1980L0777 — LV — 20.11.2003 — 002.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES DIREKTĪVA (1980. gada 15. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dabisko minerālūdeņu ieguvi un realizāciju (80/777/EEK) (OV L 229, 30.8.1980, p.1)

Grozīta ar:





Grozīta ar:

A1 L 302 23 15.11.1985







(*) Šis tiesību akts nekad nav publicēts latviešu valodā.









▼B

PADOMES DIREKTĪVA

(1980. gada 15. jūlijs)

par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz dabisko minerālūdeņu ieguvi un realizāciju

(80/777/EEK)







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 100. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), tā kā dalībvalstu tiesību aktos definēti dabiskie minerālūdeņi; tā kā saistībā ar to Kopienā ir pieņemtas dažādas dabisko minerālūdeņu definīcijas; tā kā šie tiesību akti nosaka terminus, ar kādiem dabiskie minerālūdeņi tiek par tādiem atzīti, un reglamentē avotu ekspluatācijas nosacījumus; tā kā tie turklāt izvirza īpašus noteikumus dabisko minerālūdeņu realizācijai; tā kā atšķirības tiesību aktos traucē dabisko minerālūdeņu brīvu apriti, radot atšķirīgus konkurences nosacījumus un līdz ar to tieši ietekmējot kopīgā tirgus izveidi un darbību; tā kā šajā konkrētajā gadījumā minētos šķēršļus var novērst, gan uzliekot katrai dalībvalstij par pienākumu atļaut realizēt savā teritorijā dabiskos minerālūdeņus, kas par tādiem atzīti citās dalībvalstīs, gan paredzot kopīgus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz mikrobioloģiskām prasībām, kas izpildāmas, un nosacījumiem, kādos zināmiem dabiskajiem minerālūdeņiem jālieto to specifiskie nosaukumi; tā kā līdz tam, kamēr noslēdz vienošanās starp Kopienu un trešām valstīm par dabisko minerālūdeņu savstarpēju atzīšanu, būtu jāparedz noteikumi, ar kādiem līdz iepriekšminēto vienošanos ieviešanai ļautu līdzīgus produktus, ko importē no trešām valstīm, brīvi ievest Kopienā kā dabiskos minerālūdeņus; tā kā būtu jārūpējas par to, lai nodrošinātu, ka dabiskie minerālūdeņi tirdzniecības posmā saglabā sev raksturīgās īpašības; tā kā tādēļ dabisko minerālūdeņu traukiem vajadzētu būt pienācīgi noslēgtiem; tā kā attiecībā uz marķējumu uz dabiskajiem minerālūdeņiem attiecina vispārīgos noteikumus, kas izklāstīti Padomes 1978. gada 18. decembra Direktīvā 79/112/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformējumu un reklāmu pārdošanai galapatērētājam ( 4 ); tā kā tādēļ šo direktīvu var ierobežot ar to, ka paredz papildinājumus un izņēmumus, kas ietverami šajos vispārīgajos noteikumos; tā kā, lai vienkāršotu un paātrinātu procedūru, Komisijai būtu jāuztic pienākums pieņemt īpašos tehniskās īstenošanas pasākumus un konkrēti – noteikt paraugu ņemšanas procedūru un analīžu metodes, kas vajadzīgas, lai pārbaudītu dabisko minerālūdeņu sastāvu; tā kā visos gadījumos, kad Padome uztic Komisijai atbildību par to noteikumu īstenošanu, kas attiecas uz cilvēku uzturam paredzētajiem pārtikas produktiem, būtu jāparedz procedūra, ar kādu izveido dalībvalstu un Komisijas ciešu sadarbību Pastāvīgajā pārtikas produktu komitejā, kas izveidota ar Lēmumu 69/414/EEK ( 5 ), IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







1. pants

1. Šī direktīva attiecas uz dalībvalstī iegūtiem pazemes ūdeņiem, ko dalībvalsts atbildīgā iestāde atzinusi par dabiskiem minerālūdeņiem saskaņā ar I pielikuma I iedaļas noteikumiem.

2. Šī direktīva attiecas arī uz trešās valstīs iegūtiem pazemes ūdeņiem, kas ievesti Kopienā un ko dalībvalsts atbildīgā iestāde atzinusi par dabiskiem minerālūdeņiem.

Pirmajā daļā minētos ūdeņus var par tādiem atzīt tikai tad, ja to ieguves valsts atbildīgā iestāde ir apstiprinājusi, ka tie atbilst I pielikuma I iedaļas prasībām un ka regulāri tiek pārbaudīta II pielikuma 2. punkta noteikumu piemērošana.

▼M3

Otrajā daļā minētā apstiprinājuma derīgums nedrīkst pārsniegt piecus gadus. Nav nepieciešams atkārtot pirmajā daļā minēto atzīšanas procedūru, ja apstiprinājums ir atjaunots pirms iepriekšminētā laikposma beigām.

▼B

3. Šo direktīvu nepiemēro:

— ūdeņiem, kas ir ārstniecības līdzekļi Direktīvas 65/65/EEK ( 6 ) nozīmē,

— dabiskiem minerālūdeņiem, ko izmanto ārstnieciskā nolūkā tieši ieguves avota tuvumā termālās vai balnealoģiskajās iestādēs.

4. Dalībvalsts atbildīgā iestāde noformē un oficiāli publicē 1. un 2. punktā minētās atzīšanas piešķiršanas pamatojumu.

5. Katra dalībvalsts informē Komisiju par 1. un 2. punktā minētās atzīšanas piešķiršanu vai anulēšanu. Šādi atzīto dabisko minerālūdeņu sarakstu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

2. pants

Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tikai 1. pantā minētos minerālūdeņus, kas atbilst šīs direktīvas noteikumiem, var realizēt kā dabiskos minerālūdeņus.

3. pants

Izmantot dabisko minerālūdeņu avotus un pildīt pudelēs to ūdeņus var tikai saskaņā ar II pielikuma prasībām.

▼M3

4. pants

1. Dabīgo minerālūdeni, kāds tas nāk no avota, nedrīkst apstrādāt citādi, kā tikai:

a) filtrējot vai dekantējot atdalīt nestabilās komponentes, tādas kā dzelzs un sēra savienojumi; pieļaujama iepriekšēja oksidēšana, bet tikai, ciktāl šī apstrāde neizmaina minerālūdens sastāvu attiecībā uz pamatsastāvdaļām, kas nodrošina ūdenim raksturīgās īpašības;

b) atdalīt dzelzs, mangāna un sēra savienojumus, kā arī arsēnu, izmantojot šim mērķim ar ozonu bagātinātu gaisu, bet tikai tā, lai šī apstrāde neizmainītu dabīgā minerālūdens sastāva būtiskās sastāvdaļas, kas nodrošina tieši šim ūdenim raksturīgās īpašības, ar noteikumu, ka: — apstrādi veic atbilstīgi 12. panta norādēm un pēc konsultācijām Pārtikas zinātniskajā komitejā, kas dibināta ar Komisijas Lēmumu 95/273/EK ( 7 ), — par apstrādi paziņo kompetentajām iestādēm, kas arī to kontrolē;

c) atdalīt a) un b) apakšpunktos neminētos citus nevēlamos komponentus, bet tikai tā, lai šī apstrāde neizmainītu dabīgā minerālūdens sastāva būtiskās sastāvdaļas, kas nodrošina tieši šim ūdenim raksturīgās īpašības, ar noteikumu, ka: — apstrādi veic atbilstīgi 12. panta norādēm un pēc konsultācijām Pārtikas zinātniskajā komitejā, — par apstrādi paziņo kompetentajām iestādēm, kas arī to kontrolē;

d) pilnīgi vai daļēji samazināt brīvā oglekļa dioksīda saturu, bet tikai ar fizikālām metodēm.

2. Dabīgam minerālūdenim, kāds tas nāk no avota, nedrīkst pievienot neko citu, kā tikai ogļskābo gāzi, ievērojot I pielikuma III daļas nosacījumus.

3. Jo īpaši ir aizliegta jebkura veida dezinficējoša apstrāde un bakteriostatisku piedevu pievienošana atbilstīgi 2. punkta prasībām vai jebkura cita veida apstrāde ar nolūku izmainīt dzīvotspējīgo baktēriju koloniju skaitu dabīgā minerālūdenī.

4. Panta 1. punkts neierobežo dabīgo minerālūdeņu un avota ūdeņu izmantošanu bezalkoholisko dzērienu ražošanā.

▼B

5. pants

1. Kopējais dzīvotspējīgo mikroorganismu skaits dabiskajā minerālūdenī atbilst normālam dzīvotspējīgo koloniju skaitam šajā ūdenī un sniedz pietiekamu pierādījumu par dabiskā minerālūdens ieguves avota aizsardzību pret jebkādu piesārņojumu. Kopējo koloniju skaitu nosaka saskaņā ar nosacījumiem, kas izklāstīti I pielikuma II iedaļas 1.3.3. punktā.

Pēc produkta iepildīšanas pudelēs kopējais mikroorganismu skaits nedrīkst būt lielāks par 100 vienībām mililitrā 20 līdz 22 oC temperatūrā 72 stundās uz agara vai agara–želatīna maisījuma un 20 vienībām mililitrā 37 oC temperatūrā 24 stundās uz agara. Kopējo mikroorganismu skaitu nosaka 12 stundu laikā pēc iepildīšanas pudelēs, šajā 12 stundu laika posmā minerālūdeni uzglabā 4 oC ± 1 oC temperatūrā.

Tikko iegūtā dabiskā minerālūdenī kopējais mikroorganismu skaits nedrīkstētu pārsniegt 20 vienības mililitrā 20 līdz 22 oC grādu temperatūrā 72 stundās un 5 vienības mililitrā 37 oC temperatūrā 24 stundās, ņemot vērā, ka šie skaitļi uzskatāmi par orientējošiem, nevis par maksimāli pieļaujamo koncentrāciju.

2. Tikko kā iegūtais dabiskais minerālūdens un jau tirdzniecībā esošais dabiskais minerālūdens nesatur:

a) parazītus un patogēnos mikroorganismus;

b) Escherichia coli un citas kolibaktērijas, kā arī fekālos streptokokus 250 ml pētāmā parauga;

c) sporulējošos sulfītreducējošos anaerobus 50 ml pētāmā parauga;

d) Pseudomonas aeruginosa 250 ml pētāmā parauga.

3. Neskarot 1. un 2. punktu un II pielikumā izklāstītos ieguves nosacījumus, minerālūdens tirdzniecībā:

— dzīvotspējīgo mikroorganismu kopējo skaitu dabiskajā minerālūdenī var radīt tikai to baktēriju skaita pieaugums, kas jau bija tikko no avota iegūtā ūdenī,

— dabiskajam minerālūdenim nedrīkst būt nekādu organoleptisku trūkumu.

6. pants

Katrs dabiskā minerālūdens trauks ir apgādāts ar tādu noslēgšanas ierīci, kas izslēdz jebkuru iespēju to viltot vai piesārņot.

7. pants

1. Dabiskā minerālūdens tirdzniecības nosaukums ir “dabisks minerālūdens” vai – dzirkstošiem minerālūdeņiem, kas definēti I pielikuma III iedaļā, – “dabiski gāzēts dabiskais minerālūdens”, “dabiskais minerālūdens gāzēts no avota” vai “gāzētais dabiskais minerālūdens”.

Ja dabiskajam minerālūdenim veikta kāda no 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajām apstrādēm, tā tirdzniecības nosaukumā pievieno norādi “pilnīgi degazēts” vai “daļēji degazēts”.

▼M3

2. Dabīgā minerālūdens etiķetē jānorāda arī šāda obligāta informācija:

a) ziņas par ķīmisko sastāvu un raksturīgākajām sastāvdaļām;

b) minerālūdens ieguves avota atrašanās vieta un nosaukums;

c) 4. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētās ziņas par apstrādes veidiem.

2a. Ja trūkst Kopienas noteikumu informēšanai par kādu 2. punkta c) apakšpunktā minēto apstrādes veidu, dalībvalstis var uzturēt spēkā savus noteikumus.

▼M3 —————

▼B

8. pants

1. Apdzīvotās vietas, ciemata vai citas vietas nosaukumu var izmantot minerālūdens preču aprakstā, ja tas attiecas uz dabisku minerālūdeni, kura ieguves avots atrodas nosaukumā minētajā vietā, un tas nemaldina par avota atrašanās vietu.

2. Aizliegts apzīmēt dabisku minerālūdeni no viena un tā paša avota ar vairāk nekā vienu preču aprakstu.

3. Ja etiķete vai uzraksts uz traukiem, kuros minerālūdeni pārdod, satur preču aprakstā atšķirīgu avota vai tā atrašanās vietas nosaukumu, tad šīs vietas vai avota nosaukumu norāda ar vismaz pusotras reizes augstākiem un platākiem burtiem nekā lielākie burti attiecīgajā preču aprakstā.

Pirmo daļu piemēro mutatis mutandis un tikpat stingri arī attiecībā uz avota vai tā atrašanās vietas nosaukumu, ko izmanto preču aprakstā dabiskā minerālūdens reklāmai jebkurā tās formā.

9. pants

1. Uz iepakojuma vai etiķetes, kā arī jebkāda veida reklāmā aizliegts lietot apzīmējumus, preču zīmes, firmas zīmes, tirdzniecības zīmes, zīmējumus vai citas norādes, to skaitā arī simbolus, kas:

a) dabiskā minerālūdens gadījumā norāda uz tādām īpašībām, kādu produktam nav, īpaši tas attiecas uz dabiskā minerālūdens ieguves vietu, avota izmantošanas atļaujas izsniegšanas datumu, analīžu rezultātiem vai jebkuru norādi uz autentiskuma garantijām;

b) tāda dzeramā ūdens gadījumā, kas pildīts traukā, kurš neatbilst I pielikuma I iedaļas noteikumiem, var būt par cēloni tā sajaukšanai ar dabisko minerālūdeni, jo īpaši uzraksts “minerālūdens”.

2.

a) Aizliegti visi norādījumi, kuri piedēvē dabiskajam minerālūdenim īpašības, kas ļautu to lietot cilvēku slimību profilaksē vai ārstēšanā;

b) tomēr šīs direktīvas III pielikumā uzskaitītās norādes ir atļautas, ja tās atbilst šajā pielikumā minētiem kritērijiem vai, ja tādu nav, tad attiecīgās valsts noteikumu kritērijiem un ar noteikumu, ka tās izstrādātas uz fizikāli ķīmisko analīžu un vajadzības gadījumā uz tādu farmakoloģisko, fizioloģisko un klīnisko pētījumu pamata, kas veikti ar atzītām zinātniskām metodēm saskaņā ar I pielikuma I iedaļas 2. punktu;

c) dalībvalstis var atļaut tādas norādes kā “stimulē gremošanu”, “veicina aknu un žultspūšļa darbību” vai tamlīdzīgas. Tās var atļaut arī citas norādes ar noteikumu, ka tās nav pretrunā ar a) apakšpunktā noteiktajiem principiem un atbilst b) apakšpunktā noteiktajiem principiem.

3. Dalībvalstis var pieņemt īpašus noteikumus attiecībā uz informāciju – kā uz iepakojuma vai etiķetē, tā reklāmā – par dabisko minerālūdeņu piemērotību bērniem un zīdaiņiem. Tādi noteikumi var attiekties arī uz tām dabiskā minerālūdens īpašībām, kas nosaka iepriekšminētās informācijas izmantošanu.

Dalībvalstis, kas paredz veikt šādus pasākumus, vispirms par to informē citas dalībvalstis un Komisiju.

4. Ne vēlāk kā trīs gadus pēc šīs direktīvas izziņošanas Komisija iesniedz Padomei ziņojumu un vajadzības gadījumā atbilstīgus priekšlikumus par I pielikuma II iedaļas 1.2.12. punkta noteikumu piemērošanu.

▼M3

4.a Termins “avota ūdens” raksturo lietošanai pārtikā paredzētu ūdeni dabīgā veidā, ko pilda tieši no avota, kas:

— atbilst II pielikuma 2. un 3. punktā minētiem ieguves nosacījumiem, kuri ir pilnībā piemērojami avota ūdenim,

— atbilst 5. pantā noteiktām mikrobioloģisko rādītāju normām,

— atbilst 7. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkta un 8. panta prasībām par marķēšanu,

— nav apstrādāts citādi, kā norādīts 4. pantā. Citas apstrādes var atļaut saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru.

Bez iepriekš minētā avota ūdenim jāatbilst arī Padomes 1980. gada 15. jūlija Direktīvas 80/778/EEK noteikumiem par lietošanai pārtikā domātā ūdens kvalitāti. ( 8 )

4b. Ja trūkst Kopienas noteikumu par kādu no 9. panta 4.a punkta ceturtajā ievilkumā minētajiem apstrādes veidiem, dalībvalstis var uzturēt spēkā savus noteikumus par apstrādi.

▼B

10. pants

1. Dalībvalstis paredz pasākumus, kas vajadzīgi, lai garantētu, ka tirdzniecību ar dabiskiem minerālūdeņiem, kas atbilst šajā direktīvā ietvertajām definīcijām un noteikumiem, netraucē tādu nesaskaņotu attiecīgo valstu noteikumu pielietošana, kuri reglamentē dabisko minerālūdeņu un vispār pārtikas produktu īpašības, saturu, ieguves nosacījumus, iepakošanu vai marķēšanu.

▼M3 —————

▼M3

10.a pants

1. Ja dalībvalsts var pietiekami pamatot slēdzienu par dabīgā minerālūdens neatbilstību šīs direktīvas prasībām vai tā iespējamo kaitīgumu patērētāju veselībai, tad, neskatoties uz to, ka šo dabīgo minerālūdeni brīvi tirgo vienā vai vairākās dalībvalstīs, katrai dalībvalstij ir tiesības aizliegt vai ierobežot šī dabīgā minerālūdens tirgošanu savā teritorijā. Par to nekavējoties jāinformē Komisija un pārējās dalībvalstis, kā arī jāiesniedz šāda lēmuma pamatojums.

2. Katra dalībvalsts, kas atzinusi kādu dabīgo minerālūdeni, pēc Komisijas vai kādas citas dalībvalsts pieprasījuma sniedz tai visu vajadzīgo informāciju par šī ūdens atzīšanu kopā ar regulāru pārbaužu rezultātiem.

3. Komisija, cik iespējams ātri, izskata 1. punktā minētos attiecīgās dalībvalsts iesniegtos pamatojumus un, apspriedusies ar Pārtikas produktu pastāvīgo komiteju, tūlīt sniedz atzinumu, kā arī veic vajadzīgos pasākumus.

4. Ja Komisija uzskata, ka šai direktīvai ir vajadzīgi grozījumi, lai varētu nodrošināt veselības aizsardzību, tā sāk 12. pantā noteikto procedūru, lai pieņemtu grozījumus. Visas dalībvalstis, kas izstrādājušas drošības pasākumus, tādā gadījumā var tos turpināt, kamēr pieņem grozījumus.

▼M3

11. pants

1. Saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru jāpieņem:

— dabīgo minerālūdeņu atsevišķo komponentu normas,

— noteikumi norādēm marķējumā par tām dabīgā minerālūdens komponentiem, kas ir vērā ņemamā daudzumā,

— norādes par bagātināšanu ar ozonu saskaņā ar 4. panta 1. punkta b) apakšpunktu,

— informācija par jebkuru apstrādi saskaņā ar 7. panta 2. punkta c) apakšpunktu.

2. Saskaņā ar 12. pantā noteikto procedūru var pieņemt:

— analīžu metodes, tostarp noteikšanas robežu, lai noteiktu dabīgo minerālūdeņu nepiesārņotību,

— paraugu noņemšanas procedūru un analīzes metodes dabīgā minerālūdens mikrobioloģisko īpašību kontrolei.

▼M3

11.a pants

Jebkuru lēmumu, kas var ietekmēt veselības aizsardzību, pieņem Komisija, konsultējoties ar Pārtikas zinātnisko komiteju.

▼M4

12. pants

1. Komisijai palīdz Pastāvīgā pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 ( 9 ) 58. pantu (turpmāk tekstā – “Komiteja”).

2. Ja ir atsauce uz šo pantu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK ( 10 ) 5. un 7. pantu, ņemot vērā minētā lēmuma 8. panta noteikumus.

Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā noteiktais termiņš ir trīs mēneši.

3. Komiteja pieņem savu reglamentu.

▼B

13. pants

12. pantu piemēro ►M2 for a period of two years from the date on which the matter was first referred to the Committee after 1 January 1985 ◄ saskaņā ar 12. panta 1. punktu pirmo reizi iesniedza Komitejā.

14. pants

Šī direktīva neattiecas uz dabiskiem minerālūdeņiem, kas paredzēti eksportam uz trešām valstīm.

15. pants

Dalībvalstis izdara savos tiesību aktos tādus grozījumus, kādi vajadzīgi, lai tie atbilstu šai direktīvai, un par to tūlīt informē Komisiju; šādi grozītos tiesību aktus piemēro tā, lai:

— atļautu tirdzniecību ar šīs direktīvas prasībām atbilstīgiem produktiem ne vēlāk kā divus gadus pēc tās izziņošanas,

— aizliegtu tirdzniecību ar šīs direktīvas prasībām neatbilstīgiem produktiem četrus gadus pēc tās izziņošanas.

16. pants

Šī direktīva attiecas arī uz Francijas Republikas aizjūras departamentiem.

17. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.









I PIELIKUMS

I. DEFINĪCIJA

1. “Dabisks minerālūdens” ir mikrobioloģiski nekaitīgs ūdens, kuru, kā norādīts 5. pantā, iegūst no pazemes ūdens slāņiem vai krātuvēm, izmantojot slēgtus avotus ar vienu vai vairākām dabiskām vai urbtām izejām. Dabiskos minerālūdeņus var skaidri atšķirt no parastā dzeramā ūdens: a) pēc to īpašībām, ko nosaka neorganisko vielu, mikroelementu vai citu sastāvdaļu klātbūtne, un vajadzības gadījumā arī pēc to specifiskās iedarbības; b) pēc to sākotnējā stāvokļa; ja abas raksturīgās īpašības saglabājas neskartas, tāpēc ka minerālūdenim ir pazemes izcelsme, un tas ir pasargāts no jebkādiem piesārņošanas draudiem.

2. Raksturīgās pazīmes, kas nodrošina dabiskam minerālūdenim veselībai labvēlīgas īpašības, jānovērtē: a) no šādiem aspektiem: 1) ģeoloģiskā un hidroloģiskā; 2) fizikālā, ķīmiskā un fizikāli ķīmiskā; 3) mikrobioloģiskā; 4) vajadzības gadījumā arī farmakoloģiskā, fizioloģiskā un klīniskā; b) saskaņā ar II iedaļā minētajiem kritērijiem; c) saskaņā ar zinātniskām metodēm, ko apstiprinājušas atbildīgās iestādes. Analīzes, kas minētas a) apakšpunkta 4. punktā, nav obligātas, ja ūdens sastāvs ir ļāvis to ieguves dalībvalstī jau pirms šīs direktīvas stāšanās spēkā atzīt par dabisku minerālūdeni. Jo īpaši tas attiecas uz gadījumu, kad attiecīgais minerālūdens gan ieguves vietā, gan arī pēc pildīšanas traukos satur vismaz 1 000 mg kopējās sausnas vai vismaz 250 mg brīvā oglekļa dioksīda uz kilogramu produkta.

3. Dabiskā minerālūdens saturam, temperatūrai un citiem būtiskiem parametriem jābūt stabiliem dabisko svārstību robežās, un jo īpaši tos nedrīkst ietekmēt iespējamās atšķirības minerālūdens plūsmas ātrumā. 5. panta 1. punkta nozīmē normāls dzīvotspējīgu mikrobu daudzums dabiskajā minerālūdenī ir pastāvīgs. Saprātīgs kopējais mikrobu skaits tikko iegūtā minerālūdenī pirms jebkādas apstrādes; kvalitatīvo un kvantitatīvo sastāvu, ko ņem vērā, šo minerālūdeni atzīstot, pārbauda, periodiski izdarot analīzes.

II. DEFINĪCIJAS PIEMĒROŠANAS PRASĪBAS UN KRITĒRIJI

1.1. Prasības attiecībā uz ģeoloģisko un hidroloģisko izpēti

Prasībām jānodrošina šāda precīza informācija:

1.1.1. ūdens ieguves precīza atrašanās vieta, norādot tās augstumu virs jūras līmeņa kartē ar mērogu ne vairāk kā 1:1000;

1.1.2. sīki izstrādāts avota izcelšanās un apkārtējās dabas ģeoloģiskais apraksts;

1.1.3. hidroģeoloģiskā slāņa izvietojuma apraksts;

1.1.4. ieguves darbību apraksts;

1.1.5. apkārtnes norobežošana vai sīki izstrādāts to citu pasākumu apraksts, kas pasargā avotu no piesārņošanas.

1.2. Prasības attiecībā uz fizikālu, ķīmisku un fizikāli ķīmisku izpēti

Šajā izpētē nosaka:

1.2.1. plūsmas ātrumu avotā;

1.2.2. ūdens temperatūru avotā un apkārtējo temperatūru;

1.2.3. sakarības starp ūdens ieguves vietas apkārtējo dabu un neorganisko vielu saturu ūdenī;

1.2.4. sauso atlikumu 180 oC un 260 oC temperatūrā;

1.2.5. ūdens elektrovadītspēju vai pretestību noteiktās temperatūras robežās;

1.2.6. ūdeņraža jonu koncentrāciju (pH);

1.2.7. anjonu un katjonu saturu;

1.2.8. nejonizētos elementus;

1.2.9. mikroelementus;

1.2.10. avota radioloģiskās īpašības;

1.2.11. vajadzības gadījumā arī pamatelementu relatīvo izotopu līmeni ūdenī skābeklim (160 – 180) un ūdeņradim (protijs, deitērijs, tritijs);

1.2.12. atsevišķu minerālūdens sastāvā esošo elementu toksiskumu, ņemot vērā tiem noteiktās robežvērtības.

1.3. Ieguves vietā veikto mikrobioloģisko analīžu kritēriji

Šīm analīzēm jāietver:

1.3.1. pierādījumi, ka ūdens nesatur parazītus un patogēnos mikroorganismus;

1.3.2. par fekāliju klātbūtni liecinošo dzīvotspējīgo mikroorganismu koloniju kvantitatīva noteikšana: a) nav pieļaujama Escherichia coli un citu koliformu klātbūtne 250 mililitros parauga 37 oC un 44,5 oC temperatūrā; b) nav pieļaujama fekālo streptokoku klātbūtne 250 ml parauga; c) nav pieļaujama sporulējošo sulfītreducējošo anaerobu klātbūtne 50 ml parauga; d) nav pieļaujama Pseudomonas aeruginosa klātbūtne 250 ml parauga;

1.3.3. atdzīvināmo mikroorganismu kopējā koloniju skaita noteikšana 1 ml ūdens: i) 20 līdz 22 oC temperatūrā 72 stundās uz agara-želatīna maisījuma; ii) 37 oC temperatūrā 24 stundās uz agara.

1.4. Prasības attiecībā uz klīniskām un farmakoloģiskām analīzēm

1.4.1. Analīzēm, kas jāveic ar zinātniski atzītām metodēm, vajadzētu būt piemērotām, lai raksturotu dabiskā minerālūdens īpašības un to ietekmi uz cilvēka organisma funkcijām, piemēram, diurēzi, kuņģa un zarnu darbību, neorganisko vielu trūkuma kompensāciju.

1.4.2. Klīnisko pārbaužu skaitu 1.4.1. minētajām analīzēm var reglamentēt atkarībā no rezultātu blīvuma un atkārtojamības. Vajadzības gadījumā klīniskās analīzes var aizstāt ar 1.4.1. minētajām analīzēm, ar noteikumu, ka ar pietiekamu ticamību var iegūt tādus pašus rezultātus.

III. PAPILDU PRASĪBAS ATTIECĪBĀ UZ DZIRKSTOŠIEM DABISKIEM MINERĀLŪDEŅIEM

Ieguves vietā vai pēc pildīšanas pudelēs pie normālas temperatūras un spiediena ir skaidri redzams, ka dzirkstošais dabiskais minerālūdens spontāni izdala ogļskābo gāzi. Dzirkstošos dabiskos minerālūdeņus iedala šādās trijās grupās:

a) “dabiski gāzēts dabiskais minerālūdens” ir tāds dabiskais minerālūdens, kurā ogļskābās gāzes koncentrācija ieguves vietā pēc dekantācijas, ja tāda veikta, un pildīšanas pudelēs ir tāda pati kā ieguves avotā, vajadzības gadījumā no tā paša ūdens slāņa vai depozīta otrreizēji ievadot produktā tādu pašu daudzumu oglekļa dioksīda, kāds ir zaudēts minētajās darbībās, ievērojot parastās tehniskās pielaides;

b) “dabiskais minerālūdens, bagātināts ar gāzi no avota” ir tāds minerālūdens, kurā oglekļa dioksīda saturs pēc dekantēšanas, ja tāda veikta, un pildīšanas pudelēs ir lielāks nekā avotā;

c) “gāzētais dabiskais minerālūdens” ir tāds minerālūdens, kam papildus pievienots citas, nevis ieguves avota vai depozīta, izcelsmes oglekļa dioksīds.









II PIELIKUMS

DABISKĀ MINERĀLŪDENS IEGUVES UN TIRDZNIECĪBAS NOSACĪJUMI

1. Dabiskā minerālūdens ieguves avotu drīkst izmantot tikai ar tās valsts kompetentās iestādes izsniegtu atļauju, kurā ūdeni iegūst, un tikai pēc tam, kad ir atzīts, ka attiecīgais ūdens atbilst I pielikuma 1. punkta noteikumiem.

2. Ūdens ieguves iekārtām jābūt izveidotām tā, lai izslēgtu jebkuru piesārņojuma iespēju un saglabātu īpašības, kas minerālūdenim piemīt ieguves vietā. Lai to panāktu: a) avotam vai ūdens izplūdes vietai jābūt pasargātai no piesārņošanas draudiem; b) ieguves aprīkojumam, caurulēm un rezervuāriem jābūt no ūdenim piemērotiem materiāliem, pie tam izgatavotiem tā, lai izslēgtu jebkādas ķīmiskas, fizikāli ķīmiskas vai mikrobioloģiskas izmaiņas ūdenī; c) izmantošanas apstākļiem, konkrēti mazgāšanas un pildīšanas procesā, jāatbilst higiēnas prasībām. Jo īpaši traukiem jābūt izgatavotiem vai apstrādātiem tā, lai pilnīgi izslēgtu kaitīgu ietekmi uz dabiskā minerālūdens mikrobioloģiskajām un ķīmiskajām īpašībām; d) dabisko minerālūdeni atļauts transportēt tikai tādos traukos, kas paredzēti produkta piegādei galapatērētājam. Tomēr d) punktu nepiemēro dalībvalsts teritorijā iegūtiem un tirgotiem minerālūdeņiem, ja šajā dalībvalstī šīs direktīvas izziņošanas brīdī minerālūdens transportēšana cisternās no ieguves vietas uz pildīšanas rūpnīcu ir atļauta.

3. Ja ieguves gaitā konstatē, ka dabiskais minerālūdens ir piesārņots un vairs neatbilst 5. pantā noteiktajām mikrobioloģiskajām prasībām, avota izmantotājam nekavējoties jāpārtrauc visas darbības, jo īpaši pildīšana, līdz ir likvidēti piesārņojuma cēloņi un minerālūdens atkal atbilst 5. panta noteikumiem.

4. Ieguves valsts atbildīgs iestāde periodiski pārbauda, vai: a) dabiskais minerālūdens, kura ieguvei izdota avota izmantošanas atļauja, atbilst I pielikuma I iedaļā norādītajām prasībām; b) avota izmantotājs ievēro 2. un 3. punkta noteikumus.









III PIELIKUMS

9. PANTA 2. PUNKTĀ NOTEIKTĀS PAZĪMES UN KRITĒRIJI







Pazīmes Kritēriji Zems minerālsāļu saturs Minerālsāļu saturs, kas noteikts kā sausais atlikums, ne lielāks par 500 mg/l Ļoti zems minerālsāļu saturs Minerālsāļu saturs, kas noteikts kā sausais atlikums, ne lielāks par 50 mg/l Bagāts ar minerālsāļiem Minerālsāļu saturs, kas noteikts kā sausais atlikums, ne lielāks par 1 500 mg/l Satur bikarbonātu Bikarbonāta saturs lielāks par 600 mg/l Satur sulfātus Sulfātu saturs lielāks par 200 mg/l Satur hlorīdus Hlorīdu saturs lielāks par 200 mg/l Satur kalciju Kalcija saturs lielāks par 150 mg/l Satur magniju Magnija saturs lielāks par 50 mg/l Satur fluorīdus Fluorīdu saturs lielāks par 1 mg/l Satur dzelzi Divvērtīgās dzelzs saturs lielāks par 1 mg/l Skābums Brīva oglekļa dioksīda saturs lielāks par 250 mg/l Satur nātriju Nātrija saturs lielāks par 200 mg/l Derīgs izmantošanai zīdaiņu pārtikā — Derīgs izmantošanai diētās ar pazeminātu nātrija saturu Nātrija saturs mazāks par 20 mg/l Laksatīvs — Diurētisks —