2007R1234 — LV — 21.11.2012 — 012.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

PADOMES REGULA (EK) Nr. 1234/2007

(2007. gada 22. oktobris),

ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”)







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 36. un 37. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 1 ), tā kā: (1) Lauksaimniecības produktu kopējā tirgus darbībai un attīstībai būtu jānotiek līdztekus kopējās lauksaimniecības politikas (turpmāk – “KLP”) izstrādei, un tai jo īpaši būtu jāietver lauksaimniecības tirgu kopīga organizācija turpmāk – “TKO”), kas saskaņā ar Līguma 34. pantu atkarībā no produkta var izpausties dažādi. (2) Kopš KLP ieviešanas Padome ir pieņēmusi 21 TKO katram produktam vai produktu grupai, un katru no šīm TKO reglamentē atsevišķa Padomes pamatregula: — Padomes Regula (EEK) Nr. 234/68 (1968. gada 27. februāris) par veģetējošu koku un citu augu, sīpolu, sakņu un tamlīdzīgi, grieztu ziedu un dekoratīvo zaļumu tirgus kopīgās organizācijas izveidi ( 2 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 827/68 (1968. gada 28. jūnijs) par tirgus kopējo organizāciju dažiem produktiem, kas uzskaitīti Līguma II pielikumā ( 3 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2759/75 (1975. gada 29. oktobris) par cūkgaļas tirgus kopējo organizāciju ( 4 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2771/75 (1975. gada 29. oktobris) par olu tirgus kopīgo organizāciju ( 5 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2777/75 (1975. gada 29. oktobris) par mājputnu gaļas tirgus kopīgo organizāciju ( 6 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2075/92 (1992. gada 30. jūnijs) par jēltabakas tirgus kopīgo organizāciju ( 7 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 404/93 (1993. gada 13. februāris) par banānu tirgus kopīgo organizāciju ( 8 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 2200/96 (1996. gada 28. oktobris) par augļu un dārzeņu tirgus kopējo organizāciju ( 9 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 2201/96 (1996. gada 28. oktobris) par augļu un dārzeņu pārstrādes produktu tirgus kopīgo organizāciju ( 10 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1254/1999 (1999. gada 17. maijs) par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju ( 11 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1255/1999 (1999. gada 17. maijs) par piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju ( 12 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1493/1999 (1999. gada 17. maijs) par vīna tirgus kopīgo organizāciju ( 13 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1673/2000 (2000. gada 27. jūlijs) par šķiedras linu un kaņepju tirgu kopējo organizāciju ( 14 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 2529/2001 (2001. gada 19. decembris) par aitu un kazu gaļas tirgus kopīgo organizāciju ( 15 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1784/2003 (2003. gada 29. septembris) par labības tirgus kopīgo organizāciju ( 16 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1785/2003 (2003. gada 29. septembris) par rīsu tirgus kopīgo organizāciju ( 17 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1786/2003 (2003. gada 29. septembris) par žāvētās rupjās lopbarības tirgus kopīgo organizāciju ( 18 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 865/2004 (2004. gada 29. aprīlis), kas attiecas uz olīveļļas un galda olīvu tirgus kopīgo organizāciju ( 19 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1947/2005 (2005. gada 23. novembris) par sēklu tirgus kopīgo organizāciju ( 20 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1952/2005 (2005. gada 23. novembris) par apiņu tirgu kopīgo organizāciju ( 21 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 318/2006 (2006. gada 20. februāris) par cukura tirgu kopīgu organizāciju ( 22 ). (3) Turklāt Padome ir pieņēmusi trīs regulas ar īpašiem noteikumiem konkrētiem produktiem, tomēr neizveidojot šiem produktiem TKO: — Padomes Regula (EK) Nr. 670/2003 (2003. gada 8. aprīlis), ar ko nosaka īpašus pasākumus attiecībā uz lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirta tirgu ( 23 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 797/2004 (2004. gada 26. aprīlis) par pasākumiem, lai uzlabotu biškopības produktu ražošanas un tirdzniecības vispārējos nosacījumus ( 24 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1544/2006 (2006. gada 5. oktobris), kas nosaka īpašus pasākumus, lai veicinātu zīdtārpiņu audzēšanu ( 25 ). (4) Iepriekšminētajām regulām (turpmāk – “pamatregulas”) bieži pievieno sekundāru Padomes regulu kopumu. Vairākumam pamatregulu ir vienāda struktūra un daudzi kopīgi noteikumi. Īpaši tas attiecas uz tirdzniecības noteikumiem ar trešām valstīm un vispārīgiem noteikumiem, bet daļēji arī uz iekšējā tirgus noteikumiem. Pamatregulās bieži ir dažādi risinājumi identiskām vai līdzīgām problēmām. (5) Kopiena jau kādu laiku strādā pie KLP normatīvās vides vienkāršošanas. Pieņemot Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (2003. gada 29. septembris), ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem ( 26 ), attiecīgi ir izveidota horizontāla normatīva sistēma visiem tiešajiem maksājumiem, kura atbalsta sistēmu virkni apvieno vienotā maksājumu shēmā. Šāda pieeja būtu jāpiemēro arī pamatregulām. Šajā sakarā regulu noteikumi būtu jāapvieno vienotā normatīvā sistēmā, un nozaru pieeja būtu jāaizstāj ar horizontālu pieeju, kur tas ir iespējams. (6) Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, pamatregulas būtu jāatceļ un jāaizstāj ar vienu vienotu regulu. (7) Vienkāršošanai nevajadzētu likt apšaubīt politikas lēmumus, kas gadu gaitā ir pieņemti KLP. Tādēļ šīs regulas izveidei pārsvarā vajadzētu būt tehniskas vienkāršošanas darbam. Tādējādi tai nevajadzētu ne atcelt, ne grozīt spēkā esošos instrumentus, ja vien tie nav novecojuši, kļuvuši lieki vai pēc būtības nevar tikt izskatīti Padomes līmenī, tāpat kā tai nevajadzētu paredzēt jaunus instrumentus vai pasākumus. (8) Attiecīgi šai regulai nevajadzētu ietvert tās TKO daļas, uz kurām attiecas politikas reformas. Tas attiecas uz gandrīz visām daļām augļu un dārzeņu, augļu un dārzeņu pārstrādes produktu un vīna nozarēs. Tādēļ attiecīgo Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1493/1999 noteikumi būtu jāiekļauj šajā regulā vienīgi tiktāl, ciktāl uz pašiem šiem noteikumiem neattiecas politikas pārskatīšana. Tomēr šo TKO pamatnoteikumi būtu jāiekļauj, tiklīdz ir veiktas attiecīgās reformas. (9) Ar labības, rīsu, cukura, žāvētās rupjās lopbarības, sēklu, olīveļļas un galda olīvu, šķiedras linu un kaņepju, banānu, piena un piena produktu un zīdtārpiņu TKO ir paredzēti tirdzniecības gadi, kas galvenokārt pielāgoti šo produktu bioloģiskās ražošanas cikliem. Minētajās nozarēs noteiktie tirdzniecības gadi tādēļ būtu jāiekļauj šajā regulā. (10) Lai stabilizētu tirgus un nodrošinātu pietiekami augstu dzīves līmeni lauku iedzīvotājiem, paralēli tiešā atbalsta shēmu ieviešanai ir izveidota diferencēta cenu atbalsta sistēma dažādām nozarēm, ņemot vērā, no vienas puses, dažādas vajadzības katrā nozarē un, no otras puses, dažādu nozaru savstarpējo atkarību. Šo pasākumu veids ir valsts intervence vai atbalsta maksājumi labības, rīsu, cukura, olīveļļas un galda olīvu, liellopu un teļa gaļas, piena un piena produktu, cūkgaļas un aitu un kazu gaļas nozaru produktu uzglabāšanai privātās noliktavās. Tādēļ, ņemot vērā šīs regulas mērķus, jāsaglabā cenu atbalsta pasākumi, ja tādi ir paredzēti instrumentos, kā tie izveidoti agrāk, neveicot būtiskas pārmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējo normatīvo stāvokli. (11) Skaidrības un pārredzamības labad šo pasākumu noteikumiem būtu jāatbilst kopējai struktūrai, līdztekus saglabājot katras nozares politiku. Šādā nolūkā ir lietderīgi nošķirt salīdzināmās cenas un intervences cenas. (12) Labības, liellopu un teļa gaļas un piena un piena produktu TKO bija paredzēti noteikumi, saskaņā ar kuriem Padome saskaņā ar Līguma 37. panta 2. punktā noteikto procedūru var mainīt cenu līmeņus. Ņemot vērā cenu sistēmu jutīgumu, būtu skaidri jānosaka, ka iespēja saskaņā ar 37. panta 2. punktu mainīt cenu līmeņus pastāv attiecībā uz visām nozarēm, uz ko attiecas šī regula. (13) Turklāt cukura TKO paredzēja iespēju pārskatīt cukura standarta kvalitāti, kā tā turpmāk definēta Regulā (EK) Nr. 318/2006, lai jo īpaši ņemtu vērā tirdzniecības prasības un tehniskās analīzes attīstību. Tādēļ minētajā regulā bija paredzētas Komisijas tiesības grozīt attiecīgo pielikumu. Jo īpaši vajadzētu saglabāt šo iespēju, lai Komisija vajadzības gadījumā varētu ātri rīkoties. (14) Lai nodrošinātu uzticamu informāciju par Kopienas tirgus cenām cukuram, šajā regulā būtu jāiekļauj cukura TKO paredzētā cenu paziņošanas sistēma, pamatojoties uz kuru būtu jānosaka baltā cukura tirgus cenas līmenis. (15) Lai izvairītos no labības, rīsu, sviesta un sausā vājpiena intervences sistēmas izveidošanās par noietu, būtu jāsaglabā iespēja sākt valsts intervenci tikai dažos gada laikposmos. Attiecībā uz liellopu un teļa gaļas produktiem, cūkgaļu un sviestu valsts intervences sākumam un beigām vajadzētu būt atkarīgām no tirgus cenu līmeņiem attiecīgajā laikposmā. Attiecībā uz kukurūzu, rīsiem un cukuru būtu jāsaglabā iepirkuma daudzumu ierobežojumi attiecībā uz iepirkšanu valsts intervencē. Attiecībā uz sviestu un sauso vājpienu ir jāsaglabā Komisijas pilnvaras pārtraukt parasto iepirkšanu, ja ir sasniegts konkrēts daudzums, vai to aizstāt ar iepirkšanu konkursa kārtībā. (16) Iepirkšanas cena valsts intervencē labības, rīsu un liellopu un teļa gaļas TKO agrāk bija pazemināta un noteikta līdz ar tiešā atbalsta shēmu ieviešanu šajās nozarēs. Tādējādi atbalsts saskaņā ar šīm shēmām, no vienas puses, un intervences cenas, no otras puses, ir tieši saistīti. Piena un piena produktu nozares produktiem minētais cenas līmenis bija noteikts, lai veicinātu attiecīgo produktu patēriņu un uzlabotu to konkurētspēju. Rīsu un cukura nozarē cenas bija noteiktas, lai veicinātu tirgus stabilitāti gadījumos, ja tirgus cena konkrētā tirdzniecības gadā nokrīt zem noteiktās salīdzināmās cenas nākamajm tirdzniecības gadam. Šie Padomes politikas lēmumi joprojām ir spēkā. (17) Tāpat kā ar iepriekšējām TKO ar šo regulu būtu jānodrošina iespēja laist apgrozībā produktus, kas iepirkti valsts intervencē. Veicot šos pasākumus, būtu jāizvairās no tirgus traucējumiem un jānodrošina vienāda pieeja precēm un vienādi noteikumi pircējiem. (18) Dažādu lauksaimniecības produktu intervences krājumu dēļ Kopienai ir pieejami līdzekļi, lai sniegtu ievērojamu palīdzību vistrūcīgākajiem cilvēkiem Kopienā. Kopienas interesēs ir ilgstoši izmantot šo iespēju, kamēr, veicot attiecīgus pasākumus, šīs rezerves ir samazinātas līdz parastam līmenim. Ņemot vērā šos apsvērumus, līdz šim Padomes Regulā (EEK) Nr. 3730/87 (1987. gada 10. decembris), ar ko nosaka vispārīgus noteikumus pārtikas piegādei no intervences uzkrājumiem izraudzītām organizācijām izdalīšanai Kopienas vistrūcīgākajām personām ( 27 ), ir paredzēts, ka labdarības organizācijas izdala pārtiku. Šis svarīgais sociālais pasākums, kas var ļoti palīdzēt visnelabvēlīgākajā stāvoklī esošajām personām, būtu jāsaglabā un jāiekļauj šajā regulā. (19) Lai palīdzētu līdzsvarot piena tirgu un stabilizēt tirgus cenas, piena un piena produktu TKO ir paredzēts atbalsts par krējuma, dažu sviesta produktu un dažu siera produktu uzglabāšanu privātās noliktavās. Turklāt Komisijai ir piešķirtas pilnvaras pieņemt lēmumu par atbalsta piešķiršanu citu konkrētu siera produktu, kā arī baltā cukura, dažu olīveļļas veidu un dažu liellopu un teļa gaļas produktu, sausā vājpiena, cūkgaļas un aitu un kazu gaļas uzglabāšanai privātās noliktavās. Ņemot vērā šīs regulas mērķi, šie pasākumi būtu jāsaglabā. (20) Padomes Regulā (EK) Nr. 1183/2006 (2006. gada 24. jūlijs) par Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanai ( 28 ), Padomes Regulā (EEK) Nr. 1186/90 (1990. gada 7. maijs), ar ko paplašina darbības jomu Kopienas skalai, kas paredzēta pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanai ( 29 ), Padomes Regulā (EEK) Nr. 3220/84 (1984. gada 13. novembris), ar ko nosaka Kopienas mērogu cūku liemeņu klasificēšanai ( 30 ), un Padomes Regulā (EK) Nr. 2137/92 (1992. gada 23. jūlijs), ar ko paredz Kopienas klasifikācijas tabulu aitu liemeņiem un Kopienas standarta kvalitāti svaigiem vai dzesinātiem aitu liemeņiem ( 31 ), ir noteiktas Kopienas skalas liemeņu klasifikācijai liellopu un teļa gaļas, cūkgaļas un aitu un kazu gaļas nozarē. Šīs shēmas ir būtiskas cenu reģistrēšanā un intervences pasākumu piemērošanā šajās nozarēs. Turklāt to mērķis ir uzlabot tirgus pārskatāmību. Šādas liemeņu klasifikācijas shēmas būtu jāsaglabā. Tādēļ ir lietderīgi to būtiskos elementus iekļaut šajā regulā, vienlaikus piešķirot Komisija pilnvaras ar īstenošanas noteikumiem reglamentēt dažus tehniska rakstura jautājumus. (21) Brīvās aprites ierobežojumi, ko rada tādu pasākumu piemērošana, kuru mērķis ir novērst dzīvnieku slimību izplatīšanos, var izraisīt sarežģījumus dažu produktu tirgū vienā vai vairākās dalībvalstīs. Pieredze rāda, ka nopietnus tirgus traucējumus, piemēram, ievērojamu patēriņa vai cenu samazināšanos, var izraisīt patērētāju uzticības zaudēšana sabiedrības veselības un dzīvnieku veselības draudu dēļ. (22) Tie ārkārtas tirgus atbalsta pasākumi, lai izvairītos no šādām situācijām, kas ir paredzēti liellopu un teļa gaļas, piena un piena produktu, cūkgaļas, aitu un kazu gaļas, olu un mājputnu gaļas attiecīgajās TKO, tādējādi būtu jāiekļauj šajā regulā ar tiem pašiem nosacījumiem, ar kādiem tie līdz šim piemēroti. Šādi ārkārtas atbalsta pasākumi būtu jāveic Komisijai, un tiem vajadzētu būt tieši saistītiem ar veselības un veterināriem pasākumiem, kas pieņemti, lai apkarotu slimības izplatīšanos, vai jāizriet no šādiem pasākumiem. Tie būtu jāveic pēc dalībvalstu pieprasījuma, lai izvairītos no ievērojamiem traucējumiem attiecīgajos tirgos. (23) Šajā regulā būtu jāsaglabā iespēja Komisijai pieņemt īpašus intervences pasākumus, ja tas ir nepieciešams, lai efektīvi un lietišķi reaģētu uz tirgus traucējumu draudiem labības nozarē un lai izvairītos no liela mēroga valsts intervences piemērošanas rīsu nozarē dažos Kopienas reģionos, vai lai kompensētu nelobīto rīsu iztrūkumu pēc dabas katastrofām, kā tas ir attiecīgi paredzēts labības un rīsu TKO. (24) Lai nodrošinātu pietiekami augstu dzīves līmeni Kopienas cukurbiešu un cukurniedru audzētājiem, būtu jānosaka minimālā kvotas cukurbiešu cena atbilstīgi standarta kvalitātei, kas vēl būtu jādefinē. (25) Lai nodrošinātu cukura ražošanas uzņēmumu un cukurbiešu audzētāju tiesību un pienākumu taisnīgu līdzsvaru, ir vajadzīgi īpaši instrumenti. Tādēļ būtu jāsaglabā standarta noteikumi, ar ko reglamentē starpnozaru nolīgumus un kas līdz šim bija iekļauti cukura TKO. (26) Dabas apstākļu, ekonomisko un tehnisko apstākļu dažādība apgrūtina vienotu noteikumu piemērošanu cukurbiešu iepirkšanai viscaur Kopienā. Jau patlaban pastāv nozares nolīgumi starp cukurbiešu audzētāju asociācijām un cukura ražošanas uzņēmumiem. Tādējādi ar vispārīgajiem noteikumiem būtu jānosaka vienīgi minimālās garantijas, kas nepieciešamas gan cukurbiešu audzētājiem, gan cukura ražotājiem, lai nodrošinātu cukura tirgus vienmērīgu darbību, un jāparedz iespēja nozares nolīgumos atkāpties no dažiem šiem noteikumiem. Sīkāk izstrādāti noteikumi iepriekš bija paredzēti cukura TKO Regulas (EK) Nr. 318/2006 II pielikumā. Ņemot vērā minēto noteikumu ļoti tehnisko raksturu, ir lietderīgāk šos jautājumus risināt Komisijas līmenī. (27) Saskaņā ar cukura TKO paredzētā ražošanas nodeva, lai palīdzētu segt izdevumus, kas rodas saistībā ar minēto TKO, būtu jāiekļauj šajā regulā. (28) Lai saglabātu cukura tirgu strukturālo līdzsvaru cenu līmenī, kas maz atšķiras no salīdzināmās cenas, būtu jāsaglabā iespēja Komisijai pieņemt lēmumu par cukura izņemšanu no tirgus uz tik ilgu laiku, kamēr tirgus atkal ir līdzsvarā. (29) Dzīvu augu, liellopu un teļa gaļas, cūkgaļas, aitu un kazu gaļas, olu un mājputnu gaļas TKO bija paredzēta iespēja pieņemt attiecīgus pasākumus, lai atvieglotu piedāvājuma pielāgošanu tirgus prasībām. Šie pasākumi var palīdzēt stabilizēt tirgus un nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni attiecīgajā nozarē nodarbinātajiem lauku iedzīvotājiem. Ņemot vērā šīs regulas mērķus, šāda iespēja būtu jāsaglabā. Saskaņā ar minētajiem noteikumiem Padome var pieņemt vispārīgus noteikumus par šādiem pasākumiem atbilstīgi Līguma 37. pantā paredzētajai procedūrai. Šādu pasākumu mērķi ir skaidri ierobežoti un ierobežo to pasākumu būtību, ko var pieņemt. Tādēļ Padomei šajās nozarēs nav jāpieņem papildu vispārīgi noteikumi, un šāda iespēja vairs nebūtu jāparedz. (30) Cukura un piena un piena produktu nozarē kvantitatīvie ražošanas ierobežojumi, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 318/2006 un Padomes Regulā (EK) Nr. 1788/2003 (2003. gada 29. septembris), ar ko nosaka maksājumu piena un piena produktu nozarē ( 32 ), daudzus gadus ir bijuši būtiski tirgus politikas instrumenti. Joprojām pastāv iemesli, kas reiz Kopienai lika pieņemt ražošanas kvotu sistēmu abās šajās nozarēs. (31) Kaut arī cukura kvotu sistēma bija paredzēta cukura TKO, atbilstīgā sistēma piena nozarē līdz šim ir reglamentēta ar tiesību aktu, kas nav daļa no piena un piena produktu TKO, proti, Regulu (EK) Nr. 1788/2003. Ņemot vērā šo shēmu būtisko nozīmi un šīs regulas mērķus, ir lietderīgi šajā regulā iekļaut attiecīgos noteikumus abām nozarēm, neizdarot būtiskas izmaiņas shēmās un to darbības veidā salīdzinājumā ar iepriekšējo normatīvo stāvokli. (32) Cukura kvotu shēmai saskaņā ar šo regulu tādējādi būtu jāatbilst Regulas (EK) Nr. 318/2006 izklāstītajai kārtībai, un jo īpaši būtu jāsaglabā kvotu normatīvais statuss, ciktāl saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru kvotu sistēma veido cukura tirgus regulēšanas mehānismu, lai nodrošinātu sabiedrības interesēs esošu mērķu sasniegšanu. (33) Tādēļ šai regulai būtu arī jānodrošina, lai Komisija būtu tiesīga koriģēt kvotas līdz ilgtspējīgam līmenim pēc tam, kad 2010. gadā beigsies restrukturizācijas fonds, kas izveidots ar Padomes Regulu (EK) Nr. 320/2006 (2006. gada 20. februāris), ar ko nosaka pagaidu shēmu cukura rūpniecības restrukturizācijai Kopienā ( 33 ). (34) Ņemot vērā vajadzību pēc zināma elastīguma valsts līmenī attiecībā uz strukturāliem pielāgojumiem pārstrādes rūpniecībā un cukurbiešu un cukurniedru audzēšanā laikposmā, kurā tiks piemērotas kvotas, būtu jāsaglabā iespēja dalībvalstīm noteiktās robežās mainīt uzņēmumiem piešķirtās kvotas, tomēr neierobežojot restrukturizācijas fonda kā instrumenta darbību. (35) Cukura TKO paredzēja, ka, lai izvairītos no tā, ka cukura pārpalikums izkropļo cukura tirgu, Komisijai vajadzētu būt iespējai saskaņā ar konkrētiem kritērijiem paredzēt cukura, izoglikozes un inulīna sīrupa pārpalikumu pārnešanu uz nākamo tirdzniecības gadu, tos uzskatot par nākamā tirdzniecības gada kvotas ražošanu. Turklāt, ja attiecībā uz noteiktiem daudzumiem netiek izpildīti spēkā esošie nosacījumi, minētā TKO paredzēja arī pārpalikuma nodevu, lai novērstu šādu daudzumu uzkrāšanos, kas varētu apdraudēt tirgus situāciju. Minētie noteikumi būtu jāsaglabā. (36) Joprojām ir spēkā piena kvotu sistēmas galvenais mērķis, proti, samazināt piedāvājuma un pieprasījuma nelīdzsvarotību attiecīgā tirgū un šā iemesla dēļ radušos struktūrpārpalikumus, tādējādi panākot lielāku tirgus līdzsvaru. Tādēļ būtu jāturpina piemērot nodevu piena daudzumam, kas savākts vai pārdots tiešajam patēriņam un pārsniedz noteiktu garantijas robežlielumu. Saskaņā ar šīs regulas mērķi zināmā mērā ir vajadzība jo īpaši saskaņot terminoloģiju cukura shēmā un piena kvotu shēmā, vienlaikus pilnībā saglabājot to normatīvo statusu. Tādēļ šķiet lietderīgi saskaņot terminoloģiju piena nozarē ar terminoloģiju cukura nozarē. Tādēļ termini “valsts references daudzums” un “individuālais references daudzums” Regulā (EK) Nr. 1788/2003 būtu jāaizstāj ar terminiem “valsts kvota” un “individuālā kvota”, saglabājot tiesisko jēdzienu, ko tie definē. (37) Pēc būtības piena kvotu shēma šajā regulā būtu jāveido saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1788/2003. Jo īpaši būtu jāsaglabā nošķīrums starp piegādi un tiešo tirdzniecību, un shēma būtu jāpiemēro, pamatojoties uz individuālo reprezentatīvu tauku saturu un attiecīgās valsts salīdzināmo tauku saturu. Lauksaimniekiem konkrētos apstākļos vajadzētu būt tiesīgiem uz laiku nodot savu individuālo kvotu. Turklāt būtu jāsaglabā princips, ka, pārdodot, iznomājot vai nododot mantojumā zemnieku saimniecību, attiecīgā kvota tiek nodota pircējam, nomniekam vai mantiniekam kopā ar attiecīgo zemi, vienlaikus saglabājot izņēmumus no principa, ka kvotas ir piesaistītas saimniecībām, lai turpinātu piena ražošanas pārstrukturēšanu un uzlabotu vidi. Saskaņā ar kvotu nodošanas dažādajiem veidiem un izmantojot objektīvus kritērijus, būtu jāsaglabā arī noteikumi, kas ļauj dalībvalstīm daļu nodotā daudzuma ieskaitīt valsts rezervē. (38) Papildu nodeva būtu jānosaka preventīvā līmenī, un dalībvalstīm tā būtu jāmaksā, tiklīdz tiek pārsniegta valsts kvota. Tādā gadījumā dalībvalstij būtu jāsadala maksājums starp ražotājiem, kas saistīti ar robežlieluma pārsniegšanu. Minētajiem ražotājiem vajadzētu būt atbildīgiem dalībvalstij par savas iemaksas veikšanu aprēķinātajai papildu nodevai sakarā ar to, ka viņi pārsnieguši savu pieejamo kvotu. Dalībvalstīm būtu jāmaksā Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondam (ELGF) nodeva atbilstīgi attiecīgas valsts kvotas pārsniegumam, kas samazināts par 1 % pēc vienotas likmes, lai ņemtu vērā bankrota gadījumus vai dažu ražotāju pilnīgu nespēju veikt savu iemaksu attiecīgās nodevas maksājumā. (39) Padomes Regulā Nr. 1290/2005 (2005. gada 21. jūnijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu ( 34 ) ieņēmumi no papildu nodevām piena nozarē ir noteikti par “piešķirtiem ieņēmumiem”, kas jāpārskaita Kopienas budžetā un atkārtotas izmantošanas gadījumā jāizmanto vienīgi ELGF vai Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) izdevumu finansēšanai. Tādējādi Regulas (EK) Nr. 1788/2003 22. pants, saskaņā ar ko nodevu ieņēmumus uzskata par intervenci lauksaimniecības tirgu stabilizēšanai un piemēro piena nozarē radušos izdevumu finansēšanai, ir novecojis un nebūtu jāiekļauj šajā regulā. (40) Dažādās TKO ir paredzētas atšķirīgas atbalsta shēmas. (41) Žāvētās rupjās lopbarības un šķiedras linu un kaņepju TKO paredzēja atbalstu pārstrādei šajās nozarēs, lai pārvaldītu iekšējo tirgu šajās nozarēs. Šie noteikumi būtu jāsaglabā. (42) Ņemot vērā labības un kartupeļu cietes tirgus īpašo situāciju, labības TKO ir ietverti noteikumi, kas paredzēja piešķirt ražošanas kompensāciju, ja ir pierādīta tās nepieciešamība. Ražošanas kompensācijai pēc būtības vajadzētu būt tādai, lai attiecīgajā ražošanas nozarē izmantotos pamatproduktus varētu tai darīt pieejamus par cenām, kas ir zemākas par cenu, kura izriet no parasto cenu piemērošanas. Ar cukura TKO izveidoja iespēju piešķirt ražošanas kompensāciju, ja dažu rūpniecisku, ķīmisku vai farmaceitisku produktu ražošanā rodas vajadzība ieviest pasākumus, lai darītu pieejamus dažus cukura produktus. Šie noteikumi būtu jāsaglabā. (43) Lai palīdzētu līdzsvarot piena tirgu un stabilizēt piena un piena produktu tirgus cenas, ir vajadzīgi pasākumi piena produktu realizācijas iespējas palielināšanai. Tādēļ piena un piena produktu TKO bija paredzēts piešķirt atbalstu dažu piena produktu tirdzniecībai, lai veicinātu īpašu lietošanu un galamērķus. Turklāt minētajā TKO bija paredzēts, ka Kopienai būtu daļēji jāsedz izdevumi piena piegādei skolēniem skolās, lai rosinātu jaunatni dzert pienu. Šie noteikumi būtu jāsaglabā. (44) Kopienas līdzekļi – proti, tiešā atbalsta procentuālā daļa, ko dalībvalstis var ieturēt saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 110.i panta 4. punktu – ir vajadzīgi, lai mudinātu apstiprinātas tirgus dalībnieku organizācijas izveidot darba programmas olīveļļas un galda olīvu ražošanas kvalitātes uzlabošanai. Šajā sakarā olīveļļas un galda olīvu KTO bija paredzēts piešķirt Kopienas atbalstu atbilstīgi attiecīgās darba programmas darbību prioritātēm. Šie noteikumi būtu jāsaglabā. (45) Ar Regulu (EEK) Nr. 2075/92 ir izveidots Kopienas Tabakas fonds, kuru finansē ar dažiem atskaitījumiem no atbalsta shēmām šajā nozarē, lai minētajā nozarē veiktu dažādus pasākumus. 2007. gads ir pēdējais gads, kad Kopienas Tabakas fondam tiks darīti pieejami Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10.c nodaļā paredzētie atbalsta shēmas atskaitījumi. Lai gan fonda finansēšana beigsies pirms šīs regulas stāšanās spēkā, tomēr Regulas (EEK) Nr. 2075/92 13. pants būtu jāsaglabā kā Kopienas Tabakas fonda finansēto daudzgadīgo programmu juridiskais pamats. (46) Biškopību kā lauksaimniecības nozari raksturo ražošanas apstākļu un ražu dažādība, kā arī uzņēmēju izkliedētība un dažādība gan ražošanas, gan tirdzniecības posmā. Turklāt, ņemot vērā varroatozes izplatīšanos vairākās dalībvalstīs pēdējos gados un problēmas, ko šī slimība rada medus ražošanā, joprojām vajadzīga Kopienas rīcība, jo varroatozi nevar pilnībā apkarot un tā jāārstē ar apstiprinātiem produktiem. Ņemot vērā šos apstākļus un lai uzlabotu biškopības produktu ražošanu un tirdzniecību Kopienā, reizi trīs gados būtu jāizstrādā valstu programmas, kas ietver tehnisko palīdzību, varroatozes kontroli, ceļojošās dravniecības racionalizāciju, stropos esošā bišu skaita atjaunināšanas pārvaldību Kopienā un sadarbību pētniecības programmās par biškopību un biškopības produktiem, lai uzlabotu vispārējos biškopības produktu ražošanas un tirdzniecības apstākļus. Šīs valstu programmas daļēji būtu jāfinansē Kopienai. (47) Regula (EK) Nr. 1544/2006 aizstāja visas valstu palīdzības ar Kopienas atbalsta shēmu zīdtārpiņu audzēšanai noteiktas summas veidā par izmantoto zīdtārpiņu oliņu kastīti. (48) Tā kā joprojām pastāv politikas apsvērumi, kuru dēļ tika ieviestas iepriekšminētās atbalsta shēmas attiecībā uz biškopību un zīdtārpiņu audzēšanu, minētās atbalsta shēmas būtu jāiekļauj šajā regulā. (49) Standartu piemērošana lauksaimniecības produktu tirdzniecībā var palīdzēt uzlabot šo produktu ražošanas un tirdzniecības ekonomiskos apstākļus, kā arī produktu kvalitāti. Tādējādi šo standartu piemērošana ir ražotāju, tirgotāju un patērētāju interesēs. Attiecīgi banānu, olīveļļas un galda olīvu, dzīvu augu, olu un mājputnu gaļas TKO tika izveidoti tirdzniecības standarti, jo īpaši attiecībā uz kvalitāti, šķirošanu, svaru, izmēriem, iepakojumu, uzglabāšanu, transportu, noformējumu, izcelsmi un marķējumu. Ir lietderīgi šo pieeju saglabāt šajā regulā. (50) Saskaņā ar olīveļļas un galda olīvu un banānu TKO līdz šim Komisijai ir uzticētas pilnvaras pieņemt tirdzniecības standartu noteikumus. Ņemot vērā noteikumu tehnisko raksturu un nepieciešamību pastāvīgi uzlabot to efektivitāti un to pielāgot tirdzniecības prakses attīstībai, ir lietderīgi šo pieeju attiecināt arī uz dzīvu augu nozarēm, precizējot kritērijus, kas Komisijai jāņem vērā attiecīgo noteikumu izveidē. Turklāt iespējams, ka būs jāpieņem īpaši pasākumi, jo īpaši jaunākās analīzes metodes un citi pasākumi attiecīgo standartu īpašību noteikšanai, lai izvairītos no nelikumībām attiecībā uz pircējiem piedāvāto produktu kvalitāti un autentiskumu un no nopietniem tirgus traucējumiem, ko šādas nelikumības var izraisīt. (51) Ir izveidoti vairāki juridiski instrumenti piena un piena produktu un tauku produktu tirdzniecības un nosaukumu reglamentēšanai. To mērķis ir, no vienas puses, uzlabot piena un piena produktu pozīciju tirgū un, no otras puses, nodrošināt godīgu konkurenci starp piena izcelsmes un citas izcelsmes ziežamajiem taukiem, kā rezultātā ieguvēji būtu gan ražotāji, gan patērētāji. To noteikumu mērķis, kuri ietverti Padomes Regulā (EEK) Nr. 1898/87 (1987. gada 2. jūlijs) par to nosaukumu aizsardzību, kurus izmanto piena un piena produktu tirdzniecībā ( 35 ), ir aizsargāt patērētāju un izveidot konkurences apstākļus starp piena produktiem un konkurējošiem produktiem, lai izvairītos no izkropļojumiem produktu nosaukumu, marķējuma un reklāmas jomā. Padomes Regulā (EK) Nr. 2597/97 (1997. gada 18. decembris), ar ko paredz papildu noteikumus piena un piena produktu tirgus kopīgajai organizācijai attiecībā uz dzeramo pienu ( 36 ), ir paredzēti noteikumi, kuru mērķis ir garantēt augstu kvalitāti dzeramajam pienam un produktiem, kas atbilst patērētāju vajadzībām un vēlmēm, tādējādi stabilizējot attiecīgo tirgu un nodrošinot patērētājam augstas kvalitātes dzeramo pienu. Padomes Regulā (EK) Nr. 2991/94 (1994. gada 5. decembris), ar ko nosaka standartus ziežamajiem taukiem ( 37 ), ir paredzēti tirdzniecības standarti attiecīgajiem piena produktiem un produktiem, kuri nav piena produkti, un skaidra klasifikācija kopā ar noteikumiem par nosaukumiem. Atbilstīgi šīs regulas mērķiem šie noteikumi būtu jāsaglabā. (52) Attiecībā uz olu un mājputnu gaļas nozari ir spēkā noteikumi saistībā ar tirdzniecības standartiem un – dažos gadījumos – ar ražošanu. Šie noteikumi ir iekļauti Padomes Regulā (EK) Nr. 1028/2006 (2006. gada 19. jūnijs) par olu tirdzniecības standartiem ( 38 ), Padomes Regulā (EEK) Nr. 1906/90 (1990. gada 26. jūnijs) par dažiem standartiem tirdzniecībā ar mājputnu gaļu ( 39 ) un Padomes Regulā (EEK) Nr. 2782/75 (1975. gada 29. oktobris) par inkubējamo olu un mājputnu cāļu ražošanu un tirdzniecību ( 40 ). Minēto regulu būtiskie noteikumi būtu jāiekļauj šajā regulā. (53) Regulā (EK) Nr. 1028/2006 paredzēts, ka olu tirdzniecības standarti principā būtu jāpiemēro visām Kopienas tirgū laistajām Gallus gallus sugas vistu olām un parasti arī tām olām, ko paredz eksportēt uz trešām valstīm. Tāpat tajā nošķir olas, kas ir derīgas tiešam patēriņam pārtikā, no olām, kuras nav derīgas tiešam patēriņam pārtikā, izveidojot divas olu šķiras un paredzot noteikumu, lai nodrošinātu patērētājam attiecīgu informāciju attiecībā uz kvalitātes un svara kategorijām un izmantotā turēšanas veida noteikšanu. Visbeidzot regulā paredzēti īpaši tādi noteikumi par olām, kas importētas no trešām valstīm, saskaņā ar kuriem dažās trešās valstīs spēkā esoši īpaši noteikumi var attaisnot atkāpes no tirdzniecības standartiem, ja ir garantēta to līdzvērtība Kopienas tiesību aktiem. (54) Attiecībā uz mājputnu gaļu Regulā (EEK) Nr. 1906/90 paredzēts, ka tirdzniecības standartiem principā jāattiecas uz dažiem pārtikā lietojamas mājputnu gaļas veidiem, ko pārdod Kopienā, bet mājputnu gaļai, kas paredzēta eksportam uz trešām valstīm, nevajadzētu piemērot tirdzniecības standartus. Minētajā regulā paredzēts mājputnu gaļu šķirot divās kategorijās atkarībā no uzbūves un izskata, un apstākļiem, kādos gaļa piedāvājama pārdošanai. (55) Saskaņā ar minētajām regulām dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai savus tirdzniecības standartus nepiemērot attiecīgi olām un mājputnu gaļai, ko pārdod, izmantojot dažus tiešās pārdošanas veidus, no ražotāja tieši galapatērētājam. (56) Regulā (EK) Nr. 2782/75 paredzēti īpaši noteikumi par inkubējamo olu un mājputnu cāļu tirdzniecību un transportu, kā arī par inkubējamo olu ievietošanu inkubatorā. Minētajā regulā jo īpaši paredzēta to inkubējamo olu individuāla marķēšana, kuras izmanto cāļu ražošanai, iepakošanas veids un iepakojuma materiālu veidi transportēšanai. Tomēr minētajā regulā paredzēto standartu obligātā piemērošana neattiecas uz mazām tīršķirnes vaislas putnu un citām vaislas putnu audzētavām. (57) Atbilstīgi šīs regulas mērķiem minētie noteikumi būtu jāsaglabā, nemainot to būtību. Tomēr citi minēto regulu noteikumi, kam ir tehnisks raksturs, būtu jārisina īstenošanas noteikumos, ko pieņem Komisija. (58) Kā līdz šim novērots apiņu TKO, Kopienas līmenī būtu jāturpina īstenot kvalitātes politiku, piemērojot sertificēšanas noteikumus kopā ar noteikumiem, kas principā aizliedz tirgot produktus, par kuriem nav izsniegts atbilstības sertifikāts vai, attiecībā uz importētiem produktiem, kuri neatbilst līdzvērtīgām kvalitātes īpašībām. (59) Olīveļļas apraksts, definīcija un nosaukums ir svarīgs tirgus kārtības elements, lai noteiktu kvalitātes standartus un sniegtu patērētājiem atbilstīgu informāciju par produktu, un tas būtu jāsaglabā šajā regulā. (60) Viena no iepriekšminētajām atbalsta shēmām, kas veic piena un piena produktu tirgus līdzsvarošanu un tirgus cenu stabilizēšanu šajā nozarē, ir Regulā (EK) Nr. 1255/1999 paredzētā atbalsta shēma vājpiena pārstrādei kazeīnā un kazeinātos. Padomes Regula (EEK) Nr. 2204/90 (1990. gada 24. jūlijs), ar ko paredz papildu vispārīgos noteikumus piena un piena produktu tirgus kopīgajai organizācijai attiecībā uz sieru ( 41 ), paredzēja noteikumus par kazeīna un kazeinātu izmantošanu siera rūpniecībā, lai izvairītos no negatīvās ietekmes, kuru var radīt atbalsta shēma, ņemot vērā siera neaizsargātību pret apmaiņas darbībām ar kazeīnu un kazeinātiem, tādējādi paredzot stabilizēt tirgu. Šie noteikumi būtu jāiekļauj šajā regulā. (61) Dažu lauksaimniecības izejvielu pārstrāde etilspirtā ir cieši saistīta ar šo izejvielu ekonomiku. Tas var būtiski paaugstināt minēto izejvielu vērtību, būt īpaši ekonomiski un sociāli nozīmīgi dažu Kopienas reģionu ekonomikā, vai arī tas var būt nozīmīgs ienākumu avots attiecīgo izejvielu ražotājiem. Tā arī ļauj realizēt neapmierinošas kvalitātes produktus un īslaicīgus pārpalikumus, kas var izraisīt īslaicīgas problēmas dažās nozarēs. (62) Apiņu, olīveļļas un galda olīvu, tabakas un zīdtārpiņu nozarē tiesību akti koncentrējas uz dažādiem organizāciju veidiem, lai sasniegtu politikas mērķus, jo īpaši nolūkā ar kopīgu rīcību stabilizēt attiecīgo produktu tirgus un uzlabot un garantēt to kvalitāti. Noteikumi, kas līdz šim reglamentēja šo organizāciju sistēmu, ir balstīti uz organizācijām, ko dalībvalstis vai – noteiktos apstākļos – Komisija atzinusi saskaņā ar Komisijas pieņemtiem noteikumiem. Šī sistēma būtu jāsaglabā, un līdz šim spēkā esošie noteikumi būtu jāsaskaņo. (63) Lai atbalstītu dažas starpnozaru organizāciju darbības, kas ir īpaši svarīgas, ņemot vērā pašreizējos tabakas TKO noteikumus, būtu jāparedz, ka starpnozaru organizācijas noteikumus tās biedriem, ievērojot dažus nosacījumus, attiecina arī uz visiem ražotājiem un grupām, kas nav tās biedri, vienā vai vairākos reģionos. Tam pašam būtu jāattiecas uz citām starpnozaru organizāciju darbībām, kurām ir vispārēja ekonomiska vai tehniska nozīme tabakas nozarē, tādējādi nodrošinot ieguvumus visām attiecīgajās nozarēs nodarbinātajām personām. Dalībvalstīm un Komisijai būtu cieši jāsadarbojas. Komisijai vajadzētu būt pastāvīgas uzraudzības pilnvarām, jo īpaši attiecībā uz šo organizāciju izmantotiem nolīgumiem un saskaņoto praksi. (64) Dažās nozarēs, kas nav nozares, attiecībā uz kurām spēkā esošajos noteikumos paredzēta ražotāju un starpnozaru organizāciju atzīšana, dalībvalstis varētu vēlēties atzīt šādu veidu organizācijas, pamatojoties uz attiecīgās valsts tiesību aktiem, ciktāl tas atbilst Kopienas tiesību aktiem. Tādēļ šī iespēja būtu jāprecizē. Turklāt būtu jāpieņem noteikumi, kuros paredzēts, ka saskaņā ar spēkā esošajām regulām noteiktā ražotāju un starpnozaru organizāciju atzīšana paliek spēkā arī pēc šīs regulas pieņemšanas. (65) Vienots Kopienas tirgus ietver tirdzniecības sistēmu pie Kopienas ārējām robežām. Šai tirdzniecības sistēmai būtu jāietver ievedmuita un eksporta kompensācijas un principā jāstabilizē Kopienas tirgus. Tirdzniecības sistēmai būtu jābalstās uz saistībām, kas pieņemtas daudzpusējās tirdzniecības sarunās Urugvajas kārtā. (66) Labības, rīsu, cukura, sēklu, olīveļļas un galda olīvu, šķiedras linu un kaņepju, liellopu un teļa gaļas, piena un piena produktu, cūkgaļas, aitu gaļas un kazu gaļas, olu, mājputnu gaļas, dzīvu augu un lauksaimniecības etilspirta nozares TKO lauksaimniecības produktu apjoma uzraudzība tirdzniecībā ar trešām valstīm līdz šim gan importam, gan eksportam ir noteikta ar obligātu atļauju sistēmām vai ar Komisijas pilnvarām noteikt atļauju prasības. (67) Tirdzniecības plūsmas uzraudzībā galvenā ir vadība, kurai vajadzētu būt elastīgai. Ņemot to vērā un pēc to TKO gūtās pieredzes, saskaņā ar ko Komisijai jau uzticēta atļauju pārvaldība, šķiet, ka šī pieeja būtu jāievieš visās nozarēs, kurās izmanto importa un eksporta atļaujas. Komisijai būtu jāpieņem atļauju prasību ieviešanas lēmums, ņemot vērā importa atļauju nepieciešamību attiecīgo tirgu pārvaldībai un īpaši attiecīgo produktu importa uzraudzībai. (68) Muitas nodokļi, kas piemērojami lauksaimniecības produktiem saskaņā ar Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) nolīgumiem, lielākoties ir noteikti Kopējā muitas tarifā. Tomēr attiecībā uz dažiem produktiem labības un rīsu nozarē papildu mehānismu ieviešana rada vajadzību nodrošināt iespēju pieņemt atkāpes. (69) Lai novērstu vai neitralizētu tādu kaitīgu ietekmi uz Kopienas tirgu, ko varētu izraisīt dažu lauksaimniecības produktu imports, šādu produktu importam būtu jāuzliek papildu ievedmuita, ja ir ievēroti konkrēti nosacījumi. (70) Noteiktos apstākļos ir lietderīgi piešķirt Komisijai pilnvaras atvērt un pārvaldīt importa tarifu kvotas, kas izriet no starptautiskiem līgumiem, kuri noslēgti saskaņā ar Līgumu, vai no citiem Padomes aktiem. (71) Padomes Regula (EEK) Nr. 2729/75 (1975. gada 29. oktobris) par ievedmuitas nodokli labības maisījumiem, rīsiem un šķeltajiem rīsiem ( 42 ) tiecas nodrošināt nodokļu sistēmas pienācīgu darbību labības maisījumu, rīsu un šķelto rīsu importam. Šie noteikumi būtu jāiekļauj šajā regulā. (72) Kopiena ir noslēgusi vairākus preferenču nolīgumus ar trešām valstīm par piekļuvi tirgum, kas ļauj šīm valstīm ar labvēlīgiem nosacījumiem uz Kopienu eksportēt cukurniedru cukuru. Cukura TKO paredzēja, ka tiek izvērtēta rafinēšanas uzņēmumu vajadzība pēc cukura rafinēšanai, un – ar konkrētiem nosacījumiem – importa atļauju piešķiršanu vienīgi specializētiem uzņēmumiem, kuri izmanto ievērojamu daudzumu importēta niedru jēlcukura un kuri uzskatāmi par pilnas slodzes Kopienas rafinēšanas uzņēmumiem. Šie noteikumi būtu jāsaglabā. (73) Lai novērstu nelikumīgu kultūru radītos traucējumus šķiedras kaņepju TKO, attiecīgajā regulā bija paredzētas kaņepju un kaņepju sēklu importa pārbaudes, kas šo produktu sakarā nodrošinātu konkrētas garantijas attiecībā uz tetrahidrokanabinola saturu. Turklāt tādu kaņepju sēklu importam, kuras nav paredzētas sēšanai, piemēroja kontroles režīmu, kas paredz atļauju piešķiršanas sistēmu attiecīgajiem importētājiem. Šie noteikumi būtu jāsaglabā. (74) Kopienā ir vienota kvalitātes politika apiņu nozares produktiem. Attiecībā uz importētiem produktiem šajā regulā būtu jāiekļauj noteikumi, lai nodrošinātu vienīgi tādu produktu importu, kuri atbilst līdzvērtīgām minimālajām kvalitātes īpašībām. (75) Muitas nodokļu sistēma ļauj iztikt bez visiem citiem aizsardzības pasākumiem pie Kopienas ārējām robežām. Ārkārtas apstākļos iekšējais tirgus un muitas nodokļi var izrādīties neatbilstīgi. Šādos gadījumos, lai Kopienas tirgu neatstātu neaizsargātu pret iespējamiem traucējumiem, Kopienai būtu jāspēj bez kavēšanās veikt visus vajadzīgos pasākumus. Šiem pasākumiem vajadzētu būt saskaņā ar Kopienas starptautiskajām saistībām. (76) Lai nodrošinātu pareizu TKO darbību un jo īpaši lai izvairītos no tirgus traucējumiem, vairāku produktu TKO parasti paredzēja iespēju aizliegt izmantot ievešanas un izvešanas pārstrādei procedūras. Šī iespēja būtu jāsaglabā. Turklāt pieredze rāda, ka – ja, izmantojot šīs procedūras, tirgi ir traucēti vai var būt traucēti – jārīkojas bez lielas kavēšanas. Tādēļ Komisijai būtu jāpiešķir attiecīgas pilnvaras. Tādēļ ir lietderīgi Komisijai piešķirt pilnvaras šādos apstākļos pārtraukt ievešanas un izvešanas pārstrādei procedūru izmantošanu. (77) Noteikumiem kompensāciju piešķiršanai par eksportu uz trešām valstīm, kuri pamatoti uz cenu starpību Kopienas un pasaules tirgū un atbilst PTO Kopienas saistībās paredzētajiem robežlielumiem, būtu jāsekmē Kopienas dalība dažu šajā regulā minēto produktu starptautiskajā tirdzniecībā. Subsidētam eksportam būtu jāievēro vērtības un daudzuma robežlielumi. (78) Nosakot eksporta kompensācijas, būtu jānodrošina atbilstība minētajiem vērtības robežlielumiem, pārraugot maksājumus saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz ELGF. Pārraudzību var atvieglot, obligātā kārtā iepriekš nosakot eksporta kompensācijas, vienlaikus pieļaujot iespēju attiecībā uz diferencētām kompensācijām mainīt precizēto galamērķi vienā ģeogrāfiskajā apgabalā, kam piemēro vienotu eksporta kompensācijas likmi. Par galamērķa maiņu būtu jāmaksā eksporta kompensācija, ko piemēro faktiskajam galamērķim, nepārsniedzot attiecīgajam galamērķim iepriekš noteikto summu. (79) Lai nodrošinātu daudzuma robežlielumu ievērošanu, būtu jāievieš uzticama un efektīva pārraudzības sistēma. Šajā nolūkā eksporta kompensācijas būtu jāpiešķir ar nosacījumu, ka tiek uzrādīta eksporta atļauja. Eksporta kompensācijas būtu jāpiešķir līdz pieejamajam robežlielumam atkarībā no katra attiecīgā produkta konkrētās situācijas. Izņēmumi būtu pieļaujami vienīgi pārstrādes produktiem, kas nav minēti Līguma I pielikumā un uz ko neattiecas daudzuma robežlielumi. Būtu jāparedz atkāpe no pārvaldes noteikumu stingras ievērošanas, ja preču eksports, par kuru pienākas kompensācija, visticamāk, nepārsniegs noteiktos kvantitatīvos robežlielumus. (80) Dzīvu liellopu eksporta gadījumā būtu jāparedz, ka kompensāciju piešķir un izmaksā vienīgi tad, ja ir ievēroti noteikumi, kas paredzēti Kopienas tiesību aktos par dzīvnieku labturību un jo īpaši par dzīvnieku aizsardzību transportēšanas laikā. (81) Dažos gadījumos, ja lauksaimniecības produkti atbilst konkrētai specifikācijai un/vai cenas noteikumiem, tie var iegūt īpašu importa statusu trešās valstīs. Lai nodrošinātu šīs sistēmas pareizu piemērošanu, vajadzīga administratīva sadarbība starp importētājas trešās valsts iestādēm un Kopienu. Šim nolūkam produktiem būtu jāpievieno Kopienas izsniegts sertifikāts. (82) Puķu sīpolu eksports uz trešām valstīm Kopienai ekonomiski ir ļoti svarīgs. Šāda eksporta turpināšanu un attīstību var nodrošināt cenu stabilizēšana šajā tirdzniecības nozarē. Tādēļ minētajiem produktiem būtu jāparedz vismazākās eksporta cenas. (83) Saskaņā ar Līguma 36. pantu Līguma konkurences noteikumu nodaļa attiecas uz lauksaimniecības produktu ražošanu un tirdzniecību vienīgi tādā apjomā, ko Padome noteikusi atbilstīgi 37. panta 2. un 3. punktam un saskaņā ar tajos noteikto procedūru. Dažādās TKO ir lielākoties noteikta atbilstība valsts atbalstam. Turklāt Līguma noteikumu piemērošana uzņēmumos tika noteikta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1184/2006 (2006. gada 24. jūlijs), ar ko piemēro konkrētus konkurences noteikumus lauksaimniecības produktu ražošanai un tirdzniecībai ( 43 ). Saskaņā ar mērķi izveidot vienu vispārīgu tirgus politikas noteikumu kopumu ir lietderīgi minētos noteikumus iekļaut šajā regulā. (84) Konkurences noteikumi, kas attiecas uz Līguma 81. pantā minētajiem nolīgumiem, lēmumiem un praksi un uz dominējošā stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, būtu jāattiecina uz lauksaimniecības produktu ražošanu un tirdzniecību tiktāl, ciktāl to piemērošana nekavē valstu lauksaimniecības tirgu organizāciju darbību vai neapdraud kopējās lauksaimniecības politikas mērķu sasniegšanu. (85) Īpaša pieeja ir vajadzīga lauksaimnieku organizācijām, kuru īpašs mērķis ir kopīga lauksaimniecības produktu ražošana vai tirdzniecība vai kopīga iekārtu izmantošana, ja vien šāda kopīga darbība neizslēdz konkurenci vai neapdraud Līguma 33. panta mērķu sasniegšanu. (86) Lai izvairītos no kaitējuma kopējās lauksaimniecības politikas attīstībai, nodrošinātu juridisko noteiktību un nediskriminētu attiecīgos uzņēmumus, Komisijai vajadzētu būt ekskluzīvām pilnvarām, ko pārbauda Tiesa, izlemt, vai Līguma 81. pantā minētie nolīgumi, lēmumi un saskaņotās darbības ir saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas mērķiem. (87) Valsts atbalsta piešķiršana apdraudētu tā vienotā tirgus pareizu darbību, kura pamatā ir kopējas cenas. Tādēļ Līguma noteikumi par valsts atbalstu parasti būtu jāpiemēro šajā regulā minētajiem produktiem. Dažos gadījumos būtu jāpieļauj izņēmumi. Ja tiek piemēroti izņēmumi, Komisijai tomēr būtu jāpārzina esošie, jaunie un ierosinātie valsts atbalsti, lai dotu attiecīgus norādījumus dalībvalstīm un ieteiktu tām attiecīgus pasākumus. (88) Somija un Zviedrija kopš to pievienošanās var piešķirt atbalstu ziemeļbriežu gaļas un ziemeļbriežu gaļas produktu ražošanai un tirdzniecībai sakarā ar minēto valstu īpašo ekonomisko situāciju. Turklāt Somija ar Komisijas atļauju īpašo klimatisko apstākļu dēļ var piešķirt valsts atbalstu par noteiktu daudzumu sēklu un labības sēklu, kas audzētas vienīgi šajā dalībvalstī. Šie izņēmumi jāsaglabā. (89) Dalībvalstīs, kurās gaidāms būtisks cukura kvotu samazinājums, cukurbiešu ražotāji saskarsies ar īpaši grūtām pielāgošanās problēmām. Šādos gadījumos Kopienas pārejas posma atbalsts cukurbiešu audzētājiem, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 1782/2003 IV sadaļas 10.f nodaļā, nebūs pietiekams, lai pilnībā risinātu cukurbiešu audzētāju grūtības. Tādēļ dalībvalstīm, kuras kvotu samazinājušas par vairāk nekā 50 % no cukura kvotas, kas 2006. gada 20. februārī noteikta Regulas (EK) Nr. 318/2006 III pielikumā, būtu jāatļauj cukurbiešu ražotājiem sniegt valsts atbalstu, kamēr piemēro Kopienas pārejas posma atbalstu. Lai nodrošinātu to, ka dalībvalstis nepiešķir valsts atbalstu apjomā, kas pārsniedz cukurbiešu audzētāju vajadzības, attiecīgā valsts atbalsta noteikšana joprojām būtu jāapstiprina Komisijai, izņemot attiecībā uz Itāliju, kur maksimālā vajadzība, lai visproduktīvākie cukurbiešu audzētāji pielāgotos tirgus apstākļiem pēc reformas, ir novērtēta EUR 11 apjomā par katru saražoto cukurbiešu tonnu. Turklāt, ņemot vērā īpašās Itālijā gaidāmās problēmas, būtu jāsaglabā kārtība, kā cukurbiešu audzētāji var tieši vai netieši gūt labumu no piešķirtā valsts atbalsta. (90) Somijā cukurbiešu audzēšana notiek īpašos ģeogrāfiskos un klimatiskos apstākļos, kas papildus cukura nozares reformas vispārējai ietekmei negatīvi ietekmēs nozari. Tādēļ būtu jāsaglabā cukura TKO paredzētais noteikums, ar ko šai dalībvalstij pastāvīgi atļauts cukurbiešu audzētājiem piešķirt atbilstīgu valsts atbalsta summu. (91) Ņemot vērā konkrēto situāciju Vācijā, kur pašreiz saskaņā ar Vācijas alkohola monopola īpašajiem nosacījumiem tiek piešķirts valsts atbalsts lielam skaitam spirta mazo ražotāju, uz ierobežotu laiku ir jāļauj turpināt šāda atbalsta piešķiršanu. Ir arī jāparedz, ka katra laikposma beigās par šā izņēmuma darbību Komisijai iesniedz ziņojumu, kam pievienoti attiecīgi priekšlikumi. (92) Ja dalībvalsts savā teritorijā vēlas atbalstīt pasākumus piena un piena produktu patēriņa veicināšanai, būtu jāparedz iespēja finansēt šādus pasākumus, uzliekot piena ražotājiem veicināšanas nodokli valsts līmenī. (93) Lai ņemtu vērā iespējamo attīstību žāvētās rupjās lopbarības ražošanā, Komisijai līdz 2008. gada 30. septembrim būtu jāiesniedz Padomei ziņojums par šo nozari, kura pamatā būtu žāvētās rupjās lopbarības TKO vērtējums. Vajadzības gadījumā ziņojums būtu jāpapildina ar attiecīgiem priekšlikumiem. Turklāt Komisijai būtu regulāri jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par biškopības nozarē piemēroto atbalsta shēmu. (94) Ir vajadzīga pietiekama informācija par pašreizējo apiņu tirgus stāvokli un tā attīstības perspektīvām Kopienā. Tādēļ būtu jāparedz noteikums, kas prasa reģistrēt visus piegādes līgumus attiecībā uz Kopienā saražotajiem apiņiem. (95) Noteiktiem produktiem konkrētos apstākļos ir lietderīgi nodrošināt pasākumus, kas veicami traucējumu gadījumos, kā arī tad, ja šādi traucējumi ir paredzami ievērojamu cenu izmaiņu dēļ iekšējā tirgū vai kursu un cenu izmaiņu dēļ pasaules tirgū. (96) Ir jāizveido īpaši pasākumi attiecībā uz lauksaimniecības izcelsmes etilspirtu, lai tirgus pārraudzības nolūkā varētu savākt ekonomikas datus un analizēt statistikas informāciju. Tiktāl, ciktāl lauksaimniecības izcelsmes etilspirta tirgus ir saistīts ar etilspirta tirgu vispār, jāpadara pieejama arī informācija par tā etilspirta tirgu, kas nav lauksaimniecības izcelsmes etilspirts. (97) Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1290/2005 Kopiena sedz izdevumus, kas dalībvalstīm radušies, pildot saistības, kuras izriet no šīs regulas piemērošanas. (98) Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai ieviest vajadzīgos pasākumus, lai neparedzētos gadījumos atrisinātu īpašas praktiskas problēmas. (99) Tā kā lauksaimniecības produktu kopīgie tirgi turpina attīstīties, dalībvalstīm un Komisijai vajadzētu būt savstarpēji informētām par attiecīgajiem jaunumiem attīstībā. (100) Lai izvairītos no šajā regulā paredzēto priekšrocību ļaunprātīgas izmantošanas, šīs priekšrocības nevajadzētu piešķirt vai, attiecīgā gadījumā, vajadzētu atņemt, ja ir konstatēts, ka apstākļi šo priekšrocību iegūšanai ir radīti mākslīgi – pretēji šīs regulas mērķiem. (101) Lai garantētu atbilstību šajā regulā noteiktajām saistībām, ir jāveic kontrole un pārkāpumu gadījumos jāpiemēro administratīvi pasākumi un administratīvas sankcijas. Tādēļ Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt atbilstīgus noteikumus, tostarp par nepareizi veiktu maksājumu atgūšanu un dalībvalstu ziņošanas saistībām, kas izriet no šīs regulas piemērošanas. (102) Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi parasti būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību ( 44 ). Tomēr attiecībā uz dažiem šajā regulā noteiktiem pasākumiem, kas attiecas uz Komisijas pilnvarām, kam ir vajadzīga tūlītēja rīcība vai kas ir vienīgi administratīvi, Komisijai vajadzētu būt pilnvarotai rīkoties pēc savas iniciatīvas. (103) Sakarā ar to, ka šajā regulā iekļauti daži elementi no augļu un dārzeņu, augļu un dārzeņu pārstrādes produktu un vīna TKO, minētajās TKO būtu jāizdara daži grozījumi. (104) Šajā regulā ir ietverti noteikumi par konkurences noteikumu piemērošanu saskaņā ar Līgumu. Līdz šim šādi noteikumi bija ietverti Regulā (EK) Nr. 1184/2006. Minētās regulas darbības joma būtu jāgroza, lai tās noteikumi attiektos vienīgi uz tiem Līguma I pielikumā uzskaitītajiem produktiem, uz kuriem neattiecas šī regula. (105) Šajā regulā ir iekļauti 2. un 3. apsvērumā uzskaitīto pamatregulu noteikumi, izņemot aspektus, kas iekļauti Regulās (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1493/1999. Turklāt šajā regulā iekļauti šādu regulu noteikumi: — Padomes Regula (EEK) Nr. 2729/75 (1975. gada 29. oktobris) par ievedmuitas nodokli labības maisījumiem, rīsiem un šķeltajiem rīsiem, — Padomes Regula (EEK) Nr. 2763/75 (1975. gada 29. novembris), ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par atbalsta piešķiršanu cūkgaļas privātai uzglabāšanai ( 45 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2782/75 (1975. gada 29. oktobris) par inkubējamo olu un mājputnu cāļu ražošanu un tirdzniecību, — Padomes Regula (EEK) Nr. 707/76 (1976. gada 25. marts) par zīdtārpiņu audzēšanas ražotāju grupu atzīšanu ( 46 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 1055/77 (1977. gada 17. maijs) par intervences aģentūras iepirkto produktu uzglabāšanu un pārvietošanu ( 47 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2931/79 (1979. gada 20. decembris) par palīdzības piešķiršanu to lauksaimniecības produktu eksportam, uz kuriem trešā valstī var attiecināt īpašu importa režīmu ( 48 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 3220/84 (1984. gada 13. novembris), ar ko nosaka Kopienas mērogu cūku liemeņu klasificēšanai, — Padomes Regula (EEK) Nr. 1898/87 (1987. gada 2. jūlijs) par piena un piena produktu tirdzniecībā izmantoto apzīmējumu aizsardzību, — Padomes Regula (EEK) 3730/87 (1987. gada 10. decembris), ar ko nosaka vispārīgos noteikumus pārtikas piegādei no intervences uzkrājumiem izraudzītām organizācijām izdalīšanai Kopienas vistrūcīgākajām personām, — Padomes Regula (EEK) Nr. 386/90 (1990. gada 12. februāris) par uzraudzību, ko eksporta laikā veic lauksaimniecības produktiem, kuri saņem kompensācijas vai citas summas ( 49 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 1186/90 (1990. gada 7. maijs), ar ko paplašina darbības jomu Kopienas skalai, kas paredzēta pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanai, — Padomes Regula (EEK) Nr. 1906/90 (1990. gada 26. jūnijs) par dažiem standartiem tirdzniecībā ar mājputnu gaļu, — Padomes Regula (EK) Nr. 2204/90 (1990. gada 24. jūlijs), ar ko paredz papildu vispārējus noteikumus piena un piena produktu tirgus kopējai organizācijai attiecībā uz sieru, — Padomes Regula (EEK) Nr. 2077/92 (1992. gada 30. jūnijs) par starpnozaru organizācijām un līgumiem tabakas nozarē ( 50 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2137/92 (1992. gada 23. jūlijs), ar ko paredz Kopienas klasifikācijas tabulu aitu liemeņiem un Kopienas standarta kvalitāti svaigiem vai dzesinātiem aitu liemeņiem, — Padomes Regula (EEK) Nr. 2991/94 (1994. gada 5. decembris), ar ko nosaka standartus ziežamajiem taukiem, — Padomes Regula (EK) Nr. 2597/97 (1997. gada 18. decembris), ar ko paredz papildu noteikumus piena un piena produktu tirgus kopējai organizācijai attiecībā uz dzeramo pienu, — Padomes Regula (EK) Nr. 2250/1999 (1999. gada 22. oktobris) par tarifu kvotu sviestam, kura izcelsmes valsts ir Jaunzēlande ( 51 ), — Padomes Regula (EK) Nr. 1788/2003 (2003. gada 29. septembris), ar ko nosaka maksājumu piena un piena produktu nozarē, — Padomes Regula (EK) Nr. 1028/2006 (2006. gada 19. jūnijs) par olu tirdzniecības standartiem, — Padomes Regula (EK) Nr. 1183/2006 (2006. gada 24. jūlijs) par Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanai. (106) Minētās regulas tādējādi būtu jāatceļ. Juridiskās noteiktības labad un ņemot vērā to tiesību aktu skaitu, kurus atceļ ar šo regulu, un to tiesību aktu skaitu, kuri pieņemti saskaņā ar minētajiem aktiem vai kurus tie groza, ir lietderīgi precizēt, ka atcelšana neskar to tiesību aktu juridisko spēku, kuri pieņemti, pamatojoties uz atceltu tiesību aktu, vai to grozījumu juridisko spēku, kuri tādējādi veikti citos tiesību aktos. (107) Parasti šo regulu būtu jāsāk piemērot no 2008. gada 1. janvāra. Tomēr, lai nodrošinātu to, ka jaunie šīs regulas noteikumi neiespaido 2007./2008. tirdzniecības gadu, būtu jāparedz vēlāka piemērošanas diena attiecībā uz nozarēm, kurās tirdzniecības gadi ir noteikti. Tādēļ attiecībā uz šādām nozarēm šī regula būtu jāpiemēro vienīgi no 2008./2009. tirdzniecības gada sākuma. Tādējādi attiecīgās regulas, kas reglamentē šīs nozares, būtu jāturpina piemērot attiecīgi līdz 2007./2008. tirdzniecības gada beigām. (108) Turklāt attiecībā uz dažām citām nozarēm, kurām tirdzniecības gadi nav noteikti, tāpat būtu jāparedz vēlāka piemērošanas diena, lai nodrošinātu, sekmīgu pāreju no pastāvošajām TKO uz šo regulu. Tādējādi regulas, kas reglamentē pastāvošās TKO šajās nozarēs, būtu jāturpina piemērot līdz vēlākai piemērošanas dienai, kas noteikta šajā regulā. (109) Ciktāl tas attiecas uz Regulu (EK) Nr. 386/90, kompetenci pieņemt lēmumus par būtiskajiem jautājumiem, uz ko attiecas minētā regula, ar šo regulu nodod Komisijai. Turklāt ar šo regulu atceļ Regulas (EEK) Nr. 3220/84, (EEK) Nr. 1186/90, (EEK) Nr. 2137/92 un (EK) Nr. 1183/2006, tikai dažus minēto regulu noteikumus iekļaujot šajā regulā. Sīkāk izstrādāti noteikumi, kas iekļauti minētajās regulās, tādējādi būs jārisina īstenošanas noteikumos, ko pieņems Komisija. Komisijai būtu jāatvēl vairāk laika attiecīgo noteikumu paredzēšanai. Tādējādi minētās regulas būtu jāturpina piemērot līdz 2008. gada 31. decembrim. (110) Turpmāk norādītie Padomes akti ir kļuvuši lieki un būtu jāatceļ: — Padomes Regula (EEK) Nr. 315/68 (1968. gada 12. marts), ar kuru nosaka kvalitātes standartus puku sīpoliem, sakneņiem un gumiem ( 52 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 316/68 (1968. gada 12. marts), ar ko nosaka kvalitātes standartus svaigi, grieztiem ziediem un svaigiem dekoratīviem zaļumiem ( 53 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2517/69 (1969. gada 9. decembris), ar ko nosaka konkrētus pasākumus Kopienas augļu tirgus reorganizācijai ( 54 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 2728/75 (1975. gada 29. oktobris) par atbalstu, ko piešķir par kartupeļu cietes un cietes ražošanai paredzētu kartupeļu ražošanu un tirdzniecību ( 55 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 1358/80 (1980. gada 5. jūnijs), ar ko nosaka pieaugušu liellopu orientējošo cenu un intervences cenu 1980./1981. tirdzniecības gadam un ievieš Kopienas šķirošanas skalu pieaugušu liellopu liemeņiem ( 56 ), — Padomes Regula (EEK) Nr. 4088/87 (1987. gada 21. decembris), ar ko nosaka nosacījumus atvieglotu muitas nodokļu piemērošanai atsevišķu ziedu importam, kuru izcelsmes valsts ir Kipra, Izraēla un Jordāna ( 57 ), — Padomes Lēmums Nr. 74/583/EEK (1974. gada 20. novembris) par cukura aprites pārraudzību ( 58 ). (111) Pāreja no režīma, kas paredzēts noteikumos un regulās, kuras atceļ ar šo regulu, varētu radīt grūtības, kas nav paredzētas šajā regulā. Lai novērstu šādas grūtības, Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras pieņemt pārejas posma pasākumus, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







SATURS I DAĻA IEVADA NOTEIKUMI II DAĻA IEKŠĒJAIS TIRGUS I SADAĻA TIRGUS INTERVENCE I NODAĻA Valsts intervence un uzglabāšana privātās noliktavās I iedaļa Vispārīgi noteikumi II iedaļa Valsts intervence I apakšiedaļa Vispārīgi noteikumi II apakšiedaļa Iepirkšanas sākšana un pārtraukšana III apakšiedaļa Intervences cena IV apakšiedaļa Intervences produktu realizācija III iedaļa Uzglabāšana privātās noliktavās I apakšiedaļa Obligātais atbalsts II apakšiedaļa Fakultatīvais atbalsts IV iedaļa Kopīgi noteikumi II NODAĻA Īpaši intervences pasākumi I iedaļa Ārkārtas tirgus atbalsta pasākumi II iedaļa Pasākumi labības un rīsu nozarēs III iedaļa Pasākumi cukura nozarē IV iedaļa Piegādes pielāgošana III NODAĻA Ražošanas ierobežošanas sistēmas I iedaļa Vispārīgi noteikumi II iedaļa Cukurs I apakšiedaļa Kvotu piešķiršana un pārvaldība II apakšiedaļa Kvotas pārsniegšana III iedaļa Piens I apakšiedaļa Vispārīgi noteikumi II apakšiedaļa Kvotu piešķiršana un pārvaldība III apakšiedaļa Kvotas pārsniegšana IIIa iedaļa Kartupeļu cietes kvotas IV iedaļa Procesuālie noteikumi attiecībā uz cukura, piena un kartupeļu cietes kvotām IVa iedaļa Ražošanas potenciāls vīna nozarē I apakšiedaļa Nelikumīgi stādījumi II apakšiedaļa Stādīšanas tiesību pārejas režīms III apakšiedaļa Izaršanas shēma IV NODAĻA Atbalsta shēmas I iedaļa Atbalsts pārstrādei I apakšiedaļa Žāvētā rupjā lopbarība II apakšiedaļa Šķiedras lini un kaņepes III apakšiedaļa Kartupeļu ciete II iedaļa Ražošanas kompensācija III iedaļa Atbalsts piena un piena produktu nozarei III.a iedaļa Atbalsts apiņu nozarē IV iedaļa Atbalsts olīveļļas un galda olīvu nozarei IVa iedaļa Atbalsts augļu un dārzeņu nozarei I apakšiedaļa Ražotāju grupas II apakšiedaļa Darbības fondi un darbības programmas IIa apakšiedaļa Programma skolu apgādei ar augļiem III apakšiedaļa Procedūru noteikumi IVb iedaļa Atbalsta programmas vīna nozarē I apakšiedaļa Ievada noteikumi II apakšiedaļa Atbalsta programmu iesniegšana un saturs III apakšiedaļa Īpašie atbalsta pasākumi IV apakšiedaļa Procedūras noteikumi V iedaļa Kopienas tabakas fonds VI iedaļa Īpaši noteikumi biškopības nozarei VII iedaļa Atbalsts zīdtārpiņu nozarei II SADAĻA TIRDZNIECĪBAS UN RAŽOŠANAS NOTEIKUMI I NODAĻA Tirdzniecības un ražošanas noteikumii I iedaļa Tirdzniecības noteikumi Ia iedaļa Cilmes vietas nosaukumi, ģeogrāfiskās izcelsmes norādes un tradicionālie apzīmējumi vīna nozarē I apakšiedaļa Cilmes vietas nosaukumi un ģeogrāfiskās izcelsmes norādes II apakšiedaļa Tradicionālie apzīmējumi Ib iedaļa Marķēšana un noformēšana vīna nozarē II iedaļa Ražošanas nosacījumi IIa iedaļa Ražošanas noteikumi vīna nozarē I apakšiedaļa Vīna vīnogu šķirnes II apakšiedaļa īndarības metodes un ierobežojumi III iedaļa Procedūras noteikumi II NODAĻA Ražotāju organizācijas, starpnozaru organizācijas, uzņēmēju organizācijas I iedaļa Vispārīgi principi Ia iedaļa Noteikumi attiecībā uz ražotāju un starpnozaru organizācijām un ražotāju grupām augļu un dārzeņu nozarē I apakšiedaļa Ražotāju organizāciju statūti un atzīšana II apakšiedaļa Ražotāju organizāciju apvienības un ražotāju grupas III apakšiedaļa Noteikumu attiecināšana uz ekonomiskās zonas ražotājiem IV apakšiedaļa Starpnozaru organizācijas augļu un dārzeņu nozarē Ib iedaļa Noteikumi attiecībā uz ražotāju un starpnozaru organizācijām vīna nozarē II iedaļa Noteikumi starpnozaru organizācijām tabakas nozarē IIa iedaļa Noteikumi piena un piena produktu nozares ražotāju organizācijām un starpnozaru organizācijām III iedaļa Procedūras noteikumi III DAĻA TIRDZNIECĪBA AR TREŠĀM VALSTĪM I NODAĻA Vispārīgi noteikumi II NODAĻA Imports I iedaļa Ievešanas atļaujas II iedaļa Ievedmuita un maksājumi III iedaļa Importa kvotu pārvaldība IV iedaļa Īpaši noteikumi atsevišķiem produktiem I apakšiedaļa Īpaši importa noteikumi labības un rīsu nozarē II apakšiedaļa Atvieglots importa režīms cukuram III apakšiedaļa Īpaši noteikumi kaņepju importam IV apakšiedaļa Īpaši noteikumi apiņu importam V apakšiedaļa Īpaši noteikumi vīna importam V iedaļa Aizsardzība un ievešana pārstrādei III NODAĻA Eksports I iedaļa Eksporta atļaujas II iedaļa Eksporta kompensācijas III iedaļa Eksporta kvotu pārvaldība piena un piena produktu nozarē IV iedaļa Īpaša importa procedūra, ko piemēro trešās valstīs V iedaļa Īpaši noteikumi dzīviem augiem VI iedaļa Izvešana pārstrādei IV DAĻA KONKURENCES NOTEIKUMI I NODAĻA Noteikumi, ko piemēro uzņēmumiem II NODAĻA Noteikumi par valsts atbalstu V DAĻA ĪPAŠI NOTEIKUMI ATSEVIŠĶĀS NOZARĒS VI DAĻA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI VII DAĻA ĪSTENOŠANAS, PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI I NODAĻA Īstenošanas noteikumi II NODAĻA Pārejas noteikumi un nobeiguma noteikumi I PIELIKUMS 1. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTO PRODUKTU SARAKSTS I daļa. Labība II daļa. Rīsi III daļa. Cukurs IV daļa. Žāvēta rupjā lopbarība V daļa. Sēklas VI daļa. Apiņi VII daļa. Olīveļļa un galda olīvas VIII daļa. Šķiedras lini un kaņepes IX daļa. Augļi un dārzeņi X daļa. Augļu un dārzeņu pārstrādes produkti XI daļa. Banāni XII daļa. Vīni XIII daļa. Dzīvi koki un citi augi, sīpoli, saknes un tamlīdzīgi, griezti ziedi un dekoratīvi zaļumi XIV daļa. Jēltabaka XV daļa. Liellopu un teļa gaļa XVI daļa. Piens un piena produkti XVII daļa. Cūkgaļa XVIII daļa. Aitas gaļa un kazu gaļa XIX daļa. Olas XX daļa. Mājputnu gaļa XXI daļa. Citi produkti II PIELIKUMS 1. PANTA 3. PUNKTĀ MINĒTO PRODUKTU SARAKSTS I daļa. Lauksaimnieciskas izcelsmes etilspirts II daļa. Biškopības produkti III daļa. Zīdtārpiņi III PIELIKUMS 2. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTĀS DEFINĪCIJAS I daļa. Definīcijas, kas attiecas uz rīsu nozari II daļa. Definīcijas, kas attiecas uz cukura nozari III daļa. Definīcijas, kas attiecas uz apiņu nozari IIIa daļa. Definīcijas attiecībā uz vīna nozari IV daļa. Definīcijas, kas attiecas uz liellopu un jaunlopu gaļas nozari V daļa. Definīcijas, kas attiecas uz piena un piena produktu nozari VI daļa. Definīcijas, kas attiecas uz olu nozari VII daļa. Definīcijas, kas attiecas uz mājputnu gaļas nozari VIII daļa. Definīcijas, kas attiecas uz biškopības nozari IV PIELIKUMS STANDARTA KVALITĀTES RĪSI UN CUKURS A. Standarta kvalitātes nelobīti rīsi B. Standarta kvalitātes cukurs V PIELIKUMS 42. PANTĀ MINĒTĀS KOPIENAS TABULAS LIEMEŅU KLASIFIKĀCIJAI A. Kopienas tabula pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai B. Kopienas tabula cūku liemeņu klasifikācijai C. Kopienas tabula aitu liemeņu klasifikācijai VI PIELIKUMS VALSTU UN REĢIONU KVOTAS no 2010./2011. tirdzniecības gada VII PIELIKUMS 58. PANTA 2. PUNKTĀ MINĒTĀS IZOGLIKOZES PAPILDU KVOTAS VIIa PIELIKUMS PROCENTUĀLĀ APJOMA APRĒĶINĀŠANA, KAS NOSAKĀMA SASKAŅĀ AR 59. PANTA 2. PUNKTA OTRO DAĻU VIIb PIELIKUMS UZŅĒMUMIEM PIEMĒROJAMĀ PROCENTUĀLĀ APJOMA APRĒĶINĀŠANA SASKAŅĀ AR 59. PANTA 2. PUNKTA OTRO DAĻU VIIc PIELIKUMS SASKAŅĀ AR 52.A PANTA 1. PUNKTU NOSAKĀMĀ KOEFICIENTA APRĒĶINĀŠANA VIII PIELIKUMS SĪKI IZSTRĀDĀTI NOTEIKUMI PAR CUKURA VAI IZOGLIKOZES KVOTU NODOŠANU SASKAŅĀ AR 60. PANTU IX PIELIKUMS VALSTU KVOTAS UN PĀRSTRUKTURĒŠANAS REZERVES DAUDZUMI, KĀ MINĒTS 66. PANTĀ X PIELIKUMS REFERENCES TAUKU SATURS, KĀ MINĒTS 70. PANTĀ Xa PIELIKUMS 84.a PANTĀ MINĒTĀS KARTUPEĻU CIETES KVOTAS TIRDZNIECĪBAS GADĀ Xb PIELIKUMS BUDŽETS ATBALSTA PROGRAMMĀM (ATBILSTĪGI 103.N PANTA 1. PUNKTAM) Xc PIELIKUMS BUDŽETA PIEŠĶĪRUMS LAUKU ATTĪSTĪBAI (MINĒTS 190.A PANTA 3. PUNKTĀ) Xd PIELIKUMS IZARŠANAS SHĒMAS BUDŽETS Xe PIELIKUMS PLATĪBAS, KURAS DALĪBVALSTIS VAR DEKLARĒT KĀ NEATBILSTĪGAS IEKĻAUŠANAI IZARŠANAS SHĒMĀ (KĀ MINĒTS 85.U PANTA 1., 2. UN 5. PUNKTĀ) XI PIELIKUMS A.I Garajai linšķiedrai paredzētā maksimālā garantētā daudzuma sadale dalībvalstīm atbilstīgi 94. panta 1. punktam A.II Īsajai linšķiedrai un kaņepju šķiedrai 2008./2009. tirdzniecības gadā paredzētā maksimālā garantētā daudzuma sadale dalībvalstīm atbilstīgi 94. panta 1.a punktam A.III Zonas, par kurām ir tiesības saņemt 94.a pantā minēto atbalstu B. Maksimālā garantētā daudzuma sadalījums starp 89. pantā minētajām dalībvalstīm XIa PIELIKUMS TĀDAS GAĻAS TIRDZNIECĪBA, KAS IEGŪTA NO LIELLOPIEM, KURU VECUMS NEPĀRSNIEDZ 12 MĒNEŠUS, ATBILSTĪGI 113.B PANTAM I. Definīcija II. Tādu liellopu klasificēšana kautuvē, kuru vecums nepārsniedz divpadsmit mēnešus III. Tirdzniecības nosaukumi IV. Obligāta etiķetē norādāma informācija V. Neobligāta etiķetē norādāma informācija VI. Reģistrēšana VII. Oficiālas pārbaudes VIII. No trešām valstīm importēta gaļa IX. Sankcijas XIb PIELIKUMS VĪNKOPĪBAS PRODUKTU KATEGORIJAS 1. Vīns 2. Rūgstošs jaunvīns 3. Desertvīns 4. Dzirkstošais vīns 5. Kvalitatīvais dzirkstošais vīns 6. Kvalitatīvais aromātiskais dzirkstošais vīns 7. Gāzēts dzirkstošais vīns 8. Pusdzirkstošais vīns 9. Gāzēts pusdzirkstošais vīns 10. Vīnogu misa 11. Daļēji norūgusi vīnogu misa 12. Daļēji norūgusi vīnogu misa, kas iegūta no vēlu novāktām, izžuvušām vīnogām 13. Koncentrēta vīnogu misa 14. Rektificēta koncentrēta vīnogu misa 15. Vīns no vēlu novāktām, izžuvušām vīnogām 16. Pārgatavinātu vīnogu vīns 17. Vīna etiķis XIb pielikuma papildinājums Vīnogu audzēšanas zonas XII PIELIKUMS DEFINĪCIJAS UN APZĪMĒJUMI SAISTĪBĀ AR PIENU UN PIENA PRODUKTIEM, KĀ MINĒTS 114. PANTA 1. PUNKTĀ XIII PIELIKUMS CILVĒKU PATĒRIŅAM PAREDZĒTĀ PIENA TIRDZNIECĪBA, KĀ MINĒTS 114. PANTA 2. PUNKTĀ XIV PIELIKUMS TIRDZNIECĪBAS STANDARTI OLU UN MĀJPUTNU GAĻAS NOZARES PRODUKTIEM, KĀ MINĒTS 116. PUNKTĀ A. Tirdzniecības standarti Gallus gallus sugu vistu olām B. Tirdzniecības standarti mājputnu gaļai C. Inkubējamo olu un mājputnu cāļu ražošanas un tirdzniecības standarti XV PIELIKUMS TIRDZNIECĪBAS STANDARTI, KAS PIEMĒROJAMI ZIEŽAMAJIEM TAUKIEM, KĀ MINĒTS 115. PANTĀ XV pielikuma papildinājums XVa PIELIKUMS STIPRINĀŠANA, PASKĀBINĀŠANA UN ATSKĀBINĀŠANA DAŽĀS VĪNOGU AUDZĒŠANAS ZONĀS A. Stiprināšanas ierobežojumi B. Stiprināšanas procesi C. Paskābināšana un atskābināšana D. Procesi XVb PIELIKUMS IEROBEŽOJUMI A. Vispārīgi jautājumi B. Svaigas vīnogas, vīnogu misa un vīnogu sula C. Vīnu sajaukšana D. Blakusprodukti XVI PIELIKUMS OLĪVEĻĻAS UN OLĪVU IZSPAIDU EĻĻU APZĪMĒJUMI UN DEFINĪCIJAS, KĀ MINĒTS 118. PANTĀ XVIa PIELIKUMS PILNĪGS TO NOTEIKUMU SARAKSTS, KURUS SASKAŅĀ AR 125.F UN 125.L PANTU VAR ATTIECINĀT UZ RAŽOTĀJIEM, KAS NAV ORGANIZĀCIJU BIEDRI XVII PIELIKUMS RĪSU IEVEDMUITA, KĀ MINĒTS 137. UN 139. PANTĀ XVIII PIELIKUMS BASMATI RĪSU ŠĶIRNES, KĀ MINĒTS 138. PANTĀ XIX PIELIKUMS 153. PANTA 3. PUNKTĀ, 154. PANTA 1. PUNKTA b) APAKŠPUNKTĀ UN III PIELIKUMA II DAĻAS 12. PUNKTĀ MINĒTĀS VALSTIS XX PIELIKUMS LABĪBAS, RĪSU, CUKURU, PIENA UN OLU NOZARES PREČU SARAKSTS SAISTĪBĀ AR 26. PANTA a) PUNKTA ii) APAKŠPUNKTA PIEMĒROŠANU UN III DAĻAS III NODAĻAS II IEDAĻĀ PAREDZĒTĀS EKSPORTA KOMPENSĀCIJAS PIEŠĶIRŠANU I daļa. Labība II daļa. Rīsi III daļa. Cukurs IV daļa. Piens V daļa. Olas XXI PIELIKUMS DAŽU TO PRODUKTU SARAKSTS, KAS SATUR CUKURU, SAISTĪBĀ AR III DAĻAS III NODAĻAS II IEDAĻĀ PAREDZĒTĀS EKSPORTA KOMPENSĀCIJAS PIEŠĶIRŠANU XXII PIELIKUMS ATBILSTĪBAS TABULAS, KĀ MINĒTS 202. PANTĀ







I

DAĻA

IEVADA NOTEIKUMI

1. pants

Darbības joma

1. Ar šo regulu izveido tirgus kopīgo organizāciju šādu nozaru produktiem, kā turpmāk noteikts I pielikumā:

a) labība, I pielikuma I daļa;

b) rīsi, I pielikuma II daļa;

c) cukurs, I pielikuma III daļa;

d) žāvēta rupjā lopbarība, I pielikuma IV daļa;

e) sēklas, I pielikuma V daļa;

f) apiņi, I pielikuma VI daļa;

g) olīveļļa un galda olīvas, I pielikuma VII daļa;

h) šķiedras lini un kaņepes, I pielikuma VIII daļa;

i) augļi un dārzeņi, I pielikuma IX daļa;

j) augļu un dārzeņu pārstrādes produkti, I pielikuma X daļa;

k) banāni, I pielikuma XI daļa;

l) vīns, I pielikuma XII daļa;

m) dzīvi augi un ziedkopības produkti, I pielikuma XIII daļa (turpmāk – “dzīvu augu nozare”);

n) jēltabaka, I pielikuma XIV daļa;

o) liellopu un teļa gaļa, I pielikuma XV daļa;

p) piens un piena produkti, I pielikuma XVI daļa;

q) cūkgaļa, I pielikuma XVII daļa;

r) aitu un kazu gaļa, I pielikuma XVIII daļa;

s) olas, I pielikuma XIX daļa;

t) mājputnu gaļa, I pielikuma XX daļa;

u) citi produkti, I pielikuma XXI daļa.

▼M10 —————

▼B

3. Šajā regulā nosaka īpašus pasākumus nozarēm, kas uzskaitītas un dažos gadījumos sīkāk definētas II pielikumā:

a) lauksaimniecības izcelsmes etilspirtam, II pielikuma I daļa (turpmāk – “lauksaimniecības etilspirta nozare”);

b) biškopības produktiem, II pielikuma II daļa (turpmāk – “biškopības nozare”);

c) zīdtārpiņiem, II pielikuma III daļa.

▼M3

4. Attiecībā uz svaigiem vai atdzesētiem kartupeļiem ar KN kodu 0701 piemēro IV daļas II nodaļu.

▼B

2. pants

Definīcijas

1. Šīs regulas piemērošanas nolūkā izmanto III pielikumā izklāstītās definīcijas attiecībā uz dažām nozarēm.

2. Šajā regulā:

a) “lauksaimnieks” ir lauksaimnieks, kā definēts Regulā (EK) Nr. 1782/2003;

b) “maksātājs” ir struktūra vai struktūras, ko dalībvalstis norīkojušas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1290/2005;

c) “intervences cena” ir cena, par ko produktus iepērk valsts intervencē.

3. pants

Tirdzniecības gadi

Nosaka šādus tirdzniecības gadus:

a) no attiecīgā gada 1. janvāra līdz 31. decembrim – banānu nozarei;

b) no 1. aprīļa līdz nākamā gada 31. martam: i) žāvētās rupjās lopbarības nozarei, ii) zīdtārpiņu nozarei;

c) no 1. jūlija līdz nākamā gada 30. jūnijam: i) labības nozarei, ii) sēklu nozarei, iii) olīveļļas un galda olīvu nozarei, iv) šķiedras linu un kaņepju nozarei, v) piena un piena produktu nozarei;

▼M10

ca) no 1. augusta līdz nākamā gada 31. jūlijam vīna nozarei;

▼B

d) no 1. septembra līdz nākamā gada 31. augustam – rīsu nozarei;

e) no 1. oktobra līdz nākamā gada 30. septembrim – cukura nozarei.

▼M3

Augļu un dārzeņu, kā arī augļu un dārzeņu pārstrādes produktu nozares produktiem tirdzniecības gadus vajadzības gadījumā nosaka Komisija.

▼B

4. pants

Komisijas pilnvaras

Ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi, tad gadījumos, kad Komisijai ir piešķirtas pilnvaras, tā pieņem lēmumus saskaņā ar 195. panta 2. punktā minēto procedūru.

5. pants

Īstenošanas noteikumi

Komisija var pieņemt sīki izstrādātus noteikumus 2. panta piemērošanai.

Komisija var grozīt III pielikuma I daļā izklāstītās definīcijas, kas attiecas uz rīsiem, un III pielikuma II daļas 12. punktā izklāstīto “ĀKK/Indijas cukura” definīciju.

Tāpat Komisija var noteikt konversijas likmes rīsiem dažādās apstrādes stadijās, apstrādes izmaksas un blakusproduktu vērtību.







II

DAĻA

IEKŠĒJAIS TIRGUS







I

SADAĻA

TIRGUS INTERVENCE







I

NODAĻA

Valsts intervence un uzglabāšana privātās noliktavās







I

iedaļa

Vispārīgi noteikumi

6. pants

Darbības joma

1. Šajā nodaļā ir paredzēti noteikumi par – attiecīgā gadījumā – iepirkšanu valsts intervencē un atbalsta sniegšanu uzglabāšanai privātās noliktavās attiecībā uz šādām nozarēm:

a) labības nozare;

b) rīsu nozare;

c) cukura nozare;

d) olīveļļas un galda olīvu nozare;

e) liellopu un teļa gaļas nozare;

f) piena un piena produktu nozare;

g) cūkgaļas nozare;

h) aitu un kazu gaļas nozare.

2. Šajā nodaļā:

a) “labība” ir labība, kas novākta Kopienā;

b) “piens” ir govs piens, kas ražots Kopienā;

▼M3 —————

▼B

d) “krējums” ir krējums, kas iegūts tieši un vienīgi no piena.

7. pants

Kopienas izcelsme

Neskarot 6. panta 2. punktu, vienīgi Kopienas izcelsmes produktus var iepirkt valsts intervencē un vienīgi tiem var piešķirt atbalstu par to uzglabāšanu privātās noliktavās.

8. pants

Salīdzināmās cenas

1. Produktiem, uz kuriem attiecas 6. panta 1. punktā minētie intervences pasākumi, nosaka šādas salīdzināmās cenas:

▼M7

a) attiecībā uz labības nozari — EUR 101,31 par tonnu;

▼B

b) attiecībā uz nelobītiem rīsiem – EUR 150 par tonnu standarta kvalitātes produktu, kā definēts IV pielikuma A punktā;

c) attiecībā uz cukuru: i) baltajam cukuram: — EUR 541,5 par tonnu 2008./2009. tirdzniecības gadā, — EUR 404,4 par tonnu, sākot ar 2009./2010. tirdzniecības gadu; ii) jēlcukuram: — EUR 448,8 par tonnu 2008./2009. tirdzniecības gadā, — EUR 335,2 par tonnu, sākot ar 2009./2010. tirdzniecības gadu. Šā apakšpunkta i) un ii) punktā noteiktās salīdzināmās cenas piemēro neiepakotam standarta kvalitātes cukuram, kā noteikts IV pielikuma B punktā, kas ir izvests no rūpnīcas;

d) attiecībā uz liellopu un teļa gaļas nozari – EUR 2 224 par tonnu R3 kategorijas vīriešu dzimuma liellopu liemeņu, kā noteikts Kopienas skalā pieaugušu liellopu liemeņu klasifikācijai, kas paredzēta 42. panta 1. punkta a) apakšpunktā;

e) attiecībā uz piena un piena produktu nozari: i) EUR 246,39 par 100 kg sviesta; ▼M3 ii) EUR 169,80 par 100 kg sausā vājpiena; ▼B

f) attiecībā uz cūkgaļas nozari – EUR 1 509,39 par tonnu tās standarta kvalitātes cūku liemeņu, kas definēta pēc svara un muskuļaudu satura saskaņā ar Kopienas skalu cūku liemeņu klasifikācijai, kura paredzēta 42. panta 1. punkta b) apakšpunktā šādi: i) liemeņi, kas sver no 60 līdz mazāk nekā 120 kg – E kategorija, kā noteikts V pielikuma B punkta II daļā; ii) liemeņi, kas sver no 120 līdz 180 kg – R kategorija, kā noteikts V pielikuma B punkta II daļā.

2. Salīdzināmās cenas labībai un rīsiem, kas noteiktas attiecīgi 1. punkta a) un b) apakšpunktā, attiecas uz noliktavā piegādāto preču vairumtirdzniecības posmu pirms to izkraušanas. Minētās salīdzināmās cenas ir spēkā visos Kopienas intervences centros, kas norīkoti saskaņā ar 41. pantu.

3. Padome saskaņā ar Līguma 37. panta 2. punktā noteikto procedūru var mainīt šā panta 1. punktā noteiktās salīdzināmās cenas, ņemot vērā ražošanas un tirgus attīstību.

9. pants

Cenu paziņošana cukura tirgū

Komisija izveido informācijas sistēmu par cenām cukura tirgū, tostarp sistēmu cukura tirgus cenu līmeņa publicēšanai.

Minētās sistēmas pamatā ir informācija, ko sniedz baltā cukura ražošanas uzņēmumi vai citi tirgus dalībnieki, kuri darbojas cukura tirdzniecībā. Šī informācija ir konfidenciāla.

Komisija nodrošina, ka publicētā informācija neļauj identificēt atsevišķu uzņēmumu vai tirgus dalībnieku cenas.







II

iedaļa

Valsts intervence







I

apakšiedaļa

Vispārīgi noteikumi

10. pants

Valsts intervencei atbilstīgi produkti

1. Ievērojot šajā iedaļā paredzētos nosacījumus un turpmākās prasības un nosacījumus, ko nosaka Komisija saskaņā ar 43. pantu, valsts intervenci piemēro šādiem produktiem:

a) kviešiem, cietajiem kviešiem, miežiem, kukurūzai un sorgo;

b) nelobītiem rīsiem;

c) baltam cukuram vai jēlcukuram, kas ir ražots saskaņā ar kvotām un izgatavots no cukurbietēm vai cukurniedrēm, kuras ievāktas Kopienas teritorijā;

d) svaigai vai atdzesētai liellopu un teļa gaļai, uz ko attiecas KN kods 0201 10 00 un kodi 0201 20 20 līdz 0201 20 50;

e) sviestam, kurš ir ražots tieši un vienīgi no pasterizēta krējuma apstiprinātā Kopienas uzņēmumā un kurā piena tauku minimālais saturs ir 82 % no svara un maksimālais mitruma saturs ir 16 % no svara;

▼M3

f) visaugstākās kvalitātes sausajam vājpienam, kas ir ražots no piena ar izsmidzināšanas metodi un iegūts apstiprinātā uzņēmumā Kopienā, ar minimālo olbaltumvielu saturu 34,0 % no svara beztauku sausnā.







▼M7

II

apakšiedaļa

Iepirkšanas sākšana

11. pants

Valsts intervences periodi

Valsts intervence ir pieejama:

a) graudaugiem no 1. novembra līdz 31. maijam;

b) nelobītiem rīsiem no 1. aprīļa līdz 31. jūlijam;

c) cukuram visu 2008./2009. un 2009./2010. tirdzniecības gadu;

d) liellopu un teļa gaļai jebkurā tirdzniecības gadā visu gadu;

e) sviestam un sausajam vājpienam no 1. marta līdz 31. augustam.

12. pants

Valsts intervences sākšana

1. Laikposmos, kas minēti 11. pantā:

a) valsts intervenci uzsāk kviešiem;

b) cietajiem kviešiem, miežiem, kukurūzai, sorgo, nelobītiem rīsiem, cukuram, sviestam un sausajam vājpienam, nepārsniedzot 13. panta 1. punktā norādītos intervences ierobežojumus;

c) Komisija bez 195. panta 1. punktā minētās komitejas palīdzības sāk intervenci liellopu un teļa gaļai, ja atsauces laikposmā liellopu un teļa gaļas vidējā tirgus cena, kas reģistrēta, pamatojoties uz 42. panta 1. punktā paredzēto Kopienas skalu liemeņu klasificēšanai, kādā dalībvalstī vai kādas dalībvalsts reģionā ir zemāka nekā EUR 1 560 par tonnu.

2. Komisija bez 195. panta 1. punktā minētās komitejas palīdzības pārtrauc šā panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto valsts intervenci liellopu un teļa gaļai, ja minētajā apakšpunktā paredzētie nosacījumi atsauces laikposmā vairs nav spēkā.

13. pants

Intervences ierobežojumi

1. Iepirkumus valsts intervencei veic, nepārsniedzot šādus ierobežojumus:

a) cietajiem kviešiem, miežiem, kukurūzai, sorgo un nelobītajiem rīsiem — 0 tonnas par attiecīgajiem 11. panta a) un b) punktā minētajiem laikposmiem;

b) cukuram — 600 000 tonnas, izteiktas baltā cukura tonnās, par katru tirdzniecības gadu;

c) sviestam — 30 000 tonnas par katru 11. panta e) punktā minēto laikposmu;

d) sausajam vājpienam — 109 000 tonnas par katru 11. panta e) punktā minēto laikposmu.

2. Cukuram, ko tirdzniecības gadā uzglabā saskaņā ar šā panta 1. punkta b) apakšpunktu, nepiemēro nevienu no uzglabāšanas pasākumiem, kas paredzēti 32., 52. un 63. pantā.

3. Atkāpjoties no 1. punkta, attiecībā uz minētā punkta a), c) un d) apakšpunktā minētajiem produktiem Komisija var nolemt turpināt valsts intervenci, pārsniedzot minētajā punktā norādītos apjomus, ja tas vajadzīgs, ņemot vērā tirgus situāciju un jo īpaši tirgus cenu attīstību.







III

apakšiedaļa

Intervences cenas

18. pants

Intervences cenas

1. Intervences cena:

a) kviešiem ir vienāda ar salīdzināmo cenu maksimālajam piedāvātajam daudzumam 3 miljoniem tonnu katrā intervences periodā, kā noteikts 11. panta a) punktā;

b) sviestam ir vienāda ar 90 % no salīdzināmās cenas daudzumiem, kas nepārsniedz 13. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto ierobežojumu;

c) sausajam vājpienam ir vienāda ar salīdzināmo cenu daudzumiem, kas nepārsniedz 13. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto ierobežojumu.

2. Intervences cenas un intervences daudzumus šādiem produktiem nosaka Komisija konkursa kārtībā:

a) kviešiem par daudzumiem, kas pārsniedz maksimālo piedāvāto daudzumu 3 miljoniem tonnu katrā intervences periodā, kā noteikts 11. panta a) punktā;

b) cietajiem kviešiem, miežiem, kukurūzai, sorgo un nelobītiem rīsiem, piemērojot 13. panta 3. punktu;

c) liellopu un teļa gaļai;

d) sviestam par daudzumiem, kas piedāvāti, pārsniedzot 13. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto ierobežojumu, piemērojot 13. panta 3. punktu; un

e) sausajam vājpienam par daudzumiem, kas piedāvāti, pārsniedzot 13. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto ierobežojumu, piemērojot 13. panta 3. punktu.

Īpašos apstākļos konkursa procedūras var attiecināt vai intervences cenas un intervences daudzumus var noteikt attiecībā tikai uz atsevišķu dalībvalsti vai kādas dalībvalsts atsevišķu reģionu, pamatojoties uz reģistrētajām vidējām tirgus cenām.

3. Saskaņā ar 2. punktā minētajām konkursa procedūrām noteiktā maksimālā iepirkšanas cena nedrīkst pārsniegt:

a) labībai un nelobītiem rīsiem — attiecīgās salīdzināmās cenas;

b) liellopu un teļa gaļai — vidējo tirgus cenu, kas reģistrēta kādā dalībvalstī vai kādas dalībvalsts reģionā un palielināta par summu, ko nosaka Komisija, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem;

c) sviestam — 90 % no salīdzināmās cenas;

d) sausajam vājpienam — salīdzināmo cenu.

4. Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētās intervences cenas:

a) labībai neskar cenas pieaugumu vai samazinājumu kvalitātes apsvērumu dēļ; un

b) nelobītiem rīsiem paaugstina vai samazina, atkarībā no tā, vai maksātājam piedāvāto produktu kvalitāte atšķiras no IV pielikuma A punktā noteiktās standarta kvalitātes. Turklāt intervences cenas paaugstināšanu un pazemināšanu var noteikt Komisija, lai nodrošinātu to, ka ražošana ir orientēta uz kādām noteiktām šķirnēm.

5. Cukura intervences cena ir 80 % no salīdzināmās cenas, kas noteikta nākamajam tirdzniecības gadam pēc tirdzniecības gada, kurā izvirzīts piedāvājums. Tomēr, ja maksājumu aģentūrai piedāvātā cukura kvalitāte atšķiras no IV pielikuma B punktā noteiktās standarta kvalitātes, kurai piemēro salīdzināmo cenu, intervences cenu attiecīgi paaugstina vai pazemina.

▼B







IV

apakšiedaļa

Intervences produktu realizācija

25. pants

Vispārēji principi

Valsts intervencē iepirkto produktu realizāciju veic, neradot traucējumus tirgū, nodrošinot vienādu piekļuvi precēm un vienādus noteikumus pircējiem un ievērojot saistības, kas izriet no nolīgumiem, kuri noslēgti atbilstīgi Līguma 300. pantam.

26. pants

Cukura realizācija

Valsts intervencē iepirkto cukuru maksātāji var pārdot vienīgi par cenu, kas ir augstāka par noteikto salīdzināmo cenu tirdzniecības gadam, kurā notiek pārdošana.

Tomēr Komisija var pieņemt lēmumu, ka maksātāji:

a) var pārdot cukuru par cenu, kas ir vienāda ar pirmajā daļā minēto salīdzināmo cenu vai zemāka par to, ja cukuru paredzēts: i) izmantot dzīvnieku barībai; vai ▼M3 ii) izmantot eksportam vai nu bez papildu pārstrādes, vai pastrādājot to produktos, kas uzskaitīti Līguma I pielikumā, vai precēs, kuras uzskaitītas šīs regulas XX pielikuma III daļā; vai; ▼M3 iii) rūpnieciskām vajadzībām, kā norādīts 62. pantā; ▼B

b) dara to pārvaldībā esošo nepārstrādāto pārtikā lietojamo cukuru pieejamu Kopienas iekšējā tirgū tām labdarības organizācijām, ko atzīst attiecīgās dalībvalstis vai Komisija, ja dalībvalsts nav atzinusi nevienu šādu organizāciju, par cenu, kas ir zemāka par esošo salīdzināmo cenu, vai par brīvu, lai to izdalītu ārkārtas situāciju individuālās palīdzības operācijās.

▼M15

27. pants

Pārtikas izdalīšanas shēma vistrūcīgākajām personām Savienībā

1. 2012. un 2013. gadam tiek izveidota shēma pārtikas produktu izdalīšanai vistrūcīgākajām personām Savienībā ar dalībvalstu izraudzīto iestāžu, kas nav komercuzņēmumi, starpniecību. Šīs pārtikas izdalīšanas shēmas nolūkam dara pieejamus intervences uzkrājumos esošos produktus vai, ja nav pārtikas izdalīšanas shēmai piemērotu intervences uzkrājumu, pārtikas produktus iepērk tirgū.

Pirmajā daļā minētās pārtikas izdalīšanas shēmas nolūkā “vistrūcīgākās personas” ir fiziskas personas, tostarp ģimenes vai šādu personu grupas, kuras ir reģistrētas vai atzītas par sociāli un finansiāli atkarīgām, pamatojoties uz atbilstības kritērijiem, ko pieņēmušas valsts kompetentās iestādes, vai kuras tiek uzskatītas par tādām, pamatojoties uz izraudzīto iestāžu izmantotajiem kritērijiem, ko ir apstiprinājušas minētās valsts kompetentās iestādes.

2. Dalībvalstis, kas vēlas piedalīties 1. punktā paredzētajā pārtikas izdalīšanas shēmā, iesniedz Komisijai pārtikas izdalīšanas programmas, kurās ir ietvertas:

a) šādu programmu galvenās iezīmes un mērķi;

b) izraudzītās iestādes;

c) pieprasītie pārtikas produktu daudzumi, kas jāizdala katru gadu, un cita būtiska informācija.

Dalībvalstis izvēlas pārtikas produktus, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, tostarp uzturvērtību un piemērotību izdalīšanai. Šim nolūkam dalībvalstis var piešķirt priekšrocību pārtikas produktiem, kuru izcelsme ir Savienībā.

3. Komisija pieņem gada plānus, pamatojoties uz 2. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā minētajiem pieprasījumiem un citu būtisku informāciju, ko dalībvalstis iesniegušas savu pārtikas izdalīšanas programmu ietvaros.

Katrā gada plānā nosaka Savienības ikgadējos finanšu piešķīrumus katrai dalībvalstij.

Ja gada plānā iekļautie pārtikas produkti nav pieejami intervences uzkrājumos dalībvalstī, kurā šādi produkti ir vajadzīgi, Komisija gada plānā paredz šādu produktu pārvešanu uz minēto dalībvalsti no dalībvalstīm, kuru intervences uzkrājumos tie ir pieejami.

Komisija gada plānu var pārskatīt, ņemot vērā visas attiecīgās izmaiņas, kas ietekmē tā izpildi.

4. Pārtikas produktus izraudzītajām iestādēm izsniedz bez maksas.

Pārtikas produktu izdalīšana vistrūcīgākajām personām ir:

a) bezmaksas; vai

b) par cenu, kas nekādā gadījumā nav lielāka par izmaksām, kas to izdalīšanai radušās izraudzītajām iestādēm un kas nav attiecināmās izmaksas saskaņā ar 7. punkta otrās daļas a) un b) apakšpunktu.

5. Dalībvalstis, kas piedalās 1. punktā paredzētajā pārtikas izdalīšanas shēmā:

a) iesniedz Komisijai gada pārskatu par pārtikas izdalīšanas programmu īstenošanu;

b) laikus informē Komisiju par notikumiem, kas ietekmē pārtikas izdalīšanas programmu īstenošanu.

6. Savienība finansē attiecināmās izmaksas saskaņā ar shēmu. Šis finansējums nepārsniedz EUR 500 miljonus katrā budžeta gadā.

7. Attiecināmās izmaksas saskaņā ar shēmu ir:

a) no intervences uzkrājumiem izņemto pārtikas produktu izmaksas;

b) to pārtikas produktu izmaksas, kas iepirkti tirgū; un

c) no intervences uzkrājumiem izņemto pārtikas produktu transportēšanas izmaksas no vienas dalībvalsts uz otru.

Gada plānu īstenošanai katrā dalībvalstī pieejamo finanšu resursu robežās, valsts kompetentās iestādes var uzskatīt par attiecināmām šādas izmaksas:

a) izmaksas, kuras radušās, transportējot pārtikas produktus uz izraudzīto iestāžu noliktavām;

b) šādas izraudzītajām iestādēm radušās izmaksas, ciktāl tās ir tieši saistītas ar gada plānu īstenošanu: i) administratīvās izmaksas; ii) transportēšanas izmaksas no izraudzīto iestāžu noliktavām uz pēdējo izdalīšanas punktu; un iii) glabāšanas izmaksas.

8. Dalībvalstis veic administratīvās un fiziskās pārbaudes, lai nodrošinātu, ka gada plāni tiek īstenoti saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem, un nosaka sankcijas, kas piemērojamas pārkāpumu gadījumos.

9. Uz pārtikas, kuru paredzēts izdalīt saskaņā ar gada plāniem, iepakojuma, kā arī izdalīšanas punktos skaidri norāda formulējumu “Eiropas Savienības atbalsts”, kas papildināts ar Eiropas Savienības emblēmu.

10. Šā panta 1. punktā paredzētā pārtikas izdalīšanas shēma neskar valstu shēmas, ar kurām tiek izdalīti produkti vistrūcīgākajām personām, kas ir saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.

▼B







III

iedaļa

Uzglabāšana privātās noliktavās







I

apakšiedaļa

Obligātais atbalsts

28. pants

Atbilstīgi produkti

Atbalstu uzglabāšanai privātās noliktavās piešķir par turpmāk norādītajiem produktiem, kuri atbilst šajā iedaļā minētajiem nosacījumiem un turpmākām prasībām un nosacījumiem, ko Komisija pieņem saskaņā ar 43. pantu:

▼M3

a) attiecībā uz: i) nesālītu sviestu, kas ražots no krējuma vai piena apstiprinātā Kopienas uzņēmumā un kurā piena tauku saturs ir vismaz 82 %, beztauku sausnas saturs nepārsniedz 2 % un maksimālais mitruma saturs nepārsniedz 16 %; ii) sālītu sviestu, kurš ražots no krējuma vai piena apstiprinātā Kopienas uzņēmumā un kura piena tauku saturs ir vismaz 80 %, beztauku sausnas saturs nepārsniedz 2 %, mitruma saturs nepārsniedz 16 % un maksimālais sāls saturs nepārsniedz 2 %;

▼M7 —————

▼M3

29. pants

Nosacījumi un atbalsta apjoms par sviestu

Atbalsta apjomu par sviestu nosaka Komisija, ņemot vērā uzglabāšanas izmaksas un svaigā sviesta un rezervju sviesta iespējamās cenu tendences.

Ja, izvedot sviestu no noliktavas, tirgū notikušas negatīvas izmaiņas, kas nebija paredzamas uzglabāšanas sākumā, atbalstu var palielināt.

▼M7 —————

▼B







II

apakšiedaļa

Fakultatīvais atbalsts

31. pants

Atbilstīgi produkti

1. Atbalstu uzglabāšanai privātās noliktavās var piešķirt par turpmāk norādītajiem produktiem, kas atbilst šajā iedaļā minētajiem nosacījumiem un turpmākām prasībām un nosacījumiem, kurus Komisija pieņem saskaņā ar 43. pantu:

a) par balto cukuru;

b) par olīveļļu;

c) par svaigu vai atdzesētu pieaugušu liellopu gaļu, kas ir to liemeņu, liemeņu pušu, kompensēto liemeņa ceturtdaļu, priekšējo liemeņa ceturtdaļu vai pakaļējo liemeņa ceturtdaļu formā, kas klasificēti saskaņā ar Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanai, kura paredzēta 42. panta 1. punktā;

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

f) par cūkgaļu;

g) par aitu un kazu gaļu.

Komisija var grozīt šā punkta pirmās daļas c) apakšpunktā noteikto produktu sarakstu, ja to prasa tirgus situācija.

▼M3

2. Atbalstu par 1. punktā paredzēto uzglabāšanu privātās noliktavās Komisija nosaka iepriekš vai konkursa kārtībā.

▼M7 —————

▼B

32. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi baltajam cukuram

1. Ja vidējā Kopienā reģistrētā cena baltajam cukuram reprezentatīvā laikposmā ir un, visticamāk, saglabāsies mazāka par salīdzināmo cenu, tad, ņemot vērā situāciju tirgū, Komisija var izlemt piešķirt atbalstu baltā cukura uzglabāšanai privātās noliktavās uzņēmumiem, kuriem ir piešķirta cukura kvota.

2. Cukuram, ko tirdzniecības gadā uzglabā saskaņā ar 1. punktu, nedrīkst piemērot nekādus citus uzglabāšanas pasākumus, kas paredzēti 13., 52. vai 63. pantā.

33. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi olīveļļai

Komisija var izlemt pilnvarot dalībvalstu apstiprinātas iestādes, kas nodrošina pietiekamas garantijas, slēgt līgumus par pārdodamās olīveļļas uzglabāšanu nopietnu tirgus traucējumu gadījumā atsevišķos Kopienas reģionos, tostarp, ja vidējā reģistrētā tirgus cena reprezentatīvā laikposmā ir zemāka nekā:

a) EUR 1 779 par tonnu neapstrādātas augstākā labuma olīveļļas;

b) EUR 1 710 par tonnu neapstrādātas olīveļļas;

c) EUR 1 524 par tonnu spīdīgās olīveļļas, kurā brīvo skābju daudzums ir divi grādi, par katru papildu skābuma grādu samazinot minēto summu par EUR 36,70 tonnā.

34. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi liellopu un teļa gaļas nozares produktiem

Ja vidējā tirgus cena Kopienā, kas reģistrēta, pamatojoties uz Kopienas skalu pieaugušu liellopu liemeņu klasificēšanai, kura paredzēta 42. panta 1. punktā, ir un, visticamāk, saglabāsies zemāka nekā 103 % no salīdzināmās cenas, Komisija var izlemt piešķirt atbalstu uzglabāšanai privātās noliktavās.

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

37. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi cūkgaļai

Ja cūku liemeņu vidējā cena Kopienas tirgū, kas noteikta, ņemot vērā cenas katrā dalībvalstī Kopienai raksturīgos tirgos, un novērtēta ar koeficientu, kas parāda katras dalībvalsts cūku ganāmpulka relatīvo lielumu, ir un, domājams, paliks vismaz 103 % no salīdzināmās cenas, Komisija var izlemt piešķirt atbalstu uzglabāšanai privātās noliktavās.

38. pants

Atbalsta piešķiršanas nosacījumi aitu un kazu gaļai

Komisija var izlemt piešķirt atbalstu uzglabāšanai privātās noliktavās, ja vienā vai vairākās turpmāk norādītajās kotācijas zonās attiecībā uz aitu un kazu gaļu ir īpaši sarežģīta tirgus situācija:

a) Lielbritānijā;

b) Ziemeļīrijā;

c) atsevišķi ņemtā jebkurā dalībvalstī, kas nav Apvienotā Karaliste.







IV

iedaļa

Kopīgi noteikumi

39. pants

Uzglabāšanas noteikumi

1. Maksātāji nevar uzglabāt iepirktos produktus ārpus tās dalībvalsts teritorijas, kuras jurisdikcijā tie atrodas, ja vien tie nav iepriekš saņēmuši Komisijas atļauju.

Šajā pantā Beļģijas un Luksemburgas teritorijas tiek uzskatītas par vienu dalībvalsti.

2. Atļauju piešķir, ja uzglabāšana ir nepieciešama un ņemot vērā šādus faktorus:

a) uzglabāšanas iespējas un prasības dalībvalstī, kuras jurisdikcijā atrodas maksātājs, un citās dalībvalstīs;

b) jebkuras papildu izmaksas, ko rada uzglabāšana dalībvalstī, kuras jurisdikcijā atrodas attiecīgais maksātājs, un transportēšana.

3. Atļauju uzglabāšanai trešā valstī piešķir vienīgi tad, ja, pamatojoties uz 2. punktā noteiktajiem kritērijiem, uzglabāšana citā dalībvalstī radītu ievērojamas grūtības.

4. Šā panta 2. punkta a) apakšpunktā minēto informāciju iegūst, konsultējoties ar visām dalībvalstīm.

5. Jebkādi muitas nodokļi un citas piešķiramās vai maksājamās summas saistībā ar kopējo lauksaimniecības politiku neattiecas uz produktiem:

a) kas ir transportēti pēc atļaujas saņemšanas saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu;

b) pārvesti no viena maksātāja pie otra.

6. Jebkurš maksātājs saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu ir atbildīgs arī par produktiem, kas ir uzglabāti ārpus tās dalībvalsts teritorijas, kuras jurisdikcijā tas atrodas.

7. Ja produkti, ko maksātājs glabā ārpus dalībvalsts teritorijas, kuras jurisdikcijā tā atrodas, netiek atgriezti dalībvalstī, tos realizē par cenām un pēc noteikumiem, ko nosaka vai kas jānosaka glabāšanas vietā.

40. pants

Konkursa kārtības noteikumi

Konkursa kārtība nodrošina vienlīdzīgu piekļuvi visām ieinteresētajām personām.

Piedāvājumu atlasē priekšroku dod konkursantiem, kas ir vislabvēlīgākie Kopienai. Jebkurā gadījumā līguma piešķiršana obligāti neseko.

41. pants

Intervences centri

1. Komisija norīko intervences centrus labības un rīsu nozarē un paredz nosacījumus, kas uz tiem attiecas.

Labības nozares produktiem Komisija var norīkot intervences centrus katram labības veidam.

2. Izveidojot intervences centru sarakstu, Komisija īpaši ņem vērā šādus faktorus:

a) telpu atbilstību konkrētajiem produktiem;

b) pietiekamu platību un tehnisko aprīkojumu;

c) ērti piebraucamu vietu.

42. pants

Liemeņu klasifikācija

1. Kopienas skalas liemeņu klasificēšanai saskaņā ar V pielikumā paredzētajiem noteikumiem piemēro šādās nozarēs:

a) liellopu un teļa gaļas nozarē – attiecībā uz pieaugušu liellopu liemeņiem;

b) cūkgaļas nozarē – attiecībā uz to cūku liemeņiem, kas nav vaislas cūkas.

Aitu un kazu gaļas nozarē dalībvalstis var piemērot Kopienas skalu liemeņu klasificēšanai attiecībā uz aitu liemeņiem saskaņā ar V pielikumā C punktā paredzētajiem noteikumiem.

2. Pārbaudes uz vietas attiecībā uz pieaugušu liellopu un aitu liemeņiem Kopienas vārdā veic Kopienas pārbaudes komiteja, kurā ir Komisijas eksperti un dalībvalstu norīkoti eksperti. Komiteja ziņo Komisijai un dalībvalstīm par veiktām pārbaudēm.

Kopiena sedz veiktās inspekcijās radušās izmaksas.

43. pants

Īstenošanas noteikumi

Neskarot nekādas šajā nodaļā Komisijai piešķirtās īpašās pilnvaras, Komisija pieņem sīki izstrādātus noteikumus tās īstenošanai, kas var īpaši attiekties uz:

▼M7

a) prasībām un noteikumiem attiecībā uz produktiem, ko iepērk valsts intervencē atbilstoši 10. pantam vai kam piešķir valsts atbalstu uzglabāšanai privātās noliktavās atbilstoši 28. un 31. pantam, jo īpaši attiecībā uz kvalitāti, kvalitātes grupām, kvalitātes šķirām, produktu kategorijām, daudzumu, iepakojumu, tostarp marķējumu, maksimālo produkta vecumu, saglabāšanu, produkta stadiju, uz kuru attiecas intervences cena un uzglabāšanas ilgumu privātā noliktavā;

▼M7

aa) 13. panta 1. punktā un 18. panta 1. punkta a) apakšpunktā paredzēto maksimālo daudzumu un kvantitatīvo ierobežojumu ievērošanu; šajā sakarā ar īstenošanas noteikumiem var pilnvarot Komisiju pārtraukt iepirkšanu par fiksētu cenu, pieņemt piešķiršanas koeficientus un, attiecībā uz kviešiem, pāriet uz konkursa procedūru, kā minēts 18. panta 2. punktā, bez 195. panta 1. punktā minētās komitejas palīdzības;

▼B

b) grozījumiem IV pielikuma B daļā;

c) vajadzības gadījumā piemērojamu cenu paaugstinājumu un pazeminājumu skalu;

d) procedūrām un noteikumiem, ko ievēro maksātājs, pārņemot produktus valsts intervencē un piešķirot palīdzību uzglabāšanai privātās noliktavās, īpaši attiecībā uz: i) līgumu noslēgšanu un līgumu saturu; ii) uzglabāšanas ilgumu privātās noliktavās un nosacījumiem, saskaņā ar ko šo līgumā noteikto laiku var saīsināt vai pagarināt; iii) nosacījumiem, saskaņā ar ko var nolemt produktus, kuri atrodas uzglabāšanā privātās noliktavās, pārdot vai realizēt; iv) dalībvalsti, kurā var iesniegt pieprasījumu uzglabāšanai privātās noliktavās;

e) 17. un 37. pantā minēto reprezentatīvo tirgu saraksta pieņemšanu;

f) realizācijas noteikumiem produktiem, kas iepirkti valsts intervencē, īpaši attiecībā uz pārdošanas cenām, nosacījumiem izlaišanai no noliktavas un, ja nepieciešams, šo produktu tālāku izmantošanu un galamērķi, veicamajām pārbaudēm un iespējamo drošības sistēmas piemērošanu;

g) 27. panta 1. punktā minētā gada plāna izveidošanu;

h) 27. panta 2. punktā minētās Kopienas tirgus mobilizācijas nosacījumiem;

i) noteikumiem 39. pantā minētajām atļaujām, tostarp īpašas nepieciešamības gadījumā – atkāpēm no tirdzniecības noteikumiem;

j) noteikumiem kārtībai, ja tiek izmantots konkurss;

k) 41. pantā minēto intervences centru norīkošanas noteikumiem;

l) nosacījumiem, kas jāievēro glabātavām, kurās var uzglabāt produktus;

m) Kopienas skalām liemeņu klasifikācijai, kas paredzētas 42. panta 1. punktā, jo īpaši attiecībā uz: i) definīcijām; ii) liemeņa noformējumu cenu paziņošanas mērķiem attiecībā uz pieaugušu liellopu liemeņu klasifikāciju; iii) attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic kautuvēm, kā paredzēts V pielikuma A punkta III punktā: — jebkuru Direktīvas 88/409/EEK 5. punktā minēto atkāpi kautuvēm, kas vēlas savu produkciju paredzēt vienīgi vietējam tirgum, — jebkuru atkāpi, ko piešķir dalībvalstīm pēc pieprasījuma kautuvēm, kurās nokauj nelielu skaitu liellopu; iv) atļaujas piešķiršanu dalībvalstīm nepiemērot skalu cūku liemeņu klasifikācijai, bet izmantot izvērtēšanas kritērijus līdz ar svaru un aprēķinātu liesas gaļas saturu; v) noteikumiem par dažu produktu cenu paziņošanu, ko veic dalībvalstis.







II

NODAĻA

Īpaši intervences pasākumi







I

iedaļa

Ārkārtas tirgus atbalsta pasākumi

44. pants

Dzīvnieku slimības

1. Komisija var veikt ārkārtas atbalsta pasākumus slimību skartajā tirgū, lai ņemtu vērā tirdzniecības aizliegumus Kopienā un ar trešām valstīm, kas izveidoti, īstenojot dzīvnieku slimību apkarošanas pasākumus.

Šā panta pirmajā daļā minētos pasākumus piemēro šādās nozarēs:

a) liellopu un teļa gaļa;

b) piens un piena produkti;

c) cūkgaļa;

d) aitu un kazu gaļa;

e) olas;

f) mājputnu gaļa.

2. Šā panta 1. punkta pirmajā daļā minētos pasākumus veic pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma.

Tos var veikt vienīgi tad, ja attiecīgās dalībvalstis ir veikušas veselības un veterināros pasākumus, lai ātri likvidētu slimību, un vienīgi tādā apjomā un tik ilgi, cik noteikti nepieciešams, lai atbalstītu attiecīgo tirgu.

45. pants

Patērētāju uzticības zaudēšana

Attiecībā uz mājputnu gaļu un olu nozari Komisija var pieņemt ārkārtas tirgus atbalsta pasākumus, lai novērstu nopietnus tirgus traucējumus, ko tieši izraisījusi patērētāju uzticības zaudēšana saistībā ar sabiedrības veselības vai dzīvnieku veselības risku.

Šos pasākumus veic pēc attiecīgās dalībvalsts vai attiecīgo dalībvalstu pieprasījuma.

46. pants

Finansēšana

1. Šīs regulas 44. un 45. pantā minētajiem ārkārtas pasākumiem Kopiena piešķir līdzfinansējumu 50 % apjomā no dalībvalstu izdevumiem.

Tomēr liellopu un teļa gaļas, piena un piena produktu un aitu un kazu gaļas nozarēs Kopiena piešķir līdzfinansējumu 60 % apjomā no minētajiem izdevumiem, ja apkaro mutes un nagu sērgu.

2. Dalībvalstis nodrošina, lai ražotāju ieguldījumi dalībvalstu izdevumos neradītu izmaiņas konkurencē starp ražotājiem dažādās dalībvalstīs.

▼M7 —————

▼B







II

iedaļa

Pasākumi labības un rīsu nozarēs

47. pants

Īpaši tirgus pasākumi labības nozarē

1. Komisija var veikt īpašus intervences pasākumus labības nozarē, ja tas nepieciešams atbilstoši tirgus situācijai. Šādus intervences pasākumus jo īpaši var veikt tad, ja vienā vai vairākos Kopienas reģionos ir novērots vai draud tirgus cenu kritums attiecībā uz intervences cenu.

2. Komisija nosaka īpašo intervences pasākumu veidu un piemērošanu, kā arī pārdošanas nosacījumus un procedūras vai jebkurus citus to produktu realizācijas veidus, uz kuriem attiecas šādi pasākumi.

48. pants

Īpaši tirgus pasākumi rīsu nozarē

1. Komisija var veikt īpašus pasākumus, lai:

a) novērstu valsts intervences visaptverošu piemērošanu, kā paredzēts šīs daļas I nodaļas II iedaļā, rīsu nozarē konkrētos Kopienas reģionos;

b) kompensētu nelobītu rīsu trūkumu pēc dabas katastrofām.

2. Komisija paredz sīki izstrādātus noteikumus šā panta īstenošanai.







III

iedaļa

Pasākumi cukura nozarē

49. pants

Minimālā cukurbiešu cena

1. Minimālā kvotas cukurbiešu cena ir šāda:

a) EUR 27,83 par tonnu 2008./2009. tirdzniecības gadā;

b) EUR 26,29 par tonnu, sākot ar 2009./2010. tirdzniecības gadu.

2. Minimālo cenu, kas minēta 1. punktā, piemēro cukurbietēm, kuru standarta kvalitāte atbilst IV pielikuma B daļā definētajai kvalitātei.

3. Cukura ražošanas uzņēmumi, kuri iepērk kvotas cukurbietes, kas ir piemērotas pārstrādei cukurā un paredzētas pārstr