pielikumā noteiktajiem parametriem.

21. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









PIELIKUMI







Pielikuma Nr. Pielikuma virsraksts Lapa I Prasības attiecībā uz citām noteiktajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām II Ražojumu atbilstības pasākumi III Emisiju laboratorijas testu rezultātu pielāgošanas metodika, lai ietvertu nolietošanās koeficientus IV Prasības attiecībā uz emisiju kontroles stratēģijām, NOx kontroles pasākumiem un daļiņu kontroles pasākumiem V Ar autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas stacionārās fāzes testa ciklu saistīto mērījumu un testu apgabals VI Testu veikšanas un emisiju mērījumu un paraugu ņemšanas apstākļi, metodes, procedūras un aparatūra VII Datu novērtēšanas un aprēķinu metode VIII Divu degvielu motoru veiktspējas raksturlielumi un testa procedūra IX Etalondegvielu tehniskais raksturojums X Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi motora piegādāšanai atsevišķi no tā izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas XI Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi pagaidu laišanai tirgū nolūkā veikt laukizmēģinājumus XII Detalizētas tehniskās specifikācijas un nosacījumi īpašiem nolūkiem paredzētiem motoriem XIII Līdzvērtīgu motora tipa apstiprinājumu akceptēšana XIV OEM paredzētā būtiskā informācija un instrukcijas XV Tiešajiem lietotājiem paredzētā būtiskā informācija un instrukcijas XVI Tehnisko dienestu izpildes standarti un novērtēšana XVII Testa ciklu stacionārajā fāzē un pārejas fāzē parametri









I PIELIKUMS

Prasības attiecībā uz citām noteiktajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām

1. Prasības ar šķidrajām degvielām darbināmiem motoriem

1.1. Piesakoties ES tipa apstiprinājumam, ražotāji attiecībā uz dzinēja degvielas diapazonu var izvēlēties kādu no šīm iespējām: a) standarta degvielu diapazona motors saskaņā ar 1.2. punktā izklāstītajām prasībām; vai b) konkrētu degvielu motors saskaņā ar 1.3. punktā izklāstītajām prasībām.

1.2. Prasības standarta degvielu diapazona (benzīns, dīzeļdegviela) motoram Standarta degvielu diapazona motoram jāatbilst 1.2.1.–1.2.4. punktā noteiktajām prasībām. 1.2.1. Cilmes motoram jāatbilst Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā izklāstītajām piemērojamām robežvērtībām un prasībām, kas izklāstītas šajā regulā, ja motors darbojas ar IX pielikuma 1.1. vai 2.1. iedaļā norādītajām etalondegvielām. 1.2.2. Gadījumā, ja autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas gāzeļļai nav Eiropas Standartizācijas komitejas noteiktā standarta (CEN standarts) vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas gāzeļļu degvielas parametru tabulas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 98/70/EK ( 1 ), tad dīzeļdegvielai (autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas gāzeļļa), kas IX pielikumā norādīta kā etalondegviela, tirgū ir autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas gāzeļļa ar sēra saturu, kas nepārsniedz 10 mg/kg, ar cetānskaitli, ne zemāku par 45, un taukskābju metilestera (FAME) saturu, kas nepārsniedz 7,0 % v/v. Izņemot gadījumus, kad tas atļauts saskaņā ar 1.2.2.1., 1.2.3. un 1.2.4. punktu, ražotājam saskaņā ar XV pielikuma prasībām ir jānodrošina tiešajiem lietotājiem atbilstošs paziņojums, ka motora darbināšana ar autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas gāzeļļu iespējama tikai ar degvielām, kuru sēra saturs nepārsniedz 10 mg/kg (20 mg/kg pēdējā sadales punktā), cetānskaitlis ir vismaz 45 un FAME saturs nepārsniedz 7,0 % v/v. Ražotājs var pēc izvēles norādīt arī citus parametrus (piemēram, eļļotspēju). 1.2.2.1. Motora ražotājam ES tipa apstiprinājuma brīdī nav jānorāda, ka motora tipu vai motora saimi Eiropas Savienības robežās var darbināt ar tirgus degvielām, kas atšķirīgas no tām, kuras atbilst šā punkta prasībām, ja vien ražotājs papildus nenodrošina atbilstību 1.2.3. punkta prasībai: a) benzīna gadījumā – Direktīvai 98/70/EK vai CEN standartam EN 228:2012; var pievienot smēreļļu saskaņā ar ražotāja specifikācijām; b) dīzeļdegvielas (kas nav autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas gāzeļļa) gadījumā – Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 98/70/EK vai CEN standartam EN 590:2013; c) dīzeļdegvielas (kas ir autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas gāzeļļa) gadījumā – Direktīvai 98/70/EK, kā arī jāatbilst gan cetānskaitlim, kas ir vismaz 45, gan FAME, kurš nepārsniedz 7,0 % v/v. 1.2.3. Ja ražotājs atļauj motorus darbināt ar papildu tirgus degvielām, kas nav 1.2.2. punktā noteiktās degvielas, piemēram, darbināšana ar B100 (EN 14214:2012+A1:2014), B20 vai B30 (EN16709:2015), vai ar noteiktām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām, ražotājam papildus 1.2.2.1. punkta prasībām ir jāīsteno visas turpmāk uzskaitītās darbības: a) informācijas dokumentā, kā noteikts Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2017/656 ( 2 ), jāpaziņo to komerciālo degvielu, degvielu maisījumu vai degvielu emulsiju specifikācija, ar kurām var darbināt motora saimi; b) jāpierāda cilmes motora spēja nodrošināt atbilstību šīs regulas prasībām attiecībā uz paziņotajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām; c) jāuzņemas atbildība par ekspluatācijas uzraudzības prasību izpildi, kā noteikts Komisijas Deleģētajā regulā (ES) 2017/655 ( 3 ) par ekspluatācijā esošu motoru uzraudzību attiecībā uz paziņotajām degvielām, degvielu maisījumiem vai degvielu emulsijām, ietverot jebkādus paziņoto degvielu, degvielu maisījumu vai degvielu emulsiju maisījumus, un 1.2.2.1. punktā noteikto piemērojamo tirgus degvielu. 1.2.4. Dzirksteļaizdedzes motoriem degvielas/eļļas maisījuma attiecībai ir jāatbilst ražotāja ieteiktajai. Eļļas īpatsvars degvielu/smērvielu maisījumā ir jāreģistrē informācijas dokumentā, kas noteikts Īstenošanas regulā (ES) 2017/656.

1.3. Prasības ar konkrētām degvielām (ED95 vai E85) darbināmam motoram Ar konkrētu degvielu (ED95 vai E85) darbināmam motoram jāatbilst 1.3.1. un 1.3.2. punktā noteiktajām prasībām. 1.3.1. Attiecībā uz ED95 cilmes motoram jāatbilst Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā izklāstītajām piemērojamām robežvērtībām un prasībām, kas izklāstītas šajā regulā, ja motors darbojas ar IX pielikuma 1.2. punktā norādīto etalondegvielu. 1.3.2. Attiecībā uz E85 cilmes motoram jāatbilst Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā izklāstītajām piemērojamām robežvērtībām un prasībām, kas izklāstītas šajā regulā, ja motors darbojas ar IX pielikuma 2.2. punktā norādīto etalondegvielu.

2. Prasības ar dabasgāzi/biometānu (NG) vai sašķidrināto naftas gāzi (LPG) darbināmiem motoriem, to skaitā divu degvielu motoriem

2.1. Piesakoties ES tipa apstiprinājumam, ražotāji attiecībā uz dzinēja degvielas diapazonu var izvēlēties kādu no šīm iespējām: a) universāla degvielu diapazona motors saskaņā ar 2.3. punktā izklāstītajām prasībām; b) ierobežota degvielu diapazona motors saskaņā ar 2.4. punktā izklāstītajām prasībām; c) konkrētas degvielas motors saskaņā ar 2.5. punktā izklāstītajām prasībām.

2.2. Tabulas, kurās sniegts kopsavilkums par ES tipa apstiprinājuma prasībām ar dabasgāzi/biometānu darbināmiem motoriem, ar sašķidrinātu naftas gāzi darbināmiem motoriem un divu degvielu motoriem, ir ietvertas 1. papildinājumā.

2.3. Prasības universālas degvielas diapazona motoram 2.3.1. Motoriem, ko darbina ar dabasgāzi/biometānu, tostarp divu degvielu motoriem, ražotājs pierāda, ka cilmes motori spēj pielāgoties jebkura sastāva dabasgāzei/biometānam, kāda var būt pieejama tirgū. Šāda spēja jāpierāda saskaņā ar šo 2. iedaļu un divu degvielu motoru gadījumā arī saskaņā ar papildu noteikumiem par degvielas pielāgošanas procedūru, kā izklāstīts VIII pielikuma 6.4. punktā. 2.3.1.1. Motoriem, ko darbina ar saspiesto dabasgāzi/biometānu (CNG), degvielu parasti iedala divos veidos: degvielā ar augstu siltumspēju (H gāze) un degvielā ar zemu siltumspēju (L gāze), bet abu veidu degvielu siltumspēja ir ievērojami atšķirīga; tās būtiski atšķiras pēc enerģijas daudzuma, ko izsaka ar Wobbe indeksu un arī pēc λ nobīdes koeficienta (Sλ). Uzskata, ka dabasgāzes ar λ nobīdes koeficientu no 0,89 līdz 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) pieder pie H gāzu grupas, bet dabasgāzes ar λ nobīdes koeficientu no 1,08 līdz 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) pieder pie L gāzu grupas. Etalondegvielu sastāvs parāda Sλ galējās izmaiņas. Cilmes motoram ir jāatbilst šīs regulas prasībām attiecībā uz etalondegvielām GR (1. degviela) un G25 (2. degviela), kā noteikts IX pielikumā, vai attiecībā uz līdzvērtīgām degvielām, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā, manuāli nepārregulējot motora degvielas padeves sistēmu starp abiem testiem (ir nepieciešama pašregulācija). Pēc degvielas maiņas ir atļauts viens pielāgošanas cikls. Pielāgošanas cikls ietver iepriekšēju sagatavošanu sekojošajam emisiju testam saskaņā ar attiecīgo testa ciklu. Ja motori tiek testēti autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas stacionārās fāzes ciklā (NRSC) un iepriekšējas sagatavošanas cikls ir nepietiekams, lai motora degvielas padevei nodrošinātu pašregulāciju, pirms motora iepriekšējas sagatavošanas var veikt alternatīvu pielāgošanas ciklu, ko noteicis ražotājs. 2.3.1.1.1. Ražotājs var testēt motoru ar kādu trešo degvielu (3. degviela), ja λ-nobīdes koeficients (Sλ) ir starp 0,89 (t. i., GR mazāko koeficientu) un 1,19 (t. i., G25 lielāko koeficientu), piemēram, ja 3. degviela ir tirgus degviela. Šā testa rezultātus var izmantot par pamatu ražojuma atbilstības vērtējumam. 2.3.1.2. Motoriem, ko darbina ar sašķidrināto dabasgāzi/sašķidrināto biometānu (LNG), cilmes motoram ir jāatbilst šīs regulas prasībām attiecībā uz etalondegvielām GR (1. degviela) un G20 (2. degviela), kā noteikts IX pielikumā, vai attiecībā uz līdzvērtīgām degvielām, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā, manuāli atkārtoti neregulējot motora degvielas padeves sistēmu starp abiem testiem (ir nepieciešama pašregulācija). Pēc degvielas maiņas ir atļauts viens pielāgošanas cikls. Pielāgošanas cikls ietver iepriekšēju sagatavošanu sekojošajam emisiju testam saskaņā ar attiecīgo testa ciklu. Ja motori tiek testēti NRSC ciklā un iepriekšējas sagatavošanas cikls ir nepietiekams, lai motora degvielas padevei nodrošinātu pašregulāciju, pirms motora iepriekšējas sagatavošanas var veikt alternatīvu pielāgošanas ciklu, ko noteicis ražotājs. 2.3.2. Motoriem, ko darbina ar saspiestu dabasgāzi/biometānu (CNG), kas pats pielāgojas darbināšanai ar H grupas gāzēm, no vienas puses, un L grupas gāzēm, no otras puses, un ar slēdžiem pārslēdzas no H grupas uz L grupu un otrādi, cilmes motoru katrā slēdža stāvoklī testē ar standartdegvielu, kas atbilst IX pielikumā katrai grupai norādītajam slēdža stāvoklim. Degvielas ir GR (1. degviela) un G23 (3 degviela) gāzu H grupai un G25 (2. degviela) un G23 (3. degviela) gāzu L grupai vai līdzvērtīgas degvielas, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā. Cilmes motoram ir jāatbilst šīs regulas prasībām abos pārslēga stāvokļos bez degvielas padeves pārregulēšanas starp abiem testa cikliem visos pārslēga stāvokļos. Pēc degvielas maiņas ir atļauts viens pielāgošanas cikls. Pielāgošanas cikls ietver iepriekšēju sagatavošanu sekojošajam emisiju testam saskaņā ar attiecīgo testa ciklu. Ja motori tiek testēti NRSC ciklā un iepriekšējas sagatavošanas cikls ir nepietiekams, lai motora degvielas padevei nodrošinātu pašregulāciju, pirms motora iepriekšējas sagatavošanas var veikt alternatīvu pielāgošanas ciklu, ko noteicis ražotājs. 2.3.2.1. Ražotājs var testēt motoru ar kādu trešo degvielu, nevis G23 (3. degviela), ja λ-nobīdes koeficients (Sλ) ir starp 0,89 (t. i., GR mazāko koeficientu) un 1,19 (t. i., G25 lielāko koeficientu), piemēram, ja 3. degviela ir tirgus degviela. Šā testa rezultātus var izmantot par pamatu ražojuma atbilstības vērtējumam. 2.3.3. Motoriem, ko darbina ar dabasgāzi/biometānu, emisijas rezultātu attiecību “r” katram piesārņotājam nosaka šādi: vai un 2.3.4. Motoriem, ko darbina ar LPG, ražotājs pierāda, ka cilmes motors spēj pielāgoties jebkura sastāva degvielai, kāda var būt pieejama tirgū. Motoriem, ko darbina ar LPG, ir atšķirības C3/C4 sastāvā. Minētās izmaiņas atspoguļojas standartdegvielās. Cilmes motors bez degvielas padeves pārregulēšanas starp abiem testiem atbilst prasībām par A un B standartdegvielu, kas noteiktas IX pielikumā. Pēc degvielas maiņas ir atļauts viens pielāgošanas cikls. Pielāgošanas cikls ietver iepriekšēju sagatavošanu sekojošajam emisiju testam saskaņā ar attiecīgo testa ciklu. Ja motori tiek testēti NRSC ciklā un iepriekšējas sagatavošanas cikls ir nepietiekams, lai motora degvielas padevei nodrošinātu pašregulāciju, pirms motora iepriekšējas sagatavošanas var veikt alternatīvu pielāgošanas ciklu, ko noteicis ražotājs. 2.3.4.1. Emisijas rezultātu attiecību r katram piesārņotājam nosaka šādi:

2.4. Prasības ierobežota degvielas diapazona motoram Ierobežota diapazona degvielas motoram jāatbilst 2.4.1.–2.4.3. punktā noteiktajām prasībām. 2.4.1. Motoriem, ko darbina ar CNG un kas paredzēti darbībai ar H grupas gāzēm vai L grupas gāzēm 2.4.1.1. Cilmes motoru testē ar attiecīgo standartdegvielu, kas attiecīgās grupas gāzēm noteikta IX pielikumā. Degvielas ir GR (1. degviela) un G23 (3 degviela) gāzu H grupai un G25 (2. degviela) un G23 (3. degviela) gāzu L grupai vai līdzvērtīgas degvielas, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā. Cilmes motoram ir jāatbilst šīs regulas prasībām bez degvielas padeves pārregulēšanas starp abiem testa cikliem. Pēc degvielas maiņas ir atļauts viens pielāgošanas cikls. Pielāgošanas cikls ietver iepriekšēju sagatavošanu sekojošajam emisiju testam saskaņā ar attiecīgo testa ciklu. Ja motori tiek testēti NRSC ciklā un iepriekšējas sagatavošanas cikls ir nepietiekams, lai motora degvielas padevei nodrošinātu pašregulāciju, pirms motora iepriekšējas sagatavošanas var veikt alternatīvu pielāgošanas ciklu, ko noteicis ražotājs. 2.4.1.2. Ražotājs var testēt motoru ar kādu trešo degvielu, nevis G23 (3. degviela), ja λ-nobīdes koeficients (Sλ) ir starp 0,89 (t. i., GR mazāko koeficientu) un 1,19 (t. i., G25 lielāko koeficientu), piemēram, ja 3. degviela ir tirgus degviela. Šā testa rezultātus var izmantot par pamatu ražojuma atbilstības vērtējumam. 2.4.1.3. Emisijas rezultātu attiecību r katram piesārņotājam nosaka šādi: vai un 2.4.1.4. Kad motoru piegādā pircējam, uz tā jābūt Regulas (ES) 2016/1628 III pielikumā noteiktajai etiķetei ar norādi, kuras grupas gāzēm motoram ir ES tipa apstiprinājums. 2.4.2. Motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai LPG un kas paredzēti darbināšanai ar viena konkrēta sastāva degvielu 2.4.2.1. Cilmes motoram ir jāatbilst emisiju prasībām attiecībā uz etalondegvielām GR un G25 vai līdzvērtīgām degvielām, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā – CNG gadījumā; attiecībā uz etalondegvielām GR un G20 vai līdzvērtīgām degvielām, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts VI pielikuma 2. papildinājumā – LNG gadījumā; vai attiecībā uz A un B etalondegvielu LPG gadījumā, kā noteikts IX pielikumā. Starp testiem ir atļauts regulēt degvielas padeves sistēmu. Regulēšana ir degvielas padeves datubāzes atkārtota kalibrēšana, nemainot ne kontroles pamatstratēģiju, ne datubāzes pamatstruktūru. Ja nepieciešams, ir atļauts nomainīt daļas, kas tieši saistītas ar degvielas plūsmas daudzumu, piemēram, iesmidzināšanas sprauslas. 2.4.2.2. Motoriem, ko darbina ar CNG, ražotājs var pārbaudīt motoru ar etalondegvielām GR un G23 vai etalondegvielām G25 un G23 vai līdzvērtīgām degvielām, kas izveidotas, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā, un tādā gadījumā ES tipa apstiprinājums ir derīgs tikai tad, ja motoru darbina attiecīgi ar H grupas vai L grupas gāzēm. 2.4.2.3. Motoru piegādājot pircējam, uz tā jābūt Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 III pielikumā noteiktajai etiķetei ar norādi, kuras grupas gāzēm motors ir kalibrēts.

2.5. Prasības konkrētas degvielas motoram, ko darbina ar sašķidrinātu dabasgāzi/sašķidrinātu biometānu ( LNG ) Konkrētas degvielas motoram, ko darbina ar sašķidrinātu dabasgāzi/sašķidrinātu biometānu, jāatbilst 2.5.1.–2.5.2. punktā noteiktajām prasībām. 2.5.1. Konkrētas degvielas motoram, ko darbina ar sašķidrinātu dabasgāzi/sašķidrinātu biometānu (LNG) 2.5.1.1. Motoru kalibrē konkrēta sastāva LNG degvielai, kuras λ nobīdes koeficients no IX pielikumā norādītā G20 degvielas λ nobīdes koeficienta neatšķiras vairāk kā par 3 % un kuras etāna saturs nepārsniedz 1,5 %. 2.5.1.2. Ja 2.5.1.1. punktā noteiktās prasības netiek izpildītas, ražotājs iesniedz pieteikumu universāla degvielas motoram saskaņā ar 2.1.3.2. punktā noteiktajām specifikācijām. 2.5.2. Konkrētas degvielas motora, ko darbina ar sašķidrinātu dabasgāzi (LNG) 2.5.2.1. Motoriem, kas pārstāv divu degvielu motoru saimi, motoru kalibrē konkrētam sašķidrinātas dabasgāzes sastāvam, kā rezultātā λ nobīdes koeficients neatšķiras no IX pielikumā noteiktā G20 degvielas λ nobīdes koeficienta vairāk kā par 3 % un etāna saturs nepārsniedz 1,5 %, cilmes motoru testē ar G20 gāzes etalondegvielu vai līdzvērtīgu degvielu, kas izveidota, samaisot cauruļvada gāzi ar citām gāzēm, kā noteikts IX pielikuma 1. papildinājumā.

2.6. Vienas saimes motora ES tipa apstiprinājums 2.6.1. Izņemot 2.6.2. punktā minēto gadījumu, cilmes motora ES tipa apstiprinājumu bez turpmākas testēšanas paplašina uz visiem saimes motoriem to darbināšanai ar jebkura tāda sastāva degvielu, kas ietilpst grupā, kurai apstiprināts cilmes motors (tas attiecas uz motoriem, kuri raksturoti 2.5. punktā), vai tajā pašā degvielu grupā (tas attiecas uz motoriem, kuri raksturoti 2.3. vai 2.4. punktā), kurai apstiprināts cilmes motora tips. 2.6.2. Ja tehniskais dienests konstatē, ka attiecībā uz izraudzīto cilmes motoru iesniegtais pieteikums pilnībā nepārstāv motoru saimi, kas noteikta Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 IX pielikumā, tehniskais dienests testēšanai var izraudzīties alternatīvu un, ja nepieciešams, papildu standarta testa motoru.

2.7. Papildu prasības divu degvielu motoriem Lai saņemtu ES tipa apstiprinājumu divu degvielu motoram vai motoru saimei, ražotājam: a) jāveic testi saskaņā ar 1. papildinājuma 1.3. tabulu; b) papildus 2. iedaļā noteiktajām prasībām jāpierāda, ka divu degvielu motoriem tiek veikti testi un ka tie atbilst VIII pielikumā noteiktajām prasībām.









1. papildinājums

Apstiprinājuma procesa kopsavilkums motoriem, ko darbina ar dabasgāzi un sašķidrināto naftas gāzi, tostarp divu degvielu motoriem

Turpmāk 1.1.–1.3. tabulā sniegts apstiprinājuma procesa kopsavilkums motoriem, ko darbina ar dabasgāzi un sašķidrināto naftas gāzi, un norādīts minimālais testu skaits, kas vajadzīgs divu degvielu motoru apstiprināšanai.







1.1. tabula Ar dabasgāzi darbināmu motoru ES tipa apstiprināšana 2.3. punkts: Prasības universāla degvielas diapazona motoram Testa ciklu skaits “r” aprēķināšana 2.4. punkts: Prasības ierobežota degvielas diapazona motoram Testa ciklu skaits “r” aprēķināšana Skatīt 2.3.1. punktu Ar dabasgāzi darbināms motors, ko var pielāgot ikviena sastāva degvielai GR (1) un G25 (2) Pēc ražotāja pieprasījuma motoru var testēt papildus ar tirgus degvielu (3), ja Sl = 0,89 – 1,19 2 (maksimums 3) un, ja testē ar papilddegvielu, un Skatīt 2.3.2. punktu Ar dabasgāzi darbināms motors, kas pats pielāgojas ar slēdža palīdzību GR (1) un G23 (3) H grupas gāzei un G25 (2) un G23 (3) L grupas gāzei Pēc ražotāja pieprasījuma motoru var testēt ar tirgus degvielu (3) G23 vietā, ja Sl = 0,89 – 1,19 2 H grupas gāzei un 2 L grupas gāzei attiecīgajā slēdža stāvoklī un Skat. 2.4.1. punktu. Ar dabasgāzi darbināms motors, ko paredzēts darbināt ar H grupas vai L grupas gāzi GR (1) un G23 (3) H grupas gāzei vai G25 (2) un G23 (3) L grupas gāzei Pēc ražotāja pieprasījuma motoru var testēt ar tirgus degvielu (3) G23 vietā, ja Sl = 0,89 – 1,19 2 H grupas gāzei vai 2 L grupas gāzei 2 H grupas gāzei vai L grupas gāzei Skat. 2.4.2. punktu. Ar dabasgāzi darbināms motors, ko paredz darbināt ar viena specifiska sastāva degvielu GR (1) un G25 (2), starp testiem pieļaujama regulēšana. Pēc ražotāja pieprasījuma motoru var testēt ar GR (1) un G23 (3) H grupas gāzei vai G25 (2) un G23 (3) L grupas gāzei 2 2 H grupas gāzei vai 2 L grupas gāzei







1.2. tabula Ar sašķidrinātu naftas gāzi darbināmu motoru apstiprināšana 2.3. punkts: Prasības universāla degvielas diapazona motoram Testa ciklu skaits “r” aprēķināšana 2.4. punkts: Prasības ierobežota degvielas diapazona motoram Testa ciklu skaits “r” aprēķināšana Skat. 2.3.4. punktu. Ar sašķidrinātu naftas gāzi darbināms motors, ko var pielāgot ikviena sastāva degvielai A un B degviela 2 Skat. 2.4.2. punktu. Ar sašķidrinātu naftas gāzi darbināms motors, ko paredz darbināt ar viena specifiska sastāva degvielu A un B degviela,starp testiem pieļaujama regulēšana 2







1.3. tabula Minimālais nepieciešamais testu skaits divu degvielu motoru ES tipa apstiprinājumam Divu degvielu tips Šķidrās degvielas režīms Divu degvielu režīms Saspiesta dabasgāze Sašķidrināta dabasgāze Sašķidrināta dabasgāze20 Sašķidrināta naftas gāze 1A Universāla vai ierobežota (2 testi) Universāla (2 testi) Konkrēta degviela (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi) 1B Universāla (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi) Universāla (2 testi) Konkrēta degviela (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi) 2A Universāla vai ierobežota (2 testi) Universāla (2 testi) Konkrēta degviela (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi) 2B Universāla (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi) Universāla (2 testi) Konkrēta degviela (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi) 3B Universāla (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi) Universāla (2 testi) Konkrēta degviela (1 tests) Universāla vai ierobežota (2 testi)









II PIELIKUMS

Ražojumu atbilstības pasākumi

1. Definīcijas

Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas:

1.1. “kvalitātes vadības sistēma” ir savstarpēji saistītu vai mijiedarbojošos elementu kopums, ko organizācijas izmanto, lai virzītu un kontrolētu kvalitātes politikas īstenošanu un kvalitātes mērķu sasniegšanu;

1.2. “revīzija” ir pierādījumu vākšanas process, ko izmanto, lai izvērtētu, cik labi tiek piemēroti revīzijas kritēriji; revīzijai jābūt objektīvai, taisnīgai un neatkarīgai, un revīzijas procesam jābūt sistemātiskam un dokumentētam;

1.3. “korektīvi pasākumi” ir problēmu risināšanas process un turpmākie pasākumi, ko veic, lai novērstu neatbilstības vai nevēlamas situācijas cēloņus, un kas paredzēti, lai nepieļautu to atkārtošanos.

2. Mērķis

2.1. Ražošanas atbilstības procedūras mērķis ir nodrošināt, lai ikviens motors atbilstu apstiprinātā motora tipa vai motoru saimes specifikācijai, kā arī veiktspējas un marķējuma prasībām.

2.2. Procedūrās ir nešķirami iekļauts 3. iedaļā noteiktais kvalitātes vadības sistēmu novērtējums, turpmāk “pirmais novērtējums”, un 4. iedaļā noteiktā verificēšana un ar ražošanu saistītie kontroles pasākumi, turpmāk “ražojumu atbilstības pasākumi”.

3. Pirmais novērtējums

3.1. Pirms ES tipa apstiprinājuma piešķiršanas apstiprinātāja iestāde pārbauda, vai ražotājs ir realizējis pietiekamus pasākumus un procedūras, lai efektīvi kontrolētu to, vai izgatavotie motori atbilst apstiprinātajam tipam vai motoru saimei.

3.2. Pirmajam novērtējumam piemēro kvalitātes un/vai vides pārvaldības sistēmu auditēšanas vadlīnijas, kas noteiktas standartā EN ISO 19011:2011.

3.3. Apstiprinātāja iestāde atzīst par pieņemamiem pirmo novērtējumu un 4. iedaļā izklāstītos ražojumu atbilstības pasākumus, atbilstīgi situācijai ņemot vērā vienu no 3.3.1.–3.3.3. punktā izklāstītajiem pasākumiem vai vajadzības gadījumā šo pasākumu pilnīgu vai daļēju kombināciju. 3.3.1. Pirmo novērtējumu un/vai ražojumu atbilstības pasākumu pārbaudi veic apstiprinātāja iestāde, kas piešķir apstiprinājumu, vai iecelta struktūra, kas rīkojas apstiprinātājas iestādes vārdā. 3.3.1.1. Apstiprinātāja iestāde, apsverot veicamā sākotnējā novērtējuma apmēru, var ņemt vērā pieejamo informāciju attiecībā uz ražotāja sertifikāciju, kas nav pieņemta saskaņā ar 3.3.3. punktu. 3.3.2. Pirmo novērtējumu un ražojumu atbilstības pasākumu pārbaudi var veikt arī citas dalībvalsts apstiprinātāja iestāde vai iecelta struktūra, kuru šim mērķim pilnvarojusi apstiprinātāja iestāde. 3.3.2.1. Šajā gadījumā citas dalībvalsts apstiprinātāja iestāde sagatavo atbilstības paziņojumu, kurā raksturo tās jomas un ražošanas iekārtas, kuras tā uzskatījusi par būtiskām saistībā ar motoriem, kam jāsaņem ES tipa apstiprinājums. 3.3.2.2. Saņemot atbilstības paziņojuma pieprasījumu no kādas dalībvalsts apstiprinātājas iestādes, kas piešķir ES tipa apstiprinājumu, šīs citas dalībvalsts apstiprinātāja iestāde nekavējoties nosūta tai atbilstības paziņojumu vai informē, ka tā nevar sniegt šādu paziņojumu. 3.3.2.3. Atbilstības paziņojumā jāietver vismaz šāda informācija: 3.3.2.3.1. grupa vai uzņēmums (piemēram, XYZ ražotājs); 3.3.2.3.2. konkrēta organizācija (piemēram, Eiropas nodaļa); 3.3.2.3.3. rūpnīcas/objekti (piemēram, 1. motoru rūpnīca (Apvienotajā Karalistē) – 2. motoru rūpnīca (Vācijā)); 3.3.2.3.4. Ietvertie motoru tipi/motoru saimes 3.3.2.3.5. novērtētās jomas (piemēram, motoru montāža, motoru testēšana, pēcapstrādes ražošana); 3.3.2.3.6. pārbaudītie dokumenti (piemēram, uzņēmuma un objekta kvalitātes rokasgrāmata un procedūras); 3.3.2.3.7. izvērtēšanas datums (piemēram, revīzija veikta 18.–30.5.2013.); 3.3.2.3.8. plānotais pārraudzības apmeklējums (piemēram, 2014. gada oktobrī). 3.3.3. Apstiprinātāja iestāde akceptē arī ražotāja pienācīgu sertifikāciju atbilstoši saskaņotajam standartam EN ISO 9001:2008 vai līdzvērtīgam saskaņotajam standartam kā atbilstīgu 3.3. punktā minētajām pirmā novērtējuma prasībām. Ražotājs iesniedz sertifikācijas datus un apņemas informēt apstiprinātāju iestādi par visām tās derīguma vai darbības jomas izmaiņām.

4. Ražojumu atbilstības pasākumi

4.1. Ikviens motors, kas ieguvis ES tipa apstiprinājumu saskaņā ar Regulu (ES) 2016/1628, šo deleģēto regulu, Deleģēto regulu (ES) 2017/655 un Īstenošanas regulu (ES) 2017/656, tiek izgatavots atbilstīgi apstiprinātajam motora tipam saskaņā ar šā pielikuma, Regulas (ES) 2016/1628, kā arī iepriekš minētās deleģētās un īstenošanas regulas prasībām.

4.2. Pirms tipa apstiprinājuma piešķiršanas saskaņā ar Regulu (ES) 2016/1628 un deleģētajiem un īstenošanas aktiem, kuri pieņemti saskaņā ar minēto regulu, dalībvalsts apstiprinātāja iestāde pārliecinās, ka ir izstrādāti pienācīgi pasākumi un dokumentēti pārbaužu plāni, kas jāsaskaņo ar ražotāju saistībā ar katru apstiprinājumu, lai noteiktos intervālos varētu veikt tos testus vai ar tiem saistītās pārbaudes, kuri vajadzīgi, lai pārliecinātos par pastāvīgu atbilstību apstiprinātajam tipam, tostarp attiecīgā gadījumā testus, kas noteikti Regulā (ES) 2016/1628 un deleģētajos un īstenošanas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar minēto regulu.

4.3. ES tipa apstiprinājuma turētājam ir: 4.3.1. jānodrošina, ka ir paredzētas un tiek piemērotas procedūras, lai efektīvi pārbaudītu motoru atbilstību apstiprinātajam motora tipam vai motoru saimei; 4.3.2. jānodrošina piekļuve testēšanas aprīkojumam vai citam piemērotam aprīkojumam, kas nepieciešams atbilstības pārbaudei katram apstiprinātajam motora tipam vai motoru saimei; 4.3.3. jānodrošina, ka testu vai pārbaužu rezultātus reģistrē un ka pievienotie dokumenti ir pieejami laikposmā, kas nepārsniedz 10 gadus un ko nosaka, vienojoties ar apstiprinātāju iestādi; 4.3.4. motoru kategorijām NRSh un NRS, izņemot NRS-v-2b un NRS-v-3 – jānodrošina, ka katram motoru tipam tiek veiktas vismaz tās pārbaudes un testi, kas noteikti Regulā (ES) 2016/1628 un deleģētajos un īstenošanas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar minēto regulu; attiecībā uz citām kategorijām ražotājs un apstiprinātāja iestāde var vienoties par testiem sastāvdaļu vai sastāvdaļu montāžas līmenī, piemērojot attiecīgu kritēriju; 4.3.5. jāanalizē katra veida testu vai pārbaužu rezultāti, lai pārbaudītu un ar rūpnieciskajai ražošanai atbilstīgām pielaidēm nodrošinātu stabilitāti attiecībā uz ražojumu parametriem; 4.3.6. jānodrošina, ka jebkurš paraugu vai testa objektu kopums, kas liecina par neatbilstību attiecīgā veida testā, ir pamats turpmākai paraugu ņemšanai un testam vai pārbaudei.

4.4. Ja apstiprinātāja iestāde uzskata, ka 4.3.6. punktā minētie papildu revīzijas vai pārbaudes rezultāti ir neapmierinoši, ražotājam, piemērojot korektīvus pasākumus, ir pēc iespējas ātrāk jāatjauno ražojumu atbilstība, lai tā būtu pieņemama apstiprinātājai iestādei.

5. Pastāvīgas pārbaudes

5.1. Iestāde, kas piešķīrusi ES tipa apstiprinājumu, jebkurā laikā var pārbaudīt katrā ražotnē piemērojamās ražošanas atbilstības kontroles metodes, veicot periodisku revīziju. Šajā nolūkā ražotājs ļauj piekļūt ražošanas, pārbaudes, testēšanas, uzglabāšanas un izplatīšanas telpām un sniedz visu vajadzīgo informāciju, kas attiecas uz kvalitātes vadības sistēmas dokumentāciju un ierakstiem. 5.1.1. Parastā pieeja attiecībā uz šādām periodiskām revīzijām ir pārraudzīt 3. un 4. iedaļā noteikto procedūru pastāvīgu efektivitāti. (“Pirmais novērtējums” un “Ražojumu atbilstības pasākumi”) noteikto procedūru pastāvīgu efektivitāti. 5.1.1.1. Pieņem, ka uzraudzības pasākumi, kurus veic tehniskie dienesti (kvalificēti vai atzīti saskaņā ar 3.3.3. punkta prasībām), nodrošina 5.1.1. punkta prasību izpildi attiecībā uz procedūrām, kuras noteiktas pirmās izvērtēšanas laikā. 5.1.1.2. Pārbaužu minimālais biežums (izņemot 5.1.1.1. punktā minētās pārbaudes) ir tāds, lai varētu nodrošināt saskaņā ar 3. un 4. iedaļu veikto attiecīgo kontroles pasākumu pārskatīšanu atbilstoši uzticēšanās gaisotnei, kas radusies attiecīgajai apstiprinātājai iestādei. Tomēr apstiprinātāja iestāde veic papildu pārbaudes atkarībā no gada ražošanas apjoma, iepriekšējo novērtējumu rezultātiem un nepieciešamības pārraudzīt korektīvus pasākumus, kā arī pēc citas apstiprinātājas iestādes vai jebkuras citas tirgus uzraudzības iestādes pamatota pieprasījuma.

5.2. Testu un pārbaužu dati un ražošanas uzskaite, jo īpaši to testu vai pārbaužu dati, kas dokumentētas saskaņā ar 4.2. punktu, katrā pārskatīšanas reizē ir pieejami inspektoram.

5.3. Inspektors drīkst atlasīt paraugus izlases kārtā testēšanai ražotāja laboratorijā vai tehniskajā dienestā, un tādā gadījumā tiek veikti tikai fiziskie testi. Paraugu minimālo skaitu var noteikt atkarībā no ražotāja pašpārbaudes rezultātiem.

5.4. Ja kontroles līmenis šķiet neapmierinošs vai ja konstatēta nepieciešamība pārbaudīt to testu derīgumu, kuri veikti, piemērojot 5.2. punktu, vai pēc citas apstiprinātājas iestādes vai jebkuras citas tirgus uzraudzības iestādes pamatota pieprasījuma, inspektors atlasa paraugus, kas testējami ražotāja laboratorijā vai nosūtāmi tehniskajam dienestam fizisko testu veikšanai saskaņā ar prasībām, kuras noteiktas 6. iedaļā, Regulā (ES) 2016/1628 un deleģētajos un īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar minēto regulu.

5.5. Ja apstiprinātāja iestāde pārbaudes vai pārraudzības pārbaudes laikā, jeb citas dalībvalsts apstiprinātāja iestāde konstatē neapmierinošus rezultātus saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 39. panta 3. punktu, tad tipa apstiprinātāja iestāde nodrošina, lai iespējami ātri tiktu veikti visi vajadzīgie pasākumi ražojumu atbilstības atjaunošanai.

6. Ražojumu atbilstības testu prasības gadījumos, kad 5.4. punktā minētās ražojumu atbilstības kontroles līmenis ir neapmierinošs

6.1. Gadījumā, ja 5.4. vai 5.5. punktā minētais ražojumu atbilstības kontroles līmenis ir neapmierinošs, ražojumu atbilstību pārbauda ar emisiju testiem, pamatojoties uz aprakstu ES tipa apstiprinājuma sertifikātos, kā izklāstīts Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 IV pielikumā.

6.2. Izņemot gadījumus, kas paredzēti 6.3. punktā, piemēro turpmāk aprakstīto procedūru. 6.2.1. Lai veiktu pārbaudi, no apskatāmā motora tipa sērijveida produkcijas partijas izlases veidā tiek atlasīti trīs motori un, ja nepieciešams, trīs pēcapstrādes sistēmas. Pēc vajadzības atlasa papildu motorus, lai pieņemtu pozitīvu vai negatīvu lēmumu. Lai pieņemtu pozitīvu lēmumu, ir jātestē vismaz četri motori. 6.2.2. Pēc tam, kad inspektors ir atlasījis motorus, ražotājs šos atlasītos motoros nedrīkst regulēt. 6.2.3. Motoriem veic emisiju testus saskaņā ar VI pielikuma prasībām vai divu degvielu motoru gadījumā – saskaņā ar VIII pielikuma 2. papildinājuma prasībām, un tiem saskaņā ar XVII pielikumu piemēro uz attiecināmā motora tipa paredzētos testa ciklus. 6.2.4. Tiek piemērotas tās robežvērtības, kas noteiktas Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā. Ja motoram ir neregulāras reģenerācijas pēcapstrādes sistēma, kā minēts VI pielikuma 6.6.2. punktā, tad katram gāzveida vai daļiņveida piesārņotāja emisijas rezultātam veic korekciju ar motora tipam piemērojamo koeficientu. Visos gadījumos katru gāzveida vai daļiņveida piesārņotāja emisijas rezultātu koriģē, piemērojot šim motora tipam atbilstīgus nolietošanās koeficientus (DF), kā noteikts saskaņā ar III pielikumu. 6.2.5. Testos pārbauda jaunizgatavotus motorus. 6.2.5.1. Pēc ražotāja pieprasījuma testus var veikt motoriem, kam veikta piestrāde līdz vai nu 2 % no emisiju ilglaicības perioda, vai 125 stundām atkarībā no tā, kurš periods ir īsāks. Ja piestrādes procedūru veic ražotājs, tas apņemas minētajiem motoriem neveikt nekādus regulējumus. Ja ražotājs ir noteicis piestrādes procedūru saskaņā ar informācijas dokumenta 3.3. punktu, kā izklāstīts Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 I pielikumā, tad piestrādi veic, izmantojot šo procedūru. 6.2.6. Pamatojoties uz motora testos ņemtajiem paraugiem, kā izklāstīts 1. papildinājumā, apskatāmo motoru sērijveida ražojumu uzskata par atbilstīgu apstiprinātajam tipam, ja attiecībā uz visiem piesārņotājiem ir pieņemts pozitīvs lēmums, un par neatbilstīgu, ja ir pieņemts negatīvs lēmums par vienu piesārņotāju, kā parādīts 2.1. attēlā. 6.2.7. Ja par vienu piesārņotāju ir pieņemts pozitīvs lēmums, tad šo lēmumu nedrīkst mainīt, veicot jebkādus papildu testus, ko izdara, lai lemtu par pārējiem piesārņotājiem. Ja par visiem piesārņotājiem nav pieņemts pozitīvs lēmums un ja ne par vienu piesārņotāju nav pieņemts negatīvs lēmums, tad testu veic citam motoram. 6.2.8. Ja lēmums nav pieņemts, tad ražotājs jebkurā laikā drīkst izlemt, ka testēšana jāpārtrauc. Tādā gadījumā reģistrē negatīvu lēmumu.

6.3. Atkāpjoties no 6.2.1 punkta prasībām, motoru tipiem, kuru pārdošanas apjoms ES nepārsniedz 100 vienības gadā, piemēro šādu procedūru: 6.3.1. Lai veiktu pārbaudi, no apskatāmā motora tipa sērijveida produkcijas partijas izlases veidā atlasa vienu motoru, un, ja nepieciešams, vienu pēcapstrādes sistēmu. 6.3.2. Ja motors atbilst 6.2.4. punktā noteiktajām prasībām, pieņem pozitīvu lēmumu un papildu testi nav nepieciešami. 6.3.3. Ja tests neatbilst 6.2.4. punktā noteiktajām prasībām, piemēro 6.2.6.–6.2.9. punktā noteikto procedūru.

6.4. Visus testus var veikt ar piemērojamām tirgus degvielām. Tomēr pēc ražotāja pieprasījuma izmanto IX pielikumā aprakstītās etalondegvielas. Tas, kā aprakstīts I pielikuma 1. papildinājumā, netieši nozīmē, ka katram gāzes motoram veic testus ar vismaz divām etalondegvielām, izņemot tādus gāzveida degvielas motorus, kam ir konkrētas degvielas ES tipa apstiprinājums, kad ir vajadzīga tikai viena etalondegviela. Ja izmanto vairāk nekā vienu gāzveida etalondegvielu, rezultātam ar katru degvielu ir jāpierāda, ka motors atbilst robežvērtībām.

6.5. Gāzveida degvielas motoru neatbilstība Gadījumā, ja rodas domstarpības par gāzveida degvielas motoru, tostarp divu degvielu motoru atbilstību, izmantojot tirgus degvielu, tad testus jāveic ar to etalondegvielu, ar ko tika testēts cilmes motors, un pēc ražotāja pieprasījuma ar iespējamo trešo papildu degvielu, kā minēts I pielikuma 2.3.1.1.1., 2.3.2.1. un 2.4.1.2. punktā un ar kuru var būt testēts cilmes motors. Attiecīgā gadījumā rezultātu pārrēķina, piemērojot attiecīgos koeficientus “r”, “r a” vai “r b”, kā aprakstīts I pielikuma 2.3.3., 2.3.4.1. un 2.4.1.3. punktā I. Ja r, r a vai r b ir mazāks par 1, korekciju neveic. Mērījumu rezultātiem un attiecīgajā gadījumā aprēķinu rezultātiem ir jāpierāda, ka motors atbilst robežvērtībām ar visām attiecīgajām degvielām (piemēram, dabasgāzes/biometāna motoru gadījumā ar 1., 2. un – attiecīgā gadījumā – ar trešo degvielu un LPG motoru gadījumā ar A un B degvielu). 2.1. attēls Ražojumu atbilstības testēšanas shēma









1. papildinājums

Ražojuma atbilstības testa procedūra

1. Šajā papildinājumā ir aprakstīta procedūra, kas jāizmanto, lai verificētu ražojuma atbilstību attiecībā uz piesārņotāju emisiju.

2. Ņemot minimālo paraugu apjomu trim motoriem, paraugu ņemšanas procedūra ir noteikta tāda, ka testu izgājušajā partijā ar 30 % iespējamību ir 0,90 defektīvu motoru (ražotāja risks = 10 %), bet pieņemtajā partijā ar 65 % iespējamību ir 0,10 defektīvu motoru (patērētāja risks = 10 %).

3. Katram emisijas piesārņotājam izmanto šādu procedūru (skatīt 2.1. attēlu):

pieņem, ka : n = pašreizējais paraugu skaits.

4. Paraugam aprēķina testa statistisko rezultātu, izsakot neatbilstīgo testu skaitu n-testā.

5. Tad:

a) ja testa statistiskais rezultāts ir mazāks vai vienāds ar pozitīvu slēdzienu attiecībā uz paraugu apjomu, kā parādīts 2.1. tabulā, tad par piesārņotāju pieņem pozitīvu lēmumu;

b) ja testa statistiskais rezultāts ir lielāks vai vienāds ar negatīvu slēdzienu attiecībā uz paraugu apjomu, kā parādīts 2.1. tabulā, tad par piesārņotāju pieņem negatīvu lēmumu;

c) pretējā gadījumā saskaņā ar 6.2. punktu testē papildu motoru, un paraugam piemēro aprēķina procedūru, palielinot par vienu vienību.

Pozitīvu un negatīvu lēmumu skaits 2.1. tabulā ir aprēķināts, izmantojot starptautisko standartu ISO 8422/1991.

2.1. tabula

Ražojuma atbilstības testa statistika







Minimālais paraugu skaits: 3 Minimālais parauga apmērs pozitīva lēmuma pieņemšanai: 4







Testēto motoru kumulatīvais skaits (paraugu skaits) Pozitīvo lēmumu skaits Negatīvo lēmumu skaits 3 — 3 4 0 4 5 0 4 6 1 5 7 1 5 8 2 6 9 2 6 10 3 7 11 3 7 12 4 8 13 4 8 14 5 9 15 5 9 16 6 10 17 6 10 18 7 11 19 8 9









III PIELIKUMS

Emisiju laboratorijas testu rezultātu pielāgošanas metodika, lai ietvertu nolietošanās koeficientus

1. Definīcijas

Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas:

1.1. “vecošanas cikls” ir autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas vai motora darbība (apgriezieni, slodze, jauda), kas jāveic ekspluatācijas stundu uzkrāšanas periodā;

1.2. “svarīgi ar emisiju saistīti komponenti” ir izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēma, elektroniskais motora vadības bloks un ar to saistītie sensori un aktuatori, kā arī izplūdes gāzu recirkulācijas (EGR) sistēma, tostarp visi ar to saistītie filtri, dzesētāji, regulētājvārsti un caurules;

1.3. “svarīga ar emisiju saistīta tehniskā apkope” ir apkope, kas jāveic svarīgiem ar emisiju saistītiem motora komponentiem;

1.4. “ar emisiju saistīta tehniskā apkope” ir tehniskā apkope, kas būtiski ietekmē emisiju vai kas varētu ietekmēt ar emisiju saistīto autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas vai motora veiktspējas pasliktināšanos normālas ekspluatācijas laikā;

1.5. “motora pēcapstrādes sistēmas saime” ir ražotāja sagrupēta motoru saime, kas atbilst motoru saimes definīcijai, bet kas ir sagrupēta sīkāk motoru saimēs, kuras izmanto līdzīgu izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu;

1.6. “ar emisiju nesaistīta tehniskā apkope” ir tehniskā apkope, kas būtiski neietekmē emisiju un kas ilgstoši neietekmē ar emisiju saistītu autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas vai motora veiktspējas pasliktināšanos normālas ekspluatācijas laikā pēc tam, kad ir veikta tehniskā apkope;

1.7. “ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiks” ir vecošanas cikls un ekspluatācijas stundu uzkrāšanas periods, lai noteiktu nolietošanās koeficientus motoru pēcapstrādes sistēmas saimei.

2. Vispārīga informācija

2.1. Šajā pielikumā noteiktas procedūras to motoru atlasei, kurus paredzēts testēt saskaņā ar ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku, lai noteiktu nolietošanās koeficientus motoru tipa vai motora saimes ES tipa apstiprinājumam un veiktu ražošanas atbilstības novērtējumus. Nolietošanās koeficientus piemēro emisijām, kas izmērītas saskaņā ar VI pielikumu un aprēķinātas saskaņā ar VII pielikumu atbilstīgi attiecīgi 3.2.7. vai 4.3. punktā noteiktajai procedūrai.

2.2. Apstiprinātājas iestādes pārstāvjiem nav jābūt klāt ekspluatācijas stundu uzkrāšanas vai emisijas testos, ko veic, lai noteiktu nolietošanos.

2.3. Šajā pielikumā arī noteikta ar emisiju saistītā un ar emisiju nesaistītā tehniskā apkope, kas būtu jāveic vai ko var veikt motoriem saskaņā ar ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku. Šāda tehniskā apkope atbilst ekspluatācijā esošu motoru apkopei, un par to paziņo jaunu motoru tiešajiem lietotājiem.

3. Motoru NRE, NRG, IWP, IWA, RLL, RLR, SMB, ATS kategorija un NRS-v-2b un NRS-v-3 apakškategorija

3.1. Motoru atlase nolietošanās koeficientu noteikšanai emisijas ilgizturības periodam

3.1.1. Motorus atlasa no motoru saimes, kas noteikta IX pielikuma 2. iedaļā Īstenošanas regulā (ES) 2017/656 emisiju testēšanai, lai noteiktu nolietošanās koeficientus emisijas ilgizturības periodam.

3.1.2. Motorus no dažādām motoru saimēm var tālāk apvienot saimēs, pamatojoties uz izmantoto izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas veidu. Lai motorus, kuru cilindru konfigurācija ir atšķirīga, bet kuriem ir tādas pašas tehniskās specifikācijas un uzstādīšanas veids izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmās, iekļautu tajā pašā motora pēcapstrādes sistēmu saimē, ražotājs apstiprinātājai iestādei iesniedz datus, kas apliecina, ka šo motoru darbības rezultāti attiecībā uz emisijas samazināšanu ir līdzīgi.

3.1.3. Motoru ražotājs izvēlas vienu motoru, kas pārstāv motoru pēcapstrādes sistēmas saimi, kā noteikts saskaņā ar 3.1.2. punktu, lai veiktu testēšanu atbilstoši 3.2.2. punktā norādītajam ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikam, un par to paziņo apstiprinātājai iestādei pirms jebkādu testu uzsākšanas.

3.1.4. Ja apstiprinātāja iestāde pieņem lēmumu, ka motoru pēcapstrādes sistēmas saimē sliktākus emisijas rādītājus var labāk raksturot cits motors, tad testa motoru kopīgi izvēlas apstiprinātāja iestāde un motora ražotājs.

3.2. Emisijas ilgizturības perioda nolietošanās koeficientu noteikšana

3.2.1. Vispārīga informācija

Nolietošanās koeficientus, kas piemērojami motoru pēcapstrādes sistēmas saimei, izstrādā no atlasītajiem motoriem, pamatojoties uz ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku, kurā ietverta periodiska gāzveida un daļiņveida emisijas pārbaude katrā testa ciklā Regulas (ES) 2016/1628 IV pielikumā noteiktajai motora kategorijai. Autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas pārejas testa cikla gadījumā NRE (NRTC) kategorijas motoriem izmanto tikai siltās palaides NRTP (karstās palaides NRTC) rezultātus.

3.2.1.1. Pēc ražotāja pieprasījuma apstiprinātāja iestāde var atļaut izmantot nolietošanās koeficientus, kas noteikti, izmantojot alternatīvas procedūras tām, kuras norādītas 3.2.2.–3.2.5. punktā. Tādā gadījumā ražotājam ir jāsniedz apstiprinātājai iestādei pārliecinoši pierādījumi, ka izmantotās alternatīvās procedūras nav mazāk striktas par tām, kas norādītas 3.2.2.–3.2.5. punktā.

3.2.2. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiks

Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikus pēc ražotāja izvēles var īstenot, darbinot ar izvēlēto motoru aprīkotu autoceļiem neparedzētu mobilo tehniku saskaņā ar “ekspluatācijas stundu” uzkrāšanas grafiku vai darbinot izvēlēto motoru saskaņā ar “dinamometrisko ekspluatācijas stundu” uzkrāšanas grafiku. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanai starp emisiju mērījumu punktiem ražotājam nav obligāti jāizmanto etalondegvielu.

3.2.2.1. Ekspluatācijas un dinamometra stundu uzkrāšana

3.2.2.1.1. Ražotājs nosaka ekspluatācijas ilguma uzkrāšanas veidu, kā arī vecināšanas ciklu motoriem atbilstīgi labiem inženiertehniskajiem apsvērumiem.

3.2.2.1.2. Ražotājs nosaka testa punktus, kuros piemērojamos ciklos tiks mērīta gāzveida un daļiņveida emisijas. 3.2.2.1.2.1. Īstenojot ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku, kas ir īsāks par emisijas ilgizturība periodu saskaņā ar 3.2.2.1.7. punktu, ir jābūt vismaz trīs testa punktiem – vienam sākumā, vienam aptuveni vidū un vienam ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika beigās. 3.2.2.1.2.2. Īstenojot ekspluatācijas stundu uzkrāšanos līdz emisijas ilgizturība perioda beigām, ir jābūt vismaz diviem testa punktiem – vienam sākumā un vienam ekspluatācijas stundu uzkrāšanās beigās. 3.2.2.1.2.3. Ražotājs var papildus veikt testēšanu vienmērīgi izvietotos starppunktos.

3.2.2.1.3. Emisijas vērtības ilgizturības perioda sākuma punktā un beigu punktā, kas aprēķinātas vai nu atbilstoši 3.2.5.1. punktam, vai izmērītas tieši atbilstoši 3.2.2.1.2.2. punktam, nedrīkst pārsniegt robežvērtības, kas piemērojamas motora saimei. Tomēr atsevišķi emisijas rezultāti testa starpposma punktos var pārsniegt šīs robežvērtības.

3.2.2.1.4. Motoru kategorijām vai apakškategorijām, uz kurām attiecas NRTC, vai NRS motoru kategorijām vai apakškategorijām, uz kurām attiecas autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas pārejas cikli (LSI-NRTC), ražotājs var pieprasīt apstiprinātājas iestādes piekrišanu katrā testa punktā veikt tikai vienu testa ciklu (vai nu attiecīgi karstās palaides NRTC, vai LSI-NRTC, vai, ja piemērojams, NRSC ciklu), otru testa ciklu veicot tikai ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika sākumā un beigās.

3.2.2.1.5. Tādu motoru kategoriju vai apakškategoriju gadījumā, uz kurām neattiecas autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas motora tests pārejas fāzē, kā norādīts Regulas (ES) 2016/1628 IV pielikumā, katrā testa punktā veic tikai NRSC.

3.2.2.1.6. Dažādām motoru pēcapstrādes sistēmu saimēm ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiki var atšķirties.

3.2.2.1.7. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiki var būt īsāki nekā emisijas ilgizturības periods, taču nedrīkst būt īsāki par vismaz vienu ceturtdaļu no attiecīgā emisijas ilgizturības perioda, kas norādīts Regulas (ES) 2016/1628 V pielikumā.

3.2.2.1.8. Ir atļauts veikt paātrinātu vecināšanu, koriģējot ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku uz degvielas patēriņa pamata. Korekciju veic, pamatojoties uz attiecību starp normālu degvielas patēriņu ekspluatācijas laikā un degvielas patēriņu vecināšanas ciklā, taču degvielas patēriņš vecināšanas ciklā nedrīkst pārsniegt normālo degvielas patēriņu ekspluatācijas laikā vairāk nekā par 30 %.

3.2.2.1.9. Ražotājs, ja apstiprinātāja iestāde piekrīt, vecināšanas paātrināšanai var izmantot alternatīvas metodes.

3.2.2.1.10. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku pilnībā apraksta ES tipa apstiprinājuma pieteikumā un dara zināmu apstiprinātājai iestādei pirms jebkādu testu uzsākšanas.

3.2.2.2. Ja apstiprinātāja iestāde nolemj, ka starp ražotāja izvēlētajiem punktiem jāveic papildu mērījumi, tā par to paziņo ražotājam. Ražotājs sagatavo pārskatīto ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku un saskaņo to ar apstiprinātāju iestādi.

3.2.3. Motora testēšana

3.2.3.1. Motora stabilizēšana

3.2.3.1.1. Katrai motoru pēcapstrādes sistēmas saimei ražotājs nosaka autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas vai motora darbināšanas stundu skaitu, pēc kurām motora pēcapstrādes sistēmas darbība ir stabilizējusies. Ja to pieprasa apstiprinātāja iestāde, ražotājs dara pieejamus datus un analīzi, kas izmantota, lai noteiktu šos lielumus. Kā alternatīvu ražotājs var izvēlēties motora vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas darbināšanu no 60 līdz 125 stundām vai līdzvērtīgu laiku vecošanas ciklā, lai stabilizētu motora pēcapstrādes sistēmu.

3.2.3.1.2. Stabilizācijas perioda beigas atbilstoši 3.2.3.1.1. punktam tiks uzskatītas par ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika sākumu.

3.2.3.2. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas testēšana

3.2.3.2.1. Pēc stabilizācijas motoru darbina saskaņā ar ražotāja izraudzīto ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku, kā aprakstīts 3.2.2. punktā. Ar periodiskiem starplaikiem ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikā, ko nosaka ražotājs un, kur piemērojams, lemj arī tipa apstiprinātāja iestāde saskaņā ar 3.2.2.2. punktu, testējot motoru attiecībā uz gāzveida un daļiņveida emisijām karstās palaides NRTC un NRSCvai LSI-NRTC un NRSC, kas piemērojami Regulas (ES) 2016/1628 IV pielikumā noteiktajai motora kategorijai. Ražotājs var izvēlēties mērīt piesārņotāju emisiju pirms izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas atsevišķi no piesārņotāju emisijas pēc izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas. Saskaņā ar 3.2.2.1.4. punktu, ja ir nolemts, ka katrā testa punktā jāveic tikai viens testa cikls (karstās palaides NRTC, LSI-NRTC vai NRSC), otru testa ciklu (karstās palaides NRTC, LSI-NRTC vai NRSC) veic ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika sākumā un beigās. Saskaņā ar 3.2.2.1.5. punktu tādu motoru kategoriju vai apakškategoriju gadījumā, uz kurām neattiecas autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas motora tests pārejas fāzē, kā norādīts Regulas (ES) 2016/1628 IV pielikumā, katrā testa punktā veic tikai NRSC.

3.2.3.2.2. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā motora tehnisko apkopi veic saskaņā ar 3.4. punktu.

3.2.3.2.3. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā var veikt neplānotu motora vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas tehnisko apkopi, ja, piemēram, ražotāja parastā diagnostikas sistēma konstatējusi problēmu un autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas vadītājam tiek norādīts uz radušos defektu.

3.2.4. Ziņošana

3.2.4.1. Visu ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā veikto emisiju testu (karstās palaides NRTC, LSI-NRTC un NRSC) rezultātus dara pieejamus apstiprinātājai iestādei. Ja emisijas tests atzīts par spēkā neesošu, ražotājs sniedz paskaidrojumu par iemesliem, kādēļ tests atzīts par spēkā neesošu. Šādā gadījumā veic vēl vienu emisijas testu sēriju turpmāko 100 ekspluatācijas stundu uzkrāšanas laikā.

3.2.4.2. Ražotājs saglabā visu informāciju par visiem motora emisijas testiem un tehnisko apkopi ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā. Šo informāciju iesniedz apstiprinātājai iestādei kopā ar ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā veikto emisijas testu rezultātiem.

3.2.5. Nolietošanās koeficientu noteikšana

3.2.5.1. Īstenojot ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku saskaņā ar 3.2.2.1.2.1. vai 3.2.2.1.2.3. punktu, par katru piesārņotāju, kas izmērīts karstās palaides NRTC, LSI-NRTC un NRSC un katrā testa punktā ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikā, veic “piemērotāko” regresijas analīzi, pamatojoties uz testu rezultātiem. Katra testa rezultātus attiecībā uz katru piesārņotāju izsaka ar tādu pašu zīmju skaitu aiz komata, kāds izmantots šā piesārņotāja robežvērtībai, kas attiecīgi piemērojama motoru saimei, plus vienu papildu zīmi aiz komata. Ja saskaņā ar 3.2.2.1.4. vai 3.2.2.1.5. punktu katrā testa punktā ir veikts tikai viens testa cikls (karstās palaides NRTC, LSI-NRTC vai NRSC), regresijas analīzi veic, pamatojoties tikai uz testa rezultātiem no testa cikla kārtas katrā testa punktā. Ražotājs var pieprasīt apstiprinātājas iestādes iepriekšēju apstiprinājumu pēc nelineārās regresijas.

3.2.5.2. Emisijas vērtības katram piesārņotājam ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika sākumā un emisijas ilgizturības perioda beigās, ko piemēro testējamajam motoram: a) nosaka, vai nu ekstrapolējot regresijas vienādojumu 3.2.5.1. punktā, īstenojot ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku saskaņā ar 3.2.2.1.2.1. vai 3.2.2.1.2.3. punktu; vai b) mēra tieši, īstenojot ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafiku saskaņā ar 3.2.2.1.2.2. punktu. Ja emisijas vērtības izmanto motoru saimēm tajā pašā motoru pēcapstrādes saimē, bet ar atšķirīgiem emisijas ilgizturības periodiem, tad emisijas vērtības emisijas ilgizturības perioda beigās pārrēķina katram emisijas ilgizturības periodam, veicot regresijas vienādojuma ekstrapolāciju vai interpolāciju, kā noteikts 3.2.5.1. punktā.

3.2.5.3. Katram piesārņotājam nolietošanās koeficientu (DF) nosaka kā attiecību starp piemērotajām emisijas vērtībām emisijas ilgizturības perioda beigās un ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika sākumā (piereizināmais nolietošanās koeficients). Ražotājs var pieprasīt apstiprinātājai iestādei iepriekšēju apstiprinājumu, lai piemērotu pieskaitāmo DF katram piesārņotājam, kam to var piemērot. Pieskaitāmo DF definē kā starpību starp emisijas vērtībām, kas aprēķinātas emisijas ilgizturības perioda beigās un ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika sākumā. NOx emisijai 3.1. attēlā ir dots DF nolietošanās noteikšanas piemērs, izmantojot lineāro regresiju. Nav atļauts vienā piesārņotāju sērijā jaukti izmantot gan piereizināmos, gan pieskaitāmos DF. Ja piereizināmā DF aprēķinātā vērtība ir mazāka par 1,00 vai pieskaitāmā DF vērtība ir mazāka par 0,00, nolietošanās koeficients ir attiecīgi 1,0 vai 0,00. Saskaņā ar 3.2.2.1.4. punktu, ja ir nolemts, ka katrā testa punktā jāveic tikai viens testa cikls (karstās palaides NRTC, LSI-NRTC vai NRSC) un ka otru testa ciklu (karstās palaidesNRTC, LSI-NRTC vai NRSC) veic ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika sākumā un beigās, nolietošanās koeficients, kas aprēķināts testa ciklam, kurš veikts katrā testa punktā, ir jāpiemēro arī otram testa ciklam.

3.2.6. Noteiktie nolietošanās koeficienti

3.2.6.1. Kā alternatīvu ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika izmantošanai, lai noteiktu nolietošanās koeficientus, motoru ražotāji var izmantot 3.1. tabulā noteiktos piereizināmos DF.



3.1. tabula Noteiktie nolietošanās koeficienti Testa cikls CO HC NOx PM PN NRTC un LSI-NRTC 1,3 1,3 1,15 1,05 1,0 NRSC 1,3 1,3 1,15 1,05 1,0 Piešķirtie pieskaitāmie DF nav norādīti. Piešķirtie piereizināmi DF netiek pārveidots pieskaitāmajos DF. Attiecībā uz PN ir atļauts izmantot vai nu pieskaitāmo DF 0,0 apmērā, vai piereizināmo DF 1,0 apmērā saistībā ar iepriekšēja DF testa rezultātiem, kuros netika noteikta PN vērtība, ja ir izpildīta atbilstība abiem šādiem nosacījumiem: a) iepriekšējo DF testu veica motora tehnoloģijai, kas būtu bijusi atbilstīga ietveršanai tajā pašām motoru pēcapstrādes sistēmu saimē saskaņā ar 3.1.2. punktu kā motoru saime, kurai paredzēts piemērot DF; un b) testa rezultātus izmantoja iepriekšējā tipa apstiprinājumā, ko piešķīra pirms piemērojamā ES tipa apstiprinājuma datuma, kas norādīts Regulas (ES) 2016/1628 III pielikumā.

3.2.6.2. Ja izmanto norādītos DF, ražotājs sniedz apstiprinātājai iestādei pierādījumus, ka ir pietiekams pamats uzskatīt, ka emisijas kontroles komponentiem emisijas ilgizturība ir saistīta ar šiem norādītajiem koeficientiem. Šie pierādījumi var pamatoties uz konstrukcijas analīzi vai testiem, vai arī uz abiem šiem elementiem.

3.2.7. Nolietošanās koeficientu piemērošana

3.2.7.1. Motori atbilst attiecīgajām katra piesārņotāja emisijas robežvērtībām, kuras attiecīgi piemērojamas motoru saimei, pēc nolietošanās koeficientu piemērošanas testa rezultātiem, kuri mērīti saskaņā ar VI pielikumu (ciklā svērtā konkrētā emisija daļiņām un katrai atsevišķai gāzei). Atkarībā no DF veida piemēro šādus noteikumus: a) piereizināmais: (ciklā svērtā konkrētā emisija) × DF ≤ emisijas robežvērtību; b) pieskaitāmais: (ciklā svērtā konkrētā emisija) + DF ≤ emisijas robežvērtību. Cikla svērtās emisijas attiecīgā gadījumā var ietvert neregulāras reģenerācijas korekciju.

3.2.7.2. Reizināmā NOx + HC DF gadījumā atsevišķi nosaka HC un NOx atbilstīgo DF un atsevišķi aprēķina emisijas līmeņa pasliktināšanos saskaņā ar emisijas testa rezultātiem, un pēc tam iegūtās NOx un HC pasliktinājuma vērtības apvieno, lai noteiktu, vai emisijas robežvērtība ir ievērota.

3.2.7.3. Ražotājs var piemērot motora pēcapstrādes sistēmas saimei noteiktos DF citam motoram, kas neietilpst tajā pašā motora pēcapstrādes sistēmas saimē. Tādos gadījumos ražotājam ir jāpierāda apstiprinātājai iestādei, ka motoram, kas sākotnēji tika testēts motora pēcapstrādes sistēmas saimei, un motoram, kuram tiek piemēroti DF, ir līdzīgas tehniskās specifikācijas un uzstādīšanas prasības uz autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas un ka šāda motora emisijas ir līdzīgas. Ja DF pārnes uz motoru ar atšķirīgu emisijas ilgizturības periodu, tad DF pārrēķina attiecīgajam emisijas ilgizturības periodam, veicot regresijas vienādojuma ekstrapolāciju vai interpolāciju, kā noteikts 3.2.5.1. punktā.

3.2.7.4. DF katram piesārņotājam attiecībā uz katru attiecīgo testa ciklu reģistrē testa ziņojumā, kas norādīts Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 VI pielikuma 1. papildinājumā.

3.3. Ražošanas atbilstības pārbaude

3.3.1. Ražošanas atbilstību noteikumiem attiecībā uz emisijām pārbauda, pamatojoties uz II pielikuma 6. iedaļu.

3.3.2. ES tipa apstiprināšanas testa laikā ražotājs var mērīt piesārņotāju emisiju pirms izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas. Šim nolūkam ražotājs var izstrādāt neoficiālus DF atsevišķi motoram bez pēcapstrādes sistēmas un pēcapstrādes sistēmai, ko ražotājs var izmantot kā palīglīdzekli ražošanas līnijas beigu revīzijā.

3.3.3. ES tipa apstiprināšanas nolūkos testa ziņojumā, kas norādīts Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 VI pielikuma 1. papildinājumā, reģistrē tikai tos DF, kuri noteikti saskaņā ar 3.2.5. vai 3.2.6. punktu.

3.4. Tehniskā apkope

Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā tehnisko apkopi veic atbilstoši ražotāja tehniskās apkopes instrukcijai.

3.4.1. Ar emisijām saistīta plānota tehniskā apkope

3.4.1.1. Visa ar emisijām saistītā plānotā tehniskā apkope motora darbināšanas laikā, kas veikta ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanai, tiek veikta pēc līdzvērtīgiem laika intervāliem kā tie, kādi noteikti ražotāja tehniskās apkopes instrukcijās autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas vai motora tiešajam lietotājam. Tehniskās apkopes grafiku var atjaunināt pēc nepieciešamības visā ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikā ar nosacījumu, ka nevienu tehniskās apkopes darbību nevar svītrot no tehniskās apkopes grafika pēc tam, kad darbība veikta testa motoram.

3.4.1.2. Jebkuru ar emisijām saistītu būtisku sastāvdaļu pielāgošanu, demontāžu, tīrīšanu vai nomaiņu, ko emisijas ilgizturības periodā veic regulāri, lai novērstu motora disfunkciju, veic tikai tādā mērā, kas ir tehnoloģiski vajadzīgs, lai nodrošinātu pienācīgu emisijas kontroles sistēmas darbību. Jāizvairās neplānot ar emisijām saistītu būtisku sastāvdaļu nomaiņu ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikā un pēc motora konkrēta ekspluatācijas laika, izņemot elementus, kas ir aizvietojami regulārās tehniskās apkopes ietvaros. Šajā saistībā par regulārās tehniskās apkopes ietvaros aizvietojamiem elementiem uzskata regulāri atjaunojamos elementus vai elementus, kam pēc motora konkrēta ekspluatācijas laika ir vajadzīga tīrīšana.

3.4.1.3. Pirms ES tipa apstiprinājuma piešķiršanas tipa apstiprinātājai iestādei ir jāapstiprina visas plānotās apkopes prasības, un šīs prasības ir jāietver lietotāja rokasgrāmatā. Apstiprinātāja iestāde nedrīkst atteikties apstiprināt pamatotas un tehniski nepieciešamas apkopes prasības, ietverot, bet ne tikai, 1.6.1.4. punktā noteiktās prasības.

3.4.1.4. Motora ražotājs ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika vajadzībām precizē šādu elementu regulēšanu, tīrīšanu un tehnisko apkopi (pēc nepieciešamības), kā arī plānotu nomaiņu: — filtri un dzesētāji izplūdes gāzu recirkulācijā (EGR), — pozitīva spiediena ventilācijas kartera vārsts, pēc nepieciešamības, — degvielas smidzinātāja uzgaļi (atļauta tikai tīrīšana), — degvielas smidzinātāji, — turbokompresors, — elektroniskais motora vadības bloks un ar to saistītie sensori un aktuatori, — daļiņu pēcapstrādes sistēma (tostarp saistītie konstrukcijas elementi), — NOx pēcapstrādes sistēma (tostarp saistītie konstrukcijas elementi), — izplūdes gāzu recirkulācija (EGR), tostarp visi saistītie kontroles vārsti un caurules, — visas citas izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmas.

3.4.1.5. Būtisku, ar emisiju saistītu plānoto tehnisko apkopi veic tikai tad, ja to nepieciešams veikt ekspluatācijas laikā, un par prasību veikt šādu apkopi tiek paziņots motora vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas galalietotājam.

3.4.2. Plānotās tehniskās apkopes izmaiņas

Ražotājs iesniedz apstiprinātājai iestādei lūgumu, lai saņemtu atļauju jebkādai jaunai plānotajai tehniskajai apkopei, ko tas vēlas veikt ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā un pēc tam ieteikt autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas un motoru galalietotājiem. Lūgumam pievieno datus, kas pamato jaunas plānotās tehniskās apkopes un apkopes intervāla nepieciešamību.

3.4.3. Ar emisiju nesaistīta plānotā tehniskā apkope

Ar emisiju nesaistītu plānotu tehnisko apkopi, kas ir lietderīga un tehniski nepieciešama, piemēram, eļļas maiņu, eļļas filtra maiņu, degvielas filtra maiņu, gaisa filtra maiņu, dzesēšanas sistēmas apkopi, brīvgaitas apgriezienu regulēšanu, apgriezienu regulatora, motora skrūvju pievilkšanas momenta, vārstu atstarpes, iesmidzinātāja atstarpes, jebkuras piedziņas siksnas spriegojuma regulēšanu utt. motoriem un autoceļiem neparedzētai mobilai tehnikai, kura izraudzīta ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikam, var veikt ar vislielākajiem starplaikiem, ko ražotājs iesaka tiešajam lietotājam (piemēram, nevis ar starplaikiem, kas ieteikti būtiskajai apkopei).

3.5. Remonts

3.5.1. Ekspluatācijas stundu uzkrāšanas grafikā testēšanai izraudzītā motora konstrukcijas elementu remontu veic vienīgi attiecīgā konstrukcijas elementa bojājuma vai motora darbības traucējuma dēļ. Attiecīgā motora, emisijas kontroles sistēmas vai degvielas sistēmas remonts nav atļauts, izņemot tādā apjomā, kā paredzēts 3.5.2. punktā.

3.5.2. Ja motoram, tā emisijas kontroles sistēmai vai tā degvielas sistēmai ekspluatācijas stundu uzkrāšanās grafika īstenošanas laikā rodas kļūme, tad ekspluatācijas stundu uzkrāšanās grafiks tiek uzskatīts par spēkā neesošu, un tiek palaists jauns ekspluatācijas stundu uzkrāšanās grafiks ar jaunu motoru. Iepriekšējo punktu nepiemēro, ja bojātie komponenti tiek aizstāti ar līdzvērtīgiem komponentiem, kas ir bijuši pakļauti līdzīgam stundu ekspluatācijas stundu uzkrāšanās skaitam.

4. Motoru kategorijas un apakškategorijas NRSh un NRS, izņemot NRS-v-2b un NRS-v-3

4.1. Piemērojamo EDP kategoriju un attiecīgo nolietošanās koeficientu (DF) nosaka saskaņā ar šo 4. iedaļu.

4.2. Motoru saime tiek uzskatīta par atbilstošu nepieciešamajām motoru saimes apakškategorijas robežvērtībām, ja emisijas testu rezultāti visiem motoriem, kas pārstāv motoru saimi, pēc korekcijas veikšanas, reizinot ar DF, kā noteikts 2. nodaļā, ir zemāki par vai vienādi ar robežvērtībām, kādas nepieciešamas šai motoru apakškategorijai. Tomēr, ja viens vai vairāki emisijas testa rezultāti viena vai vairākiem motoriem, kas pārstāv motoru saimi, pēc korekcijas veikšanas, reizinot ar DF, kā noteikts 2. nodaļā, ir augstāki par vienu vai vairākām emisijas robežvērtībām, kādas nepieciešamas šai motoru apakškategorijai, motoru saime tiek uzskatīta par neatbilstīgu ar šai motoru apakškategorijai nepieciešamajām robežvērtībām.

4.3. Nolietošanās koeficientus nosaka saskaņā ar turpmāk aprakstīto. 4.3.1. Vismaz vienai testa motoru izraudzītajai konfigurācijai, kas, visticamāk, varētu pārsniegt HC + NOx emisiju robežvērtības un kas atzīstama par piemītošu sērijveidā ražotajiem motoriem, veic (pilnu) emisiju testa procedūru saskaņā ar VI pielikumu pēc darba stundām, kuru laikā notiek emisiju stabilizācija. 4.3.2. Ja pārbauda vairākus motorus, rezultātu aprēķina kā vidējo rezultātu visiem testētajiem motoriem, to noapaļojot līdz tādam pašam decimālzīmju skaitam, kāds piemērots attiecīgajai robežvērtībai, paturot vienu papildu zīmīgo ciparu. 4.3.3. Šādu emisiju testēšanu veic vēlreiz pēc motora vecināšanas. Vecināšanas procedūrai jābūt tādai, kas ražotājam sniedz iespējas prognozēt emisiju pasliktināšanos visā motora EDP, ņemot vērā nolietojuma veidu un citus nolietošanās mehānismus, kādi iespējami laikā, kad to izmanto patērētājs, un var pasliktināt emisiju parametrus. Ja pārbauda vairākus motorus, rezultātu aprēķina kā vidējo rezultātu visiem testētajiem motoriem, to noapaļojot līdz tādam pašam decimālzīmju skaitam, kāds izmantots piemērotajai robežvērtībai, paturot vienu papildu zīmīgo ciparu. 4.3.4. Emisijas EDP beigās (attiecīgos gadījumos emisiju vidējās vērtības) katram regulētajam piesārņotājam dala ar stabilizētajām emisijām (attiecīgos gadījumos vidējām emisijām) un rezultātu noapaļo līdz diviem zīmīgajiem cipariem. Iegūtais rezultāts ir DF, ja vien tas nav mazāks par 1,00, jo tādā gadījumā DF ir 1,00. 4.3.5. Ražotājs var paredzēt noteikt papildu emisiju testu punktus starp stabilizētas emisijas testa punktu un EDP beigām. Ja tiek plānoti šādi starptesti, testēšanas punktiem jābūt vienmērīgi izkliedētiem EDP laikā (plus vai mīnus divas stundas) un vienam šādam punktam jābūt EDP perioda vidū (plus vai mīnus divas stundas). 4.3.6. Piesārņotājiem HC + NOx un CO datu punktiem jāatrodas uz taisnas līnijas, uzskatot, ka sākotnējais tests izdarīts nulles stundā, un jāizmanto mazāko kvadrātu metode. DF ir aprēķinātā emisija ilgizturības perioda beigās, ko dala ar aprēķināto emisiju pie nulle stundām. DF piesārņotājam attiecībā uz katru attiecīgo testa ciklu reģistrē testa ziņojumā, kas norādīts Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 VII pielikuma 1. papildinājumā. 4.3.7. Aprēķinātos nolietošanās koeficientus var attiecināt uz citām motoru saimēm papildus tai, kurai tie ir noteikti, ja ražotājs pirms ES tipa apstiprināšanas iesniedz apstiprinātājai iestādei pieņemamas liecības par to, ka, ņemot vērā konstrukciju un izmantoto tehnoloģiju, ir pietiekams pamats uzskatīt, ka tām būs līdzīgs emisiju nolietošanās koeficients. Attiecīgo konstrukciju un tehnoloģiju saimju neizsmeļošs saraksts ir šāds: — parastie divtaktu motori bez atgāzu papildattīrīšanas sistēmas, — parastie divtaktu motori ar katalizatoru ar tādu pašu aktīvo materiālu un nesēju un tādu pašu šūnu skaitu uz virsmas vienību (cm2), — stratificēti cilindra caurpūtes divtaktu motori, — stratificēti cilindra caurpūtes divtaktu motori ar keramisko katalizatoru ar tādu pašu aktīvo materiālu un nesēju un tādu pašu šūnu skaitu uz virsmas vienību uz cm2, — četrtaktu motori ar katalizatoru ar tādu pašu vārstu tehnoloģiju un identisku eļļošanas sistēmu, — četrtaktu motori bez katalizatora ar tādu pašu vārstu tehnoloģiju un identisku eļļošanas sistēmu.

4.4. EDP kategorijas 4.4.1. Regulas (ES) 2016/1628 V pielikuma V-3. vai V-4. tabulā noteiktajām motoru kategorijām, kam ir alternatīvas EDP vērtības, ražotāji var ES tipa apstiprināšanas laikā paziņot piemērojamo EDP kategoriju katrai motoru saimei. Šai kategorijai no 3.2. tabulas ir jābūt tādai, kas vislabāk aproksimē sagaidāmo iekārtu lietderīgās ekspluatācijas laiku, kurā sagaidāms, ka motori tiks uzstādīti ražotāju noteiktajā veidā. Ražotājs saglabā datus, kas vajadzīgi katrai motoru saimei izvēlētās EDP kategorijas pamatošanai. Šie dati pēc pieprasījuma jāiesniedz apstiprinātājai iestādei.



3.2. tabula EDP kategorijas EDP kategorija Motora lietojums 1. kategorija Patēriņa ražojumi 2. kategorija Pusprofesionāli ražojumi 3. kategorija Profesionāli ražojumi 4.4.2. Ražotājam ir jāpierāda apstiprinātājai iestādei, ka paziņotā EDP kategorija ir piemērota. No datiem, kurus var izmantot ražotāja izvēlētās EDP kategorijas pamatošanai attiecīgajai motoru saimei, citu starpā var izmantot šādus: — pārskati par to iekārtu izmantošanas ilgumu, kurās attiecīgie motori ir uzstādīti, — reālos ekspluatācijas apstākļos izmantotu motoru tehnisks novērtējums, lai noskaidrotu motora darbības pasliktināšanos tiktāl, ka tā ekspluatācijas lietderības un/vai drošuma apsvērumu dēļ tas ir kapitāli jāremontē vai jānomaina, — garantijas saistības un garantijas termiņi, — mārketinga materiāli, kas attiecas uz motora ekspluatācijas ilgumu, — motoru lietotāju sūdzības par defektiem, un — tehniskais novērtējums par īpašu motora tehnoloģiju, motoru materiālu vai konstrukciju ilgizturību stundās.









IV PIELIKUMS

Prasības attiecībā uz emisiju kontroles stratēģijām, NOx kontroles pasākumiem un daļiņu kontroles pasākumiem

1. Definīcijas, saīsinājumi un vispārīgās prasības

1.1. Šajā pielikumā piemēro šādas definīcijas un saīsinājumus: 1) “diagnosticēšanas problēmkods” (DTC) ir ciparu vai burtciparu identifikators, kas identificē vai marķē NCM un PCM; 2) “apstiprināts un aktīvs DTC” ir DTC, ko uzglabā laikā, kad NCD un/vai PCD sistēma secina, ka pastāv darbības traucējums; 3) “NCD motoru saime” ir ražotāja sagrupēti motori, kam ir kopējas NCM pārraudzības/diagnosticēšanas metodes; 4) “NOx kontroles diagnostikas sistēma (NCD)” ir motorā iebūvēta sistēma, kas spēj: a) atklāt NOx kontroles darbības traucējumu; b) identificēt NOx kontroles darbības traucējumu iespējamo cēloni, izmantojot informāciju, kas uzglabāta datora atmiņā, un/vai paziņot šo informāciju ārpus tehnikas; 5) “NOx kontroles darbības traucējums (NCM)” ir mēģinājums manipulēt ar motora NOx kontroles sistēmu, vai šādu sistēmu ietekmējošs darbības traucējums, kā cēlonis varētu būt manipulācija, kuras atklāšanas gadījumā saskaņā ar šiem noteikumiem ir jāaktivizē brīdinājums vai sistēma, kas prasa vadītāja reakciju; 6) “daļiņu kontroles diagnostikas sistēma (PCD)” ir motorā iebūvēta sistēma, kas spēj: a) daļiņu kontroles darbības traucējumu noteikšana; b) daļiņu kontroles darbības traucējumu iespējamā cēloņa identificēšana, izmantojot informāciju, kas uzglabāta datora atmiņā, un/vai paziņot šo informāciju ārpus tehnikas; 7) “daļiņu kontroles darbības traucējums (PCM)” ir mēģinājums manipulēt ar motora daļiņu pēcapstrādes sistēmu vai pēcapstrādes sistēmas darbības traucējumu, kā cēlonis varētu būt manipulācija, ko konstatējot, kā paredzēts šajā regulā, ir jāaktivizē brīdinājums; 8) “PCD motoru saime” ir ražotāja sagrupētas motoru sistēmas, kurām ir kopējas PCM pārraudzības/diagnosticēšanas metodes; 9) “skenēšanas instruments” ir ārēja testēšanas iekārta, ko izmanto ārpus tehnikas saziņai ar NCD un/vai PCD sistēmu.

1.2. Apkārtējās vides temperatūra Neraugoties uz 2. panta 7. punktu, kurā ir atsauce uz apkārtējās vides temperatūru, attiecībā uz vidi, kas nav laboratorijas vide, piemēro šādus noteikumus: 1.2.1. Attiecībā uz testgultnē uzstādītu motoru apkārtējās vides temperatūrai jābūt sadegšanai nepieciešamā motoram pievadītā gaisa temperatūrai augšupējā virzienā jebkurai testētā motora daļai. 1.2.2. Attiecībā uz autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikā uzstādītu motoru apkārtējās vides temperatūrai jābūt gaisa temperatūrai tieši ārpus autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas perimetra.

2. Tehniskās prasības attiecībā uz emisiju kontroles stratēģijām

2.1. Šo 2. iedaļu piemēro NRE, NRG, IWP, IWA, RLL un RLR kategorijas elektroniski vadītiem motoriem, kas atbilst “V posma” emisiju robežvērtībām, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā, un kam izmanto elektronisko vadību, lai noteiktu gan degvielas iesmidzināšanas daudzumu, gan degvielas iesmidzināšanas laiku vai lai aktivizētu, deaktivizētu vai modulētu emisiju kontroles sistēmu, ko izmanto NOx samazināšanai.

2.2. Prasības emisiju kontroles pamatstratēģijai 2.2.1. Emisiju kontroles pamatstratēģiju projektē tā, lai motors normālā darbības režīmā atbilstu šīs regulas noteikumiem. Normāls darbības režīms ir iespējams ne tikai pie 2.4. punktā minētajiem kontroles nosacījumiem. 2.2.2. Emisiju kontroles pamatstratēģijas ietver (bet ne tikai) kartes un algoritmus, lai vadītu: a) degvielas iesmidzināšanas vai aizdedzes sinhronizāciju (motora sinhronizāciju); b) izplūdes gāzu recirkulācija (EGR); c) SCR katalizatora reaģenta dozēšanu. 2.2.3. Ir aizliegta jebkāda emisijas kontroles pamatstratēģija, kura var nošķirt motora darbību standartizētā ES tipa apstiprinājuma testā un citos darbības apstākļos un kura tādēļ var samazināt emisijas kontroles līmeni, kad motors nedarbojas apstākļos, kas pilnībā iekļauti ES tipa apstiprinājuma testa procedūrā.

2.3. Prasības papildu emisiju kontroles stratēģijai 2.3.1. Papildu emisiju kontroles stratēģiju var aktivizēt ar motoru vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehniku ar nosacījumu, ka papildu emisiju kontroles stratēģija: 2.3.1.1. pastāvīgi nesamazina emisiju kontroles sistēmas efektivitāti; 2.3.1.2. darbojas tikai ārpus 2.4.1., 2.4.2. vai 2.4.3. punktā noteiktajiem kontroles nosacījumiem un 2.3.5. punktā noteiktajā nolūkā, kā arī ne ilgāk kā tas nepieciešams šim nolūkam, izņemot kā pieļaujams saskaņā ar 2.3.1.3., 2.3.2. un 2.3.4. punktu; 2.3.1.3. tiek aktivizēta tikai izņēmuma gadījumā, pastāvot 2.4.1., 2.4.2. vai 2.4.3. punktā noteiktajiem kontroles nosacījumiem, kad tas ir nepieciešams 2.3.5. punktā paredzētajam nolūkam un kad to ir apstiprinājusi apstiprinātāja iestāde, kā arī ne ilgāk kā nepieciešams šim nolūkam; 2.3.1.4. nodrošina emisiju kontroles sistēmas veiktspēju, kas pēc iespējas vairāk atbilst emisiju kontroles pamatstratēģijā noteiktajai veiktspējai. 2.3.2. Ja papildu emisiju kontroles stratēģija ir aktivizēta ES tipa apstiprināšanas testa laikā, aktivizēšanu nedrīkst attiecināt tikai uz tādiem nosacījumiem, kas ir ārpus 2.4. punktā noteiktajiem kontroles nosacījumiem, un aktivizēšanas nolūks nedrīkst būt atkarīgs tikai no 2.3.5. punktā noteiktajiem kritērijiem. 2.3.3. Ja papildu emisiju kontroles stratēģija nav aktivizēta ES tipa apstiprināšanas testa laikā, ir jāpierāda, ka papildu emisiju kontroles stratēģija darbojas tikai tik ilgi, cik nepieciešams 2.3.5. punktā minētajā nolūkā. 2.3.4. Darbināšana aukstā temperatūrā Papildu emisiju kontroles stratēģiju var aktivizēt motoram, kas aprīkots ar izplūdes gāzu recirkulācijas sistēmu (EGR) neatkarīgi no 2.4. punktā noteiktajiem kontroles nosacījumiem, ja vides temperatūra ir zemāka par 275 K (2 oC) un ja ir izpildīts viens no šādiem diviem kritērijiem: a) temperatūra ieplūdes kolektorā ir mazāka vai vienāda ar temperatūru, kas noteikta ar šādu vienādojumu: IMTc = PIM / 15,75 + 304,4, kur: IMTc ir aprēķinātā temperatūra ieplūdes kolektorā, K; un PIM ir absolūtais spiediens ieplūdes kolektorā, izteikts kPa; b) motora dzesētāja temperatūra ir mazāka vai vienāda ar temperatūru, kas noteikta ar šādu vienādojumu: ECTc = PIM / 14,004 + 325,8, kur: ECTc ir aprēķinātā motora dzesētāja temperatūra, K; un PIM ir absolūtais spiediens ieplūdes kolektorā, izteikts kPa. 2.3.5. Izņemot paredzēto 2.3.2. punktā, papildu emisiju kontroles stratēģiju var aktivizēt tikai šādos nolūkos: a) ar signāliem no transportlīdzekļa, lai aizsargātu no bojājuma motoru (ietverot arī gaisa apstrādes ierīces aizsardzību) un/vai autoceļiem neparedzētas mobilās tehniku, kurai motors uzstādīts; b) ekspluatācijas drošības apsvērumu dēļ; c) pārāk lielas emisijas novēršanai aukstās palaides vai iesildīšanas laikā, apturēšanas laikā; d) ja to izmanto nolūkā kompensēt viena reglamentētā piesārņotāja kontroli īpašos apkārtējās vides vai ekspluatācijas apstākļos, lai kontrolētu visus pārējos attiecīgā motora reglamentētos piesārņotājus atļautajās emisijas ierobežojumu robežās. Mērķis ir kompensēt dabiskas izcelsmes parādību ietekmi tādā veidā, kas pietiekami kontrolētu visas emisijas sastāvdaļas. 2.3.6. ES tipa apstiprināšanas testa laikā ražotājs pierāda tehniskajam dienestam, ka jebkādas papildu emisijas kontroles stratēģijas darbība atbilst šīs iedaļas noteikumiem. Pierādīšana ietver 2.6. punktā minētās dokumentācijas novērtēšanu. 2.3.7. Ir aizliegts darbināt jebkādu papildu emisiju kontroles stratēģiju, kura neatbilst 2.3.1.–2.3.5. punktam.

2.4. Kontroles nosacījumi Kontroles nosacījumi ietver augstumu v.j.l., vides temperatūru un motora dzesēšanas šķidruma diapazonu, kas nosaka, vai papildu emisiju kontroles stratēģijas var (vispār vai tikai ārkārtas gadījumos) aktivizēt saskaņā ar 2.3. punktu. Kontroles nosacījumi nosaka atmosfēras spiedienu, ko mēra kā absolūto atmosfēras statisko spiedienu (mitru vai sausu) (“atmosfēras spiediens”) 2.4.1. Kontroles nosacījumi IWP un IWA kategorijas motoriem: a) augstums nepārsniedz 500 metrus (vai līdzvērtīgu atmosfēras spiedienu 95,5 kPa); b) vides temperatūra ir no 275 K līdz 303 K (no 2 °C līdz 30 °C); c) motora dzeses šķidruma temperatūra pārsniedz 343 K (70 °C). 2.4.2. Kontroles nosacījumi RLL kategorijas motoriem: a) augstums nepārsniedz 1 000 metrus (vai līdzvērtīgu atmosfēras spiedienu 90 kPa); b) vides temperatūra ir no 275 K līdz 303 K (no 2°C līdz 30°C); c) motora dzeses šķidruma temperatūra pārsniedz 343 K (70 °C). 2.4.3. Kontroles nosacījumi NRE, NRG un RLR kategorijas motoriem: a) atmosfēras spiediens 82,5 kPa vai lielāks; b) vides temperatūra ir šādā diapazonā: — 266 K ( – 7 °C) vai augstāka, — mazāka vai vienāda ar temperatūru, kas noteikta pēc šāda vienādojuma pie noteiktā atmosfēras spiediena: Tc = – 0,4514 × (101,3 – Pb) + 311, kur: Tc ir aprēķinātā apkārtējās vides temperatūra, K; un pb ir atmosfēras spiediens, kPb; c) motora dzeses šķidruma temperatūra pārsniedz 343 K (70 °C).

2.5. Ja vides temperatūras noteikšanai izmanto ieplūdes gaisa temperatūras devēju, motora tipam vai motora saimei novērtē nominālo nobīdi starp abiem mērījumu punktiem. Ja to izmanto, izmērīto ieplūdes gaisa temperatūras korekciju veic nominālajai nobīdei atbilstošā apmērā, lai noteiktu vides temperatūru tehnikai, kurā izmanto noteikto motora tipu vai motora saimi. Nobīdi novērtē saskaņā ar labu inženiertehnisko praksi, pamatojoties uz tehniskiem elementiem (aprēķiniem, simulācijām, izmēģinājumu rezultātiem, datiem utt.), tostarp: a) tās autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas tipiskajām kategorijām, kurām uzstādīs motora tipu vai motora saimi; un b) uzstādīšanas instrukcijām, ko ražotājs ir iesniedzis OEM. Pēc apstiprinātājas iestādes pieprasījuma tā var saņemt ražotāja novērtējuma kopiju.

2.6. Dokumentācijas prasības Ražotājam jāievēro atbilstība dokumentācijas prasībām, kas noteiktas Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 I pielikuma A daļas 1.4. punktā un šī pielikuma 2. papildinājumā.

3. Tehniskās prasības attiecībā uz NOx kontroles pasākumiem

3.1. Šo 3. iedaļu piemēro NRE, NRG, IWP, IWA, RLL un RLR kategorijas elektroniski vadītiem motoriem, kas atbilst “V posma” emisiju robežvērtībām, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā, un kam izmanto elektronisko vadību, lai noteiktu gan degvielas iesmidzināšanas daudzuma, gan degvielas iesmidzināšanas sinhronizāciju vai lai aktivizētu, deaktivizētu vai modulētu emisiju kontroles sistēmu, ko izmanto NOx samazināšanai.

3.2. Ražotājs iesniedz pilnīgu informāciju par NOx kontroles pasākumu funkcionālajiem ekspluatācijas parametriem, izmantojot dokumentus, kas noteikti Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 I pielikumā.

3.3. NOx kontroles stratēģija darbojas visos Savienības teritorijas regulāri sastopamajos vides apstākļos un, it īpaši zemā vides temperatūrā.

3.4. Ražotājam, ir jāpierāda, ka, izmantojot reaģentu, amonjaka emisijas vidējā vērtība piemērojamā emisiju testa cikla laikā, lai saņemtu ES tipa apstiprinājumu, nepārsniedz 25 ppm RLL kategorijas motoriem un 10 ppm visu pārējo piemērojamo kategoriju motoriem.

3.5. Ja autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikai ir uzstādītas vai pievienotas reaģenta tvertnes, ir jānodrošina līdzekļi tvertnē esošā reaģenta parauga ņemšanai. Parauga ņemšanas vietai ir jābūt viegli pieejamai, neizmantojot īpašus instrumentus vai ierīces.

3.6. Papildus 3.2.–3.5. punktā noteiktajām prasībām piemēro šādas prasības: a) NRG kategorijas motoriem – 1. papildinājumā noteiktās tehniskās prasības; b) NRE kategorijas motoriem: i) 2. papildinājumā noteiktās prasības, kad motors ir paredzēts vienīgi izmantošanai IWP un IWA kategorijas V posma motoru vietā saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1628 4. panta 1) apakšpunkta, 1 punkta b) apakšpunkta prasībām; vai ii) 1. pielikumā noteiktajām prasībām attiecībā uz motoriem, uz kuriem neattiecas i) punkts; c) IWP, IWA un RLR kategorijas motoriem – 2. papildinājumā noteiktās tehniskās prasības; d) RLL kategorijas motoriem – 3. papildinājumā noteiktās tehniskās prasības.

4. Tehniskās prasības attiecībā uz daļiņveida piesārņotāju kontroles pasākumiem

4.1. Šī iedaļa tiek piemērota to apakškategoriju motoriem, uz kuriem attiecas PN ierobežojums saskaņā ar “V posma” emisijas ierobežojumiem, kas aprīkoti ar daļiņu pēcapstrādes sistēmu, kā noteikti Regulas (ES) 2016/1628 II pielikumā. Gadījumos, kad NOx kontroles sistēmai un daļiņu kontroles sistēmai ir vienas un tās pašas fiziskās sastāvdaļas (piemēram, tas pats substrāts (filtra SCR), tas pats izplūdes gāzu temperatūras devējs), šīs iedaļas prasības nepiemēro nevienai sastāvdaļai vai darbības traucējumam, ja pēc ražotāja iesniegtā pamatotā novērtējuma izskatīšanas apstiprinātāja iestāde secina, ka daļiņu kontroles darbības traucējums, kas ir šīs iedaļas darbības jomā, radītu attiecīgās NOx kontroles darbības traucējumu, uz kuru attiecas 3. iedaļa.

4.2. Daļiņveida piesārņotāju kontroles pasākumu detalizētas tehniskās prasības ir noteiktas 4. papildinājumā.









1. papildinājums

NOx kontroles pasākumu tehniskās papildprasības attiecībā uz NRE un NRG kategorijas motoriem, ietverot metodi šo stratēģiju pierādīšanai

1. Ievads

Šajā papildinājumā noteiktas papildprasības NOx kontroles pasākumu pareizas darbības nodrošināšanai. Tajā iekļautas prasības attiecībā uz motoriem, kuros emisijas samazināšanai izmanto reaģentu. ES tipa apstiprinājumu piešķir ar nosacījumu, ka tiek piemēroti šajā papildinājumā paredzētie noteikumi attiecībā uz lietotāja instrukcijām, uzstādīšanas dokumentiem, vadītāja brīdināšanas sistēmu, sistēmu, kas prasa vadītāja reakciju, un aizsardzību pret reaģenta sasalšanu.

2. Vispārīgās prasības

Motoru aprīko ar NOx kontroles diagnostikas sistēmu (NCD), kas spēj noteikt šajā pielikumā aplūkotos NOx kontroles darbības traucējumus (NCM). Visus motorus, uz kuriem attiecas šī 2. iedaļa, projektē, konstruē un uzstāda tā, lai tie atbilstu šīm prasībām visā motora normālas ekspluatācijas laikā normālos izmantošanas apstākļos. Šā mērķa sasniegšanai ir pieņemams, ka motoriem, kuri izmantoti, pārsniedzot lietderīgo ekspluatācijas termiņu, kā noteikts Regulas (ES) 2016/1628 V pielikumā, varētu būt sliktāki NOx kontroles diagnostikas sistēmas (NCD) darbības rādītāji un jutīgums, tādējādi robežvērtības, kuras norādītas šajā pielikumā, var tikt pārsniegtas, pirms aktivizējas brīdināšanas sistēma un/vai sistēma, kas prasa vadītāja reakciju.

2.1. Nepieciešamā informācija

2.1.1. Ja emisijas kontroles sistēmai nepieciešams reaģents, ražotājs saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2017/656 I pielikuma B daļu norāda šā reaģenta īpašības, tostarp reaģenta tipu un informāciju par koncentrāciju, kad reaģents ir šķīdumā, prasības darba temperatūrai un atsauces uz starptautiskajiem standartiem attiecībā uz sastāvu un kvalitāti.

2.1.2. Iesniedzot ES tipa apstiprinājuma pieteikumu, apstiprinātājai iestādei iesniedz sīku rakstisku informāciju, kurā pilnībā aprakstītas vadītāja brīdināšanas sistēmas funkcionālās darbības īpašības, kā noteikts 4. iedaļā, un sistēmas, kas prasa vadītāja reakciju, funkcionālās darbības īpašības, kā noteikts 5. iedaļā.

2.1.3. Ražotājs nodrošina OEM ar dokumentiem un instrukcijām par to, kā uzstādīt motoru autoceļiem neparedzētā mobilā tehnikā tā, lai motors, emisijas kontroles sistēma un autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas daļas darbotos saskaņā ar šā pielikuma prasībām. Dokumentācijā ietver detalizētas tehniskās prasības motoram (programmatūra, aparatūra un komunikācijas sistēma), kas nepieciešams, lai motoru autoceļiem neparedzētā mobilā tehnikā uzstādītu pareizi.

2.2. Darbības apstākļi

2.2.1. NOx kontroles diagnostikas sistēmai ir jādarbojas: a) vides temperatūrā no 266 K līdz 308 K (no – 7 °C līdz 35 °C); b) jebkurā augstumā zemākā nekā 1 600 m v.j.l.; c) pie motora dzesētāja temperatūras virs 343 K (70 °C). Šo 2. iedaļu nepiemēro reaģenta līmeņa pārraudzība uzglabāšanas tvertnē, kad pārraudzību veic visos apstākļos, kad mērījumu veikšana ir tehniski iespējama (piemēram, visos apstākļos, kad šķidrs reaģents nav sasalis).

2.3. Aizsardzība pret reaģenta sasalšanu

2.3.1. Ir atļauts izmantot apsildāmu vai neapsildāmu reaģenta tvertni un dozēšanas sistēmu. Apsildāmā sistēma atbilst 2.3.2. punkta prasībām. Neapsildāmā sistēma atbilst 2.3.3. punkta prasībām. 2.3.1.1. Informāciju par neapsildāmas reaģenta tvertnes un dozēšanas sistēmas izmantošanu jānorāda autoceļiem neparedzētas mobilās tehnikas tiešajam lietotājam rakstiskās instrukcijās.

2.3.2. Reaģenta tvertne un dozēšanas sistēma 2.3.2.1. Ja reaģents ir sasalis, reaģents ir pieejams izmantošanai vēl maksimāli 70 minūtes pēc motora iedarbināšanas pie 266 K (– 7 °C) vides temperatūras. 2.3.2.2. Apsildāmo sistēmu konstrukcijas kritēriji Apsildāmo sistēmu konstruē tā, lai, veicot testēšanu saskaņā ar noteikto procedūru, tiktu ievērotas šajā 2. iedaļā noteiktās darbības rādītāju prasības. 2.3.2.2.1. Reaģenta tvertni un dozēšanas sistēmu impregnē pie 255 K (– 18 °C) temperatūras 72 stundas vai līdz brīdim, kad reaģents kļūst ciets (atkarībā no tā, kas notiek vispirms). 2.3.2.2.2. Pēc 2.3.2.2.1. punktā aprakstītā impregnēšanas perioda autoceļiem neparedzētas mobilās tehniku/motoru iedarbina un darbina pie 266 K (– 7 °C) vides temperatūras (vai zemākas) uz laiku: a) no 10 līdz 20 minūtēm brīvgaitā; b) pēc tam līdz 50 minūtēm ar ne vairāk kā 40 % nominālo slodzi. 2.3.2.2.3. Reaģenta dozēšanas sistēmai ir pilnībā jāfunkcionē pēc 2.3.2.2.2. punktā noteiktās testa procedūras beigām. 2.3.2.3. Konstrukcijas kritēriju novērtēšanu var veikt saldēšanas testēšanas kamerā, izmantojot pilnībā aprīkotu autoceļiem neparedzētu mobilo tehniku vai tās daļas, kas ir reprezentatīvas tām, kuras tiks uzstādītas autoceļiem neparedzētai mobilai tehnikai, vai pamatojoties uz darbības testiem.

2.3.3. Vadītāja brīdināšanas sistēmas un sistēmas, kas prasa vadītāja reakciju, aktivizēšanās neapsildāmai sistēmai 2.3.3.1. Vadītāja brīdināšanas sistēma, kas aprakstīta 4. iedaļā, aktivizējas, ja reaģenta dozēšana nenotiek pie ≤ 266 K (– 7 °C) vides temperatūras. 2.3.3.2. 5.4. punktā aprakstītā sistēma, kas prasa tūlītēju vadītāja reakciju, aktivizējas, ja reaģenta dozēšana nenotiek ilgākais 70 minūtes pēc motora iedarbināšanas pie ≤ 266 K (–7 °C) vides temperatūras.

2.4. Diagnostikas prasības

2.4.1. NOx kontroles diagnostikas sistēma (NCD) spēj noteikt šajā pielikumā aplūkotos NOx kontroles darbības traucējumus (NCM), izmantojot diagnosticēto kļūdu kodus (DTC), kas tiek uzglabāti datora atmiņā, kā arī pēc pieprasījuma paziņot šo informāciju ārpus tehnikas.

2.4.2. Prasības diagnosticētās kļūdas kodu ( DTC ) ierakstīšanai 2.4.2.1. NCD sistēm