2014R0908 — LV — 15.10.2016 — 004.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 908/2014

(2014. gada 6. augusts),

ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām struktūrām, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, noteikumiem par pārbaudēm, nodrošinājumu un pārredzamību







I

NODAĻA

MAKSĀJUMU AĢENTŪRAS UN CITAS STRUKTŪRAS

1. pants

Maksājumu aģentūru akreditācijas procedūra

1. Dalībvalstis ministrijas līmenī izraugās iestādi, kas ir atbildīga par:

a) maksājumu aģentūru akreditācijas piešķiršanu, pārskatīšanu un atsaukšanu;

b) to uzdevumu veikšanu, kas saskaņā ar šo nodaļu uzticēti kompetentajai iestādei.

2. Kompetentā iestāde ar oficiālu aktu lemj par maksājumu aģentūras akreditācijas piešķiršanu vai – pēc pārskatīšanas – par tās atsaukšanu, pamatojoties uz Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 1. panta 2. punktā minēto akreditācijas kritēriju (turpmāk “akreditācijas kritēriji”) pārbaudi. Kompetentā iestāde nekavējoties informē Komisiju par akreditāciju un akreditācijas atsaukšanu.

3. Kompetentā iestāde pirms ikvienas akreditācijas piešķiršanas norīko revīzijas struktūru veikt pārbaudi (pirmsakreditācijas pārskatīšana). Revīzijas struktūra ir revīzijas iestāde vai cita publiska vai privāta organizācija, vai kādas iestādes organizatoriskā struktūrvienība, kurai ir revīzijas veikšanai nepieciešamā profesionalitāte, prasmes un spējas. Revīzijas struktūra ir neatkarīga no akreditējamās maksājumu aģentūras.

Pārbaude (pirmsakreditācijas pārskatīšana), kas jāveic revīzijas struktūrai, konkrēti aptver:

a) maksājumu atļaušanai un izpildei izveidotās procedūras un sistēmas;

b) pienākumu sadali un iekšējās un ārējās kontroles piemērotību darījumiem, kas finansēti no Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) un Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (turpmāk kopā “fondi”);

c) pakāpi, kādā izveidotās procedūras un sistēmas spēj nodrošināt Savienības budžeta aizsardzību, arī uz riska faktoru balstītus krāpšanas apkarošanas pasākumus;

d) informācijas sistēmu drošību;

e) grāmatvedības uzskaites kārtošanu.

Revīzijas struktūra sagatavo ziņojumu, kurā sīki apraksta veikto revīzijas darbu, minētā darba rezultātus un tās novērtējumu par maksājumu aģentūras atbilstību akreditācijas kritērijiem. Ziņojumu iesniedz kompetentajai iestādei, kas pēc tam izdod akreditācijas aktu, ja ir pārliecināta, ka maksājumu aģentūra atbilst akreditācijas kritērijiem.

4. Ja kompetentā iestāde uzskata, ka maksājumu aģentūra akreditācijas kritērijiem neatbilst, tā informē maksājumu aģentūru par konkrētiem nosacījumiem, kas tai jāizpilda, pirms tai var piešķirt akreditāciju.

Kamēr tiek izdarītas visas izmaiņas, kas vajadzīgas, lai izpildītu šādus konkrētus nosacījumus, akreditāciju var piešķirt provizoriski uz laikposmu, kas jānosaka, ņemot vērā konstatēto problēmu smagumu, un kas nedrīkst pārsniegt 12 mēnešus. Pienācīgi pamatotos gadījumos Komisija pēc attiecīgās dalībvalsts lūguma minēto laikposmu var pagarināt.

5. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā paredzēto informāciju nosūta tūlīt pēc tam, kad maksājumu aģentūra ir pirmo reizi akreditēta, un katrā ziņā pirms tiek pieprasīts tai radušos izdevumus segt no fondiem. Minētajai informācijai pievieno deklarācijas un dokumentus par:

a) maksājumu aģentūrai uzticētajiem pienākumiem;

b) pienākumu sadali starp maksājumu aģentūras struktūrvienībām;

c) maksājumu aģentūras saistību ar citām publiskām vai privātām struktūrām, kuras ir atbildīgas par to pasākumu īstenošanu, kuru izdevumus maksājumu aģentūra pieprasa segt no fondiem;

d) kārtību, kādā tiek pieņemti, pārbaudīti un apstiprināti saņēmēju pieprasījumi un tiek atļauti, samaksāti un iegrāmatoti izdevumi;

e) noteikumiem par informācijas sistēmu drošību;

f) ziņojumu par 3. punktā minēto pirmsakreditācijas pārskatīšanu, ko veikusi revīzijas struktūra.

6. Komisija informē Lauksaimniecības fondu komiteju par katrā dalībvalstī akreditētajām maksājumu aģentūrām.

2. pants

Akreditācijas pārskatīšana

1. Kompetentā iestāde, pamatojoties jo īpaši uz sertifikātiem un ziņojumiem, ko sagatavojusi Regulas (ES) Nr. 1306/2013 9. pantā minētā sertifikācijas struktūra, pastāvīgi pārrauga maksājumu aģentūras, par kurām tā ir atbildīga, un seko līdzi tam, kā tiek novērsti konstatētie trūkumi.

Reizi trijos gados kompetentā iestāde rakstiski ziņo Komisijai par maksājumu aģentūru pārraudzību un to darbību uzraudzību. Ziņojumā ietver pārskatu par maksājumu aģentūru nepārtrauktu atbilstību akreditācijas kritērijiem un kopsavilkumu par darbībām, kas veiktas trūkumu novēršanai. Kompetentā iestāde apstiprina to, vai maksājumu aģentūra, par kuru tā ir atbildīga, joprojām atbilst akreditācijas kritērijiem.

2. Dalībvalstis izveido sistēmu, kas nodrošina, ka jebkura informācija, kas liek domāt, ka maksājumu aģentūra neatbilst akreditācijas kritērijiem, nekavējoties tiek darīta zināma kompetentajai iestādei.

3. Ja kompetentā iestāde ir konstatējusi, ka akreditēta maksājumu aģentūra vairs neievēro vienu vai vairākus akreditācijas kritērijus tādā veidā, kas var kavēt Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 1. panta 1. punktā noteikto uzdevumu izpildi, kompetentā iestāde nekavējoties nosaka maksājumu aģentūras akreditācijas pārbaudes laiku. Tā izstrādā plānu, kurā norāda darbības un termiņus, lai novērstu konstatētos trūkumus laikposmā, kas noteikts atkarībā no problēmas smaguma un nepārsniedz 12 mēnešus no dienas, kurā noteikts akreditācijas pārbaudes laiks. Pienācīgi pamatotos gadījumos pēc attiecīgās dalībvalsts lūguma Komisija minēto laikposmu var pagarināt.

4. Kompetentā iestāde informē Komisiju par savu lēmumu noteikt maksājumu aģentūras akreditācijas pārbaudes laiku, par plānu, kas izstrādāts saskaņā ar 3. punktu, un pēc tam par šā plāna īstenošanas gaitu.

5. Ja akreditācija tiek atsaukta, kompetentā iestāde nekavējoties akreditē citu maksājumu aģentūru, kas atbilst Regulas (ES) Nr. 1306/2013 7. panta 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, lai nodrošinātu, ka maksājumi saņēmējiem netiek pārtraukti.

6. Ja Komisija konstatē, ka kompetentā iestāde nav izpildījusi 3. punktā paredzēto pienākumu izstrādāt trūkumu novēršanas plānu vai ka maksājumu aģentūra joprojām ir akreditēta, kaut arī noteiktajā termiņā šāds plāns nav pilnībā īstenots, tā pieprasa kompetentajai iestādei atsaukt maksājumu aģentūras akreditāciju, izņemot gadījumus, kad vajadzīgās izmaiņas tiek izdarītas laikposmā, kas Komisijai jānosaka atkarībā no problēmas smaguma. Šādā situācijā Komisija var nolemt novērst trūkumus, izmantojot atbilstīguma noskaidrošanas procedūru saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu.

3. pants

Pārvaldības ticamības deklarācija

1. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 7. panta 3. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minēto pārvaldības ticamības deklarāciju sagatavo laikus, lai sertifikācijas struktūra varētu sniegt atzinumu, kas minēts tās pašas regulas 9. panta 1. punktā.

Pārvaldības ticamības deklarāciju sagatavo šīs regulas I pielikumā noteiktajā formā, un tajā var būt iekļautas atrunas, kurās kvantificēta iespējamā finansiālā ietekme. Gadījumā, kad ir izteiktas atrunas, deklarācijā iekļauj trūkumu novēršanas plānu un precīzu plāna īstenošanas grafiku.

2. Pārvaldības ticamības deklarāciju ir balstīta uz izveidotās vadības un kontroles sistēmas faktisku pārraudzību visa gada laikā.

4. pants

Koordinējošā struktūra

1. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 7. panta 4. punktā minētā koordinējošā struktūra ir vienīgais Komisijas saziņas partneris attiecīgajā dalībvalstī visos jautājumos, kas saistīti ar fondiem šādos aspektos:

a) ar maksājumu aģentūru funkcijām un darbībām saistītās informācijas un pamatnostādņu izplatīšana minētajām maksājumu aģentūrām un struktūrām, kas ir atbildīgas par šādu pamatnostādņu īstenošanu, kā arī par to saskaņotas piemērošanas veicināšanu;

b) Regulas (ES) Nr. 1306/2013 7. un 102. pantā minētās informācijas nosūtīšana Komisijai;

c) visas tās grāmatvedības informācijas pieejamība Komisijai, kas nepieciešama statistikas un kontroles vajadzībām.

2. Maksājumu aģentūra var darboties kā koordinējošā struktūra ar nosacījumu, ka abas funkcijas ir nodalītas.

3. Pildot savus uzdevumus, koordinējošā struktūra var saskaņā ar valsts procedūrām izmantot citas administratīvas struktūras vai struktūrvienības, īpaši tās, kurām ir grāmatvedības vai tehniskās zināšanas.

4. Koordinējošās struktūras glabāto elektronisko datu konfidencialitāti, integritāti un pieejamību nodrošina ar pasākumiem, kas pielāgoti katras koordinējošās struktūras administratīvajai struktūrai, personālsastāvam un tehnoloģiskajai videi. Finansiālais un tehnoloģiskais ieguldījums ir samērīgs ar faktiskajiem riskiem.

5. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā paredzēto informāciju nosūta tūlīt pēc tam, kad koordinējošā struktūra ir pirmo reizi akreditēta, un katrā ziņā pirms tiek pieprasīts no fondiem segt izdevumus, par kuriem tā ir atbildīga. Tai pievieno struktūras akreditācijas dokumentu, kā arī informāciju par administratīvajiem, grāmatvedības un iekšējās kontroles nosacījumiem, kas saistīti ar tās darbību.

5. pants

Sertifikācija

1. Kompetentā iestāde norīko Regulas (ES) Nr. 1306/2013 9. pantā paredzēto sertifikācijas struktūru.

2. Sertifikācijas struktūra efektīvi un lietderīgi organizē savu darbu un veic pārbaudes saskaņā ar atbilstošu grafiku, ņemot vērā attiecīgā finanšu gada darījumu raksturu un termiņus.

3. Atzinumu, kas sertifikācijas struktūrai jāsniedz saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 9. panta 1. punktu, sagatavo katru gadu.

Minētā atzinuma pamatā ir revīzijas darbs, kas jāveic saskaņā ar šīs regulas 6. un 7. pantu.

4. Sertifikācijas struktūra sagatavo ziņojumu par saviem konstatējumiem. Ziņojums attiecas uz deleģētajām funkcijām. Ziņojumā norāda to, vai ziņojuma aptvertajā laikposmā:

a) maksājumu aģentūra ir atbildusi akreditācijas kritērijiem;

b) maksājumu aģentūras procedūras ir devušas pietiekamu pārliecību par to, ka izdevumi, kurus pieprasīts segt no fondiem, ir tikuši veikti atbilstīgi Savienības noteikumiem, un tādējādi ir nodrošināta pamatā esošo darījumu likumība un pareizība, un ka ir izpildīti ieteikumi par uzlabojumiem, ja tādi bijuši;

c) šīs regulas 29. pantā minētie gada pārskati ir saskaņā ar maksājumu aģentūras grāmatvedības grāmatām un reģistriem;

d) izdevumu deklarācijās un intervences darbību pārskatos ir patiesi, pilnīgi un pareizi atspoguļotas darbības, kuru izmaksas pieprasīts segt no fondiem;

e) Savienības finansiālās intereses ir pienācīgi aizsargātas attiecībā uz izmaksātajiem avansiem, saņemtajām garantijām, intervences krājumiem un iekasējamajām summām.

Ziņojumā ietver informāciju par to darbinieku skaitu un kvalifikāciju, kas veica revīziju, par veikto darbu, pārbaudīto darījumu skaitu, iegūto būtiskuma un pārliecības pakāpi, visiem konstatētajiem trūkumiem un ieteikumiem par uzlabojumiem, un par sertifikācijas struktūras un citu maksājumu aģentūras iekšējo un ārējo revīzijas struktūru darbībām, no kurām sertifikācijas struktūra pilnībā vai daļēji guvusi pārliecību par ziņojumā atspoguļotajiem jautājumiem.

6. pants

Revīzijas principi

1. Sertifikācijas revīziju veic saskaņā ar starptautiski pieņemtiem revīzijas standartiem.

2. Sertifikācijas struktūra sagatavo revīzijas stratēģiju, kurā nosaka sertifikācijas revīzijas tvērumu, termiņus un ievirzi, revīzijas metodes un atlases metodiku. Katram finanšu gadam, par kuru veic revīziju, izstrādā revīzijas plānu, pamatojoties uz aplēsto revīzijas risku. Sertifikācijas struktūra revīzijas stratēģiju un revīzijas plānu pēc pieprasījuma iesniedz Komisijai.

3. Pietiekamo pārliecības līmeni, kas jānodrošina revīzijas pārbaudē, panāk, novērtējot kontroles sistēmu, tostarp veicot atbilstības pārbaudi un izdevumu padziļinātu pārbaudi (datu pārbaudi un analītiskas procedūras).

4. Komisija izstrādā pamatnostādnes, kurās:

a) sniedz papildu skaidrojumus un norādījumus par veicamo sertifikācijas revīziju;

b) nosaka, kāds ir pietiekamais revīzijas pārliecības līmenis, kas jānodrošina revīzijas pārbaudē.

7. pants

Revīzijas metodes

1. Revīzijas metodes, kuras izmanto sertifikācijas revīzijā, nosaka revīzijas stratēģijā, kas paredzēta 6. panta 2. punktā.

2. Lai sasniegtu revīzijas mērķus un sniegtu atzinumu, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 9. panta 1. punktā, revīzijas posmi ietver sistēmu revīziju, padziļinātu pārbaudi un finanšu deklarāciju un pārvaldības ticamības deklarāciju salīdzinājumu verifikāciju.

3. Izdevumu padziļināta pārbaude ietver pamatā esošo darījumu likumības un pareizības pārbaudi galīgo saņēmēju līmenī. Šajā nolūkā sertifikācijas struktūra var pavadīt maksājumu aģentūru, kad tā veic otrā līmeņa pārbaudes uz vietas. Sertifikācijas struktūra var nepavadīt maksājumu aģentūru, kad tā veic sākotnējās pārbaudes uz vietas, izņemot situācijas, kad būtu fiziski neiespējami atkārtoti pārbaudīt maksājumu aģentūras veikto sākotnējo pārbaudi. Attiecībā uz padziļinātu pārbaudi sertifikācijas struktūras var izmantot integrētu pieeju revīzijas atlasē.

4. Pamatnostādnēs, kas minētas 6. panta 4. punktā, Komisija paredz papildu nosacījumus un norādījumus par revīzijas procedūru izstrādi, atlases integrēšanu, darījumu atkārtotas pārbaudes uz vietas plānošanu un veikšanu.







II

NODAĻA

FONDU FINANŠU PĀRVALDĪBA







1.

IEDAĻA

Vispārīgi noteikumi

8. pants

Maksājumu aģentūru grāmatvedības uzskaite

1. Katra maksājumu aģentūra kārto grāmatvedības uzskaiti, kurā iegrāmato tikai tos izdevumus un ieņēmumus, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 4. panta 1. punktā, 5. pantā un 43. pantā, un to līdzekļu izmantojumu, kas nodoti tās rīcībā atbilstošo izdevumu segšanai. Minētā uzskaite dod iespēju nošķirt ELGF un ELFLA finanšu datus un iesniegt tos atsevišķi.

2. Maksājumu aģentūras dalībvalstīs, kuras vēl nav ieviesušas euro, kārto grāmatvedības uzskaiti, norādot summas valūtā, kurā radušies izdevumi un saņemti ieņēmumi. Tomēr, lai visus to izdevumus un ieņēmumus varētu konsolidēt, tām attiecīgie dati jāsniedz valsts valūtā un euro.

3. Attiecībā uz ELFLA katra maksājumu aģentūra, kas izraudzīta darbam ar lauku attīstības programmu, kārto grāmatvedības uzskaiti, kura dod iespēju identificēt katras programmas un katra pasākuma darbības. Šajā uzskaitē jo īpaši iekļauj:

a) publisko izdevumu summu un Savienības ieguldījuma summu, kas samaksāta par katru darbību;

b) summas, kas no saņēmējiem jāatgūst par konstatētajiem pārkāpumiem vai nolaidību;

c) atgūtās summas, norādot sākotnējo darbību.







2.

IEDAĻA

ELGF uzskaite

9. pants

Informācijas sniegšana, ko veic dalībvalstis

Dalībvalstis vāc informāciju par kopējiem katru nedēļu veiktajiem izdevumiem un saņemtajiem piešķirtajiem ieņēmumiem un dara to pieejamu Komisijai:

a) ne vēlāk kā katras nedēļas trešajā darbdienā – informāciju par kopējiem no mēneša sākuma līdz iepriekšējās nedēļas beigām veiktajiem izdevumiem un saņemtajiem piešķirtajiem ieņēmumiem;

b) ne vēlāk kā katra mēneša trešajā darbdienā, ja nedēļa iesniedzas nākamajā mēnesī, – informāciju par kopējiem iepriekšējā mēnesī veiktajiem izdevumiem un saņemtajiem piešķirtajiem ieņēmumiem.

10. pants

Informācijas nosūtīšana, ko veic dalībvalstis

1. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta i) un ii) punktu dalībvalstis, ievērojot šīs regulas 11. un 12. pantu, elektroniski nosūta Komisijai šādu informāciju un dokumentus:

a) ne vēlāk kā katra mēneša trešajā darbdienā – informāciju par kopējiem iepriekšējā mēnesī veiktajiem izdevumiem un saņemtajiem piešķirtajiem ieņēmumiem, izmantojot paraugu, kuru Komisija darījusi pieejamu dalībvalstīm ar informācijas sistēmu starpniecību, un visu informāciju, kas izskaidro būtiskas atšķirības starp aplēsēm, kuras sagatavotas saskaņā ar šā panta 2. punkta a) apakšpunkta iii) punktu, un veiktajiem izdevumiem un saņemtajiem piešķirtajiem ieņēmumiem;

b) ne vēlāk kā katra mēneša divpadsmitajā dienā – izdevumu deklarāciju, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1306/2013 18. panta 3. punktā. Tomēr informāciju par laikposmā no 1. līdz 15. oktobrim veiktajiem izdevumiem un saņemtajiem piešķirtajiem ieņēmumiem nosūta līdz 27. oktobrim.

2. Izdevumu deklarācija, kas minēta 1. punkta b) apakšpunktā, aptver:

a) pārskatu, kuru katra maksājumu aģentūra sagatavojusi, izmantojot paraugu, ko Komisija ir darījusi pieejamu dalībvalstīm ar informācijas sistēmu starpniecību, un kurā ievērots Savienības budžeta nomenklatūrai atbilstošs sadalījums un sadalījums pa izdevumu un ieņēmumu veidiem, kas balstās uz detalizētu nomenklatūru, kura darīta pieejama dalībvalstīm, un kurš aptver: i) iepriekšējā mēnesī veiktos izdevumus un saņemtos piešķirtos ieņēmumus; ii) no finanšu gada sākuma līdz iepriekšējā mēneša beigām veiktos kopējos izdevumus un saņemtos piešķirtos ieņēmumus; iii) izdevumu un piešķirto ieņēmumu aplēses, kas attiecīgā gadījumā var aptvert: — tikai kārtējo mēnesi un divus nākamos mēnešus, — kārtējo mēnesi, divus nākamos mēnešus un laiku līdz finanšu gada beigām, iv) papildu datus, ja nepieciešams;

b) šā punkta a) apakšpunktā minēto datu kopsavilkumu, kuru attiecīgā dalībvalsts sagatavojusi, izmantojot paraugu, kuru Komisija ir darījusi pieejamu dalībvalstīm ar informācijas sistēmu starpniecību, par visām minētās dalībvalsts maksājumu aģentūrām;

c) uzskaites dokumentus, kas apliecina ar valsts intervenci saistītos izdevumus un ieņēmumus, kā minēts 19. panta 2. punktā.

3. Visu šajā pantā prasīto finanšu informāciju sniedz euro.

11. pants

Vispārīgi noteikumi par izdevumu deklarāciju un par piešķirtajiem ieņēmumiem

1. Neskarot 12. pantā minētos īpašos noteikumus par tādu izdevumu un ieņēmumu deklarācijām, kas saistīti ar intervences krājumu glabāšanu, maksājumu aģentūru deklarētie izdevumi un piešķirtie ieņēmumi par attiecīgo mēnesi atbilst šajā mēnesī faktiski veiktajiem maksājumiem un saņemtajiem ieņēmumiem.

Minētie izdevumi un ieņēmumi ELGF budžetā tiek iegrāmatoti attiecībā uz N finanšu gadu.

Tomēr:

a) izdevumus, kurus var samaksāt pirms tāda noteikuma izpildes, kas ļauj tos pilnīgi vai daļēji segt no ELGF, var deklarēt tikai: — attiecībā uz mēnesi, kurā minētais noteikums tika ieviests, — vai — attiecībā uz nākamo mēnesi pēc minētā noteikuma ieviešanas;

b) piešķirtos ieņēmumus, kuri dalībvalstij jāatmaksā Komisijai, deklarē attiecībā uz mēnesi, kurā beidzas Savienības tiesību aktos paredzētais attiecīgo summu maksājuma termiņš;

c) korekcijas, par kurām Komisija pieņēmusi lēmumu grāmatojumu noskaidrošanas un atbilstīguma noskaidrošanas satvarā, Komisija tieši atskaita no mēneša maksājumiem vai pieskaita mēneša maksājumiem, kā minēts attiecīgi 33. panta 2. punktā vai 34. panta 8. punktā. Tomēr minētajām korekcijām atbilstošās summas dalībvalstis iekļauj deklarācijā, kas sagatavota par mēnesi, attiecībā uz kuru korekcijas veiktas.

2. Izdevumus un piešķirtos ieņēmumus ņem vērā no dienas, kurā tie debetēti vai kreditēti maksājumu aģentūras kontā. Tomēr attiecībā uz maksājumiem datums, kas jāņem vērā, var būt datums, kurā attiecīgā aģentūra ir izdevusi maksājuma dokumentu un nosūtījusi to finanšu iestādei vai atbalsta saņēmējam. Katra maksājumu aģentūra visu finanšu gadu izmanto vienu un to pašu metodi.

3. Atbilstoši 1. punktam deklarētie izdevumi un piešķirtie ieņēmumi var ietvert par tā paša finanšu gada iepriekšējiem mēnešiem deklarēto summu korekcijas.

Ja maksājumu aģentūras līmenī veiktu piešķirto ieņēmumu korekciju rezultātā par kādu budžeta pozīciju ir jādeklarē piešķirtie ieņēmumi ar negatīvu vērtību, pārpalikuma korekcijas pārnes uz nākamo mēnesi. Vajadzības gadījumā tās tiek kompensētas attiecīgā gada grāmatojumu noskaidrošanas laikā.

4. Neizpildītos maksājuma rīkojumus un kontā debetētos un pēc tam atkal kreditētos maksājumus kontos parāda kā atskaitījumus no izdevumiem mēnesī, kurā maksājumu aģentūrai ir paziņots par neizpildīšanu vai atcelšanu.

5. Ja no ELGF piekritīgie maksājumi ir apgrūtināti ar prasījumiem, 1. punkta piemērošanas vajadzībām tos uzskata par pilnībā veiktiem:

a) dienā, kurā samaksāta saņēmējam piekritīgā summa, ja prasījums ir mazāks par samaksātajiem izdevumiem;

b) savstarpēja ieskaita dienā, ja izdevumi ir mazāki vai vienādi ar prasījuma summu.

6. Kumulatīvos datus, kas saistīti ar izdevumiem un piešķirtajiem ieņēmumiem, kurus var attiecināt uz konkrētu finanšu gadu, un kas jāiesniedz Komisijai ne vēlāk kā 27. oktobrī, var koriģēt tikai gada pārskatos, kuri jānosūta Komisijai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta iii) punktu.

12. pants

Īpaši noteikumi par to izdevumu deklarācijām, kas saistīti ar intervences krājumu glabāšanu

1. Sagatavojot to izdevumu deklarācijas, kas saistīti ar intervences krājumu glabāšanu, ņem vērā darbības, kuras attiecīgā mēneša beigās ir iegrāmatotas maksājumu aģentūras uzskaitē un ir notikušas no grāmatvedības gada sākuma Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 3. panta 3. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē līdz minētā mēneša beigām.

2. Šajās izdevumu deklarācijās iekļauj vērtības un summas, kas noteiktas saskaņā ar šīs regulas 17. un 18. pantu un Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 ( 1 ) 4. pantu un ko maksājumu aģentūras iegrāmatojušas tā mēneša laikā, kas seko mēnesim, ar kuru saistītas minētās darbības.

Tomēr:

a) vērtības un summas, kas attiecas uz septembrī veiktajām darbībām, maksājumu aģentūras iegrāmato ne vēlāk kā 15. oktobrī;

b) kopējās summas, par kādām samazinājusies produktu vērtība, kā minēts Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 3. panta 1. punkta e) apakšpunktā, iegrāmato datumā, kas norādīts lēmumā, kurā tās noteiktas.

13. pants

Komisijas lēmums par maksājumu

1. Pamatojoties uz datiem, kas nosūtīti saskaņā ar šīs regulas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktu, Komisija nolemj veikt mēneša maksājumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 18. panta 3. punktu, neskarot korekcijas, kuras var izdarīt ar turpmākiem lēmumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 51. un 52. pantu, un ņemot vērā samazinājumus un apturēšanu, par kuru pieņemts lēmums saskaņā ar minētās regulas 41. pantu.

2. Ja dalībvalstu kopējie deklarētie izdevumi nākamajam finanšu gadam pārsniedz trīs ceturtdaļas no kopējām kārtējā finanšu gada apropriācijām, Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 170. panta 3. punktā minētās iepriekš uzņemtās saistības un atbilstošos mēneša maksājumus piešķir proporcionāli izdevumu deklarācijām, nepārsniedzot 75 % no kārtējā finanšu gada apropriācijām. Pieņemot lēmumus par nākamajiem atmaksājumiem, Komisija ņem vērā dalībvalstīm neatmaksāto summu atlikumu.

14. pants

Līdzekļu nodošana dalībvalstu rīcībā

1. Pieņemot lēmumu veikt mēneša maksājumus, Komisija, nepārsniedzot budžeta apropriācijas, nodod dalībvalstu rīcībā ELGF finansēto izdevumu segšanai vajadzīgos līdzekļus, no kuriem atņemta piešķirtajiem ieņēmumiem atbilstošā summa, ieskaitot šos līdzekļus katras dalībvalsts atvērtajā kontā.

Ja pēc tam, kad no Komisijas veicamajiem maksājumiem ir atņemti piešķirtie ieņēmumi, iegūtais rezultāts dalībvalstij ir negatīva summa, pārpalikuma atskaitījumus pārnes uz nākamajiem mēnešiem.

2. Katra dalībvalsts paziņo Komisijai 1. punktā minētā konta nosaukumu un numuru tādā formā, kādu darījusi zināmu Komisija.

15. pants

Ar valsts intervenci saistīta saziņa

1. Maksājumu aģentūras nosūta Komisijai:

a) pēc Komisijas pieprasījuma – dokumentus un informāciju, kas minēta Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 3. panta 7. punktā, un valsts papildu administratīvos noteikumus, kas pieņemti intervences pasākumu piemērošanai un pārvaldībai;

b) līdz šīs regulas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā noteiktajai dienai – informāciju par intervences krājumu glabāšanu, izmantojot paraugus, kurus Komisija darījusi pieejamus dalībvalstīm ar informācijas sistēmu starpniecību.

2. Attiecīgās informācijas sistēmas, kas minētas 24. pantā, izmanto, lai sniegtu paziņojumus un apmainītos ar informāciju, un sagatavotu dokumentus, kas saistīti ar valsts intervences izdevumiem.

16. pants

Informācija, ko iekļauj valsts intervencei paredzētajā uzskaitē, kura jākārto maksājumu aģentūrām

1. Krājumu uzskaitē, kas paredzēta Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 3. panta 3. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā, atsevišķi uzrāda šādas elementu kategorijas:

a) produktu daudzumus, kas reģistrēti laikā, kad tos ievieto noliktavā un izved no tās (neatkarīgi no tā, vai ir veikta fiziska pārvietošana);

b) daudzumus, kuri ir nodoti bezmaksas izplatīšanai vistrūcīgākajām personām ar Eiropas Vistrūcīgāko personu atbalstīšanas fonda starpniecību un kuri ir iegrāmatoti saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 4. panta 3. punktu; daudzumus, kas pārvietoti uz citu dalībvalsti, norāda atsevišķi;

c) daudzumus, kuri paņemti kā paraugi; pircēju paņemtos paraugus norāda atsevišķi;

d) daudzumus, kurus pēc vizuālas pārbaudes, kas veikta ikgadējās inventarizācijas laikā vai pēc intervences pārņemšanas veiktas inspicēšanas laikā, vairs nav iespējams atkārtoti iepakot un kuri nonāk tiešajā pārdošanā;

e) iztrūkstošos daudzumus (neatkarīgi no tā, vai to iztrūkuma iemesls ir nosakāms), tostarp daudzumus, kas atbilst likumīgajiem pielaides ierobežojumiem;

f) bojātos daudzumus;

g) pārpalikuma daudzumus;

h) iztrūkstošos daudzumus, kas pārsniedz pielaides ierobežojumus;

i) noliktavā ievietotos daudzumus, kuri atzīti par prasībām neatbilstošiem un kuru pārņemšana tāpēc ir atteikta;

j) neto daudzumus, kuri atrodas noliktavā katra mēneša vai grāmatvedības gada beigās un kurus pārnes uz nākamo mēnesi vai grāmatvedības gadu.

2. Finanšu uzskaitē, kas paredzēta Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 3. panta 3. punkta pirmās daļas a) apakšpunktā, iekļauj:

a) šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto daudzumu vērtību, atsevišķi norādot iepirkto un pārdoto daudzumu vērtību;

b) to daudzumu uzskaites vērtību, kuri izmantoti vai ņemti vērā saskaņā ar bezmaksas izplatīšanas shēmu, kas minēta šā panta 1. punkta b) apakšpunktā;

c) finansiālās izmaksas, kas minētas Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā;

d) izdevumus par fiziskajām darbībām, kas minēti Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 3. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā;

e) summas, kas izriet no produktu vērtības samazināšanās, kā minēts Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 3. panta 1. punkta e) apakšpunktā;

f) no pārdevējiem, pircējiem vai glabātājiem iekasētās vai atgūtās summas, kas nav minētas šīs regulas 20. panta 2. punktā;

g) summu, kas iegūta no tiešās pārdošanas, kura veikta pēc ikgadējās inventarizācijas vai pārbaudēm pēc produktu pārņemšanas intervences krājumu glabāšanā;

h) zaudējumus un ieguvumus no produktu izvešanas, ņemot vērā šā punkta e) apakšpunktā minēto vērtības samazināšanos;

i) citus debetus un kredītus, jo īpaši tos, kas atbilst šā panta 1. punkta c)–g) apakšpunktā minētajiem daudzumiem;

j) vidējo uzskaites vērtību, kas atkarībā no gadījuma izteikta par tonnu vai hektolitru.

17. pants

Ar valsts intervenci saistītā uzskaite

1. Elementus, kas minēti 16. pantā, iegrāmato saskaņā ar daudzumiem, vērtībām, summām un vidējiem lielumiem, kurus faktiski reģistrējušas maksājumu aģentūras, vai saskaņā ar vērtībām un summām, kas aprēķinātas, pamatojoties uz Komisijas noteiktajām standarta summām.

2. Grāmatojumiem un aprēķiniem, kas minēti 1. punktā, piemēro šādus noteikumus:

a) attiecībā uz daudzumiem, kuriem saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 VI un VII pielikumā minētajiem noteikumiem reģistrēti kvantitatīvi zudumi vai bojājumi, izvešanas izmaksas iegrāmato tikai par tiem daudzumiem, kas ir faktiski pārdoti un izvesti no noliktavas;

b) daudzumus, kas reģistrēti kā pārvietošanā no vienas dalībvalsts uz citu iztrūkstoši daudzumi, neuzskata par daudzumiem, kas ievesti noliktavā galamērķa dalībvalstī, un tāpēc standarta ievešanas izmaksas uz tiem neattiecas;

c) standarta ievešanas un izvešanas izmaksas, kas noteiktas par transportēšanu un pārvietošanu, iegrāmato tad, ja minētās izmaksas saskaņā ar Savienības noteikumiem netiek uzskatītas par transporta izmaksu neatņemamu daļu;

d) ja vien īpašos Savienības noteikumos nav paredzēts citādi, summas, kas saņemtas no bojātu produktu pārdošanas, un visas citas šajā saistībā saņemtās summas ELGF uzskaitē neiegrāmato;

e) visus reģistrētos pārpalikuma daudzumus iegrāmato kā negatīvu summu pie iztrūkstošajiem daudzumiem krājumu stāvokļa un pārvietošanas uzskaitē. Minētos daudzumus ņem vērā, nosakot daudzumus, kas pārsniedz pielaides ierobežojumu;

f) paraugus, kas nav pircēju paņemtie paraugi, iegrāmato saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 VII pielikuma 2. punkta a) apakšpunktu.

3. Komisijas veiktās korekcijas attiecībā uz 16. pantā minētajiem elementiem par kārtējo grāmatvedības gadu tiek paziņotas Lauksaimniecības fondu komitejai. Dalībvalstīm tās var paziņot ar lēmumu par mēneša maksājumu vai, ja tāda nav, ar lēmumu par grāmatojumu noskaidrošanu. Maksājumu aģentūras tās iegrāmato saskaņā ar minētā lēmuma nosacījumiem.

18. pants

Datumi, kuros izdevumus, ieņēmumus un produktu pārvietošanu iegrāmato valsts intervencei paredzētajā uzskaitē

1. Dažādas izdevumu un ieņēmumu pozīcijas iegrāmato tajā datumā, kurā tiek veikta ar valsts intervences pasākumu saistītā fiziskā darbība, un šajā nolūkā izmanto Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 3. panta 2. punktā minēto maiņas kursu.

Tomēr turpmāk minētajos gadījumos piemēro šādus datumus:

a) saņemšanas datumu attiecībā uz saņemtajām vai atgūtajām summām, kas minētas šīs regulas 16. panta 2. punkta f) un g) apakšpunktā;

b) ar fiziskajām darbībām saistīto izmaksu faktiskās samaksas datumu, ja uz šīm izmaksām neattiecas standarta summas.

2. Ar produktu fizisko pārvietošanu un krājumu pārvaldību saistītos dažādos elementus iegrāmato tajā datumā, kurā tiek veikta ar intervences pasākumu saistītā fiziskā darbība.

Tomēr turpmāk minētajos gadījumos piemēro šādus datumus:

a) attiecībā uz daudzumiem, kurus nodod intervences krājumu glabāšanā, nemainot glabāšanas vietu, piemēro datumu, kurā maksājumu aģentūra ir pārņēmusi produktus saskaņā ar Komisijas Regulas (ES) Nr. 1272/2009 ( 2 ) 31. panta 2. punktu un 33. pantu;

b) attiecībā uz iztrūkstošiem vai bojātiem daudzumiem un pārpalikuma daudzumiem piemēro iztrūkstošu vai bojātu daudzumu un pārpalikuma fakta konstatācijas datumu;

c) attiecībā uz to produktu tiešo pārdošanu, kuri paliek noliktavā un kurus vairs nav iespējams atkārtoti iepakot pēc vizuālas pārbaudes, kas veikta ikgadējās inventarizācijas laikā vai tādas pārbaudes laikā, kuru veic pēc pārņemšanas intervences krājumu glabāšanā, piemēro datumu, kurā produkti ir faktiski izvesti no noliktavas;

d) attiecībā uz visiem zudumiem, kas pārsniedz Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 4. panta 2. punktā minēto pielaides ierobežojumu, piemēro grāmatvedības gada pēdējo dienu.

19. pants

Summa, ko finansē saskaņā ar valsts intervenci

1. Summu, kas finansējama saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 2. pantā minētajiem intervences pasākumiem, nosaka, pamatojoties uz uzskaiti, kuru izveido un kārto maksājumu aģentūras saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 3. panta 3. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu un kurā tiek attiecīgi debetēti un kreditēti dažādie izdevumu un ieņēmumu posteņi, kas minēti šīs regulas 16. pantā, vajadzības gadījumā ņemot vērā to izdevumu summas, kas noteikti lauksaimniecības nozares tiesību aktos.

2. Maksājumu aģentūras vai attiecīgā gadījumā koordinējošās struktūras, izmantojot paraugus, kurus Komisija ir darījusi pieejamus dalībvalstīm ar informācijas sistēmu starpniecību, katru mēnesi un katru gadu elektroniski nosūta Komisijai informāciju, kas vajadzīga intervences krājumu glabāšanas izdevumu finansēšanai, un uzskaites dokumentus, kas apliecina ar intervences krājumu glabāšanu saistītos izdevumus un ieņēmumus; šo informāciju iesniedz tabulu veidā (P-STO tabulas) līdz dienai, kas noteikta 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā, un līdz datumam, kas noteikts 30. panta 2. punktā.

20. pants

Valsts intervences izdevumu un ieņēmumu deklarācijas

1. ELGF finansējums Deleģētās regulas (ES) Nr. 906/2014 2. pantā minētajiem intervences pasākumiem ir vienāds ar izdevumiem, kas aprēķināti, pamatojoties uz maksājumu aģentūras paziņoto informāciju un atskaitot visus intervences pasākumos gūtos ieņēmumus, un kas validēti Komisijas izveidotajā informācijas sistēmā, un ko maksājumu aģentūra ir iekļāvusi izdevumu deklarācijā, kura sagatavota saskaņā ar šīs regulas 12. pantu.

2. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 54. pantu atgūtās summas un no pārdevējiem, pircējiem un uzglabātājiem saņemtās vai atgūtās summas, kas atbilst minētās regulas 43. pantā noteiktajiem kritērijiem, deklarē attiecībā uz ELGF budžetu saskaņā ar šīs regulas 10. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem.







3.

IEDAĻA

ELFLA uzskaite

21. pants

Finansējuma vajadzību prognoze

Par katru lauku attīstības programmu, kas minēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1305/2013 ( 3 ) 6. pantā, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta ii) punktu dalībvalstis divas reizes gadā, ne vēlāk kā 31. janvārī un 31. augustā, nosūta Komisijai savas prognozes par summām, kas attiecīgajā finanšu gadā jāfinansē no ELFLA. Turklāt dalībvalstis nosūta atjauninātas aplēses par finansējuma pieprasījumiem nākamajam finanšu gadam.

Minētās prognozes un minētās atjauninātas aplēses nosūta strukturētu datu formā, izmantojot informācijas sistēmu SFC2014, kas paredzēta Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 184/2014 ( 4 ) I nodaļā.

22. pants

Izdevumu deklarācijas

1. Maksājumu aģentūras deklarē izdevumus par katru lauku attīstības programmu, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 6. pantā.

Par katru lauku attīstības pasākumu maksājumu aģentūras izdevumu deklarācijā norāda:

a) attiecināmo publisko izdevumu summu, par kuru maksājumu aģentūra katrā no šā panta 2. punktā noteiktajiem atsauces laikposmiem ir faktiski izmaksājusi atbilstošu ELFLA ieguldījumu;

b) papildu informāciju par finanšu instrumentiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 ( 5 ) otrās daļas IV sadaļā;

c) papildu informāciju par saņēmējiem izmaksāto avansu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 75. panta 1. punktā;

d) summu, kura atgūta kārtējā laikposmā, kas minēts šā panta 2. punktā.

2. Kad Komisija ir apstiprinājusi lauku attīstības programmu, dalībvalstis saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta i) punktu nosūta Komisijai savas izdevumu deklarācijas, ievērojot šādus termiņus:

a) ne vēlāk kā 30. aprīlī par izdevumiem, kas radušies laikposmā no 1. janvāra līdz 31. martam;

b) ne vēlāk kā 31. jūlijā par izdevumiem, kas radušies laikposmā no 1. aprīļa līdz 30. jūnijam;

c) ne vēlāk kā 10. novembrī par izdevumiem, kas radušies laikposmā no 1. jūlija līdz 15. oktobrim;

d) ne vēlāk kā 31. janvārī par izdevumiem, kas radušies laikposmā no 16. oktobra līdz 31. decembrim.

▼M1

Tomēr visus izdevumus, ko pirms Regulas (ES) Nr. 1305/2013 6. pantā minētās lauku attīstības programmas apstiprināšanas maksājumu aģentūras saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 65. panta 2. punktu maksājušas saņēmējiem līdz tā pēdējā laikposma beigām, kas noteikts šā punkta pirmajā daļā, dalībvalstis veic, pašas uzņemoties atbildību, un pirmajā izdevumu deklarācijā pēc lauku attīstības programmas apstiprināšanas tos paziņo Komisijai. To pašu noteikumu mutatis mutandis piemēro, ja lauku attīstības programmu groza, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1305/2013 11. pantā, izņemot finanšu plānu koriģēšanu, kas minēta šīs regulas 23. panta 2. punktā.

▼B

3. Attiecībā uz lauku attīstības programmām maksājumu aģentūras izdevumu deklarācijas strukturētu datu formā ievada informācijas sistēmā SFC2014, kas paredzēta Īstenošanas regulas (ES) Nr. 184/2014 I nodaļā.

4. ►M4 Neskarot Regulas (ES) Nr. 1303/2013 83. pantu, ja pastarpināti deleģētais kredītrīkotājs pieprasa papildu verifikācijas tāpēc, ka ir iesniegta nepilnīga vai neskaidra informācija vai pastāv nesaskaņas, interpretācijas atšķirības vai kādas citas neatbilstības, kas saistītas ar atsauces laikposma izdevumu deklarāciju un radušās jo īpaši tāpēc, ka nav iesūtīta informācija, kas prasīta Regulā (ES) Nr. 1305/2013 un Komisijas aktos, kuri pieņemti saskaņā ar minēto regulu, attiecīgā dalībvalsts pēc pastarpināti deleģētā kredītrīkotāja pieprasījuma sniedz papildu informāciju laikposmā, kas norādīts minētajā pieprasījumā un ir atkarīgs no problēmas smaguma pakāpes. ◄

Regulas (ES) Nr. 1306/2013 36. panta 5. punktā paredzēto starpmaksājuma termiņu attiecībā uz visu summu vai summas daļu, par ko pieprasīts maksājums, var apturēt no informācijas pieprasījuma nosūtīšanas datuma līdz prasītās informācijas saņemšanai, bet ne ilgāk kā uz maksimālo laikposmu, kas noteikts Regulas (ES) Nr. 1303/2013 83. panta 1. punktā.

Ja attiecīgā dalībvalsts papildu informācijas pieprasījumā noteiktajā termiņā nesniedz atbildi uz minēto pieprasījumu vai ja atbildi uzskata par neapmierinošu vai tādu, kas liecina, ka piemērojamie noteikumi nav ievēroti vai Savienības līdzekļi ir izmantoti nepareizi, Komisija var uz laiku apturēt vai samazināt maksājumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 41. pantu.

5. Izdevumi, kas deklarēti attiecībā uz kādu laikposmu, var ietvert to datu korekcijas, kas deklarēti attiecībā uz tā paša finanšu gada iepriekšējiem deklarēšanas laikposmiem.

To izdevumu un piešķirto ieņēmumu labojumus, kas attiecināmi uz finanšu gadu un nav iekļauti 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajās deklarācijās, var izdarīt tikai gada pārskatos, kuri jānosūta Komisijai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta iii) punktu.

23. pants

Maksājamās summas aprēķināšana

▼M3

1. Savienības ieguldījumu, kas jāmaksā attiecībā uz attiecināmajiem publiskajiem izdevumiem, aprēķina šādi:

a) attiecībā uz lauku attīstības programmām, kas minētas Regulas (EK) Nr. 1698/2005 15. pantā, – katram šīs regulas 22. panta 2. punktā minētajam atsauces laikposmam, pamatojoties uz ELFLA ieguldījuma likmi katrai prioritātei, kas norādīta minētā laikposma pirmajā dienā spēkā esošajā finansēšanas plānā;

b) attiecībā uz lauku attīstības programmām, kas minētas Regulas (ES) Nr. 1305/2013 6. pantā, – katram šīs regulas 22. panta 2. punktā minētajam atsauces laikposmam, pamatojoties uz ELFLA ieguldījuma likmi katram pasākumam, darbības veidam ar īpašu ELFLA ieguldījuma likmi un tehniskai palīdzībai, kas norādīta minētā laikposma pirmajā dienā spēkā esošajā finansēšanas plānā.

Minētajā aprēķinā ņem vērā Savienības ieguldījuma korekcijas, kā norādīts izdevumu deklarācijā par minēto laikposmu.

Atkāpjoties no pirmās daļas, tām lauku attīstības programmām, kas grozītas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 70. panta 4.c punktu, Savienības ieguldījumu aprēķina, pamatojoties uz ELFLA ieguldījuma likmi katrai prioritātei, kas minēta atsauces laikposma pēdējā dienā spēkā esošajā finansēšanas plānā.

2. Neskarot Regulas (ES) Nr. 1306/2013 34. panta 2. punktā noteikto maksimālo apjomu, ja lauku attīstības programmā maksājamais kopējais Savienības ieguldījums pārsniedz kopējo summu, kas Regulas (ES) Nr. 1305/2013 6. pantā minēto lauku attīstības programmu gadījumā paredzēta pasākumam vai Regulas (EK) Nr. 1698/2005 15. pantā minēto lauku attīstības programmu gadījumā – prioritātei, maksājamo summu samazina līdz šim pasākumam vai prioritātei paredzētajam apjomam. Ikvienu tādējādi izslēgto Savienības ieguldījumu var samaksāt vēlāk ar nosacījumu, ka dalībvalsts ir iesniegusi koriģētu finanšu plānu un Komisija to ir akceptējusi.

▼B

3. Atkarībā no pieejamajiem līdzekļiem Komisija pārskaita Savienības ieguldījuma maksājumu katras dalībvalsts atvērtajā kontā vai kontos.

Katra dalībvalsts paziņo Komisijai konta nosaukumu vai numuru tādā formā, kādu darījusi zināmu Komisija.







4.

IEDAĻA

Kopīgi noteikumi par ELGF un ELFLA

24. pants

Elektroniska informācijas un dokumentu apmaiņa

1. Komisija nosaka informācijas sistēmas, kas tai un dalībvalstīm dod iespēju elektroniski apmainīties ar informāciju un dokumentiem Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. pantā paredzētās informācijas sniegšanas un aplūkošanas vajadzībām, un sistēmu piemērošanai vajadzīgo kārtību. Ar Lauksaimniecības fondu komitejas starpniecību tā informē dalībvalstis par minēto sistēmu ieviešanas vispārīgajiem nosacījumiem.

2. Informācijas sistēmas, kas minētas 1. punktā, var apstrādāt:

a) finanšu darījumiem vajadzīgos datus, jo īpaši tos, kas saistīti ar maksājumu aģentūru mēneša un gada pārskatiem, izdevumu un ieņēmumu deklarācijām un informācijas un dokumentu nosūtīšanu, kā minēts Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 3. pantā un šīs regulas 10., 11., 14., 15., 19., 20., 23. un 29. pantā;

b) kopīgu interešu dokumentus, kas ļauj uzraudzīt mēneša un gada pārskatus un iepazīties ar informāciju un dokumentiem, kuri maksājumu aģentūrām jādara pieejami Komisijai;

c) Savienības dokumentus un Komisijas pamatnostādnes par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, ko veic saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013 akreditētas un norīkotas iestādes, un pamatnostādnes par attiecīgo tiesību aktu saskaņotu piemērošanu.

3. Šīs regulas 10., 19., 20. un 23. pantā un 30. panta 1. punkta a), b) un d) apakšpunktā minēto dokumentu formu un saturu Komisija dara zināmu dalībvalstīm, ievietojot paraugus informācijas sistēmās.

Komisija pēc Lauksaimniecības fondu komitejas informēšanas pielāgo un atjaunina minētos paraugus.

4. Informācijas sistēmas, kas minētas 1. punktā, var ietvert rīkus, kurus Komisija izmanto datu glabāšanai un fondu kontu pārvaldībai, un rīkus, kas vajadzīgi, lai aprēķinātu vienotas likmes izdevumus vai izdevumus, kuru aprēķināšanai jāizmanto vienādas metodes, jo īpaši attiecībā uz finansiālajām izmaksām un amortizāciju.

5. Par finanšu darījumu datu paziņošanu, ievadīšanu un atjaunināšanu 1. punktā minētajās informācijas sistēmās atbild maksājumu aģentūras, kuras to veic pašas vai deleģē šo funkciju struktūrām, attiecīgā gadījumā ar tādu koordinējošo struktūru starpniecību, kas akreditētas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 7. panta 4. punktu.

6. Ja dokumentam vai procedūrai, kas paredzēta Regulā (ES) Nr. 1306/2013 vai saskaņā ar minēto regulu pieņemtos Komisijas aktos, ir vajadzīgs pilnvarotas personas paraksts vai kādas personas piekrišana vienā vai vairākos šīs procedūras posmos, informācijas sistēmām, kas izveidotas šādu dokumentu nosūtīšanai, ir jādod iespēja saskaņā ar Savienības tiesību aktiem nepārprotami identificēt katru personu un jānodrošina pietiekamas garantijas, ka dokumentu saturu nevar grozīt, arī attiecībā uz procedūras posmiem. Attiecībā uz izdevumu deklarācijām un pārvaldības ticamības deklarāciju, kas pievienotas Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta i) un iii) punktā minētajiem gada pārskatiem, maksājumu aģentūras vai attiecīgā gadījumā saskaņā ar minētās regulas 7. panta 2. un 4. punktu akreditētās koordinējošās struktūras elektroniski iesniegtos dokumentus saglabā arī to oriģinālajā formā.

7. Elektroniskos un digitālos dokumentus glabā visu 32. pantā paredzēto laikposmu.

8. Ja informācijas sistēmas darbība ir traucēta vai nav stabila savienojuma, dalībvalsts ar Komisijas iepriekšēju atļauju drīkst iesūtīt dokumentus citā formā saskaņā ar Komisijas noteiktajiem nosacījumiem.

25. pants

Maksājuma apturēšana uz laiku novēlotas iesniegšanas gadījumā

Īstenošanas aktos, ar ko nosaka Regulas (ES) Nr. 1306/2013 18. panta 3. punktā minētos mēneša maksājumus vai tās pašas regulas 36. pantā minētos starpmaksājumus, ņem vērā maksājumu apturēšanu, par ko nolemts saskaņā ar minētās regulas 42. pantu.

26. pants

Satelītattēlu ieguve

1. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 21. panta piemērošanas vajadzībām katru gadu ne vēlāk kā 1. novembrī katra dalībvalsts informē Komisiju:

a) par to, vai tā vēlas, lai Komisija iegūst tās pārbaužu programmai un/vai zemes gabalu identificēšanas sistēmas kvalitātes novērtējumam nepieciešamos satelītattēlus;

b) par pārbaudāmo platību un plānoto kontroles zonu skaitu.

2. Dalībvalstis, kas lūdz Komisijai iegūt satelītattēlus, sadarbībā ar Komisiju un pirms 15. janvāra pēc 1. punktā minētās informācijas nosūtīšanas galīgi nosaka zonas, kas attēliem jāaptver, un minēto attēlu iegūšanas grafiku.

3. Komisija iegūtos satelītattēlus dalībvalstu pilnvarotajiem pārstāvjiem nodod bez maksas. Minētajiem pārstāvjiem jāievēro noteikumi par autortiesībām, kas noteikti līgumos ar piegādātājiem, un pēc darba pabeigšanas attēli jāatdod atpakaļ.

4. Ja kopējais no dalībvalstīm saņemto pieprasījumu skaits pārsniedz budžetu, kas pieejams Regulas (ES) Nr. 1306/2013 21. panta piemērošanas vajadzībām, Komisija lemj par nodrošināmo satelītattēlu skaita ierobežošanu, lai pieejamos līdzekļus izmantotu pēc iespējas efektīvāk.







III

NODAĻA

GRĀMATOJUMU NOSKAIDROŠANA







1.

IEDAĻA

Parādu atgūšana

27. pants

Procenti, kas piemērojami nepamatotu maksājumu atgūšanai

1. Ja vien lauksaimniecības nozares tiesību aktos nav paredzēts citādi, par nepamatotiem maksājumiem, kas jāatgūst tāpēc, ka ir pieļauts pārkāpums vai nolaidība, aprēķina procentus par laikposmu no atgūšanas rīkojumā norādītā saņēmējam noteiktā maksājuma termiņa beigām līdz atmaksāšanas vai atskaitījuma datumam. Maksājuma termiņš nedrīkst būt ilgāks par 60 dienām pēc atgūšanas rīkojuma datuma.

2. Piemērojamā procentu likme nekādā ziņā nedrīkst būt zemāka par procentu likmi, kas valsts tiesību aktos paredzēta salīdzināmu nepamatotu izdevumu atgūšanai vai piekritīgo summu iekasēšanai.

28. pants

Atgūšana ar ieskaitu

Neskarot citus noteikumu izpildes pasākumus, kas paredzēti valsts tiesību aktos, dalībvalstis saņēmēja nenokārtoto parādu, kas noteikts saskaņā ar valsts tiesību aktiem, atgūst ar ieskaitu no nākamajiem maksājumiem, kuri jāveic maksājumu aģentūrai, kas ir atbildīga par parāda atgūšanu no minētā saņēmēja.







2.

IEDAĻA

Noskaidrošana

29. pants

Gada pārskatu saturs

Regulas (ES) Nr. 1306/2013 102. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunkta iii) punktā minētajos gada pārskatos ietver:

a) piešķirtos ieņēmumus, uz kuriem norādīts minētās regulas 43. pantā;

b) ELGF izdevumus, kuri apkopoti pa Savienības budžeta pozīcijām un apakšpozīcijām un no kuriem pirms tam ir atskaitīti visi nepamatotie maksājumi, kas finanšu gada beigās nav atgūti un kas nav šā panta f) punktā minētie maksājumi, un arī visi procenti;

c) ELFLA izdevumus, kas sadalīti pa programmām, pasākumiem un konkrētām ieguldījuma likmēm. Gada izdevumu pārskatā ietver arī informāciju par atgūtajām summām. Kad programma tiek slēgta, no attiecīgā finanšu gada izdevumiem atskaita visus nepamatotos maksājumus, kas nav atgūti un kas nav šā panta f) punktā minētie maksājumi, un arī visus procentus;

d) tabulu, kurā attēlotas atšķirības sadalījumā pa pozīcijām un apakšpozīcijām vai – ELFLA gadījumā – sadalījumā pa programmām, pasākumiem, konkrētām ieguldījuma likmēm un prioritāšu jomām, t. i., atšķirības starp izdevumiem un piešķirtajiem ieņēmumiem, kuri deklarēti gada pārskatos, un izdevumiem un piešķirtajiem ieņēmumiem, kuri par to pašu laikposmu deklarēti šīs regulas 10. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajos dokumentos, ciktāl tas attiecas uz ELGF, un šīs regulas 22. panta 2. punktā minētajos dokumentos, ciktāl tas attiecas uz ELFLA, kopā ar skaidrojumiem par katru atšķirību;

e) atsevišķi norāda summas, kas jāsedz attiecīgajai dalībvalstij un Savienībai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 54. panta 2. punkta pirmo daļu un 54. panta 3. punktu;

f) tabulu, kurā, izmantojot šīs regulas II pielikumā iekļauto paraugu, ir norādīti nepamatotie maksājumi, kuri līdz finanšu gada beigām vēl jāatgūst tāpēc, ka ir pieļauti pārkāpumi Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 ( 6 ) 1. panta 2. punkta nozīmē, un visi sodi, kas paredzēti piemērojamajos lauksaimniecības nozares tiesību aktos, un aprēķinātie procenti;

g) saskaņā ar šīs regulas III pielikumā noteikto paraugu sagatavotu izrakstu no debitoru virsgrāmatas, kurā uzskaitītas summas, kas jāatgūst un jākreditē ELGF vai ELFLA kontos un kas nav šā panta b), c) un f) punktā minētās summas, un visi sodi un procenti par tām;

h) kopsavilkumu par intervences darbībām un pārskatu par krājumu apjomu un atrašanās vietu finanšu gada beigās;

i) apliecinājumu, ka maksājumu aģentūras dokumentos un grāmatvedības uzskaitē tiek glabāta informācija par izdevumiem, piešķirtajiem ieņēmumiem un par katru intervences krājumu pārvietošanas gadījumu;

j) to neizmantoto/nenoskaidroto kumulēto avansa maksājumu beigu bilanci finanšu gada beigās, kuras dalībvalstis samaksājušas saņēmējiem, ELGF gadījumā – sadalījumā pa pasākumiem un ELFLA gadījumā – sadalījumā pa programmām, pēdējā gadījumā norāda arī finanšu instrumentus. Attiecībā uz finanšu instrumentiem beigu bilance ietver Komisijas samaksātās summas, kuras dalībvalstis nav nedz izmantojušas maksājumiem galīgajiem saņēmējiem, nedz piesaistījušas garantijas līgumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 42. panta 1. punktu.

30. pants

Informācijas nosūtīšana

1. Lai varētu veikt grāmatojumu noskaidrošanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 51. pantu, katra dalībvalsts nosūta Komisijai:

a) gada pārskatos iekļautās ziņas, kas minētas šīs regulas 29. pantā;

b) atzinumu un ziņojumus, kurus sagatavojusi sertifikācijas struktūra vai struktūras, kā minēts šīs regulas 5. panta 3. un 4. punktā;

c) visu grāmatvedības uzskaites informāciju, kas nepieciešama statistikas un kontroles vajadzībām;

d) pārvaldības ticamības deklarāciju, kas minēta šīs regulas 3. pantā.

2. Dokumentus un grāmatvedības informāciju, kas minēta 1. punktā, nosūta Komisijai ne vēlāk kā 15. februārī nākamajā gadā pēc tā finanšu gada beigām, uz kuru tie attiecas. Minētā punkta a), b) un d) apakšpunktā nosauktos dokumentus nosūta vienā eksemplārā kopā ar dokumentu elektronisko versiju, ievērojot formātu un nosacījumus, kurus Komisija noteikusi saskaņā ar 24. pantu.

3. Pēc Komisijas lūguma vai pēc dalībvalsts iniciatīvas papildu informāciju attiecībā uz grāmatojumu noskaidrošanu var iesūtīt Komisijai laikposmā, ko noteikusi Komisija, ņemot vērā šādas informācijas iegūšanai nepieciešamā darba apjomu. Šādu informāciju nesaņēmusi, Komisija var veikt grāmatojumu noskaidrošanu, pamatojoties uz tās rīcībā esošo informāciju.

4. Pienācīgi pamatotos gadījumos Komisija var akceptēt lūgumu par novēlotu informācijas iesniegšanu, ja šis lūgums tai ir iesūtīts pirms iesniegšanas termiņa beigām.

31. pants

Grāmatvedības informācijas forma un saturs

1. Šīs regulas 30. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās grāmatvedības informācijas formu un saturu, un veidu, kādā tā nosūtāma Komisijai, nosaka saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 991/2013 ( 7 ).

2. Komisija grāmatvedības informāciju izmanto tikai šādiem mērķiem:

a) lai izpildītu savas funkcijas saistībā ar grāmatojumu noskaidrošanu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013;

b) lai uzraudzītu attīstību un sagatavotu prognozes lauksaimniecības nozarē.

Eiropas Revīzijas palātai un Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) ir pieeja minētajai informācijai pienākumu pildīšanas nolūkā.

3. Visi personas dati, kas iekļauti savāktajā grāmatvedības informācijā, tiek apstrādāti tikai 2. punktā norādītajiem mērķiem. Konkrēti, ja Komisija grāmatvedības informāciju izmanto 2. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā minētajiem mērķiem, Komisija padara šādus datus anonīmus un apstrādā tos tikai agregētā formā.

4. Attiecīgās personas visus jautājumus par savu personas datu apstrādi adresē Komisijai, kā noteikts IV pielikumā.

5. Komisija nodrošina grāmatvedības informācijas konfidencialitāti un drošību.

32. pants

Grāmatvedības informācijas saglabāšana

1. Apliecinošos dokumentus par finansētajiem izdevumiem un piešķirtajiem ieņēmumiem, kas jāiekasē ELGF, glabā Komisijai pieejamus vismaz trīs gadus pēc tā gada, kurā Komisija veic attiecīgā finanšu gada grāmatojumu noskaidrošanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 51. pantu.

2. Apliecinošos dokumentus par finansētajiem izdevumiem un piešķirtajiem ieņēmumiem, kas jāiekasē ELFLA, glabā Komisijai pieejamus vismaz trīs gadus pēc tā gada, kurā maksājumu aģentūra ir veikusi pēdējo maksājumu.

3. Pārkāpumu vai nolaidības gadījumā 1. un 2. punktā minētos apliecinošos dokumentus glabā Komisijai pieejamus vismaz trīs gadus pēc tā gada, kurā summas ir pilnībā atgūtas no saņēmēja un kreditētas fondu kontos vai kurā ir noteiktas neatgūšanas finansiālās sekas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 54. panta 2. punktu.

4. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantā paredzētās atbilstīguma noskaidrošanas procedūras gadījumā šā panta 1. un 2. punktā minētos apliecinošos dokumentus glabā Komisijai pieejamus vismaz vienu gadu pēc tā gada, kurā šī procedūra tika pabeigta, vai – ja lēmums par atbilstīgumu tiek izskatīts Eiropas Savienības Tiesā – vismaz vienu gadu pēc tā gada, kurā attiecīgā tiesvedība pabeigta.

5. Apliecinošos dokumentus, kas minēti 1.–4. punktā, glabā Komisijai pieejamus papīra formā, elektroniskā formā un/vai abās formās.

Dokumentus drīkst glabāt tikai elektroniskā formā, ja attiecīgās dalībvalsts tiesību aktos ir atļauts valsts tiesvedībā izmantot elektroniskus dokumentus kā pierādījumu par pamatā esošajiem darījumiem.

Ja dokumentus glabā tikai elektroniskā formā, sistēma, ko lieto šim nolūkam, atbilst Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 I pielikuma 3. iedaļas B punktam.

33. pants

Finanšu grāmatojumu noskaidrošana

1. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 51. pantā minētajā Komisijas lēmumā par grāmatojumu noskaidrošanu nosaka katrā dalībvalstī attiecīgajā finanšu gadā radušos izdevumu summas, kuras atzīst par summām, ko pieprasa segt no fondiem, pamatojoties uz šīs regulas 29. pantā minētajiem pārskatiem, un maksājumu samazinājumus un apturēšanu uz laiku saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 41. pantu.

Lēmumā nosaka arī summas, kas jāsedz Savienībai un attiecīgajai dalībvalstij saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 54. panta 2. punktu.

Attiecībā uz ELFLA summā, kas noteikta lēmumā par grāmatojumu noskaidrošanu, ietilpst līdzekļi, ko attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 56. panta otro daļu pēc pārdalīšanas var izmantot atkārtoti.

2. Attiecībā uz ELGF summu, kas saskaņā ar lēmumu par grāmatojumu noskaidrošanu ir atgūstama no katras dalībvalsts vai izmaksājama tai, nosaka, attiecīgā finanšu gada mēneša maksājumus atskaitot no izdevumiem, kas saskaņā ar 1. punktu atzīti attiecībā uz to pašu gadu. Komisija minēto summu atskaita no mēneša maksājuma, kas attiecas uz izdevumiem, kuri veikti otrajā mēnesī pēc lēmuma par grāmatojumu noskaidrošanu, vai pieskaita minētajam maksājumam.

Attiecībā uz ELFLA summu, kas saskaņā ar lēmumu par grāmatojumu noskaidrošanu ir atgūstama no katras dalībvalsts vai izmaksājama tai, nosaka, attiecīgajā finanšu gadā veiktos starpposma maksājumus atskaitot no izdevumiem, kas saskaņā ar 1. punktu atzīti attiecībā uz to pašu gadu.

Komisija minēto summu atskaita no pirmā maksājuma vai arī pieskaita pirmajam maksājumam, par kuru dalībvalsts ir iesniegusi izdevumu deklarāciju pēc tam, kad ir pieņemts lēmums atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1306/2013 51. pantam.

3. Komisija ne vēlāk kā 30. aprīlī pēc finanšu gada beigām nosūta attiecīgajai dalībvalstij tās veikto iesniegtās informācijas pārbaužu rezultātus, kā arī tās ierosinātos grozījumus.

4. Ja uz attiecīgo dalībvalsti attiecināmu iemeslu dēļ Komisija nespēj veikt dalībvalsts grāmatojumu noskaidrošanu līdz nākamā gada 31. maijam, Komisija paziņo dalībvalstij par papildu izmeklēšanu, ko tā ierosina veikt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 47. pantu.

5. Šā panta 1.–4. punktu mutatis mutandis piemēro piešķirtajiem ieņēmumiem Regulas (ES) Nr. 1306/2013 43. panta nozīmē.

34. pants

Atbilstīguma noskaidrošana

1. Lai noteiktu, kādas summas ir jāizslēdz no Savienības finansējuma, ja tiek konstatēts, ka izdevumi nav radušies saskaņā ar Savienības noteikumiem, Komisija izmanto savus konstatējumus un ņem vērā dalībvalstu sniegto informāciju ar nosacījumu, ka tās informāciju ir sniegušas termiņos, kurus Komisija noteikusi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu veiktās atbilstīguma noskaidrošanas procedūras satvarā, un atbilstīgi šim pantam.

2. Ja izmeklēšanas rezultātā Komisija uzskata, ka izdevumi nav veikti saskaņā ar Savienības noteikumiem, tā paziņo attiecīgajai dalībvalstij savus konstatējumus, norāda korektīvos pasākumus, kas vajadzīgi, lai turpmāk nodrošinātu atbilstību minētajiem noteikumiem, un nosaka finanšu korekcijas provizorisko apjomu, kuru tā šajā procedūras posmā uzskata par saviem konstatējumiem atbilstošu. Minētajā paziņojumā paredz arī divpusēju sanāksmi četros mēnešos pēc dalībvalstij noteiktā atbildes sniegšanas termiņa beigām. Paziņojumā iekļauj atsauci uz šo pantu.

Dalībvalstis sniedz atbildi divos mēnešos pēc paziņojuma saņemšanas. Atbildē dalībvalstij jo īpaši ir iespēja:

a) parādīt Komisijai, ka faktiskais neatbilstības vai fondiem radītā riska apmērs ir mazāks, nekā to norādījusi Komisija;

b) informēt Komisiju par korektīvajiem pasākumiem, ko dalībvalsts veikusi, lai nodrošinātu atbilstību Savienības noteikumiem, un par to faktisko īstenošanas datumu.

Pamatotos gadījumos Komisija pēc pamatota dalībvalsts lūguma var atļaut pagarināt divu mēnešu laikposmu ne vairāk kā par diviem mēnešiem. Lūgumu adresē Komisijai pirms minētā laikposma beigām.

Ja dalībvalsts uzskata, ka divpusēja sanāksme nav vajadzīga, tā savā atbildē uz iepriekš minēto paziņojumu attiecīgi informē Komisiju.

3. Divpusējā sanāksmē abas puses cenšas vienoties par veicamajiem pasākumiem, kā arī par pārkāpuma smaguma un Savienības budžetam radītā finansiālā zaudējuma novērtējumu.

Komisija 30 darbdienās pēc divpusējās sanāksmes sagatavo protokolu un nosūta to dalībvalstij. Dalībvalsts 15 darbdienu laikā pēc protokola saņemšanas var nosūtīt Komisijai savas piezīmes.

Komisija sešu mēnešu laikā pēc divpusējās sanāksmes protokola nosūtīšanas oficiāli paziņo savus secinājumus dalībvalstij, pamatojoties uz informāciju, kas saņemta atbilstīguma noskaidrošanas procedūras satvarā. Minētajā paziņojumā novērtē izdevumus, kuri jāizslēdz no Savienības finansējuma saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu un Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 12. pantu. Paziņojumā ietver atsauci uz šīs regulas 40. panta 1. punktu.

4. Ja dalībvalsts ir izmantojusi 40. pantā minēto samierināšanas procedūru, Komisija paziņo dalībvalstij savus secinājumus ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc:

a) samierināšanas struktūras ziņojuma saņemšanas; vai

b) papildu informācijas saņemšanas no dalībvalsts 40. panta 3. punkta otrajā daļā minētajā termiņā ar nosacījumu, ka ir ievēroti šā panta 6. punktā minētie nosacījumi.

5. Lai piemērotu 3. un 4. punktu attiecīgajos laikposmos, Komisijai ir pieejama visa informācija, kas attiecas uz konkrēto procedūras posmu. Ja Komisija uzskata, ka tai trūkst informācijas, tā jebkurā laikā 3. un 4. punktā noteiktajos laikposmos var:

a) pieprasīt dalībvalstij papildu informāciju, dalībvalsts uz pieprasījumu atbild divos mēnešos pēc šāda paziņojuma saņemšanas; un/vai

b) informēt dalībvalsti par savu nodomu veikt papildu revīzijas apmeklējumu, lai veiktu nepieciešamās pārbaudes.

Tādā gadījumā 3. un 4. punktā minētie laikposmi atkal sākas tad, kad Komisija saņem pieprasīto papildu informāciju, vai no papildu revīzijas apmeklējuma pēdējās dienas.

6. Novērtējot izdevumus, kas jāizslēdz no Savienības finansējuma, informāciju, kuru dalībvalsts nosūtījusi pēc ►C1 3. punkta trešajā daļā ◄ minētā Komisijas oficiālā paziņojuma, var ņemt vērā tikai tad:

a) ja tas ir vajadzīgs, lai Savienības budžetam radītais finansiālais kaitējums netiktu novērtēts daudz par augstu; un

b) ja novēlotu informācijas iesniegšanu pienācīgi pamato ārēji faktori un tā nekavē Komisiju laikus pieņemt lēmumu atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantam.

7. Komisija pēc savu secinājumu nosūtīšanas dalībvalstīm saskaņā ar šīs regulas 34. panta 3. vai 4. punktu vajadzības gadījumā pieņem vienu vai vairākus lēmumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu, lai izslēgtu no Savienības finansējuma izdevumus, kas veikti, neievērojot Savienības noteikumus. Komisija var veikt secīgas atbilstīguma noskaidrošanas procedūras līdz brīdim, kad dalībvalsts ir faktiski īstenojusi korektīvos pasākumus.

8. Attiecībā uz ELGF atskaitījumus no Savienības finansējuma Komisija veic no mēneša maksājumiem, kas saistīti ar izdevumiem, kuri veikti otrajā mēnesī pēc Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantā minētā lēmuma pieņemšanas.

Attiecībā uz ELFLA atskaitījumus no Savienības finansējuma Komisija veic no maksājuma, par kuru dalībvalsts ir iesniegusi izdevumu deklarāciju pēc tam, kad ir pieņemts lēmums atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantam.

Tomēr pēc dalībvalsts lūguma un pēc apspriešanās ar Lauksaimniecības fondu komiteju Komisija var pieņemt lēmumu, ar ko nosaka citu datumu atskaitījumiem vai atļauj veikt atmaksājumu pa daļām, ja to pamato to atskaitījumu būtiskums, kuri iekļauti īstenošanas aktā, kas pieņemts uz Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. panta pamata.

▼M2

8.a Attiecībā uz dalībvalstīm, kas saņem finansiālo palīdzību saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 332/2002 ( 8 ), Padomes Regulu (ES) Nr. 407/2010 ( 9 ) un Līgumu par Eiropas Stabilizācijas mehānisma izveidi, Komisija pēc dalībvalsts lūguma un pēc apspriešanās ar Lauksaimniecības fondu komiteju var pieņemt īstenošanas lēmumu, ar kuru to lēmumu izpildi, kas pieņemti pēc 2015. gada 1. maija atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantam, atliek uz laiku, kas nepārsniedz 24 mēnešus no lēmuma pieņemšanas dienas (“atlikšanas lēmums”).

Ar atlikšanas lēmumu atskaitījumus atļauj veikt trīs gada maksājumos pēc atlikšanas termiņa beigām. Ja kopējā summa, uz kuru attiecas atlikšanas lēmums, veido vairāk nekā 0,02 % no dalībvalsts iekšzemes kopprodukta, Komisija var atļaut veikt atmaksājumu ne vairāk kā piecos gada maksājumos.

Pēc dalībvalsts lūguma un pēc apspriešanās ar Lauksaimniecības fondu komiteju Komisija var nolemt pirmajā daļā minēto atlikšanas termiņu vienu reizi pagarināt uz laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus.

Dalībvalsts, uz kuru attiecas atlikšanas lēmums, nodrošina to, ka trūkumi, kas bijuši šo atskaitījumu pamatā un kas pastāv atlikšanas lēmuma pieņemšanas laikā, tiek novērsti, pamatojoties uz rīcības plānu, kurš izveidots, apspriežoties ar Komisiju, un kurā noteikti termiņi un skaidri progresa rādītāji. Komisija, ņemot vērā proporcionalitātes principu, groza vai atceļ atlikšanas lēmumu vienā no šādiem gadījumiem:

a) dalībvalsts neveic darbības, kas vajadzīgas, lai novērstu trūkumus, kā paredzēts rīcības plānā;

b) progresa rādītāji liecina, ka trūkumu novēršanas darbību progress nav pietiekams; vai

c) darbību rezultāts nav apmierinošs.

8.b Īstenošanas lēmumus, kas minēti 8. un 8.a punktā, pieņem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 116. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.

▼M3

9. Pienācīgi pamatotos gadījumos, kas jāpaziņo attiecīgajai dalībvalstij, Komisija 3., 4. un 5. punktā norādītos laikposmus var pagarināt.

▼B

10. Šā panta 1.–9. punktu mutatis mutandis piemēro piešķirtajiem ieņēmumiem Regulas (ES) Nr. 1306/2013 43. panta nozīmē.

▼M3

11. Ja 2., 3., 4. un 5. punktā norādītie laikposmi pilnīgi vai daļēji ietver augusta mēnesi, šo laikposmu ritējums minētajā mēnesī tiks apturēts.

▼B

35. pants

Lēmums neuzsākt vai neveikt atbilstīguma noskaidrošanas izmeklēšanu

1. Komisija var nolemt neuzsākt vai neveikt atbilstīguma noskaidrošanas izmeklēšanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu, ja tā uzskata, ka 34. panta 2. punktā minētajā izmeklēšanā konstatētās neatbilstības iespējamā finanšu korekcija nepārsniegs EUR 50 000 un 2 % no attiecīgajiem izdevumiem vai atgūstamajām summām.

2. Ja Komisija samazina mēneša maksājumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 41. panta 1. punktu, tā var nolemt neuzsākt vai neveikt atbilstīguma noskaidrošanas izmeklēšanu saskaņā ar minētās regulas 52. pantu, ja attiecīgā dalībvalsts nav izteikusi iebildumu pret šā punkta piemērošanu minētās regulas 41. panta 1. punktā paredzētās procedūras satvarā.

36. pants

Samierināšanas struktūra

Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantā paredzētās atbilstīguma noskaidrošanas procedūras nolūkā izveido samierināšanas struktūru. Tās uzdevumi ir šādi:

a) izskatīt visas lietas, ko tai nodevusi dalībvalsts, kura saņēmusi oficiālu paziņojumu no Komisijas saskaņā ar šīs regulas 34. panta 3. punkta otro daļu, tostarp to izdevumu novērtējumu, kurus Komisija ir paredzējusi izslēgt no Savienības finansējuma;

b) censties samierināt Komisijas un attiecīgās dalībvalsts atšķirīgās nostājas;

c) izskatīšanas beigās sagatavot ziņojumu par samierināšanas centienu rezultātiem, izdarot piezīmes, kuras tā uzskata par noderīgām, ja visi vai daži strīdīgie punkti paliek neatrisināti.

37. pants

Samierināšanas struktūras sastāvs

1. Samierināšanas struktūras sastāvā ir vismaz pieci locekļi, kurus izraugās no to personu vidus, kas ir autoritātes un garantē pilnīgu neatkarību un augstu kvalifikāciju kopējās lauksaimniecības politikas, tostarp lauku attīstības, finansēšanas vai finanšu revīzijas prakses jautājumos.

Šīs personas ir dažādu dalībvalstu valstspiederīgie.

2. Struktūras priekšsēdētāju, locekļus un locekļu aizstājējus pēc apspriešanās ar Lauksaimniecības fondu komiteju ieceļ Komisija uz sākotnējo pilnvaru termiņu, kas ir trīs gadi.

Pilnvaru termiņu katru reizi var pagarināt tikai par vienu gadu pēc Lauksaimniecības fondu komitejas informēšanas. Taču, ja ieceļamais priekšsēdētājs jau ir samierināšanas struktūras loceklis, viņa sākotnējais pilnvaru termiņš priekšsēdētāja amatā ir trīs gadi.

Struktūras priekšsēdētāja, locekļu un locekļu aizstājēju vārdus publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.

3. Samierināšanas struktūras locekļi saņem atlīdzību atkarībā no laika, kas tiem bijis jāvelta attiecīgajam uzdevumam. Izmaksas kompensē saskaņā ar noteikumiem, kuri ir spēkā attiecībā uz Komisijas personālu.

4. Pēc pilnvaru termiņa beigām priekšsēdētājs un locekļi paliek amatā līdz viņu aizstāšanai vai atkārtotai iecelšanai amatā.

5. Pēc apspriešanās ar Lauksaimniecības fondu komiteju Komisija var pārtraukt pilnvaru termiņu struktūras locekļiem, kuri vairs neatbilst nosacījumiem savu uzdevumu veikšanai samierināšanas struktūrā vai jebkāda iemesla dēļ uz nenoteiktu laiku nav pieejami.

Tādā gadījumā attiecīgo locekli uz minētā locekļa atlikušo amata pilnvaru laiku aizstāj ar locekļa aizstājēju pēc Lauksaimniecības fondu komitejas informēšanas.

Ja priekšsēdētāja pilnvaru termiņš tiek izbeigts, Komisija pēc apspriešanās ar Lauksaimniecības fondu komiteju ieceļ struktūras locekli, kuram jāpilda priekšsēdētāja pienākumi atlikušajā pilnvaru laikā.

38. pants

Samierināšanas struktūras neatkarība

1. Samierināšanas struktūras locekļi veic pienākumus pilnīgi neatkarīgi, ne pieprasot, ne pieņemot Komisijas, kādas valdības vai struktūras norādījumus.

Ja locekļi iepriekšējā amatā ir bijuši personīgi iesaistīti izskatāmajā jautājumā, tie nepiedalās samierināšanas struktūras darbā un neparaksta ziņojumu.

2. Neskarot Līguma 287. pantu, locekļi neizpauž nekādu informāciju, ko tie ieguvuši, strādājot samierināšanas struktūrā. Šāda informācija ir konfidenciāla, un uz to attiecas dienesta noslēpuma ievērošanas pienākums.

39. pants

Darba organizācija

1. Samierināšanas struktūra tiekas Komisijas galvenajā mītnē. Priekšsēdētājs sagatavo un organizē darbu. Neskarot 37. panta 5. punkta pirmo daļu, priekšsēdētāja prombūtnē priekšsēdētāja funkcijas veic vecākais struktūras loceklis.

Samierināšanas struktūras sekretariāta funkcijas nodrošina Komisija.

2. Neskarot 38. panta 1. punkta otro daļu, ziņojumus pieņem ar klātesošo locekļu absolūtu balsu vairākumu, vajadzīgais apspriedes kvorums ir trīs locekļi.

Ziņojumus paraksta priekšsēdētājs un locekļi, kuri piedalījušies apspriedē. Tos līdzparaksta sekretariāts.

40. pants

Samierināšanas procedūra

1. Dalībvalsts 30 darbdienās no brīža, kad tā saņēmusi ►C1 34. panta 3. punkta trešajā daļā ◄ minēto Komisijas oficiālo paziņojumu, var nodot lietu izskatīšanai samierināšanas struktūrā, nosūtot samierināšanas struktūras sekretariātam pamatotu lūgumu par samierināšanu.

Procedūru, kas jāievēro, un sekretariāta adresi dalībvalstīm paziņo ar Lauksaimniecības fondu komitejas starpniecību.

2. Samierināšanas lūgums ir pieņemams tikai tad, ja summa, ko paredzēts izslēgt no Savienības finansējuma saskaņā ar Komisijas paziņojumu, vai nu:

a) pārsniedz 1 miljonu euro; vai

b) ir vismaz 25 % no dalībvalsts kopējiem gada izdevumiem attiecīgajās budžeta pozīcijās.

Turklāt, ja iepriekš notikušajās diskusijās dalībvalsts ir apgalvojusi un pierādījusi, ka tas ir jautājums, kas saistīts ar Savienības noteikumu piemērošanas principu, samierināšanas struktūras priekšsēdētājs var pasludināt, ka samierināšanas lūgums ir pieņemams. Taču šāds lūgums nav pieņemams, ja tas ir saistīts vienīgi ar juridisko interpretāciju.

3. Samierināšanas struktūra veic izmeklēšanu, cik neformāli un ātri vien tas ir iespējams, pamatojoties tikai uz pierādījumiem, kuri Komisijai ir pieejami laikā, kad tiek nosūtīti oficiālie secinājumi saskaņā ar 34. panta 3. punktu, un pienācīgi uzklausot Komisiju un attiecīgās valsts iestādes.

Tomēr, ja dalībvalsts uzskata, ka līdz ar samierināšanas lūgumu ir jāiesniedz informācija, kas vēl nav nosūtīta Komisijai, samierināšanas struktūra var aicināt Komisiju novērtēt minēto jauno informāciju, taču tikai tādā gadījumā, ja ir izpildīti 34. panta 6. punktā paredzētie nosacījumi. Informāciju nosūta Komisijai ne vēlāk kā divus mēnešus pēc 36. panta c) punktā minētā ziņojuma nosūtīšanas.

4. Ja samierināšanas struktūra četros mēnešos pēc lietas nodošanas tai nespēj saskaņot Komisijas un dalībvalsts atšķirīgās nostājas, samierināšanas procedūru uzskata par neveiksmīgu.

Ziņojumā, kas minēts 36. panta c) punktā, norāda iemeslus, kāpēc nostājas nevarēja saskaņot. Tajā norāda, vai izskatīšanas laikā tika panākta kāda daļēja vienošanās un vai samierināšanas struktūra aicina Komisiju novērtēt jaunu informāciju saskaņā ar 3. punkta otro daļu.

Ziņojumu nosūta:

a) attiecīgajai dalībvalstij;

b) Komisijai, lai tā pārbaudītu ziņojumu pirms secinājumu nosūtīšanas dalībvalstij;

c) citām dalībvalstīm Lauksaimniecības fondu komitejas satvarā.

▼M3

5. Ja 1., 3. un 4. punktā norādītie laikposmi pilnīgi vai daļēji ietver augusta mēnesi, šo laikposmu ritējums minētajā mēnesī tiks apturēts.

▼B







IV

NODAĻA

NOTEIKUMI PAR PĀRBAUDĒM







1.

IEDAĻA

Vispārīgi noteikumi

41. pants

Uz vietas veicamo pārbaužu samazināšana

1. Dalībvalstis var nolemt samazināt uz vietas veicamo pārbaužu minimālo daudzumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 59. panta 5. punktu, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

a) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 9. pantu izveidotā sertifikācijas struktūra ir sniegusi atzinumu, ar ko apstiprina, ka iekšējās kontroles sistēma darbojas pareizi un ka ar attiecīgo datu kopu saistīto kļūdu īpatsvars vismaz divus secīgus finanšu gadus pirms gada, kurā plānots piemērot samazināto pārbaudes intensitāti, nav pārsniedzis būtiskuma slieksni 2,0 % apmērā;

b) Komisija nav informējusi attiecīgo dalībvalsti par to, ka tā nevar akceptēt šā punkta a) apakšpunktā minēto atzinumu, ko sertifikācijas struktūra sniegusi Regulas (ES) Nr. 1306/2013 9. panta kontekstā; un

c) Komisija: i) nav informējusi attiecīgo dalībvalsti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu par attiecīgās individuālā atbalsta shēmas vai pasākuma kontroles sistēmas trūkumiem; vai ii) šīs regulas 34. panta piemērošanas satvarā ir apmierināta ar attiecīgās dalībvalsts veiktajiem korektīvajiem pasākumiem, ja minētā dalībvalsts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 52. pantu ir tikusi informēta par attiecīgās individuālā atbalsta shēmas vai pasākuma kontroles sistēmas trūkumiem, un par to ir attiecīgi informējusi dalībvalsti.

2. Dalībvalstis var nolemt samazināt uz vietas veicamo pārbaužu minimālo daudzumu, ievērojot daudzumus un attiecīgā gadījumā papildu nosacījumus, kas izklāstīti nozares tiesību aktos.

Dalībvalstis informē Komisiju par savu lēmumu samazināt uz vietas veicamo pārbaužu minimālo daudzumu tūlīt pēc tā pieņemšanas. Šajā informācijā norāda:

a) attiecīgo atbalsta shēmu vai pasākumu;

b) laikposmu, kurā piemēro uz vietas veicamo pārbaužu samazināto minimālo daudzumu;

c) uz vietas veicamo pārbaužu samazināto minimālo daudzumu, kas jāpiemēro.

3. Ja vairs nav izpildīts kāds no 1. punktā noteiktajiem kumulatīvajiem nosacījumiem vai kāds nozares tiesību aktos paredzēts papildu nosacījums, dalībvalsts tūlīt atsauc savu lēmumu samazināt uz vietas veicamo pārbaužu minimālo daudzumu un no nākamā pieprasījumu gada piemēro uz vietas veicamo pārbaužu minimālo daudzumu, kas noteikts lauksaimniecības nozares tiesību aktos.







2.

IEDAĻA

Darījumu rūpīgās pārbaudes

42. pants

Dalībvalstu veiktās rūpīgās pārbaudes

1. Komercdokumentu sistemātiskas rūpīgās pārbaudes, kas minētas Regulas (ES) Nr. 1306/2013 80. panta 1. punktā, katrā rūpīgo pārbaužu laikposmā, kurš minēts šā panta 4. punktā, aptver tādu uzņēmumu skaitu, kas atbilst ne mazāk kā pusei uzņēmumu, kuru ieņēmumi vai maksājumi, vai to summa ELGF finansēšanas sistēmā tajā ELGF finanšu gadā, kas ir pirms attiecīgā rūpīgo pārbaužu laikposma sākuma, ir pārsniegusi EUR 150 000 .

2. Attiecībā uz katru rūpīgo pārbaužu laikposmu dalībvalstis, neskarot Regulas (ES) Nr. 1306/2013 80. panta 1. punktā noteiktos pienākumus, atlasa rūpīgi pārbaudāmos uzņēmumus, pamatojoties uz visu to pasākumu riska analīzi, kuriem tā ir praktiski iespējama. Vismaz sešus mēnešus pirms rūpīgo pārbaužu laikposma sākuma dalībvalstis iesniedz Komisijai priekšlikumus par riska analīzes izmantošanu. Priekšlikumos ietver visu attiecīgo informāciju par pieeju, paņēmieniem un datiem, ko izmanto analīzei, un kritērijus un veicamo pārbaužu paredzamo īstenošanas metodi. Priekšlikumu sagatavo saskaņā ar šīs regulas V pielikumu. Katra dalībvalsts ņem vērā Komisijas piezīmes par riska analīzes priekšlikumu, kuras tiek sniegtas astoņu nedēļu laikā pēc tā saņemšanas.

3. Attiecībā uz pasākumiem, kuriem riska analīzes izmantošanu dalībvalsts uzskata par praktiski neiespējamu, ir obligāti jāveic rūpīgās pārbaudes uzņēmumos, kuru ieņēmumi vai maksājumi, vai to summa ELGF finansēšanas sistēmā ir pārsniegusi EUR 350 000 un kuri kādā no diviem iepriekšējiem rūpīgo pārbaužu laikposmiem nav pārbaudīti saskaņā ar šo regulu un Regulas (ES) Nr. 1306/2013 V sadaļas III nodaļu.

4. Rūpīgo pārbaužu laikposms ilgst no 1. jūlija līdz nākamā gada 30. jūnijam. Rūpīgās pārbaudes tiek veiktas par vismaz 12 mēnešu laikposmu, kas beidzas iepriekšējā rūpīgo pārbaužu laikposmā; to var pagarināt par laikposmiem, kas jānosaka dalībvalstij un var būt pirms vai pēc minētā 12 mēnešu laikposma.

43. pants

Piekļuve komercdokumentiem

Uzņēmumi glabā komercdokumentus vismaz trīs gadus, sākot no tā gada beigām, kurā tie sagatavoti. Dalībvalstis šo dokumentu glabāšanai var noteikt ilgāku laikposmu.

44. pants

Kopīgi pasākumi

Komisija, rīkojoties pēc savas iniciatīvas vai pamatojoties uz dalībvalsts priekšlikumu un vienojoties ar attiecīgajām dalībvalstīm, var nolemt koordinēt kopīgus pasākumus, kas ietver divu vai vairāku dalībvalstu savstarpēju palīdzību, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 83. panta 1. punktā.

45. pants

Savstarpēja palīdzība

1. Pirmajos trīs mēnešos pēc tā ELGF finanšu gada beigām, uz kuru attiecas maksājums, dalībvalstis nosūta Regulas (ES) Nr. 1306/2013 83. panta 1. punktā minēto uzņēmumu sarakstu katrai dalībvalstij, kurā attiecīgais uzņēmums veic uzņēmējdarbību. Sarakstā iekļauj visas ziņas, kas vajadzīgas, lai saņēmēja dalībvalsts varētu identificēt uzņēmumus un izpildīt savus rūpīgās pārbaudes pienākumus. Saņēmēja dalībvalsts ir atbildīga par šādu uzņēmumu rūpīgo pārbaudi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 80. pantu. Katra saraksta kopiju nosūta Komisijai.

Dalībvalsts, kas saņem vai veic maksājumu, var lūgt dalībvalstij, kurā uzņēmums veic uzņēmējdarbību, rūpīgi pārbaudīt dažus minētajā sarakstā iekļautos uzņēmumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 80. pantu, norādot šāda pieprasījuma pamatojumu un jo īpaši ar to saistītos riskus.

Dalībvalsts, kas saņēmusi pieprasījumu, pienācīgi ņem vērā ar uzņēmumu saistītos riskus, kurus dara zināmus pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts.

Dalībvalsts, kas saņēmusi pieprasījumu, informē pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti par pieprasījuma izpildes virzību. Kad tiek veikta sarakstā iekļauta uzņēmuma rūpīgā pārbaude, pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts, kas veikusi rūpīgo pārbaudi, informē pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti par attiecīgās rūpīgās pārbaudes rezultātiem vēlākais trīs mēnešos pēc rūpīgo pārbaužu laikposma beigām.

Pārskatu par šādiem pieprasījumiem nosūta Komisijai reizi ceturksnī viena mēneša laikā pēc katra ceturkšņa beigām. Komisija var prasīt, lai tiktu iesniegtas atsevišķu pieprasījumu kopijas.

Pirmajā daļā minēto uzņēmumu sarakstu sagatavo saskaņā ar VI pielikumā iekļauto veidlapas paraugu.

2. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 83. panta 2. punktā minēto uzņēmumu sarakstu sagatavo saskaņā ar šīs regulas VII pielikumā iekļauto veidlapas paraugu.

3. Dalībvalsts pieprasījumu veikt citas dalībvalsts uzņēmuma rūpīgo pārbaudi, kā minēts 1. punkta otrajā daļā un Regulas (ES) Nr. 1306/2013 83. panta 3. punktā, sagatavo saskaņā ar šīs regulas VIII pielikumā iekļauto veidlapas paraugu.

4. Informāciju par to rūpīgo pārbaužu rezultātiem, kas minētas 1. punkta otrajā daļā un Regulas (ES) Nr. 1306/2013 83. panta 3. punktā, sagatavo saskaņā ar šīs regulas IX pielikumā iekļauto veidlapas paraugu.

5. Pārskatu par pieprasījumiem, kas minēts 1. punkta piektajā daļā un Regulas (ES) Nr. 1306/2013 83. panta 3. punktā, arī par rūpīgo pārbaužu rezultātiem, sagatavo saskaņā ar šīs regulas X pielikumā iekļauto veidlapas paraugu.

6. Informāciju, kas jāsniedz saskaņā ar 1. punktu, nosūta elektroniski Īstenošanas regulas (ES) Nr. 991/2013 II pielikuma 2. iedaļā paredzētajā formātā.

46. pants

Gada programmas un ziņojumi

1. Rūpīgo pārbaužu gada programmu, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1306/2013 84. pantā, sagatavo saskaņā ar šīs regulas XI pielikumā iekļauto veidlapas paraugu.

2. Gada ziņojumā, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 86. panta 1. punktā, izklāsta pieredzētās grūtības un to pārvarēšanai veiktos pasākumus un vajadzības gadījumā sniedz ieteikumus par uzlabojumiem.

Tajā ietver detalizētu informāciju par katru Regulas (ES) Nr. 1306/2013 V sadaļas III nodaļas piemērošanas aspektu, kas minēts šīs regulas XII pielikumā, un tos izklāsta skaidri noteiktās iedaļās atbilstoši minētajā pielikumā norādītajām sadaļām.

3. Informāciju, kas jāiesniedz saskaņā ar šo pantu un 45. pantu, var iesūtīt papīra formā vai elektroniskā formā, tādā formātā, par ko jāvienojas sūtītājam un saņēmējam.

4. Komisija gūto progresu katru gadu izvērtē savā gada finanšu pārskatā par fondu vadību, kas minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 109. pantā.

47. pants

Īpašie dienesti

1. Īpašie dienesti, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1306/2013 85. pantā, papildus minētajā pantā noteiktajiem uzdevumiem ir atbildīgi par:

a) to valsts amatpersonu mācībām, kuras ir atbildīgas par šajā iedaļā minēto rūpīgo pārbaužu veikšanu, lai dotu tām iespēju iegūt pietiekamas zināšanas savu pienākumu veikšanai;

b) rūpīgo pārbaužu ziņojumu un jebkuru citu tādu dokumentu pārvaldību, kuri saistīti ar veiktajām rūpīgajām pārbaudēm, kuras paredzētas Regulas (ES) Nr. 1306/2013 V sadaļas III nodaļā un veiktas saskaņā ar to;

c) Regulas (ES) Nr. 1306/2013 84. pantā minēto programmu un tās pašas regulas 86. panta 1. punktā minēto ziņojumu sagatavošanu un nosūtīšanu.

2. Dalībvalstis piešķir īpašajiem dienestiem visas pilnvaras, kas tiem vajadzīgas 1. punktā minēto uzdevumu izpildei.

Tajos darbojas pietiekami daudz amatpersonu, kuras ir pienācīgi apmācītas minēto uzdevumu veikšanai.

3. Dalībvalstij, kurā pārbaudāmo uzņēmumu minimālais skaits nepārsniedz 10 uzņēmumu, īpašs dienests nav jāveido.







V

NODAĻA

NODROŠINĀJUMS







1.

IEDAĻA

Darbības joma, informācijas tehnoloģijas, nepārvarama vara

48. pants

Darbības joma

Šo nodaļu piemēro visos gadījumos, kad lauksaimniecības nozares tiesību aktos paredzēta prasība iesniegt nodrošinājumu, neatkarīgi no tā, vai lietots tieši termins “nodrošinājums”.

Šo nodaļu nepiemēro nodrošinājumam, ko iesniedz, lai nodrošinātu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 ( 10 ) minēto importa un eksporta nodokļu maksājumu.

49. pants

E-pārvaldība

Paziņojumus, dokumentus un nodrošinājumu var sagatavot, apstrādāt un pārvaldīt, izmantojot informācijas tehnoloģijas (IT) ar nosacījumu, ka piemērojamās sistēmas tiek pārvaldītas saskaņā ar oficiāli apstiprinātiem kvalitātes un drošības protokoliem, kas ir piemēroti šīm sistēmām.

Ja kompetentās iestādes IT sistēmu atšķirību dēļ nevar piekļūt prasītajiem dokumentiem verifikācijas vajadzībām, minētos dokumentus izdrukā un to īstumu apstiprina iestāde, kuras kompetencē ir minēto IT sistēmu pārvaldība (“izdevējiestāde”), vai iestāde, kuras kompetencē ir dokumentu kopiju apstiprināšana.

Šādas izdrukas var aizstāt ar elektronisku ziņojumu apmaiņu starp izdevējiestādi un atbalsta saņēmēju vai kompetento iestādi ar nosacījumu, ka izdevējiestāde iesniedz oficiāli apstiprinātu sertifikācijas protokolu, ar kuru garantē ziņojuma īstumu.

50. pants

Nepārvaramas varas termiņi

1. Šo pantu piemēro, ja uz to ir atsauce konkrētā regulā.

2. Pieprasījumu atzīt nepārvaramas varas gadījumu nevar pieņemt, ja kompetentā iestāde to ir saņēmusi vairāk nekā 30 kalendārās dienas:

a) pēc dienas, kurā kompetentā iestāde ir informējusi tirgus dalībnieku par to, ka ir konstatēta attiecīgā pienākuma neizpilde Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 23. panta 2. punkta nozīmē, ir beidzies attiecīgā pienākuma izpildes termiņš, kā minēts tās pašas regulas 23. panta 3. punktā, vai termiņš, līdz kuram jāiesniedz attiecīgā pienākuma izpildes apliecinājums, kā minēts tās pašas regulas 23. panta 4. punktā;

b) pēc piedāvājumu iesniegšanas termiņa trešā valstī, ja piedāvājums ir saistīts ar iepriekš noteiktas kompensācijas sertifikātiem eksporta kompensācijai.

3. Tirgus dalībnieki 181 kalendārās dienas laikā pēc tā laikposma beigām, kurā bija pilnībā jāizpilda pienākums, iesniedz kompetentajai iestādei pieņemamu pierādījumu par apstākļiem, kuri, viņuprāt, ir nepārvaramas varas gadījums. Tirgus dalībniekiem var piešķirt papildu laiku, ja tie minētajā termiņā nevar iesniegt pierādījumu, neraugoties uz pienācīgu rūpību, ar kādu tie centušies pierādījumu iegūt un nosūtīt.

4. Dalībvalstis paziņo Komisijai par nepārvaramas varas gadījumiem, kurus tās ir atzinušas, un sniedz attiecīgu informāciju par katru gadījumu.







2.

IEDAĻA

Nodrošinājuma veids

51. pants

Veids

1. Nodrošinājumu var iesniegt:

a) kā naudas depozītu, kas minēts Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 19. panta 2. un 3. punktā; un/vai

b) norādot garantijas sniedzēju saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 21. pantu.

2. Pēc kompetentās iestādes ieskatiem nodrošinājumu var iesniegt:

a) ieķīlājot naudas depozītus bankā;

b) ieķīlājot atzītus prasījumus pret publisku iestādi vai publiskiem fondiem, kuriem pienācis maksājuma termiņš un pret kuriem nevienam citam prasījumam nav prioritātes tiesību; un/vai

c) ieķīlājot attiecīgajā dalībvalstī tirgojamu nodrošinājumu, ja to izdevusi vai par to galvojusi minētā dalībvalsts.

3. Kompetentā iestāde var izvirzīt papildu nosacījumus 2. punktā uzskaitīto nodrošinājuma veidu pieņemšanai.

52. pants

Tirgojams nodrošinājums

1. Tāda nodrošinājuma pārdošanas vērtība, kas ieķīlāts saskaņā ar 51. panta 2. punkta c) apakšpunktu, nodrošinājuma iesniegšanas brīdī ir vismaz 115 % no prasītā nodrošinājuma vērtības.

2. Kompetentā iestāde var pieņemt nodrošinājumu, kas minēts 51. panta 2. punkta c) apakšpunktā, vienīgi tad, ja persona, kas to piedāvā, rakstiski apņemas vai nu iesniegt papildu nodrošinājumu, vai aizstāt sākotnējo nodrošinājumu, ja attiecīgā nodrošinājuma pārdošanas vērtība ilgāk nekā trīs mēnešus ir bijusi mazāka nekā 105 % no vajadzīgās nodrošinājuma vērtības. Minētā rakstiskā apņemšanās nav vajadzīga, ja tas jau ir paredzēts attiecīgās valsts tiesību aktos. Kompetentā iestāde regulāri pārskata minētā nodrošinājuma vērtību.

3. Kompetentā iestāde novērtē 51. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētā nodrošinājuma pārdošanas vērtību, ņemot vērā ar pārdošanu saistītās izmaksas.

4. Nodrošinājuma pārdošanas vērtību novērtē, izmantojot pēdējo pieejamo kotāciju.

5. Persona, kas iesniedz šo nodrošinājumu, pēc kompetentās iestādes pieprasījuma iesniedz pierādījumus par tā pārdošanas vērtību.

53. pants

Aizstāšana un piesaistīšana

1. Jebkuru nodrošinājumu var aizstāt ar citu.

Tomēr turpmāk minētajos gadījumos ir vajadzīga kompetentās iestādes piekrišana:

a) ja sākotnējais nodrošinājums ir atsavināts, bet vēl nav pārdots; vai

b) ja aizstājošais nodrošinājums pieder pie kāda no 51. panta 2. punktā minētajiem veidiem.

2. Grupveida nodrošinājumu var aizstāt ar citu grupveida nodrošinājumu ar nosacījumu, ka jaunais grupveida nodrošinājums nosedz vismaz to sākotnējā grupveida nodrošinājuma daļu, kas aizstāšanas brīdī ir piesaistīta, lai nodrošinātu viena vai vairāku vēl neizpildītu pienākumu izpildi.

3. Tiklīdz grupveida nodrošinājuma daļu piesaista konkrēta pienākuma izpildei, tiek norādīts grupveida nodrošinājuma atlikums.







3.

IEDAĻA

Atbrīvošana un atsavināšana

54. pants

Daļēja atbrīvošana

Ja īpašos Savienības noteikumos minimālais daudzums nav noteikts, kompetentā iestāde var pati ierobežot viena nodrošinājuma daļēju atbrīvošanas reižu skaitu un noteikt minimālo summu katrai šādai atbrīvošanai.

Pirms visa nodrošinājuma vai tā daļas atbrīvošanas kompetentā iestāde var pieprasīt, lai tai tiktu iesniegts rakstisks atbrīvošanas pieprasījums.

Ja nodrošinājums sedz vairāk nekā 100 % no obligāti nodrošināmās summas, to nodrošinājuma daļu, kas pārsniedz 100 %, atbrīvo, kad galīgi atbrīvo vai atsavina nodrošinātās summas atlikumu.

55. pants

Atsavināšana

1. Kad kompetentajai iestādei kļūst zināmi apstākļi, kas dod iemeslu nodrošinājuma pilnīgai vai daļējai atsavināšanai, tā nekavējoties pieprasa personai, kurai jāizpilda pienākums, samaksāt atsavināmo summu, un dod tai laiku, kas nepārsniedz 30 dienas no maksāšanas pieprasījuma saņemšanas brīža.

Ja maksājums līdz minētā laikposma beigām nav veikts, kompetentā iestāde:

a) nekavējoties pārskaita 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā aprakstītā veida nodrošinājumu attiecīgajā kontā;

b) nekavējoties pieprasa 51. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajam garantijas sniedzējam maksāt, dodot laiku, kas nepārsniedz 30 dienas no maksāšanas pieprasījuma saņemšanas brīža;

c) nekavējoties veic pasākumus, lai: i) konvertētu 51. panta 2. punkta b) un c) apakšpunktā aprakstīto nodrošinājumu naudas summās, kas būtu pietiekamas, lai atgūtu maksājamo summu; ii) ieskaitītu ķīlā atstāto 51. panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto naudas depozītu savā kontā.

Kompetentā iestāde var nekavējoties pārskaitīt jebkuru 51. panta 1. punkta a) apakšpunktā aprakstīto nodrošinājuma veidu attiecīgajā kontā, pirms tam nepieprasot attiecīgajai personai veikt maksājumu.

2. Neskarot 1. punktu:

a) ja ir pieņemts lēmums atsavināt nodrošinājumu, bet pēc tam, pamatojoties uz pārsūdzību, tas ir atlikts saskaņā ar valsts tiesību aktiem, attiecīgā persona par faktiski atsavināto summu maksā procentus par laikposmu, kas sākas 30 dienas pēc maksājuma pieprasījuma saņemšanas, kā minēts 1. punktā, un beidzas dienā pirms faktiski atsavinātās summas samaksas;

b) ja saskaņā ar pārsūdzības procedūras iznākumu attiecīgajai personai tiek pieprasīts 30 dienās samaksāt atsavināto summu, procentu aprēķināšanas nolūkos dalībvalsts var uzskatīt, ka maksājums jāveic 20. dienā pēc šāda pieprasījuma saņemšanas;

c) piemērojamo procentu likmi aprēķina saskaņā ar valsts tiesību aktiem, bet tā nekādā gadījumā nedrīkst būt zemāka par procentu likmi, ko piemēro valstij piekritīgo summu atgūšanai;

d) maksājumu aģentūras samaksātos procentus atskaita no ELGF vai ELFLA izdevumiem saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013;

e) dalībvalstis var periodiski pieprasīt palielināt nodrošinājuma par attiecīgajiem procentiem.

3. Ja nodrošinājums ir atsavināts un summa jau ir kreditēta fondu kontos un ja atsavinātā summa, ieskaitot procentus, kuru likme noteikta saskaņā ar valsts tiesību aktiem, saskaņā ar pārsūdzības procedūras iznākumu ir pilnībā vai daļēji jāatmaksā, atmaksājamo summu sedz fondi, izņemot gadījumus, kad nodrošinājuma atmaksa nav jāveic dalībvalsts pārvaldes iestāžu vai citu struktūru nolaidības vai nopietnas kļūdas dēļ.







4.

IEDAĻA

Informācija

56. pants

Informācija par nodrošinājuma atsavināšanu, nodrošinājuma veidiem un garantijas sniedzējiem

1. Dalībvalstis glabā Komisijai pieejamu informāciju attiecībā uz katru gadu par atsavināto nodrošinājumu kopējo skaitu un summu neatkarīgi no tā, kādā posmā ir 55. pantā noteiktā procedūra, katrā atsevišķā gadījumā nodalot summas, kas ir kreditētas valstu budžetos, un summas, kas ir kreditētas Savienības budžetā. Minētā informācija tiek glabāta par visiem atsavinātajiem nodrošinājumiem, kuru summa pārsniedz EUR 1 000 , un par katru Savienības noteikumu, kurā paredzēts iesniegt nodrošinājumu. Informācija aptver gan summas, ko ieinteresētā persona samaksā tieši, gan summas, kuras atgūst, izmantojot nodrošinājumu.

2. Dalībvalstis nodod Komisijas rīcībā sarakstu, kurā norādīti:

a) to iestāžu veidi, kuras var darboties kā garantijas sniedzēji, un šajā sakarībā noteiktās prasības;

b) nodrošinājuma veidi, kas pieņemti saskaņā ar 51. panta 2. punktu, un šajā sakarībā noteiktās prasības.







VI

NODAĻA

PĀRREDZAMĪBA

57. pants

Publikācijas saturs

1. Regulas (ES) Nr. 1306/2013 111. panta 1. punkta c) un d) apakšpunktā minētā informācija ietver:

a) minētā punkta c) apakšpunktā noteikto maksājumu summu sadalījumu atsevišķiem pasākumiem, kas uzskaitīti šīs regulas XIII pielikumā, kā arī katra atbalsta saņēmēja saņemtās summas attiecīgajā finanšu gadā;

b) aprakstu par fondu finansētajiem pasākumiem, kas nosaukti minētā punkta d) apakšpunktā un uzskaitīti šīs regulas XIII pielikumā, tostarp katra pasākuma veidu un mērķi.

2. Summas, kas minētas 1. punktā, izsaka euro dalībvalstīs, kuras ir ieviesušas euro, un valsts valūtā citās dalībvalstīs.

3. Dalībvalstis var publicēt sīkāku informāciju, nekā paredzēts 1. un 2. punktā, neskarot vajadzīgo privātuma aizsardzību.

58. pants

Pašvaldības publicēšana

Ja informācija, kas jāpublicē Regulas (ES) Nr. 1306/2013 112. panta trešās daļas piemērošanas vajadzībām, ļautu fizisku personu identificēt kā atbalsta saņēmēju tāpēc, ka attiecīgajā pašvaldībā dzīvo vai ir reģistrēts neliels saņēmēju skaits, attiecīgā dalībvalsts minētās regulas 111. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām publicē informāciju par nākamo lielāko administratīvo vienību, kurā ietilpst attiecīgā pašvaldība.

59. pants

Publikācijas forma un datums

1. Informācijai, kas jādara pieejama vienotajā tīmekļa vietnē, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 111. panta 1. punkta otrajā daļā, var piekļūt, izmantojot meklēšanas rīku, ar kuru lietotāji var meklēt saņēmējus pēc nosaukuma vai pašvaldības, kā minēts šīs regulas 58. pantā, vai pēc saņemtās summas vai pasākuma, vai kombinējot minētos parametrus, un var izgūt visu attiecīgo informāciju kā vienotu datu kopumu. Minēto informāciju sniedz dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās un/vai vienā no trim Komisijas darba valodām.

2. Informāciju, kas minēta 1. punktā, publicē katru gadu līdz 31. maijam attiecībā uz iepriekšējo finanšu gadu.

3. Saskaņā ar minēto pantu informācija ir pieejama tīmekļa vietnē divus gadus no sākotnējās publicēšanas datuma.

60. pants

Saņēmēju informēšana

Saņēmējiem paredzēto informāciju, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1306/2013 113. pantā, saņēmējiem sniedz, iekļaujot to pieteikuma veidlapās finansējuma saņemšanai no fondiem, vai – citādā gadījumā – laikā, kad tiek vākti dati.

Atkāpjoties no pirmās daļas, attiecībā uz datiem par maksājumiem, kuri saņemti 2014. un 2015. finanšu gadā, informāciju saņēmējiem sniedz vismaz divus mēnešus pirms datu publicēšanas.

61. pants

Ar mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu saistīto robežvērtību publicēšana

Summas, ko dalībvalstis paziņojušas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 112. panta otro daļu, publicē Savienības tīmekļa vietnē, kas minēta šīs regulas 62. panta 1. punktā.

62. pants

Sadarbība starp Komisiju un dalībvalstīm

1. Komisija savā centrālajā interneta adresē izveido un uztur Savienības tīmekļa vietni, kurā ietvertas saites uz dalībvalstu tīmekļa vietnēm. Komisija atjaunina interneta saites saskaņā ar dalībvalstu iesūtīto informāciju.

2. Dalībvalstis nosūta Komisijai savu tīmekļa vietņu interneta adreses, tiklīdz šīs vietnes ir izveidotas, kā arī informē par visām turpmākajām izmaiņām, kuras ietekmē minēto tīmekļa vietņu pieejamību no Savienības tīmekļa vietnes.

3. Dalībvalstis izraugās struktūru, kas atbild par 59. panta 1. punktā minētās vienotās tīmekļa vietnes izveidošanu un uzturēšanu. Dalībvalstis paziņo Komisijai minētās struktūras nosaukumu un adresi.







VII

NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

63. pants

Atcelšana

Regulas (EK) Nr. 601/94, (EK) Nr. 4/2004 un (EK) Nr. 259/2008 atceļ.

▼M1

Tomēr Regulu (EK) Nr. 259/2008 turpina piemērot maksājumiem par 2012. un 2013. finanšu gadu. Atkāpjoties no minētās regulas 3. panta 3. punkta, minētajā pantā norādītā informācija tīmekļa vietnē ir pieejama līdz 2015. gada 31. maijam vai līdz brīdim, kad informācija attiecībā uz maksājumiem par 2014. finanšu gadu ir publicēta saskaņā ar šīs regulas 59. panta 2. punktu.

▼B

64. pants

Stāšanās spēkā un piemērošana

Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Tomēr:

a) tās 10. pantu izdevumiem, kas radušies dalībvalstīm, un piešķirtajiem ieņēmumiem, ko saņēmušas dalībvalstis, piemēro no 2014. gada 16. oktobra;

b) tās 34.–40. pantu piemēro no 2015. gada 1. janvāra. Tomēr 34. panta 3. un 4. punktā paredzētos laikposmus nepiemēro atbilstīguma noskaidrošanas izmeklēšanai, par kuru paziņojums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 885/2006 11. panta 1. punktu ir nosūtīts pirms 2015. gada 1. janvāra;

c) VI nodaļu piemēro maksājumiem, kas veikti, sākot ar 2014. finanšu gadu;

d) informāciju, kas dalībvalstīm jānosūta saskaņā ar II pielikuma V1 un V2 sleju, sniedz, sākot ar 2016. finanšu gadu.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

PĀRVALDĪBAS TICAMĪBAS DEKLARĀCIJA

(3. pants)

Es, apakšā parakstījies(-jusies), …, maksājumu aģentūras … direktors(-e), iesniedzu šīs maksājumu aģentūras pārskatus par finanšu gadu no 16.10.xx. līdz 15.10.xx.+1.

Pamatojoties uz savu vērtējumu un manā rīcībā esošo informāciju, kas cita starpā ietver iekšējā revīzijas dienesta darba rezultātus, apliecinu, ka:

— iesniegtie pārskati, cik man zināms, sniedz patiesu, pilnīgu un pareizu priekšstatu par izdevumiem un ieņēmumiem iepriekšminētajā finanšu gadā. Visi parādi, avansa maksājumi, garantijas un krājumi, kas man zināmi, ir uzrādīti šajos pārskatos, un visi ieņēmumi, kas iekasēti attiecībā uz ELGF un ELFLA, ir pienācīgi kreditēti attiecīgo fondu kontos;

— esmu izveidojis(-jusi) sistēmu, kas rada pamatotu pārliecību par pārskatos iekļauto darījumu likumību un pareizību, tostarp par to, ka pieprasījumu atbilstība kritērijiem un – attiecībā uz lauku attīstību – atbalsta piešķiršanas procedūras tiek pārvaldītas, kontrolētas un dokumentētas atbilstīgi Savienības noteikumiem.

Pārskatā deklarētie izdevumi tika izmantoti paredzētajam mērķim, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 1306/2013.

Turklāt apliecinu, ka saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 58. pantu ir ieviesti efektīvi un samērīgi krāpšanas apkarošanas pasākumi un ka šajos pasākumos ir ņemti vērā apzinātie riski.

Tomēr šai deklarācijai piemērojamas šādas atrunas:

Visbeidzot, apliecinu, ka man nav zināma nekāda nepieejama informācija, kas varētu kaitēt Savienības finansiālajām interesēm.

Paraksts

▼C2









II PIELIKUMS

29. panta f) punktā minētās tabulas paraugs

29. panta f) punktā minētā informācija ir jāsniedz par katru maksājuma aģentūru, izmantojot turpmāk sniegto tabulu.







Jaunās lietas (1) Vecās lietas (2) x x Maksājumu aģentūra A x x Fonds B x x Lieta (vecā/jaunā) AA x Finanšu gads, kurā radušies izdevumi, kas ir atgūšanas pieprasījuma pamatā V1 (3) x To izdevumu budžeta kodi, kas ir atgūšanas pieprasījuma pamatā V2 (4) x x n finanšu gads C x x Valūtas vienība D x x Lietas identifikācijas numurs E x x Attiecīgā gadījumā OLAF identifikācija (5) F x Lieta ir reģistrēta debitoru virsgrāmatā G x x Saņēmēja identifikācija H x x Programma slēgta (tikai attiecībā uz ELFLA) I x Datums, kurā apstiprināts kontroles ziņojums vai līdzvērtīgs dokuments, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 54. panta 1. punktā W x Finanšu gads, kurā pirmoreiz konstatēts pārkāpums J x Atgūšanas pieprasījuma datums X x x Uz to attiecas tiesvedības procedūra K x Sākotnējā atgūstamā summa L x Sākotnējā atgūstamā summa (pamatsumma) L1 x Sākotnējā atgūstamā summa (procenti) L2 x Pamatsumma, kuras atgūšana n–1 finanšu gada beigās nebija pabeigta Y1 x Procenti, kuru atgūšana n–1 finanšu gada beigās nebija pabeigta Y2 x Kopējā koriģētā summa (viss atgūšanas periods) M x Kopējā atgūtā summa (viss atgūšanas periods) N x Summa, kas atzīta par neatgūstamu O x Summa (pamatsumma), kas atzīta par neatgūstamu O1 x Summa (procenti), kas atzīta par neatgūstamu O2 x x Finanšu gads, kurā atzīta summas neatgūstamība P x x Neatgūstamības iemesls Q x Koriģētā summa (n finanšu gadā) R x Koriģētā summa (pamatsumma) (n finanšu gadā) R1 x Koriģētā summa (procenti) (n finanšu gadā) R2 x Procenti (n finanšu gadā) Z x Atgūtās summas (n finanšu gadā) S x Atgūtā summa (pamatsumma) (n finanšu gadā) S1 x Atgūtā summa (procenti) (n finanšu gadā) S2 x x Summa, kuras atgūšana nav pabeigta T x Summa (pamatsumma), kuras atgūšana nav pabeigta T1 x Procenti, kuru atgūšana nav pabeigta T2 x Summa, uz kuru n finanšu gada beigās attiecas “50/50” noteikums, kas paredzēts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 54. panta 2. punktā BB x x Summa, kura jāieraksta ES budžeta kredītā U (1) Attiecas uz lietām, par kurām ziņots no 2015. finanšu gada, izmantojot šajā pielikumā sniegto paraugu. (2) Attiecas uz lietām, par kurām ziņots līdz 2014. finanšu gadam (ieskaitot), izmantojot šajā pielikumā sniegto paraugu. (3) Informācija jāsniedz, sākot no 2016. finanšu gada. (4) Informācija jāsniedz, sākot no 2016. finanšu gada. (5) Attiecas uz OLAF atsauces numuru(-iem) (IMS paziņojuma numuri). “x” norāda uz to, ka sleja ir attiecināma.

▼B









III PIELIKUMS

29. PANTA g) PUNKTĀ MINĒTĀS TABULAS PARAUGS

29. panta g) punktā minētā informācija ir jāsniedz par katru maksājumu aģentūru, izmantojot turpmāk sniegto tabulu.







a b c i d e f g h Maksājumu aģentūra Fonds Valūtas vienība Piekritīgās summas kategorija (sankcija par savstarpējās atbilstības pārkāpumu, daudzgadu sankcija vai cita sankcija) Bilance N-1. gada 15. oktobrī Jaunās lietas (N. gads) Atgūto līdzekļu kopsumma (N. gads) Korekciju kopsumma, kas ietver neatgūstamās summas (N. gads) Summa, kurai jābūt atgūtai N. gada 15. oktobrī









IV PIELIKUMS

31. PANTA 4. PUNKTĀ MINĒTO JAUTĀJUMU NOSŪTĪŠANA

31. panta 4. punktā minētie jautājumi jāadresē:

— Eiropas Komisijai, DG AGRI-J1, B-1049 Brussels — vai

— AGRI-J1@ec.europa.eu.









V PIELIKUMS

INFORMĀCIJA, KAS IEKLAUJAMA 42. PANTA 2.