02021R0821 — LV — 05.05.2022 — 002.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2021/821

(2021. gada 20. maijs),

ar ko izveido Savienības režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, starpniecības, tehniskās palīdzības, tranzīta un pārvadājumu kontrolei (pārstrādāta redakcija)







I NODAĻA

PRIEKŠMETS UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Ar šo regulu nosaka Savienības režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, starpniecības, tehniskās palīdzības, tranzīta un pārvadājumu kontrolei.

2. pants

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

1) “divējāda lietojuma preces” ir preces, arī programmatūra un tehnoloģijas, kuras var izmantot gan civiliem, gan militāriem mērķiem un pie kurām pieder preces, ko var izmantot kodolieroču, ķīmisko vai bioloģisko ieroču vai to piegādes līdzekļu izstrādē, projektēšanā, ražošanā vai lietošanā, tostarp visas preces, ko var izmantot gan ar sprādzienierīcēm nesaistītiem mērķiem, gan kodolieroču vai citu kodolsprādzienierīču ražošanā;

2) “eksports” ir: a) eksporta procedūra Savienības Muitas kodeksa 269. panta nozīmē; b) reeksports Savienības Muitas kodeksa 270. panta nozīmē; reeksports notiek arī tad, ja, veicot tranzītu caur Savienības muitas teritoriju saskaņā ar šā panta 11. punktu, ir jāiesniedz izvešanas kopsavilkuma deklarācija, jo mainījies preču galamērķis; c) izvešanas pārstrādei procedūra Savienības Muitas kodeksa 259. panta nozīmē vai d) programmatūras vai tehnoloģiju pārsūtīšana uz galamērķi ārpus Savienības muitas teritorijas, izmantojot elektroniskos līdzekļus, tostarp faksu, tālruni, elektronisko pastu vai jebkurus citus elektroniskos līdzekļus; tas ietver šādas programmatūras un tehnoloģiju pieejamības nodrošināšanu elektroniskā veidā fiziskām vai juridiskām personām vai personālsabiedrībām ārpus Savienības muitas teritorijas; tas ietver arī tehnoloģiju nodošanu mutvārdu formā gadījumā, ja tehnoloģija tiek aprakstīta, izmantojot balss pārraidīšanas līdzekli;

3) “eksportētājs” ir: a) jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura personālsabiedrība, kurai eksporta deklarācijas vai reeksporta deklarācijas, vai izvešanas kopsavilkuma deklarācijas pieņemšanas brīdī ir līgums ar saņēmēju trešā valstī un kurai ir pilnvaras izsūtīt preces no Savienības muitas teritorijas; ja nav noslēgts eksporta līgums vai līguma turētājs nerīkojas savā vārdā, eksportētājs ir persona, kurai ir pilnvaras izsūtīt preces no Savienības muitas teritorijas; b) jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura personālsabiedrība, kura pieņem lēmumu pārsūtīt programmatūru vai tehnoloģiju, izmantojot elektroniskos līdzekļus, tostarp faksu, tālruni, elektronisko pastu, vai jebkurus citus elektroniskos līdzekļus, uz galamērķi ārpus Savienības muitas teritorijas vai šādu programmatūru vai tehnoloģiju darīt pieejamu elektroniskā veidā fiziskām vai juridiskām personām vai personālsabiedrībām ārpus Savienības muitas teritorijas. Ja saskaņā ar līgumu, uz kura pamata veic eksportu, tiesības rīkoties ar divējāda lietojuma preci ir personai, kas ir rezidents vai ir iedibinājusies ārpus Savienības muitas teritorijas, eksportētājs ir līgumslēdzēja puse, kas ir rezidents vai ir iedibinājusies Savienības muitas teritorijā; c) ja a) vai b)apakšpunkts nav piemērojams, jebkura fiziska persona, kura pārvieto eksportējamās divējāda lietojuma preces, ja šīs divējāda lietojuma preces ir tās personīgajā bagāžā, Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 2015/2446 ( 1 ) 1. panta 19. punkta a) apakšpunkta nozīmē;

4) “eksporta deklarācija” ir akts, ar ko jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura personālsabiedrība noteiktā veidā un kārtībā pauž vēlmi piemērot eksporta procedūru 1. punktā norādītajām divējāda lietojuma precēm;

5) “reeksporta deklarācija” ir akts Savienības Muitas kodeksa 5. panta 13. punkta nozīmē;

6) “izvešanas kopsavilkuma deklarācija” ir akts Savienības Muitas kodeksa 5. panta 10. punkta nozīmē;

7) “starpniecības pakalpojumi” ir: a) darījumu apspriešana vai organizēšana, lai veiktu divējāda lietojuma preču iegādi, pārdošanu vai piegādi no vienas trešās valsts uz citu trešo valsti; vai b) divējāda lietojuma preču, kas atrodas trešās valstīs, pārdošana vai pirkšana, lai tās pārvestu uz citu trešo valsti; Šajā regulā tikai papildpakalpojumu sniegšana vien nav ietverta šajā definīcijā. Papildpakalpojumi ir transports, finanšu pakalpojumi, apdrošināšana, pārapdrošināšana vai vispārēji reklāmas un noieta veicināšanas pasākumi;

8) “starpnieks” ir jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura personālsabiedrība, kas sniedz starpniecības pakalpojumus no Savienības muitas teritorijas trešās valsts teritorijā;

9) “tehniskā palīdzība” ir jebkāds tehnisks atbalsts saistībā ar remontu, projektēšanu, ražošanu, montāžu, testēšanu, uzturēšanu (apkopi) vai jebkādu citu tehnisku pakalpojumu, un tā var izpausties kā instrukcijas, konsultācijas, apmācība, praktisko zināšanu vai iemaņu nodošana vai konsultatīvie pakalpojumi, arī ar elektroniskiem līdzekļiem, kā arī pa tālruni vai ar citādiem mutiskas palīdzības veidiem;

10) “tehniskās palīdzības sniedzējs” ir: a) jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura personālsabiedrība, kas sniedz tehnisko palīdzību no Savienības muitas teritorijas trešās valsts teritorijā; b) jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura personālsabiedrība, kas ir rezidents vai ir iedibinājusies Savienības dalībvalstī un kas sniedz tehnisko palīdzību trešās valsts teritorijā; vai c) jebkura fiziska vai juridiska persona vai jebkura personālsabiedrība, kas ir rezidents vai ir iedibinājusies Savienības dalībvalstī un kas sniedz tehnisko palīdzību trešās valsts rezidentam, kas pagaidu kārtā atrodas Savienības muitas teritorijā;

11) “tranzīts” ir ārpussavienības divējāda lietojuma preču transportēšana, tās ievedot Savienības muitas teritorijā un vedot caur šo teritoriju, ar galamērķi ārpus Savienības muitas teritorijas, un šīs preces: a) tikai šķērso Savienības muitas teritoriju un tām tiek piemērota ārējā tranzīta procedūra saskaņā ar Savienības Muitas kodeksa 226. pantu; b) tiek pārvadātas brīvajā zonā vai tieši reeksportētas no brīvās zonas; c) atrodas pagaidu uzglabāšanā un tiek tieši reeksportētas no pagaidu uzglabāšanas vietas; vai d) Savienības muitas teritorijā ir ievestas ar to pašu kuģi vai gaisa kuģi, kurš tās neizkraujot izvedīs no šīs teritorijas;

12) “individuālā eksporta atļauja” ir atļauja, ko piešķir vienam konkrētam eksportētājam attiecībā uz vienu galalietotāju vai saņēmēju trešā valstī un kas attiecas uz vienu vai vairākām divējāda lietojuma precēm;

13) “visaptverošā eksporta atļauja” ir atļauja, ko piešķir vienam konkrētam eksportētājam attiecībā uz divējāda lietojuma preču veidu vai kategoriju un kas var būt derīga eksportam attiecībā uz vienu vai vairākiem konkrētiem galalietotājiem un/vai vienā vai vairākās konkrētās trešās valstīs;

14) “atļauja lieliem projektiem” ir individuālā eksporta atļauja vai visaptverošā eksporta atļauja, ko piešķir vienam konkrētam eksportētājam attiecībā uz divējāda lietojuma preču veidu vai kategoriju un kas var būt derīga eksportam attiecībā uz vienu vai vairākiem konkrētiem galalietotājiem vienā vai vairākās konkrētās trešās valstīs konkrēta liela mēroga projekta mērķim;

15) “Savienības vispārējā eksporta atļauja” ir eksporta atļauja eksportam uz konkrētām galamērķa valstīm, kas ir pieejama visiem eksportētājiem, kuri ievēro II pielikuma A līdz H sadaļā minētos nosacījumus un prasības;

16) “valsts vispārējā eksporta atļauja” ir eksporta atļauja, kas definēta valsts tiesību aktos saskaņā ar 12. panta 6. punktu un III pielikuma C sadaļu;

17) “Savienības muitas teritorija” ir Savienības muitas teritorija Savienības Muitas kodeksa 4. panta nozīmē;

18) “ārpussavienības divējāda lietojuma preces” ir preces, kurām ir ārpussavienības preču statuss Savienības Muitas kodeksa 5. panta 24. punkta nozīmē;

19) “ieroču embargo” ir ieroču embargo, kas noteikts ar Padomes pieņemtu lēmumu vai kopējo nostāju vai ar Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) lēmumu, vai ieroču embargo, kas noteikts ar ANO Drošības padomes saistošu rezolūciju;

20) “kibernovērošanas preces” ir divējāda lietojuma preces, kas īpaši izstrādātas, lai darītu iespējamu fizisku personu slepenu novērošanu, uzraugot, izgūstot, vācot vai analizējot informācijas un telesakaru sistēmu datus;

21) “iekšējā atbilstības programma” jeb “IAP” ir pastāvīgi efektīvi, piemēroti un samērīgi politikas pasākumi un procedūras, ko eksportētāji pieņēmuši, lai veicinātu atbilstību šīs regulas noteikumiem un mērķiem un tādu atļauju noteikumiem, kuras īstenotas saskaņā ar šo regulu, cita starpā pienācīgas rūpības pasākumi, ar ko novērtē ar preču eksportēšanu galalietotājiem un preču galalietojumiem saistītos riskus;

22) “pēc būtības identisks darījums” ir darījums ar precēm, kuru parametri vai tehniskās īpašības ir pēc būtības identiskas kā citā darījumā, un ar to pašu galalietotāju vai saņēmēju kā citā darījumā.







II NODAĻA

DARBĪBAS JOMA

3. pants

1. Šīs regulas I pielikumā uzskaitīto divējāda lietojuma preču eksportam ir vajadzīga atļauja.

2. Saskaņā ar 4., 5., 9. vai 10. pantu atļauja var būt vajadzīga arī konkrētu I pielikumā neuzskaitītu divējāda lietojuma preču eksportam uz visiem vai dažiem konkrētiem galamērķiem.

4. pants

1. Šīs regulas I pielikumā neuzskaitītu divējāda lietojuma preču eksportam ir vajadzīga atļauja, ja kompetentā iestāde eksportētāju ir informējusi par to, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas: a) lietošanai saistībā ar ķīmisko vai bioloģisko ieroču vai kodolieroču vai citu kodolsprādzienierīču projektēšanu, ražošanu, apstrādi, ekspluatāciju, uzturēšanu (apkopi), glabāšanu, atklāšanu, identificēšanu vai izplatīšanu vai tādu raķešu projektēšanu, ražošanu, uzturēšanu (apkopi) vai glabāšanu, kuras šādus ieročus var transportēt; b) militāriem galalietojumiem, ja uz pircēju valsti vai galamērķa valsti attiecas ieroču embargo; šājā punktā “militārais galalietojums” ir: i) iestrādāšana tādā militārā precē, kas ir iekļauta dalībvalstu militāro preču sarakstos; ii) lietošana ražošanas, testēšanas vai analītiskajās iekārtās un to komponentos, lai projektētu, ražotu vai uzturētu (apkalpotu) militārās preces, kas ir iekļautas dalībvalstu militāro preču sarakstos, vai iii) nepabeigtu produktu gadījumā – izmantošana dalībvalstu militāro preču sarakstos iekļautu militāro preču ražošanā, c) lietošanai par tādas militārās preces daļu vai komponentu, kas ir iekļauta valsts militāro preču sarakstā un kas ir eksportēta no attiecīgās dalībvalsts teritorijas bez atļaujas vai pārkāpjot minētās dalībvalsts tiesību aktos paredzētas atļaujas noteikumus.

2. Ja eksportētājs ir informēts par to, ka I pielikumā neminētas divējāda lietojuma preces, ko eksportētājs gatavojas eksportēt, kopumā vai kādas to daļas ir paredzētas jebkādam no šā panta 1. punktā minētajiem lietojumiem, eksportētājs to paziņo kompetentajai iestādei. Minētā kompetentā iestāde pieņem lēmumu par to, vai uz konkrēto preču eksportu ir jāattiecina prasība saņemt atļauju.

3. Dalībvalsts var pieņemt vai saglabāt spēkā valsts tiesību aktus, ar ko nosaka prasību saņemt atļauju I pielikumā neminētu divējāda lietojuma preču eksportam, ja eksportētājam ir pamats uzskatīt, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas kādam no šā panta 1. punktā minētajiem lietojumiem.

4. Dalībvalsts, kas saskaņā ar 1., 2. vai 3. punktu nosaka prasību saņemt atļauju, nekavējoties informē savus muitas dienestus un citas attiecīgās valsts iestādes un sniedz pārējām dalībvalstīm un Komisijai visu vajadzīgo informāciju par attiecīgo prasību saņemt atļauju, jo īpaši attiecībā uz konkrētajām precēm un galalietotājiem, ja vien tā neuzskata, ka tas būtu nelietderīgi, ņemot vērā darījuma raksturu vai attiecīgās informācijas sensitivitāti.

5. Dalībvalstis pienācīgi izskata informāciju, kas saņemta saskaņā ar 4. punktu, un informē par to savus muitas dienestus un citas attiecīgās valsts iestādes.

6. Lai varētu izskatīt visus spēkā esošos dalībvalstu atteikumus, gadījumos, kas attiecas uz I pielikumā neminētām divējāda lietojuma precēm, piemēro 16. panta 1. un 2. punktu un 5. līdz 7. punktu.

7. Visa informācijas apmaiņa, kas vajadzīga atbilstoši šim pantam, notiek saskaņā ar juridiskajām prasībām par personiskas informācijas, sensitīvas komercinformācijas vai aizsargātas aizsardzības, ārpolitikas vai valsts drošības informācijas aizsardzību. Šādu informācijas apmaiņu veic, izmantojot drošus elektroniskos līdzekļus, tostarp 23. panta 6. punktā minēto sistēmu.

8. Šī regula neskar dalībvalstu tiesības veikt valstu pasākumus saskaņā ar Regulas(ES) 2015/479 10. pantu.

5. pants

1. Šīs regulas I pielikumā neminētu kibernovērošanas preču eksportam ir vajadzīga atļauja, ja kompetentā iestāde ir informējusi eksportētāju par to, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas lietošanai saistībā ar iekšējām represijām un/vai cilvēktiesību un starptautisko humanitāro tiesību nopietnu pārkāpumu izdarīšanu.

2. Ja eksportētājs pēc pienācīgā pārbaudē gūtiem secinājumiem ir informēts, ka I pielikumā neminētas kibernovērošanas preces, ko eksportētājs gatavojas eksportēt, kopumā vai kādas to daļas ir paredzētas kādam no šā panta 1. punktā minētajiem lietojumiem, eksportētājs to paziņo kompetentajai iestādei. Minētā kompetentā iestāde pieņem lēmumu par to, vai uz konkrēto preču eksportu ir jāattiecina prasība saņemt atļauju. Komisija un Padome eksportētājiem dara pieejamas vadlīnijas, kā minēts 26. panta 1. punktā.

3. Dalībvalsts var pieņemt vai saglabāt spēkā valsts tiesību aktus, ar ko nosaka prasību saņemt atļauju I pielikumā neminētu kibernovērošanas preču eksportam, ja eksportētājam ir pamats uzskatīt, ka minētās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas kādam no šā panta 1. punktā minētajiem lietojumiem.

4. Dalībvalsts, kas saskaņā ar 1., 2. vai 3. punktu nosaka prasību saņemt atļauju, nekavējoties informē savus muitas dienestus un citas attiecīgās valsts iestādes un sniedz pārējām dalībvalstīm un Komisijai visu vajadzīgo informāciju par attiecīgo prasību saņemt atļauju, jo īpaši attiecībā uz precēm un attiecīgajām struktūrām, ja vien tā neuzskata, ka tas būtu nelietderīgi, ņemot vērā darījuma raksturu vai attiecīgās informācijas sensitivitāti.

5. Dalībvalstis pienācīgi izskata informāciju, kas saņemta saskaņā ar 4. punktu, un 30 darba dienu laikā to pārbauda, ņemot vērā 1. punktā izklāstītos kritērijus. Tās informē savus muitas dienestus un citas attiecīgās valsts iestādes. Izņēmuma gadījumos dalībvalstis var lūgt minētā 30 dienu termiņa pagarinājumu. Tomēr termiņa pagarinājums nepārsniedz 30 darba dienas.

6. Ja visas dalībvalstis paziņo cita citai un Komisijai, ka būtu jānosaka prasība saņemt atļauju pēc būtības identiskiem darījumiem, Komisija Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā publicē informāciju par kibernovērošanas precēm un attiecīgā gadījumā galamērķiem, uz kuriem attiecas prasība saņemt atļauju, kā minētajā nolūkā paziņojušas dalībvalstis.

7. Dalībvalstis vismaz reizi gadā pārskata saskaņā ar 6. punktu publicēto informāciju, pamatojoties uz Komisijas sniegtu attiecīgu informāciju un analīzi. Ja visas dalībvalstis paziņo cita citai un Komisijai, ka būtu jāgroza vai jāatjaunina atļaujas prasības publikācija, Komisija nekavējoties attiecīgi groza vai atjaunina informāciju, kas saskaņā ar 6. punktu publicēta Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.

8. Lai varētu izskatīt visus spēkā esošos dalībvalstu atteikumus, gadījumos, kas attiecas uz I pielikumā neminētām kibernovērošanas precēm, piemēro 16. panta 1. un 2. punktu un 5. līdz 7. punktu.

9. Visa informācijas apmaiņa, kas vajadzīga atbilstoši šim pantam, notiek saskaņā ar juridiskajām prasībām par personiskas informācijas, sensitīvas komercinformācijas vai aizsargātas aizsardzības, ārpolitikas vai valsts drošības informācijas aizsardzību. Šādu informācijas apmaiņu īsteno, izmantojot drošus elektroniskos līdzekļus, tostarp 23. panta 6. punktā minēto sistēmu.

10. Kontroles paplašināšanas nolūkā dalībvalstis apsver iespēju atbalstīt to, lai preces, par kurām publicēta informācija saskaņā ar šā panta 6. punktu, tiktu iekļautas attiecīgajos starptautiskajos kodolieroču neizplatīšanas režīmu vai eksporta kontroles vienošanos pasākumos. Komisija sniedz to attiecīgo datu analīzi, kuri savākti saskaņā ar 23. panta 2. punktu un 26. panta 2. punktu.

11. Šī regula neskar dalībvalstu tiesības veikt valstu pasākumus saskaņā ar Regulas(ES) 2015/479 10. pantu.

6. pants

1. Šīs regulas I pielikumā uzskaitītu divējāda lietojuma preču starpniecības pakalpojumiem ir vajadzīga atļauja, ja kompetentā iestāde ir starpnieku informējusi par to, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas kādam no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem.

2. Ja starpnieks gatavojas sniegt starpniecības pakalpojumus saistībā ar I pielikumā uzskaitītām divējāda lietojuma precēm un ir informēts par to, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir paredzētas kādam no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem, starpnieks to paziņo kompetentajai iestādei. Minētā kompetentā iestāde pieņem lēmumu par to, vai uz šādiem starpniecības pakalpojumiem ir jāattiecina prasība saņemt atļauju.

3. Dalībvalsts var paplašināt 1. punkta piemērošanu, attiecinot to uz sarakstā neminētām divējāda lietojuma precēm.

4. Dalībvalsts var pieņemt vai saglabāt spēkā valsts tiesību aktus, ar ko izvirza prasību saņemt atļauju divējāda lietojuma preču starpniecības pakalpojumiem, ja starpniekam ir pamats uzskatīt, ka attiecīgās preces ir vai varētu būt paredzētas kādam no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem.

5. Šā panta 3. un 4. punktā minētajiem valstu pasākumiem piemēro 9. panta 2., 3. un 4. punktu.

7. pants

1. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kur konkrētās preces atrodas, var aizliegt I pielikumā uzskaitīto ārpussavienības divējāda lietojuma preču tranzītu, ja šīs preces kopumā vai to daļas ir vai varētu būt paredzētas jebkuram no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem.

2. Pirms lemt par to, vai aizliegt tranzītu, kompetentā iestāde var atsevišķos gadījumos noteikt prasību saņemt atļauju attiecībā uz konkrētu I pielikumā uzskaitītu divējāda lietojuma preču tranzītu, ja šīs preces kopumā vai to daļas ir vai varētu būt paredzētas jebkuram no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem. Ja tranzīts tiek veikts caur vairāku dalībvalstu teritoriju, šādu tranzītu caur attiecīgās valsts teritoriju var aizliegt katras tranzīta dalībvalsts kompetentā iestāde.

Kompetentā iestāde var izvirzīt prasību saņemt atļauju fiziskai vai juridiskai personai vai personālsabiedrībai, kurai ir līgums ar saņēmēju trešā valstī un pilnvaras nosūtīt preces, kas šķērso Savienības muitas teritoriju.

Ja fiziskā vai juridiskā persona vai personālsabiedrība nav rezidents vai nav iedibinājusies Savienības muitas teritorijā, kompetentā iestāde var izvirzīt prasību saņemt atļauju:

a) deklarētājam Savienības Muitas kodeksa 5. panta 15. punkta nozīmē;

b) pārvadātājam Savienības Muitas kodeksa 5. panta 40. punkta nozīmē vai

c) fiziskai personai, kas tranzītā pārvieto divējāda lietojuma preces, ja attiecīgās divējāda lietojuma preces ir minētās personas personīgajā bagāžā.

3. Dalībvalsts var paplašināt 1. punkta piemērošanu, attiecinot to uz sarakstā neminētām divējāda lietojuma precēm.

4. Šā panta 3. punktā minētajiem valstu pasākumiem piemēro 9. panta 2., 3. un 4. punktu.

8. pants

1. Lai sniegtu tehnisko palīdzību saistībā ar I pielikumā uzskaitītām divējāda lietojuma precēm, ir vajadzīga atļauja, ja kompetentā iestāde ir tehniskās palīdzības sniedzēju informējusi par to, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas kādam no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem.

2. Ja tehniskās palīdzības sniedzējs gatavojas sniegt tehnisko palīdzību saistībā ar I pielikumā uzskaitītām divējāda lietojuma precēm un ir informēts par to, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir paredzētas kādam no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem, tehniskās palīdzības sniedzējs to paziņo kompetentajai iestādei. Minētā kompetentā iestāde pieņem lēmumu par to, vai uz šādu tehnisko palīdzību ir jāattiecina prasība saņemt atļauju.

3. Šā panta 1. un 2. punktu nepiemēro, ja tehniskā palīdzība: a) tiek sniegta tādas valsts teritorijā vai uz to, kura minēta II pielikuma A iedaļas 2. daļā, vai ja to sniedz II pielikuma A iedaļas 2. daļā minētas valsts rezidentam; b) izpaužas kā tādas informācijas nodošana, kas ir atklātībā pieejama informācija vai fundamentāli zinātnes pētījumi I pielikuma izklāstīto vispārīgo piezīmju par tehnoloģijām vai piezīmju par kodoltehnoloģijām nozīmē; c) ja to sniedz dalībvalsts iestādes vai aģentūras saistībā ar savu oficiāli noteikto pienākumu izpildi; d) tiek sniegta dalībvalsts bruņotajiem spēkiem, pamatojoties uz tiem uzticētajiem uzdevumiem; e) tiek sniegta nolūkā, kas IV pielikumā minēts kā izņēmums attiecībā uz Raķešu tehnoloģiju kontroles režīma (MTCR) tehnoloģiju precēm, vai f) ir obligāti nepieciešama tādu preču uzstādīšanai (instalēšanai), ekspluatācijai, uzturēšanai/apkopei (pārbaudēm) vai remontam, attiecībā uz kurām ir izsniegta eksporta atļauja.

4. Dalībvalsts var paplašināt 1. punkta piemērošanu, attiecinot to uz sarakstā neminētām divējāda lietojuma precēm.

5. Dalībvalsts var pieņemt vai saglabāt spēkā valsts tiesību aktus, ar ko izvirza prasību saņemt atļauju tehniskās palīdzības sniegšanai, ja tehniskās palīdzības sniedzējam, kurš gatavojas sniegt tehnisko palīdzību saistībā ar divējāda lietojuma precēm, ir pamats uzskatīt, ka attiecīgās preces ir vai varētu būt paredzētas kādam no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem.

6. Šā panta 4. un 5. punktā minētajiem valstu pasākumiem piemēro 9. panta 2., 3. un 4. punktu.

9. pants

1. Dalībvalsts, pamatojoties uz sabiedriskās drošības vai cilvēktiesību apsvērumiem, tostarp terorisma aktu novēršanas nolūkā, var aizliegt I pielikumā neminētu divējāda lietojuma preču eksportu vai izvirzīt prasību saņemt eksporta atļauju.

2. Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm par visiem pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar šā panta 1. punktu, precīzi norādot šādu pasākumu pieņemšanas iemeslus. Ja šāds pasākums ir valsts kontroles saraksta izveide, dalībvalstis Komisijai un pārējām dalībvalstīm paziņo arī kontrolējamo preču aprakstu.

3. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par jebkādiem grozījumiem attiecībā uz pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktu, tostarp par jebkādiem savu valsts kontroles sarakstu grozījumiem.

4. Informāciju par pasākumiem, par kuriem paziņots saskaņā ar 2. un 3. punktu, Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā. Komisija nekavējoties un visās Savienības oficiālajās valodās atsevišķi publicē dalībvalstīs spēkā esošo valstu kontroles sarakstu apkopojumu. Komisija, līdzko saņem dalībvalsts paziņojumu par tās valsts kontroles saraksta grozījumiem, nekavējoties un visās Savienības oficiālajās valodās publicē dalībvalstīs spēkā esošo valsts kontroles sarakstu apkopojuma atjauninājumu.

10. pants

1. Šīs regulas I pielikumā neminētu divējāda lietojuma preču eksportam ir vajadzīga atļauja, ja cita dalībvalsts izvirza prasību saņemt atļauju šo preču eksportam, pamatojoties uz valsts kontroles sarakstu, ko minētā dalībvalsts pieņēmusi saskaņā ar 9. pantu un Komisija publicējusi saskaņā ar 9. panta 4. punktu, un ja kompetentā iestāde ir informējusi eksportētāju, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas lietojumiem, kas rada bažas saistībā ar sabiedrisko drošību, tostarp terorisma aktu novēršanu, vai cilvēktiesību apsvērumiem.

2. Dalībvalsts, kas atsakās izsniegt atļauju, kura pieprasīta saskaņā ar 1. punktu, par šādu lēmumu informē arī Komisiju un pārējās dalībvalstis.

3. Dalībvalsts, kas atbilstoši šā panta 1. punktam izvirza prasību saņemt atļauju I pielikumā neminētu divējāda lietojuma preču eksportam, nekavējoties informē savus muitas dienestus un citas attiecīgās valsts iestādes par prasību saņemt atļauju un attiecīgā gadījumā sniedz vajadzīgo informāciju pārējām dalībvalstīm un Komisijai, jo īpaši attiecībā uz konkrētajām precēm un galalietotājiem. Pārējās dalībvalstis pienācīgi izskata minēto informāciju un informē par to savus muitas dienestus un citas attiecīgās valsts iestādes.

11. pants

1. Šīs regulas IV pielikumā uzskaitīto divējāda lietojuma preču pārvadājumiem Savienības iekšienē ir vajadzīga atļauja. Uz IV pielikuma 2. daļā uzskaitītajām divējāda lietojuma precēm neattiecas vispārējā atļauja.

2. Dalībvalsts var noteikt prasību saņemt atļauju citu divējāda lietojuma preču eksportam no savas teritorijas uz citu dalībvalsti gadījumos, kad pārvadājuma laikā: a) ekonomikas dalībnieks vai kompetentā iestāde zina, ka attiecīgo preču galamērķis ir ārpus Savienības muitas teritorijas; b) saskaņā ar 3., 4., 5., 9. vai 10. pantu šādu preču eksportam uz attiecīgo galamērķi ir jāsaņem atļauja dalībvalstī, no kuras preces jāpārved, bet šāds eksports tieši no tās teritorijas nav atļauts ar vispārējo vai visaptverošo atļauju, un c) dalībvalstī, uz kuru preces jāpārved, nav jāveic pārstrāde vai apstrāde, kā noteikts Savienības Muitas kodeksa 60. panta 2. punktā.

3. Uz pārvadājuma atļauju, kas minēta 1. un 2. punktā, piesakās tajā dalībvalstī, no kuras attiecīgās divējāda lietojuma preces paredzēts pārvest.

4. Gadījumos, kad divējāda lietojuma preču turpmākajam eksportam 14. pantā noteiktajās konsultāciju procedūrās jau saņemta atļauja no dalībvalsts, no kuras preces paredzēts pārvest, pārvadājuma atļauju ekonomikas dalībniekam izsniedz nekavējoties, ja vien apstākļi nav būtiski mainījušies.

5. Dalībvalsts, kas pieņem tiesību aktus, ar kuriem noteikta prasība saņemt atļauju, kā minēts 2. punktā, par veiktajiem pasākumiem nekavējoties informē pārējās dalībvalstis un Komisiju. Komisija šo informāciju publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.

6. Saskaņā ar 1. un 2. punktu pieņemto pasākumu īstenošana neietver pārbaudi uz iekšējām robežām Savienības muitas teritorijā, bet tikai kontroli, ko nediskriminējošā veidā Savienības muitas teritorijā veic kā parasto kontroles procedūru daļu.

7. Saskaņā ar 1. un 2. punktu pieņemtu pasākumu īstenošana nedrīkst izraisīt situāciju, kurā preču pārvešanai no vienas dalībvalsts uz citu piemēro ierobežojošākus nosacījumus nekā to pašu preču eksportam uz trešām valstīm.

8. Dalībvalsts savos tiesību aktos var noteikt, ka, Savienības iekšienē pārvedot no attiecīgās dalībvalsts preces, kas uzskaitītas I pielikuma 5. kategorijas 2. daļā, bet nav minētas IV pielikumā, par šīm precēm ir jāsniedz papildu informācija minētās dalībvalsts kompetentajai iestādei.

9. Attiecīgajos komercdokumentos, kas saistīti ar I pielikumā uzskaitīto divējāda lietojuma preču pārvadājumiem Savienības iekšienē, skaidri norāda, ka gadījumā, ja šīs preces eksportē no Savienības muitas teritorijas, uz tām attiecas kontroles pasākumi. Šādi dokumenti jo īpaši ietver visus pārdošanas līgumus, pasūtījuma apstiprinājumus, rēķinus vai pavadzīmes.







III NODAĻA

EKSPORTA ATĻAUJA UN STARPNIECĪBAS PAKALPOJUMU UN TEHNISKĀS PALĪDZĪBAS ATĻAUJA

12. pants

1. Saskaņā ar šo regulu var tikt izsniegtas vai tiek ieviestas šādu veidu eksporta atļaujas: a) individuālā eksporta atļauja; b) visaptverošā eksporta atļauja; c) valsts vispārējā eksporta atļauja; d) Savienības vispārējā eksporta atļauja konkrētu preču eksportam uz konkrētiem galamērķiem saskaņā ar īpašiem izmantošanas nosacījumiem un prasībām, kas izklāstītas II pielikuma A līdz H sadaļā. Atļaujas, kas ir izsniegta vai ieviestas saskaņā ar šo regulu, ir derīgas visā Savienības muitas teritorijā.

2. Individuālās un visaptverošās eksporta atļaujas saskaņā ar šo regulu piešķir tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā eksportētājs ir rezidents vai ir iedibinājies.

Neskarot 2. panta 3. punktu, ja eksportētājs nav rezidents vai nav iedibinājies Savienības muitas teritorijā, individuālo eksporta atļauju saskaņā ar šo regulu piešķir tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā atrodas divējāda lietojuma preces.

Visas individuālās un visaptverošās eksporta atļaujas, kad vien iespējams, izsniedz, izmantojot elektroniskos līdzekļus, uz veidlapām, kurās ir vismaz visi elementi un tādā secībā, kā paredzēts III pielikuma A sadaļā izklāstītajos paraugos.

3. Individuālās eksporta atļaujas un visaptverošās eksporta atļaujas ir derīgas līdz diviem gadiem, ja vien kompetentā iestāde nenolemj citādi.

Atļaujas lieliem projektiem ir derīgas uz termiņu, ko nosaka kompetentā iestāde, bet ne ilgāk kā četrus gadus, izņemot pienācīgi pamatotos apstākļos, ko nosaka projekta īstenošanas ilgums.

4. Eksportētāji kompetentajai iestādei sniedz visu attiecīgo informāciju, kas vajadzīga pieteikumiem individuālo un visaptverošo eksporta atļauju saņemšanai, tā, lai nodrošinātu pilnīgu informāciju, jo īpaši par eksportētās preces galalietotāju, galamērķa valsti un galalietojumu.

Lai saņemtu individuālās eksporta atļaujas, jāiesniedz deklarācija par galalietojumu. Kompetentā iestāde noteiktus pieteikumus var atbrīvot no pienākuma sniegt deklarāciju par galalietojumu. Lai saņemtu visaptverošās eksporta atļaujas, attiecīgā gadījumā var būt jāiesniedz deklarācija par galalietojumu.

Eksportētāji, kas izmanto visaptverošās eksporta atļaujas, īsteno IAP, ja vien kompetentā iestāde neuzskata, ka tas ir nevajadzīgi, pamatojoties uz citu informāciju, ko tā ņēmusi vērā, apstrādājot eksportētāja iesniegto pieteikumu visaptverošās eksporta atļaujas saņemšanai.

Ziņošanas un IAP prasības saistībā ar visaptverošo eksporta atļauju izmantošanu nosaka dalībvalstis.

Pēc eksportētāju pieprasījuma tās visaptverošās eksporta atļaujas, kurās noteikti kvantitatīvi ierobežojumi, sadala daļās.

5. Dalībvalstu kompetentās iestādes izskata pieteikumus individuālās vai visaptverošās atļaujas saņemšanai termiņā, ko nosaka atbilstīgi valstu tiesību aktiem un praksei.

6. Valstu vispārējās eksporta atļaujas: a) neattiecas uz II pielikuma I sadaļā uzskaitītajām precēm; b) nosaka saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai praksi; tās var izmantot visi eksportētāji, kas ir rezidenti vai ir iedibinājušies dalībvalstī, kura izsniedz minētās atļaujas, ja tie atbilst prasībām, kas izklāstītas šajā regulā un papildinošajos valsts tiesību aktos; tās izsniedz saskaņā ar norādēm, kas izklāstītas III pielikuma C sadaļā; c) neizmanto, ja kompetentā iestāde ir eksportētāju informējusi par to, ka attiecīgās preces kopumā vai kādas to daļas ir vai varētu būt paredzētas kādam no 4. panta 1. punktā minētajiem lietojumiem, vai ja eksportētājs ir informēts, ka šīs preces ir paredzētas šādiem lietojumiem. Valstu vispārējās eksporta atļaujas var attiekties arī uz precēm un galamērķiem, kas uzskaitīti II pielikuma A līdz H sadaļā Dalībvalstis nekavējoties paziņo Komisijai par ikvienu valsts vispārējo eksporta atļauju, kas izsniegta vai grozīta. Komisija šādus paziņojumus publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.

7. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā eksportētājs ir rezidents vai ir iedibinājies, var aizliegt eksportētājam izmantot Savienības vispārējo eksporta atļauju, ja ir pamatotas aizdomas par eksportētāja spēju ievērot šādas atļaujas nosacījumus vai eksporta kontroles tiesību aktu noteikumus.

Dalībvalstu kompetentās iestādes apmainās ar informāciju par eksportētājiem, kuriem aizliegts izmantot Savienības vispārējo eksporta atļauju, ja vien tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā eksportētājs ir rezidents vai ir iedibinājies, nekonstatē, ka eksportētājs nemēģinās eksportēt divējāda lietojuma preces caur citas dalībvalsts teritoriju. Informācijas apmaiņu veic, izmantojot 23. panta 6. punktā minēto elektronisko sistēmu.

13. pants

1. Atļauju sniegt starpniecības pakalpojumus un tehnisko palīdzību saskaņā ar šo regulu piešķir tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā starpnieks vai tehniskās palīdzības sniedzējs ir rezidents vai ir iedibinājies. Ja starpnieks vai tehniskās palīdzības sniedzējs nav rezidents vai nav iedibinājies Savienības muitas teritorijā, starpniecības pakalpojumu un tehniskās palīdzības sniegšanas atļaujas saskaņā ar šo regulu piešķir tās dalībvalsts kompetentā iestāde, no kuras tiks sniegti starpniecības pakalpojumi vai tehniskā palīdzība.

2. Starpniecības pakalpojumu sniegšanas atļaujas piešķir noteiktam daudzumam konkrētu preču un tajās skaidri norāda šo preču atrašanās vietu izcelsmes trešā valstī, galalietotāju un precīzu galalietotāja atrašanās vietu.

Tehniskās palīdzības atļaujās skaidri norāda galalietotāju un precīzu galalietotāja atrašanās vietu.

Atļaujas ir derīgas visā Savienības muitas teritorijā.

3. Starpnieki un tehniskās palīdzības sniedzēji kompetentajai iestādei sniedz visu attiecīgo informāciju, kas ir vajadzīga pieteikumam atļaujas saņemšanai saskaņā ar šo regulu, jo īpaši – sīku informāciju par divējāda lietojuma preču atrašanās vietu, skaidru preču aprakstu un norādi par attiecīgo daudzumu, ziņas par darījumā iesaistītajām trešajām personām, galamērķa valsti, galalietotāju minētajā valstī un precīzu tā atrašanās vietu.

4. Dalībvalstu kompetentās iestādes izskata pieteikumus starpniecības pakalpojumu un tehniskās palīdzības sniegšanas atļauju saņemšanai termiņā, ko nosaka saskaņā ar valstu tiesību aktiem vai praksi.

5. Visas starpniecības pakalpojumu un tehniskās palīdzības sniegšanas atļaujas izsniedz, kad vien iespējams, izmantojot elektroniskos līdzekļus un uz veidlapām, kurās ir vismaz visi elementi un tādā secībā, kā paredzēts III pielikuma B sadaļā izklāstītajos paraugos.

14. pants

1. Iesniedzot pieteikumu divējāda lietojuma preču eksportam uz II pielikuma A sadaļas 2. daļā neminētiem galamērķiem vai IV pielikumā uzskaitīto divējāda lietojuma preču eksportam uz jebkuru galamērķi, ja šīs preces atrodas vai atradīsies vienā vai vairākās citās dalībvalstīs, nevis dalībvalstī, kurā iesniegts pieteikums, šis fakts jānorāda pieteikumā. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurai iesniegts pieteikums atļaujas saņemšanai, nekavējoties apspriežas ar attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un sniedz tām attiecīgu informāciju. Minēto apspriešanos var veikt, izmantojot 23. panta 6. punktā minēto elektronisko sistēmu. Attiecīgās dalībvalstis 10 darba dienu laikā dara zināmus jebkādus iebildumus, kādi tām varētu būt pret šādu atļauju piešķiršanu, un dalībvalstij, kurā iesniegts pieteikums eksporta atļaujas saņemšanai, tie ir saistoši.

Ja 10 darba dienu laikā iebildumi netiek saņemti, uzskata, ka attiecīgajām dalībvalstīm iebildumu nav.

Izņēmuma gadījumos dalībvalstis, ar kurām apspriežas, var lūgt pagarināt minēto 10 dienu termiņu. Tomēr termiņa pagarinājums nepārsniedz 30 darba dienas.

2. Ja eksports var skart dalībvalsts būtiskas drošības intereses, tā var lūgt citām dalībvalstīm eksporta atļauju nepiešķirt, bet gadījumos, kad eksporta atļauja jau ir piešķirta, lūgt to anulēt, apturēt, grozīt vai atcelt. Šādu pieprasījumu saņēmusī dalībvalsts ar pieprasījumu iesniegušo dalībvalsti nekavējoties sāk nesaistoša rakstura konsultācijas, kas jāpabeidz 10 darba dienu laikā. Ja pieprasījumu saņēmusī dalībvalsts nolemj piešķirt atļauju, attiecīgā dalībvalsts par to paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm, izmantojot 23. panta 6. punktā minēto elektronisko sistēmu.

15. pants

1. Pieņemot lēmumu par to, vai piešķirt atļauju vai aizliegt tranzītu saskaņā ar šo regulu, dalībvalstis ņem vērā visus attiecīgos apsvērumus, tostarp: a) Savienības un dalībvalstu starptautiskās saistības un pienākumus, īpaši saistības un pienākumus, ko tās uzņēmušās kā attiecīgo starptautisko kodolieroču neizplatīšanas režīmu un eksporta kontroles vienošanos dalībnieces vai arī ratificējot attiecīgus starptautiskos līgumus; b) savas saistības saskaņā ar sankcijām, kas noteiktas ar Padomes pieņemtu lēmumu vai kopēju nostāju vai ar EDSO lēmumu, vai ar ANO Drošības padomes saistošu rezolūciju; c) apsvērumus saistībā ar valsts ārpolitiku un drošības politiku, totarp jautājumus, uz kuriem attiecas Kopējā nostāja 2008/944/KĀDP; d) apsvērumus par paredzēto galalietojumu un novirzīšanas risku.

2. Papildus 1. punktā izklāstītajiem kritērijiem dalībvalstis, novērtējot pieteikumu visaptverošas eksporta atļaujas saņemšanai, ņem vērā to, vai eksportētājs īsteno IAP.

16. pants

1. Kompetentā iestāde, rīkojoties saskaņā ar šo regulu, var atteikties piešķirt eksporta atļauju un var anulēt, apturēt, grozīt vai atcelt eksporta atļaujas, ko jau ir piešķīrusi. Ja kompetentā iestāde eksporta atļauju nepiešķir, anulē, aptur, būtiski ierobežo vai atceļ vai konstatē, ka paredzēto eksportu nedrīkst atļaut, tā par to paziņo citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai un sniedz tām attiecīgo informāciju. Gadījumā, ja dalībvalsts kompetentā iestāde eksporta atļauju ir apturējusi, galīgais novērtējums tiek paziņots pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai apturēšanas perioda beigās.

2. Trīs gadu laikā no paziņošanas brīža dalībvalstu kompetentās iestādes pārskata atļauju atteikumus, par kuriem paziņots saskaņā ar 1. punktu, un tos atceļ, groza vai atjauno. Pārskatīšanas rezultātus dalībvalstu kompetentās iestādes cik drīz vien iespējams dara zināmus pārējām dalībvalstīm un Komisijai. Atteikumi, kas nav atcelti, ir spēkā, un tos pārskata ik pēc trim gadiem. Trešajā pārskatīšanā attiecīgajai dalībvalstij prasa sniegt pamatojumu šāda atteikuma saglabāšanai.

3. Kompetentā iestāde nekavējoties paziņo pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai saskaņā ar 7. pantu pieņemtu lēmumu aizliegt divējāda lietojuma preču tranzītu. Šādos paziņojumos iekļauj visu atbilstīgo informāciju, tostarp attiecībā uz preču klasifikāciju, to tehniskajiem parametriem, galamērķa valsti un galalietotāju.

4. Šā panta 1. un 2. punktu piemēro arī 13. pantā minētajām atļaujām starpniecības pakalpojumu un tehniskās palīdzības sniegšanai.

5. Pirms dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu par to, vai piešķirt atļauju vai aizliegt tranzītu saskaņā ar šo regulu, tā izskata visus spēkā esošos atteikumus vai saskaņā ar šo regulu pieņemtos lēmumus aizliegt I pielikumā uzskaitīto divējāda lietojuma preču tranzītu, lai noskaidrotu, vai kādas citas dalībvalsts kompetentās iestādes ir atteikušās pēc būtības identiskam darījumam piešķirt atļauju vai atļaut tranzītu. Pēc tam tā apspriežas ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kas izdevušas šādus atteikumus vai lēmumus aizliegt tranzītu, kā paredzēts šā panta 1., 3. un 4. punktā.

To dalībvalstu kompetentās iestādes, ar kurām notikusi apspriešanās, 10 darba dienu laikā dara zināmu to, vai tās uzskata, ka attiecīgais darījums ir pēc būtības identisks darījums. Ja 10 darba dienu laikā netiek saņemta atbilde, tiek uzskatīts, ka to dalībvalstu kompetentās iestādes, ar kurām notikusi apspriešanās, neuzskata, ka attiecīgais darījums ir pēc būtības identisks darījums.

Ja ir vajadzīgs vairāk informācijas, lai pareizi novērtētu attiecīgo darījumu, attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes vienojas par minētā 10 dienu termiņa pagarinājumu. Tomēr termiņa pagarinājums nepārsniedz 30 darba dienas.

Ja pēc šādām konsultācijām kompetentā iestāde izlemj atļauju piešķirt vai tranzītu atļaut, tā paziņo par to pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai, sniedzot visu attiecīgo informāciju, ar ko izskaidro šādu lēmumu.

6. Visus saskaņā ar šo pantu nepieciešamos paziņojumus nosūta, izmantojot drošus elektroniskos līdzekļus, arī 23. panta 6. punktā minēto sistēmu.

7. Visa informācija, kuras apmaiņu veic saskaņā ar šo pantu, atbilst 23. panta 5. punktam par šādas informācijas konfidencialitāti.







IV NODAĻA

DIVĒJĀDA LIETOJUMA PREČU UN GALAMĒRĶU SARAKSTU GROZĪŠANA

17. pants

1. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 18. pantu, lai divējāda lietojuma preču sarakstus, kas izklāstīti I un IV pielikumā, grozītu šādi: a) divējāda lietojuma preču sarakstu, kas izklāstīts šīs regulas I pielikumā, groza atbilstoši attiecīgajām saistībām un pienākumiem un jebkādiem to grozījumiem, ko dalībvalstis un attiecīgā gadījumā Savienība uzņēmušās kā starptautisko kodolieroču neizplatīšanas režīmu un eksporta kontroles vienošanos dalībnieces vai ratificējot attiecīgus starptautiskos līgumus; b) ja I pielikuma grozījums attiecas uz divējāda lietojuma precēm, kuras uzskaitītas arī II vai IV pielikumā, minētos pielikumus attiecīgi groza.

2. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 18. pantu, lai, apspriežoties ar divējāda lietojuma preču koordinācijas grupu, kas izveidota saskaņā ar 24. pantu, un ņemot vērā saistības un pienākumus attiecīgo kodolieroču neizplatīšanas režīmu un eksporta kontroles vienošanos satvarā, piemēram, kontrolējamo preču sarakstu grozījumus, kā arī būtiskas ģeopolitiskas norises, grozītu II pielikumu, no Savienības vispārējo eksporta atļauju darbības jomas svītrojot preces un tajā iekļaujot vai no tās svītrojot galamērķus. Ja nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ no Savienības vispārējo eksporta atļauju darbības jomas jāsvītro konkrēti galamērķi, saskaņā ar šo punktu pieņemtajiem deleģētajiem aktiem piemēro 19. pantā paredzēto procedūru.

18. pants

1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.

2. Pilnvaras pieņemt 17. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2021. gada 9. septembrī. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 17. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.

4. Pirms deleģētā akta pieņemšanas Komisija apspriežas ar katras dalībvalsts ieceltajiem ekspertiem saskaņā ar principiem, kas noteikti 2016. gada 13. aprīļa Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu.

5. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.

6. Saskaņā ar 17. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.

19. pants

1. Deleģētais akts, kas pieņemts saskaņā ar šo pantu, stājas spēkā nekavējoties, un to piemēro, kamēr nav izteikti nekādi iebildumi atbilstīgi 2. punktam. Paziņojot deleģēto aktu Eiropas Parlamentam un Padomei, izklāsta iemeslus, kādēļ izmanto steidzamības procedūru.

2. Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu saskaņā ar 18. panta 6. punktā minēto procedūru. Šādā gadījumā Komisija atceļ aktu nekavējoties pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes paziņojuma par lēmumu izteikt iebildumus.

20. pants

Divējāda lietojuma preču sarakstu, kas noteikts IV pielikumā un kas ir daļa no I pielikuma, atjaunina, ņemot vērā LESD 36. pantu, proti, dalībvalstu sabiedriskās kārtības un valsts drošības intereses.







V NODAĻA

MUITAS PROCEDŪRAS

21. pants

1. Kārtojot divējāda lietojuma preču eksportam nepieciešamās formalitātes muitas iestādē, kas ir atbildīga par eksporta deklarācijas apstrādi, eksportētājs iesniedz pierādījumu par jebkādas vajadzīgās eksporta atļaujas saņemšanu.

2. Dalībvalstī, kurā iesniedz eksporta deklarāciju, eksportētājam var pieprasīt pierādījumam iesniegto dokumentu tulkojumu dalībvalsts oficiālajā valodā.

3. Neskarot pilnvaras, kas dalībvalstīm ir piešķirtas saskaņā ar Savienības Muitas kodeksu, tās uz laiku, kas nepārsniedz 4. punktā minētos termiņus, var apturēt eksportu no savas teritorijas vai, ja nepieciešams, citādā veidā aizkavēt divējāda lietojuma preču, uz kurām var attiekties derīga eksporta atļauja, izvešanu no Savienības caur savu teritoriju, ja: a) tām ir pamats aizdomām, ka i) piešķirot eksporta atļauju, nav ņemta vērā būtiska informācija; vai ii) kopš atļaujas izsniegšanas apstākļi ir būtiski mainījušies; vai b) to rīcībā ir būtiska informācija attiecībā uz iespējamu pasākumu piemērošanu saskaņā ar 4. panta 1. punktu.

4. Šā panta 3. punktā norādītajos gadījumos attiecīgajā punktā minētā dalībvalsts nekavējoties apspriežas ar tās dalībvalsts kompetento iestādi, kura piešķīrusi eksporta atļauju vai kura varētu rīkoties saskaņā ar 4. panta 1. punktu, lai attiecīgā kompetentā iestāde varētu rīkoties saskaņā ar 4. panta 1. punktu vai 16. panta 1. punktu. Ja minētā kompetentā iestāde izlemj atstāt spēkā atļauju vai nerīkoties saskaņā ar 4. panta 1. punktu, tā dod atbildi desmit darba dienu laikā, bet ārkārtas apstākļos pēc šīs iestādes pieprasījuma minēto termiņu var pagarināt līdz 30 darba dienām. Šādā gadījumā vai ja 10 vai 30 darba dienu laikā atbilde netiek saņemta, divējāda lietojuma preces nekavējoties atbrīvo. Tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kura piešķīrusi atļauju, informē pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes un Komisiju.

5. Komisija, sadarbojoties ar dalībvalstīm, var izstrādāt norādījumus, lai atbalstītu starpiestāžu sadarbību starp licencēšanas iestādēm un muitas dienestiem.

22. pants

1. Dalībvalstis var noteikt, ka muitas formalitātes divējāda lietojuma preču eksportam kārtojamas tikai šim nolūkam pilnvarotās muitas iestādēs.

2. Dalībvalstis, kas izmanto 1. punktā paredzēto iespēju, informē Komisiju par attiecīgi pilnvarotajām muitas iestādēm. Komisija šo informāciju publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.







VI NODAĻA

ADMINISTRATĪVĀ SADARBĪBA, ĪSTENOŠANA UN IZPILDE

23. pants

1. Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju par normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas pieņemti, īstenojot šo regulu, tostarp par: a) dalībvalstu kompetento iestāžu sarakstu, kuras tās pilnvarojušas: — piešķirt atļaujas divējāda lietojuma preču eksportam, — piešķirt atļaujas starpniecības pakalpojumu un tehniskās palīdzības sniegšanai saskaņā ar šo regulu, — aizliegt ārpussavienības divējāda lietojuma preču tranzītu saskaņā ar šo regulu; b) 25. panta 1. punktā minētajiem pasākumiem. Komisija nosūta šo informāciju pārējām dalībvalstīm un publicē to Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā.

2. Dalībvalstis, sadarbojoties ar Komisiju, veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izveidotu tiešu sadarbību un informācijas apmaiņu starp to kompetentajām iestādēm ar mērķi uzlabot Savienības eksporta kontroles režīma efektivitāti un nodrošināt kontroles konsekventu un efektīvu īstenošanu un izpildi visā Savienības muitas teritorijā. Informācijas apmaiņa var ietvert: a) attiecīgos licencēšanas datus, ko sniedz par katru izsniegto atļauju (piemēram, licences vērtība un veids un saistītie galamērķi, vispārējo atļauju lietotāju skaits); b) papildu informāciju par kontroles piemērošanu, arī informāciju par 15. panta 1. punktā izklāstīto kritēriju piemērošanu, to ekonomikas dalībnieku skaitu, kuri īsteno IAP, un, ja šādi dati pieejami, datus par divējāda lietojuma preču eksportu, ko veic citās dalībvalstīs; c) informāciju par analīzi, kas ir pamatā valstu kontroles sarakstu papildinājumiem vai plānotiem papildinājumiem saskaņā ar 9. pantu; d) informāciju par kontroles izpildi, arī uz risku balstītām revīzijām, sīku informāciju par eksportētājiem, kuriem ir atņemtas tiesības izmantot valsts vai Savienības vispārējās eksporta atļaujas, un, ja šādi dati pieejami, pārkāpumu, konfiskāciju un citu sankciju piemērošanas gadījumu skaitu; e) datus par paaugstināta riska galalietotājiem, aizdomīgās piegādes darbībās iesaistītiem dalībniekiem un, ja šādi dati pieejami, par izmantotajiem maršrutiem.

3. Licencēšanas datu apmaiņa notiek vismaz reizi gadā atbilstoši vadlīnijām, kas jāizstrādā divējāda lietojuma preču koordinācijas grupai, kura izveidota saskaņā ar 24. pantu, un pienācīgi ņemot vērā juridiskās prasības par personiskas informācijas, sensitīvas komercinformācijas vai aizsargātas aizsardzības, ārpolitikas vai valsts drošības informācijas aizsardzību.

4. Dalībvalstis un Komisija regulāri pārbauda 15. panta īstenošanu, pamatojoties uz informāciju, kas sniegta saskaņā ar šo regulu, un šādu datu analīzi. Visi šādu apmaiņu dalībnieki ievēro diskusiju konfidencialitāti.

5. Pēc analoģijas piemēro Padomes Regulu (EK) Nr. 515/97 ( 2 ) un jo īpaši tās noteikumus par informācijas konfidencialitāti.

6. Komisija, konsultējoties ar divējāda lietojuma preču koordinācijas grupu, kas izveidota saskaņā ar 24. pantu, izstrādā drošu un šifrētu sistēmu, lai atbalstītu tiešu sadarbību un informācijas apmaiņu starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un attiecīgā gadījumā Komisiju. Ja iespējams, Komisija sistēmu savieno ar dalībvalstu kompetento iestāžu elektroniskās licencēšanas sistēmām tādā mērā, kāds nepieciešams, lai veicinātu šādu tiešu sadarbību un informācijas apmaiņu. Eiropas Parlamentu informē par sistēmas budžetu, izstrādi un darbību.

7. Personas datu apstrādi veic saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti Regulās (ES) 2016/679 un (ES) 2018/1725.

24. pants

1. Izveido divējāda lietojuma preču koordinācijas grupu, kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Katra dalībvalstis ieceļ pārstāvi šajā grupā. Tā izskata visus jautājumus, kuri attiecas uz šīs regulas piemērošanu un kurus var ierosināt priekšsēdētājs vai dalībvalstu pārstāvji.

2. Divējāda lietojuma preču koordinācijas grupa, kad vien uzskata par vajadzīgu, apspriežas ar eksportētājiem, starpniekiem, tehniskās palīdzības sniedzējiem un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām, uz kurām attiecas šī regula.

3. Lai izskatītu konkrētus jautājumus, kas saistīti ar kontroles īstenošanu, arī attiecībā uz jautājumiem, kuri saistīti ar I pielikumā izklāstīto Savienības kontroles sarakstu atjaunināšanu, divējāda lietojuma preču koordinācijas grupa vajadzības gadījumā izveido tehnisko ekspertu grupas, kuras sastāv no dalībvalstu ekspertiem. Tehnisko ekspertu grupas vajadzības gadījumā apspriežas ar eksportētājiem, starpniekiem, tehniskās palīdzības sniedzējiem un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām, uz kurām attiecas šī regula.

4. Komisija atbalsta Savienības licencēšanas un izpildes spēju veidošanas programmu, tostarp izstrādājot kopīgas apmācības programmas dalībvalstu ierēdņiem, šajā saistībā apspriežoties ar divējāda lietojuma koordinācijas grupu.

25. pants

1. Katra dalībvalsts veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu šīs regulas pareizu izpildi. Tā jo īpaši nosaka sankcijas, kas piemērojamas par šīs regulas vai tās īstenošanai pieņemto noteikumu pārkāpumiem. Minētās sankcijas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas.

2. Divējāda lietojuma preču koordinācijas grupa izveido izpildes koordinācijas mehānismu, lai atbalstītu informācijas apmaiņu un tiešu sadarbību starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un izpildes aģentūrām (“izpildes koordinācijas mehānisms”). Saskaņā ar izpildes koordinācijas mehānismu dalībvalstis un Komisija apmainās ar attiecīgo informāciju, ja tāda pieejama, tostarp par tādu pasākumu piemērošanu, raksturu un ietekmi, kuri pieņemti saskaņā ar 1. punktu, par paraugprakses izpildi un divējāda lietojuma preču neatļautu eksportu, un/vai šīs regulas un/vai attiecīgo valsts tiesību aktu pārkāpumiem.

Saskaņā ar izpildes koordinācijas mehānismu dalībvalstis un Komisija arī apmainās ar informāciju par valsts izpildes iestāžu paraugpraksi uz risku balstītu revīziju jomā un divējāda lietojuma preču neatļauta eksporta un/vai citu iespējamu šīs regulas un/vai attiecīgo valsts tiesību aktu pārkāpumu atklāšanā un saukšanā par tiem pie atbildības.

Informācijas apmaiņa, kas īstenota saskaņā ar izpildes koordinācijas mehānismu, ir konfidenciāla.







VII NODAĻA

PĀRREDZAMĪBA, INFORMĒŠANA, UZRAUDZĪBA UN IZVĒRTĒŠANA

26. pants

1. Komisija un Padome vajadzības gadījumā dara pieejamas vadlīnijas un/vai ieteikumus par paraugpraksi par šajā regulā minētajiem jautājumiem, lai nodrošinātu Savienības eksporta kontroles režīma efektivitāti un konsekventu īstenošanu. Par paraugprakses vadlīniju un/vai ieteikumu sniegšanu eksportētājiem, starpniekiem un tehniskās palīdzības sniedzējiem atbildīgas ir tās dalībvalstis, kurās tie ir rezidenti vai ir iedibinājušies. Minētajās paraugprakses vadlīnijās un/vai ieteikumos ņem vērā jo īpaši MVU informācijas vajadzības.

2. Komisija, apspriežoties ar divējāda lietojuma preču koordinācijas grupu, Eiropas Parlamentam un Padomei sniedz gada ziņojumu par šīs regulas īstenošanu un par divējāda lietojuma preču koordinācijas grupas darbībām, pārbaudēm un apspriedēm. Minētais gada ziņojums ir publiski pieejams.

Gada ziņojumā iekļauj informāciju par atļaujām (jo īpaši to skaitu un vērtību sadalījumā pa preču veidiem un galamērķiem Savienības un dalībvalstu līmenī), par atteikumiem un aizliegumiem saskaņā ar šo regulu. Gada ziņojumā arī iekļauj informāciju par pārvaldību (jo īpaši personālu, atbilstību un informēšanas darbībām, īpašiem licencēšanas vai klasificēšanas rīkiem) un kontroles izpildi (jo īpaši pārkāpumu un sodu skaitu).

Attiecībā uz kibernovērošanas precēm gada ziņojumā iekļauj konkrētu informāciju par atļaujām, jo īpaši par saņemto pieteikumu skaitu sadalījumā pa precēm, atļaujas izdevējām dalībvalstīm un galamērķiem, uz ko minētie pieteikumi attiecas, un par pieņemtajiem lēmumiem saistībā ar minētajiem pieteikumiem.

Gada ziņojumā ietverto informāciju sniedz saskaņā ar 3. punktā izklāstītajiem principiem.

Komisija un Padome dara pieejamas vadlīnijas par gada ziņojuma sagatavošanai vajadzīgo datu vākšanas un apstrādes metodiku, tostarp par preču veidu noteikšanu un izpildes datu pieejamību.

3. Dalībvalstis sniedz Komisijai visu attiecīgo informāciju, kas vajadzīga šā ziņojuma sagatavošanai, pienācīgi ņemot vērā juridiskās prasības par personiskas informācijas, sensitīvas komercinformācijas vai aizsargātas aizsardzības, ārpolitikas vai valsts drošības informācijas aizsardzību. Informācijai, ar kuru apmainās vai kuru publicē saskaņā ar šo pantu, piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 223/2009 ( 3 ) par Eiropas statistiku.

4. Laikā no 2026. gada 10. septembrī līdz 2028. gada 10. septembrī Komisija izvērtē šo regulu un iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par galvenajiem konstatējumiem. Pēc 2024. gada 10. septembrī Komisija izvērtē 5. pantu un iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par galvenajiem konstatējumiem.







VIII NODAĻA

KONTROLES PASĀKUMI

27. pants

1. Divējāda lietojuma preču eksportētāji veic savu eksporta darījumu reģistrāciju vai uzskaiti saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem valsts tiesību aktiem vai praksi. Šāda uzskaite vai reģistrācija jo īpaši ietver komercdokumentus, piemēram, rēķinus, preču sarakstus, transporta vai cita veida pārsūtīšanas dokumentus, kuros ir pietiekama informācija, lai varētu identificēt: a) divējāda lietojuma preču aprakstu; b) divējāda lietojuma preču daudzumu; c) eksportētāja un saņēmēja nosaukumu (vārdu un uzvārdu) un adresi; d) divējāda lietojuma preču galalietojumu un galalietotāju, ja tas zināms.

2. Saskaņā ar attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem vai praksi starpnieki un tehniskās palīdzības sniedzēji veic starpniecības pakalpojumu vai tehniskās palīdzības uzskaiti vai reģistrāciju, lai pēc pieprasījuma varētu pierādīt to divējāda lietojuma preču aprakstu, attiecībā uz kurām ir sniegti starpniecības pakalpojumi vai tehniskā palīdzība, laikposmu, kad attiecībā uz šīm precēm tika sniegti šādi pakalpojumi, šo preču un pakalpojumu galamērķi un valstis, uz kurām attiecas minētie pakalpojumi.

3. Reģistrus vai uzskaites dokumentus, kā arī 1. un 2. punktā minētos dokumentus glabā vismaz piecus gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā veikts eksports vai sniegti starpniecības pakalpojumi vai tehniskā palīdzība. Tos pēc pieprasījuma iesniedz kompetentajai iestādei.

4. Dokumentus un uzskaiti par I pielikumā uzskaitīto divējāda lietojuma preču pārvadājumiem Savienības iekšienē glabā vismaz trīs gadus pēc tā kalendāra gada beigām, kurā pārvadājums veikts, un pēc pieprasījuma iesniedz kompetentajai iestādei dalībvalstī, no kuras šīs preces pārvestas.

28. pants

Lai nodrošinātu šīs regulas pareizu piemērošanu, katra dalībvalsts veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai tās kompetentās iestādes varētu:

a) iegūt informāciju par pasūtījumiem vai darījumiem, kas attiecas uz divējāda lietojuma precēm;

b) konstatēt, vai eksporta kontroles pasākumi tiek pienācīgi piemēroti, kas jo īpaši var nozīmēt tiesības iekļūt eksporta darījumā ieinteresētu personu telpās vai tādu starpnieku telpās, kuri iesaistīti starpniecības pakalpojumu sniegšanā 6. pantā izklāstītajos apstākļos, vai tehniskās palīdzības sniedzēju telpās 8. pantā izklāstītajos apstākļos.







IX NODAĻA

SADARBĪBA AR TREŠĀM VALSTĪM

29. pants

1. Komisija un dalībvalstis vajadzības gadījumā uztur dialogus ar trešām valstīm, lai veicinātu kontroles konverģenci pasaules mērogā.

Ar dialogiem var atbalstīt regulāru un savstarpēju sadarbību ar trešām valstīm, arī informācijas un paraugprakses apmaiņu, kā arī spēju veidošanu un trešām valstīm paredzētus informatīvus pasākumus. Ar dialogiem arī var mudināt trešās valstis pievienoties stingrai eksporta kontrolei, ko izstrādājuši daudzpusēji eksporta kontroles režīmi un kas ir starptautiskās paraugprakses piemērs.

2. Neskarot noteikumus par tādiem savstarpējas administratīvas palīdzības nolīgumiem vai protokoliem muitas jautājumos, kas noslēgti starp Savienību un trešām valstīm, Padome var atļaut Komisijai apspriest ar trešām valstīm nolīgumus, ar ko paredz šajā regulā iekļauto divējāda lietojuma preču eksporta kontroles savstarpēju atzīšanu.

Minētās sarunas risina saskaņā ar procedūrām, kas noteiktas attiecīgi LESD 207. panta 3. punktā un Eiropas Atomenerģijas Kopienas dibināšanas līgumā.







X NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

30. pants

Šo regulu piemēro, neskarot Komisijas 2015. gada 15. septembra Deleģēto lēmumu, ar ko papildina Lēmumu Nr. 1104/2011/ES.

31. pants

Regulu (EK) Nr. 428/2009 atceļ.

Tomēr atļaujas saņemšanas pieteikumiem, kas iesniegti pirms 2021. gada 9. septembrī, turpina piemērot attiecīgos Regulas (EK) Nr. 428/2009 noteikumus.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VI pielikumā.

32. pants

Šī regula stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

▼M1









I PIELIKUMS

ŠĪS REGULAS 3. PANTĀ MINĒTO DIVĒJĀDA LIETOJUMA PREČU SARAKSTS

Ar šajā pielikumā iekļauto divējāda lietojuma preču sarakstu tiek īstenotas starptautiskās saistības attiecībā uz divējāda lietojuma preču kontroli, kuras citstarp izriet no Austrālijas grupas ( 4 ), Raķešu tehnoloģiju kontroles režīma (MTCR) ( 5 ), Kodolmateriālu piegādātāju valstu grupas (NSG) ( 6 ), Vasenāras vienošanās ( 7 ) un Ķīmisko ieroču konvencijas (CWC) ( 8 ).

SATURS I daļa Vispārīgas piezīmes, akronīmi un saīsinājumi, definīcijas II daļa – 0. kategorija Kodolmateriāli, ražotnes un iekārtas III daļa – 1. kategorija Īpaši materiāli un saistīts aprīkojums IV daļa – 2. kategorija Materiālu apstrāde un pārstrāde V daļa – 3. kategorija Elektronika VI daļa – 4. kategorija Datori VII daļa – 5. kategorija Telesakari un “informācijas drošība” VIII daļa – 6. kategorija Sensori un lāzeri IX daļa – 7. kategorija Navigācija un avioelektronika X daļa – 8. kategorija Jūrniecība XI daļa – 9. kategorija Kosmiskā aviācija un vilces dzinēju sistēmas

I DAĻA

Vispārīgas piezīmes, akronīmi un saīsinājumi, definīcijas

VISPĀRĪGAS PIEZĪMES PAR I PIELIKUMU

1. Attiecībā uz militārām vajadzībām konstruētu vai pārveidotu preču kontroli sk. konkrētu ES dalībvalstu sastādītos militārām vajadzībām ražoto preču sarakstus. Šajā pielikumā ietvertās norādes “SK. ARĪ MILITĀRO PREČU KONTROLES SARAKSTUS” attiecas uz tādiem sarakstiem.

2. Nedrīkst pieļaut, ka tiktu eksportētas nekontrolētas preces (arī ražotnes), kurās ir viens vai vairāki kontrolēti komponenti, ja kontrolētais komponents (vai komponenti) ir preces galvenais elements un tos ir iespējams atdalīt vai lietot citiem nolūkiem – tādējādi tiktu mazināts šajā pielikumā noteiktās kontroles iedarbīgums.

NB!: Novērtējot to, vai kontrolētie komponenti ir uzskatāmi par galveno elementu, ir jāņem vērā tādi faktori kā daudzums, vērtība, izmantotā tehnoloģiju zinātība un citi īpaši apstākļi, kas var palīdzēt konstatēt, vai kontrolētie komponenti ir uzskatāmi par iegādājamās preces galveno elementu.

3. Šajā pielikumā minētās preces ietver gan jaunas, gan lietotas preces.

4. Dažos gadījumos ķīmiskās vielas šajā sarakstā ir minētas kopā ar nosaukumu un CAS numuru. Saraksts attiecas uz ķīmiskajām vielām ar tādu pašu strukturālu formulu (tostarp hidrātiem) neatkarīgi no nosaukuma un CAS numura. CAS numuri ir norādīti, lai palīdzētu identificēt konkrētu ķīmisko vielu vai maisījumu neatkarīgi no nomenklatūras. CAS numurus nevar izmantot kā unikālus identifikatorus, jo dažām uzskaitīto ķimikāliju formām ir dažādi CAS numuri, tāpat arī maisījumiem, kas sastāv no uzskaitītajām ķimikālijām, var būt dažādi CAS numuri.

PIEZĪME PAR KODOLTEHNOLOĢIJĀM (PK)

(Lasāma kopsakarā ar 0. kategorijas E sadaļu.)

“Tehnoloģijas”, kas ir tieši saistītas ar visām 0. kategorijā kontrolētajām precēm, kontrolē saskaņā ar 0. kategorijas noteikumiem.

“Tehnoloģijas” kontrolēto preču “projektēšanai”, “ražošanai” vai “lietošanai” ir pakļautas kontrolei arī tad, ja tās lieto nekontrolētās precēs.

Konkrētas preces eksporta atļauja ietver arī atļauju tam pašam galalietotājam eksportēt “tehnoloģijas” tādā apjomā, kas nepieciešamas preces uzstādīšanai, ekspluatācijai, uzturēšanai un remontam.

“Tehnoloģiju” nodošanas kontrole neattiecas uz “atklātībā pieejamu” informāciju vai “fundamentāliem zinātnes pētījumiem”.

VISPĀRĪGA PIEZĪME PAR TEHNOLOĢIJĀM (GTN)

(Lasāma kopsakarā ar 1.–9. kategorijas E sadaļu.)

To “tehnoloģiju” eksportu, kas ir “nepieciešamas” 1.–9. kategorijas preču “pilnveidošanai”, “ražošanai” vai “lietošanai”, kontrolē saskaņā ar 1.–9. kategorijas noteikumiem.

“Tehnoloģijas”, kas “nepieciešamas” kontrolēto preču “projektēšanai”, “ražošanai” vai “lietošanai”, ir pakļauta kontrolei arī tad, ja tās lieto nekontrolētās precēs.

Kontrole neattiecas uz “tehnoloģijām”, kas ir nepieciešamas tādu preču uzstādīšanai, ekspluatācijai, uzturēšanai (pārbaudēm) vai remontam, kuras nav pakļautas kontrolei vai attiecībā uz kurām ir saņemta eksporta atļauja.

Piezīme: Minētais neattiecas uz “tehnoloģijām”, kas minētas 1E002.e., 1E002.f., 8E002.a. un 8E002.b. pozīcijā.

“Tehnoloģiju” nodošanas kontrole neattiecas uz “atklātībā pieejamu” informāciju, “fundamentāliem zinātnes pētījumiem” un patenta pieteikumā obligāti sniedzamām ziņām.

PIEZĪME PAR KODOLPROGRAMMATŪRU (PKP)

(Šī piezīme prevalē pār visiem kontroles pasākumiem 0. kategorijas D sadaļā.)

Šā saraksta 0. kategorijas D sadaļā netiek kontrolēta “programmatūra”, kura ir “objektkods”, kas obligāti nepieciešams tādu preču uzstādīšanai (instalēšanai), ekspluatācijai, uzturēšanai (pārbaudēm) vai remontam, attiecībā uz kurām ir saņemta eksporta atļauja.

Konkrētas preces eksporta atļauja ietver arī atļauju eksportēt tam pašam galalietotājam “objektkodu”, kas obligāti nepieciešams preču uzstādīšanai, ekspluatācijai, uzturēšanai (pārbaudēm) un remontam.

Piezīme: Piezīme par kodolprogrammatūru neattiecas uz 5. kategorijas 2. daļā (“Informācijas drošība”) minēto “programmatūru”.

VISPĀRĪGA PIEZĪME PAR PROGRAMMATŪRU (VPP)

(Šī piezīme prevalē pār visiem kontroles pasākumiem 1.–9. kategorijas D sadaļā.)

Šā saraksta 1.–9. kategorijai noteiktā kontrole neattiecas uz “programmatūru”, kas atbilst kādam no turpmāk minētajiem kritērijiem, proti, tā ir:

a. vispārēji pieejama, jo tā ir: 1. bez ierobežojumiem nopērkama mazumtirdzniecībā, proti: a. klātienē tirdzniecības vietā; b. pasūtot pa pastu; c. noslēdzot darījumu elektroniskā veidā vai d. pasūtot pa tālruni un 2. izstrādāta tā, lai lietotājs pats varētu ierīkot bez būtiskas piegādātāja palīdzības; Piezīme: Vispārīgās piezīmes par programmatūru a. punkts neattiecas uz 5. kategorijas 2. daļā (“Informācijas drošība”) minēto “programmatūru”.

b. “atklātībā pieejama”vai

c. “objektkods”, kas obligāti nepieciešams tādu preču uzstādīšanai (instalēšanai), ekspluatācijai, uzturēšanai (pārbaudēm) vai remontam, attiecībā uz kurām ir saņemta eksporta atļauja.

Piezīme: Vispārīgās piezīmes par programmatūru c. punkts neattiecas uz 5. kategorijas 2. daļā (“Informācijas drošība”) minēto “programmatūru”.

VISPĀRĪGA PIEZĪME PAR “INFORMĀCIJAS DROŠĪBU” (VPID)

Attiecībā uz “informācijas drošības” precēm un funkcijām ievēro 5. kategorijas 2. daļas noteikumus, pat ja tās ir komponenti, “programmatūra” vai citu preču funkcijas.

NOFORMĒŠANA EIROPAS SAVIENĪBAS OFICIĀLAJĀ VĒSTNESĪ

Saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Iestāžu publikāciju noformēšanas rokasgrāmatā, tekstiem latviešu valodā, kurus publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī:

— – skaitļa veselo daļu no decimāldaļas atdala ar komatu,

— skaitļa veselajā daļā ciparus grupē pa trim, katru grupu atdalot ar saistīto atstarpi.

Teksts šajā pielikumā atbilst minētajai praksei.

PIELIKUMĀ LIETOTIE AKRONĪMI UN ABREVIATŪRAS

Akronīmus un abreviatūras (saīsinājumus), kas lietoti kā definēti termini, sk. sadaļā “Šajā pielikumā lietotie definētie termini”.







AKRONĪMI UN ABREVIATŪRAS (SAĪSINĀJUMI) ABEC gredzenveida gultņu inženieru komiteja ABMA Amerikas Gultņu ražotāju asociācija ADC analogciparu pārveidotājs AGMA Amerikas Piedziņas mehānismu ražotāju asociācija AHRS stāvokļa un kursa etalonsistēmas AISI Amerikas Dzelzs un tērauda institūts ALE atomārā slāņa epitaksija ALU aritmētiskās loģikas elements ANSI Amerikas Nacionālais standartu institūts APP koriģētā maksimālā jauda APU palīgdzinējs ASTM Amerikas Testēšanas un materiālu biedrība ATC gaisa satiksmes kontrole BJT bipolāri savienojuma tranzistori BPP stara parametru produkts BSC bāzes stacijas kontrolieris CAD datorprojektēšana CAS Informatīvais ķīmijas dienests CCD lādiņsaistes matricas CDU vadības un indikācijas bloks CEP varbūtīgā cirkulārā kļūda CMM koordinātu mērīšanas darbgalds CMOS komplementārā metālu oksīdu pusvadītājs CNTD termopārklāšana, izmantojot vadāmu nukleāciju CPLD kompleksa programmējamā loģiskā iekārta CPU centrālais procesors CVD ķīmiska pārklāšana, izmantojot tvaiku CW ķīmiskā karadarbība CW (lāzeriem) nepārtrauktas darbības DAC ciparanalogu pārveidotājs DANL norādītais vidējais trokšņa līmenis DBRN uz datiem balstīta navigācija DDS tiešās ciparsintēze DMA dinamiskā mehāniskā analīze DME iekārta attāluma mērīšanai DMOSFET kliedētais metālu oksīdu pusvadītāju kanāltranzistors DS virzīti sacietināts EB eksplodējošs tiltiņš EB-PVD fizikāla tvaika pārklāšana, izmantojot elektronu kūli EBW eksplodējoša tiltiņa vads ECM elektroķīmiskā apstrāde EDM elektriskās izlādes iekārtas EFI eksplodējošas folijas ierosinātāji EIRP efektīvā izotropiski izstarotā jauda EMP elektromagnētiskais impulss ENOB efektīvais bitu skaits ERF elektrorheoloģiska apstrāde ERP efektīvā izstarotā jauda ESD elektrostatiskā izlāde ETO emitera aizveramais tiristors ETT elektriski pārslēdzamais tiristors ES Eiropas Savienība EUV ekstrēms ultravioleto staru FADEC pilnīgi vadāma dzinēju kontroles sistēma FFT ātrais Furjē pārveidojums FPGA lauka programmējamā ventiļu matrica FPIC uz vietas programmējamais savstarpējais slēgums FPLA lauka programmējamā loģiskā matrica FPO peldošā komata darbība FWHM pilna platuma pusmaksimums GLONASS globālā satelītnavigācijas sistēma GNSS globālā satelītnavigācijas sistēma GPS globālā pozicionēšanas sistēma GSM globālā mobilo sakaru sistēma GTO ar vadības elektrodu aizverams tiristors HBT heterobipolārais tranzistors HDMI augstas izšķirtspējas multivides saskarne HEMT augsta elektronu kustīguma tranzistors ICAO Starptautiskā Civilās aviācijas organizācija IEC Starptautiskā Elektrotehnikas komisija IED improvizēta spridzināšanas ierīce IEEE Elektronikas un elektrotehnikas inženieru institūts IFOV momentānais redzes leņķis IGBT izolēta slēdža bipolārais tranzistors IGCT komutējošs tiristors ar integrētu aizvaru IHO Starptautiskā hidrogrāfijas organizācija ILS instrumentālās nosēšanās sistēma IMU inerciālas mērīšanas vienība INS inerciālā aeronavigācijas sistēma IP interneta protokols IRS inerciālā atsauces sistēma IRU inerciālā atsauces vienība ISA starptautiskā standartatmosfēra ISAR inversās sintētiskās diafragmas radars ISO Starptautiskā Standartizācijas organizācija ITU Starptautiskā Telesakaru savienība JT Džoula–Tomsona LIDAR detektēšana un attāluma noteikšana ar gaismu LIDT lāzera izraisītā kaitējuma robežvērtība LOA garuma kopsumma LRU viegli nomaināms bloks LTT ar gaismu pārslēdzamais tiristors MLS nosēšanās vadības mikroviļņu sistēma MMIC monolīta integrālā shēma MOCVD ķīmiska pārklāšana, izmantojot metālorganisku savienojumu tvaiku MOSFET metālu oksīdu pusvadītāju kanāltranzistors MPM mikroviļņu jaudas modulis MRF magnetorheoloģiska apstrāde MRF mazākais atšķiramu detaļu lielums MRI kodolmagnētiskās rezonanses attēldiagnostika MTBF vidējais laiks starp atteicēm MTTF vidējais laiks līdz atteicei NA ciparu atvērums NDT nesagraujošais tests NEQ tīrais sprāgstvielas daudzums NIJ Nacionālais tieslietu institūts OAM ekspluatācija, administrēšana vai uzturēšana OSI atvērto sistēmu starpsavienojums PAI poliamīdi-imīdi PAR precīza pielidojuma radars PCL pasīva koherenta atrašanās vieta PDK procesa dizaina komplekts PIN personas identifikācijas numurs PMR privātie mobilie radiosakari PVD fiziska pārklāšana, izmantojot tvaiku ppm miljondaļas QAM kvadrātiskā amplitūdas modulācija QE kvantu efektivitāte RAP reaktīvas atomu plazmas RF radiofrekvence rms vidējais kvadrātiskais RNC radio tīkla kontrolieris RNSS reģionālā navigācijas satelītu sistēma ROIC nolasīšanas integrālshēma S-FIL Step and flash drukas litogrāfija SAR sintētiskās diafragmas radars SAS sintētiskās diafragmas hidrolokators SC monokristāls SCR silīcija vadāmais taisngriezis SFDR dinamiskais diapazons bez blakuskomponentiem SHPL superjaudīgs lāzers SLAR gaisa kuģa sānskata radars SOI silīcijs uz izolatora SQUID supervadītāja kvantu interferences ierīce SRA nomaināms agregāts SRAM statiskā brīvpiekļuves atmiņa SSB individuāla blakusfrekvenču josla SSR sekundārs novērošanas radars SSS sānskenēšanas hidrolokators TIR kopējais norādītais rādījums TVR raidīšanas sprieguma raksturlīkne u atommasas vienība UPR vienvirziena pozicionēšanas atkārtojamība UTS maksimālā stiepes robežstiprība UV ultraviolets VJFET vertikālā tipa lauktranzistors VOR ļoti augstas frekvences vienvirziena diapazons PVO Pasaules Veselības organizācija WLAN bezvadu lokālais tīkls

ŠAJĀ PIELIKUMĀ LIETOTIE DEFINĒTIE TERMINI

Definētie termini, kas iekļauti vienpēdiņās (‘[…]’), ir izskaidroti tehniskajā piezīmē par attiecīgo preci.

Definētie termini, kas iekļauti pēdiņās (“[…]”), ir izskaidroti šeit.

NB!: Iekavās aiz definētā termina ir sniegta norāde uz attiecīgajām preču kategorijām.

“Precizitāte” (2 3 6 7 8) ir rādījuma maksimālā pozitīvā vai negatīvā novirze no pieņemta standarta vai patiesās skaitliskās vērtības; to parasti mēra neprecizitātes izteiksmē.

“Aktīvās lidojumu vadības sistēmas” (7) ir sistēmas, kuru funkcija ir novērst nevēlamas “gaisa kuģu” un raķešu kustības vai struktūras slodzes, autonomi apstrādājot vairāku sensoru datus un dodot automātiskas vadības veikšanai nepieciešamās preventīvās komandas.

“Aktīvais punkts” (6) ir mazākais (individuālais) cietās fāzes kopuma elements, kas gaismas (elektromagnētiskā) starojuma iedarbībā darbojas kā fotoelektrisks pārveidotājs.

“Koriģētā maksimālā jauda” (4) ir koriģēts maksimālais ātrums, kādā “cipardatori” veic 64 bitu vai apjomīgāku summēšanu un reizināšanu peldošā komata režīmā; to izsaka svērtās TeraFLOPS (WT) vienībās pa 1012 koriģētām peldošā komata darbībām sekundē.

NB!: Sk. tehnisko piezīmi pie 4. kategorijas.

“Gaisa kuģis” (1 6 7 9) ir gaisa transportlīdzeklis ar fiksētiem spārniem, šarnīra spārniem, rotējošiem spārniem (helikopters), slīpu rotoru vai slīpspārniem.

NB!: Sk. arī “civilās aviācijas gaisa kuģis”.

“Dirižablis” (9) ir mehānisks gaisa transportlīdzeklis, ko gaisā notur ķermenis, kas pildīts ar gāzi (parasti hēliju, agrāk ūdeņradi), kura ir vieglāka par gaisu.

“Ar visām iespējamām kompensācijām” (2) nozīmē to, ka ir ņemti vērā visi iespējamie, ražotājam pieejamie līdzekļi konkrētu metālapstrādes darbgaldu sistemātisku pozicionēšanas kļūdu vai konkrētu koordinātu mērīšanas darbgaldu mērījumu kļūdu mazināšanai.

“ITU piešķirts” (3 5) nozīmē, ka ir piešķirta frekvenču josla saskaņā ar ITU Radio noteikumu pašreizējo redakciju attiecībā uz pamatpakalpojumu, atļauto pakalpojumu un papildpakalpojumu sniegšanu.

NB!: Neattiecas uz papildu un alternatīvo frekvenču piešķiršanu.

“Leņķiskā pozīcijas novirze” (2) ir maksimālā atšķirība starp leņķisko pozīciju un faktisko, ļoti precīzi izmērīto leņķisko pozīciju pēc fiksētā darba objekta izkustināšanas no sākotnējās pozīcijas.

“Leņķa nejaušība” (7) ir pakāpenisks leņķveidīgs kļūdas palielinājums, ko rada leņķiskā ātruma baltais troksnis (IEEE STD 528-2001).

“APP” (4) ir “koriģētā maksimālā jauda”.

“Asimetriskais algoritms” (5) ir kriptogrāfisks algoritms, kurā šifrēšanai un atšifrēšanai tiek izmantotas dažādas matemātiski saistītas kodu atslēgas.

NB!: Parasti “asimetriskos algoritmus” izmanto kodu atslēgu pārvaldībā.

“Autentifikācija” (5) ir lietotāja, procesa vai ierīces identitātes verificēšana, bieži vien kā priekšnosacījums tam, lai atļautu piekļuvi informācijas sistēmas resursiem. Tā ietver pārbaudi par ziņas vai citas informācijas izcelsmi vai saturu un visus piekļuves kontroles aspektus, ja datnes vai teksti netiek šifrēti, izņemot ar paroļu, personas identifikācijas numuru (PIN) vai līdzīgu datu aizsardzību tieši saistītos, neatļautas piekļuves novēršanai.

“Vidējā izejas jauda” (6) ir “lāzera” izejas enerģijas kopsummas (džoulos) dalījums ar laiku (sekundēs), kurā tiek emitēta secīgu impulsu virkne. Vienādos atstatumos emitētu impulsu virknē tā ir vienāda ar “lāzera” enerģijas vienā impulsā (džoulos) reizinājumu ar “lāzera” impulsu frekvenci (hercos).

“Pamatelementa signāla nodošanas kavējuma laiks” (3) ir nodošanas kavējuma laika vērtība pamatelementam, kas lietots “monolītā integrālā shēmā”. Attiecībā uz “monolītu integrālo shēmu”‘saimi’ var precizēt, vai tas ir signāla kavējuma laiks tipiskam elementam konkrētajā ‘saimē’ vai tipisks signāla kavējuma laiku elementam konkrētajā ‘saimē’.

NB! 1. “Pamatelementa signāla nodošanas kavējuma laiku” nedrīkst jaukt ar kompleksas “monolītas integrālās shēmas” ieejas vai izejas kavējuma laiku.

NB! 2. ‘Saimē’ ietilpst visas integrālās shēmas, kuru izgatavošanā tiek piemērotas visas šādas metodes un specifikācijas (izņemot to attiecīgās funkcijas):

a. kopīga datoru fizisko komponentu un programmatūras arhitektūra;

b. kopīga projektēšanas un procesa tehnoloģija; un

c. kopīgas pamatīpašības.

“Fundamentāli zinātnes pētījumi” (VPT, PK) ir eksperimentāls vai teorētisks darbs, ko veic galvenokārt nolūkā iegūt jaunas zināšanas par parādību vai novēroto faktu pamatprincipiem, un kas nav primāri vērsts uz konkrētu praktisku izmantojumu vai mērķi.

“Nosliece” (akselerometra) (7) ir konkrētā laikposmā iegūts akselerometra izejas datu vidējais rādītājs, ko mēra konkrētos darba apstākļos, kam nav korelācijas ar ieejas paātrinājumu vai rotāciju. “Noslieci” izsaka g vai metros sekundē kvadrātā (g vai m/s2). (IEEE STD 528-2001) (Mikro g ir vienāds ar 1x10-6 g).

“Nosliece” (žiroskopa) (7) ir konkrētā laikposmā iegūts žiroskopa izejas datu vidējais rādītājs, ko mēra konkrētos darba apstākļos, kam nav korelācijas ar ieejas rotāciju vai paātrinājumu. “Noslieci” parasti izsaka grādos stundā (grādi/h). (IEEE Std 528-2001).

“Bioloģiskie aģenti” (1) ir patogēni vai toksīni, kas ir atlasīti vai pārveidoti (piemēram, mainot tīrības pakāpi, glabāšanas laiku, virulenci, izplatīšanas īpašības vai noturību pret ultravioleto starojumu), lai cilvēkiem vai dzīvniekiem, iekārtām, ražai vai apkārtējai videi nodarītu kaitējumu vai postījumus.

“Izvirzījums” (2) ir aksiāla galvenās vārpstas nobīde viena apgrieziena laikā, ko mēra vārpstas virsmai perpendikulārā plaknes punktā uz ass aploces (Sk. ISO 230-1:1986, 5.63. punkts).

“CEP” (7) ir “varbūtīgā cirkulārā kļūda) – cirkulārā normālajā sadalījumā tāda apļa rādiuss, kas ietver 50 % no atsevišķiem veiktiem mērījumiem, vai tāda apļa rādiuss, kurā tie atrodas ar 50 % lielu varbūtību.

“Ķīmiskais lāzers” (6) ir “lāzers”, kurā ierosinātās daļiņas rodas ķīmiskas reakcijas izdalītās enerģijas rezultātā.

“Ķīmisko vielu maisījums” (1) ir ciets, šķidrs vai gāzveida produkts no vismaz diviem komponentiem, kas maisījuma glabāšanas apstākļos savstarpēji nereaģē.

“Cirkulācijas kontrolētas pretmomenta vai cirkulācijas kontrolētas virziena kontroles sistēmas” (7) ir sistēmas, kurās tiek izmantota gaisa plūsmas iedarbība uz aerodinamiskām virsmām, lai palielinātu vai kontrolētu šo virsmu radīto spēku.

“Civilās aviācijas gaisa kuģis” (1 3 4 7) ir “gaisa kuģis”, par kuru vienas vai vairāku ES dalībvalstu vai Vasenāras vienošanās dalībvalstu civilās aviācijas iestāžu publicētos sertifikācijas sarakstos minēts, ka tas ir derīgs lidojumiem komerciālos iekšzemes un starptautiskos maršrutos vai tiesiski pamatotām civilām, privātām vai komercdarbības vajadzībām.

NB!: Sk. arī “gaisa kuģis”.

“Sakaru kanāla kontrollers” (4) ir fiziska saskarne, kas kontrolē sinhronas vai asinhronas digitālas informācijas plūsmu. Šādu iekārtu var integrēt datorā vai telesakaru iekārtās, lai nodrošinātu pieeju sakariem.

“Kompensācijas sistēmas” (6) sastāv no primāra skalāra sensora, viena vai vairākiem kontrolsensoriem (piem., vektora “magnetometriem”) un programmatūras, ar ko ir iespējams mazināt platformas cietā korpusa rotācijas trokšņus.

“Kompozītmateriāls” (1 2 6 8 9) ir “matrica” un papildu fāze vai fāzes, kas sastāv no daļiņām, matiņiem, šķiedrām vai no jebkuras to kombinācijas, kas pievienoti konkrētā nolūkā.

“III/V savienojumi” (3 6) ir polikristāliski, bināri vai kompleksi monokristāliski produkti, kas sastāv no Mendeļejeva elementu periodiskās sistēmas tabulas IIIA un VA grupas elementiem (piemēram, gallija arsenīds, gallija-alumīnija arsenīds, indija fosfīds).

“Kontūrvadība” (2) ir divas vai vairākas ar “digitālu vadāmierīci” vadītas kustības, kas darbojas saskaņā ar instrukcijām, kuras nosaka nākamo nepieciešamo pozīciju un padeves ātrumu attiecībā uz šo pozīciju. Minētos padeves ātrumus savstarpēji maina, lai radītu vēlamo kontūru (sk. ISO/DIS 2806-1980).

“Kritiskā temperatūra” (1 3 5) ir konkrēta “supravadītāja” materiāla temperatūra (dēvēta arī par pārejas temperatūru), kurā materiāls zaudē visu pretestību līdzstrāvas plūsmai.

“Kriptogrāfijas aktivizēšana” (5) ir paņēmiens, ar kuru tiek konkrēti aktivizētas vai darītas pieejamas kriptogrāfijas spējas, izmantojot mehānismu, ko precē ir iestrādājis tās ražotājs, un ja šis mehānisms ir piesaistīts vienīgi jebkurai no šādām precēm:

1. prece tiek lietota tikai vienreiz; vai

2. viens pircējs preci lieto vairākkārt.

Tehniskas piezīmes:

1. “Kriptogrāfijas aktivizēšanas” paņēmieni un mehānismi var būt datortehnikas, “programmatūras” vai “tehnoloģiju” formā.

2. “Kriptogrāfijas aktivizēšanas” mehānismi var būt, piemēram, uz sērijas numuru balstītas licences kodu atslēgas vai autentifikācijas instrumenti, piemēram, sertifikāti ar digitālu parakstu.

“Kriptogrāfija” (5) ir disciplīna, kas aptver datu pārveides principus, līdzekļus un metodes, kurus izmanto, lai slēptu datu informatīvo saturu, aizsargātu pret neatļautu lietošanu vai slepenu pārveidošanu. “Kriptogrāfija” attiecas tikai uz informācijas pārvēršanu, kurā izmanto vienu vai vairākus ‘slepenus parametrus’ (piem., kriptomainīgos lielumus) vai ar to saistītu kodu atslēgu pārvaldību.

Piezīmes:

1. “Kriptogrāfija” neietver ‘fiksētas’ datu kompresijas un kodēšanas paņēmienus.

2. “Kriptogrāfija” ietver atšifrēšanu.

Tehniskas piezīmes:

1. ‘Slepens parametrs’: konstante vai koda atslēga, ko neizpauž citiem vai kas ir zināma vienīgi konkrētu personu grupai.

2. ‘Fiksēts’: kodēšanas vai kompresijas algoritms nevar pieņemt parametrus no ārienes (piem., kriptogrāfijas jeb kodu atslēgu mainīgos lielumus), un lietotājs to nevar pārveidot.

“CW lāzers” (6) ir “lāzers”, kas ilgāk par 0,25 sekundēm izstaro nomināli konstantu enerģiju.

“Reaģēšana uz kiberuzbrukumu” (4) ir process, kurā notiek nepieciešamās informācijas apmaiņa par kiberdrošības incidentu ar personām vai organizācijām, kas atbildīgas par pasākumu veikšanu vai koordinēšanu, lai šis kiberdrošības incidents tiktu novērsts.

“Uz datiem balstītas navigācijas” (“DBRN”) (7) sistēmas ir sistēmas, kurās izmanto dažādus iepriekš mērītu ģeokartografēšanas datu avotus, kas integrēti, lai sniegtu precīzu navigācijas informāciju mainīgos apstākļos. Datu avoti ietver batimetriskās kartes, zvaigžņu kartes, gravitācijas kartes, magnētiskās kartes un digitālas trīsdimensiju topogrāfiskās kartes.

“Vājināts urāns” (0) ir urāns, kurā izotopa 235 ir mazāk nekā dabā sastopamajā urānā.

“Pilnveidošana” (VPT, PK un visā sarakstā) attiecas uz visiem posmiem pirms sērijveida ražošanas, piemēram: projektēšanu, konstruktīviem pētījumiem, konstruktīvu analīzi, konstrukcijas koncepcijām, prototipu montāžu un izmēģinājumiem, eksperimentālo ražošanu, datiem par izstrādi, procesu, kas izstrādes datus pārvērš par ražojumu, konfigurācijas izstrādi, izstrādes integrāciju, dažādu elementu izvietojuma plānošanu un maketēšanu.

“Difūzā savienošanās” (1 2 9) ir vismaz divu atsevišķu metāla gabalu savienošanās cietā stāvoklī vienā gabalā, kura apvienotā stiprība ir ekvivalenta vājākā materiāla stiprībai, un šajā procesā galvenais mehānisms ir atomu savstarpēja difūzija saskarnē.

“Cipardators” (4 5) ir iekārta, kas viena vai vairāku diskrētu mainīgo lielumu formā var veikt visas šādas darbības:

a. pieņemt datus;

b. glabāt datus vai instrukcijas fiksētās vai maināmās (rakstāmās) datu glabāšanas ierīcēs;

c. apstrādāt datus ar iepriekš ievadītu maināmu instrukciju secību; un

d. izvadīt datus.

NB!: Saglabātā instrukciju secības pārveidošana ietver fiksētu datu glabāšanas ierīču maiņu, bet ne fiziskas izmaiņas vadu slēgumā vai starpsavienojumos.

“Cipardatu pārsūtīšanas ātrums” (def) ir kopējais tādas informācijas pārsūtīšanas ātrums (bitos), ko tieši pārnes uz jebkāda veida datu nesēju.

NB!: Sk. arī “kopējais cipardatu pārsūtīšanas ātrums”.

“Dreifa ātrums” (žiroskopiem) (7) ir žiroskopu izejas signāla komponents, kas ir funkcionāli neatkarīgs no ieejas rotācijas. To izsaka leņķiskā ātruma izteiksmē (IEEE STD 528-2001).

“Speciālo skaldmateriālu”“efektīvais grams” (0 1) ir:

a. plutonija izotopiem un urānam-233 – izotopa masa gramos;

b. urānam, kura bagātinājums ar urāna-235 izotopu ir vismaz 1 % – elementa masas (gramos) reizinājums ar bagātinājumu kvadrātā;

c. urānam, kura bagātinājums ar urāna-235 izotopu ir mazāks par 1 % – elementa masas (gramos) reizinājums ar 0,0001.

“Elektronisks mezgls” (2 3 4) ir vairāki elektroniski komponenti (t.i., ‘ķēdes elementi’, ‘diskrēti komponenti’, integrālās shēmas u.c.), kas savstarpēji savienoti, lai veiktu kādas(-u) konkrētas(-u) funkcijas(-u), un kas ir maināmi kā bloki un ko normālos apstākļos var demontēt. NB!

NB! 1. ‘Shēmas elements’: individuāla aktīva vai pasīva elektroniskas ķēdes funkcionālā daļa, piemēram, viena diode, viens tranzistors, viena pretestība, viens kondensators utt.

NB! 2. ‘Diskrēts komponents’: individuāls ‘shēmas elements’ ar ārējiem izvadiem.

“Energoietilpīgi materiāli” (1) ir vielas vai vielu maisījumi, kuri ķīmiskā reakcijā izdala enerģiju, kas nepieciešama to paredzētajam lietojumam. Energoietilpīgu materiālu paveidi ir “sprāgstvielas”, “pirotehnika” un “propelenti”.

“Manipulācijas orgāni” (2) ir spīles, ‘aktīvās instrumentu aprīkojuma vienības’ un citi instrumenti, kas ir piestiprināti “robota” manipulatora rokas galā esošajai balsta plātnei.

NB!: ‘Aktīvā instrumentu aprīkojuma vienība’ ir ierīce, ar ko apstrādājamai detaļai pievada dzinējspēku, apstrādes enerģiju vai nodrošina sensora funkciju.

“Ekvivalentais blīvums” (6) ir optiskā masa uz optiskā laukuma vienību, kas projicēta uz optiskās virsmas.

“Ekvivalenti standarti” (1) ir salīdzināmi valsts vai starptautiskie standarti, ko atzinušas viena vai vairākas ES dalībvalstis vai Vasenāras vienošanās dalībvalstis un kas piemērojami attiecīgajam punktam.

“Sprāgstvielas” (1) ir cieta, šķidra vai gāzveida agregātstāvokļa vielas vai vielu maisījumi, kuriem jāsprāgst, ja tos lieto kā injicētājlādiņus, palīglādiņus vai galvenos lādiņus kaujas uzgaļos, spridzināšanā un citam lietojumam.

“FADEC sistēmas” (9) ir pilnīgi autonomas dzinēju digitālās kontroles sistēmas – digitāla elektroniska vadāmierīce gāzturbīnas dzinējam, ar kuru var autonomi kontrolēt dzinēju visā tā darbības diapazonā no dzinēja piespiedu palaišanas līdz dzinēja piespiedu apturēšanai gan parastos apstākļos, gan bojājuma gadījumā.

“Šķiedru vai pavedienu materiāli” (0 1 8 9) ietver:

a. vienlaida “monopavedienus”;

b vienlaida “dzijas” un “paralēlu šķiedru kūļus”;

c. “lentes”, audumus, neaustus materiālus un pinumus;

d. cirstas šķiedras, štāpelšķiedras un viendabīgus šķiedru slāņojumus;

e. jebkura garuma monokristālu vai polikristālu matiņus;

f. aromātisko poliamīdu masu.

“Plēves tipa integrālās shēmas” (3) ir ‘shēmas elementu’ kopums un to savstarpēji metāla savienojumi, kas izveidoti, uzklājot biezu vai plānu plēvi uz izolatora “substrāta”.

NB!: ‘Shēmas elements’ ir individuāla aktīva vai pasīva elektroniskas ķēdes funkcionālā daļa, piemēram, viena diode, viens tranzistors, viena pretestība, viens kondensators utt.

“Lidojumu vadības optiskā sistēma (fly-by-light)” (7) ir primārā lidojumu vadības digitāla sistēma, kurā izmanto atgriezenisko saiti, lai kontrolētu gaisa kuģi tā lidojuma laikā, ja manipulācijas orgāniem/ izpildmehānismiem dotās komandas ir optiski signāli.

“Lidojumu vadības elektriskā sistēma (fly-by-wire)” (7) ir primārā lidojumu vadības digitāla sistēma, kurā izmanto atgriezenisko saiti, lai kontrolētu gaisa kuģi tā lidojuma laikā, ja manipulācijas orgāniem/ izpildmehānismiem dotās komandas ir elektriski signāli.

“Fokālās plaknes bloks” (6 8) ir plakans lineārs vai divdimensiju individuālu detektorelementu slānis vai plakanu individuālu detektorelementu slāņu kombinācija ar elektronisku nolasīšanas ierīci vai bez tās, kura darbojas fokālajā plaknē.

NB!: Nav paredzēts tajā ietvert individuālu detektorelementu blokus vai detektorus no diviem, trijiem vai četriem elementiem, ja vien kavēšana un integrēšana nenotiek pašā elementā.

“Frakcionālais joslas platums” (3 5) ir procentos izteikta “momentānā joslas platuma” attiecība pret diapazona centrālo frekvenci.

“Frekvenču lēciens” (5 6) ir “izkliedes spektra” forma, kurā kāda sakaru kanāla raidfrekvenci pakāpeniski maina pa nejauši izvēlētiem vai šķietami nejauši izvēlētiem diskrētiem soļiem.

“Frekvenču pārslēgšanās laiks” (3) ir laiks (t. i., signāla kavējums), kad to pārslēdz no konkrētas sākotnējās izejas frekvences, lai sasniegtu šādu frekvenci:

a. ± 100 Hz no konkrētas beigu frekvences, kas mazāka par 1 GHz, vai

b. ± 0,1 miljonā daļa no konkrētas beigu frekvences, kas vienāda ar vai lielāka par 1 GHz.

“Degvielas elements” (8) ir elektroķīmiska ierīce, kura ķīmisku enerģiju tieši pārvēršot līdzstrāvā, patērējot degvielu no ārēja avota.

“Kūstošs” (1) – tāds, kam siltuma, radiācijas, katalizatoru utt. ietekmē var veidoties šķērssaites vai kuru var papildus polimerizēt (vulkanizēt) vai izkausēt bez pirolīzes (pārogļošanas).

“Konkrēta pazīme” (5) ir dati vai datu kopums saistībā ar kādu personu (piemēram, uzvārds, vārds, e-pasts, adrese, tālruņa numurs vai piesaiste grupai).

“Vadības komplekss” (7) ir sistēmas, kas integrē transportlīdzekļa atrašanās vietas un ātruma mērīšanu un izskaitļošanu (t.i., navigāciju) ar komandu izskaitļošanu un sūtīšanu transportlīdzekļa lidojumu vadības sistēmām, lai koriģētu trajektoriju.

“Hibrīda integrālā shēma” (3) ir integrālo shēmu slēgums vai integrālo shēmu slēgums ar ‘shēmas elementiem’ vai ‘diskrētiem komponentiem’, kas savstarpēji savienoti konkrētu funkciju izpildei, kurai piemīt visas šādas īpašības:

a. tai ir vismaz viena neiekapsulēta ierīce;

b. tā ir savstarpēji savienota, izmantojot tipiskas integrālās shēmas ražošanas metodes;

c. tā ir nomaināma kā vienots veselums; un

d. parasti to nevar izjaukt.

NB! 1. ‘Shēmas elements’: individuāla aktīva vai pasīva elektroniskas ķēdes funkcionālā daļa, piemēram, viena diode, viens tranzistors, viena pretestība, viens kondensators utt.

NB! 2. ‘Diskrēts komponents’: individuāls ‘shēmas elements’ ar ārējiem izvadiem.

“Attēlu korekcija” (4) ir ārējas izcelsmes informācijas nesēju attēlu apstrāde, kurā izmanto algoritmus, piemēram, laika kompresiju, filtrāciju, ekstrakciju, atlasi, korelāciju, konvolūciju vai pārveidošanu starp domēniem (piem., ar ātriem Furjē vai Volša pārveidojumiem). Tā neietver algoritmus, kuros izmanto tikai viena attēla lineāru vai rotācijas transformāciju, piemēram, translāciju, būtiskās daļas izdalīšanu, reģistrāciju vai nepatieso iekrāsošanu.

“Imūntoksīns” (1) ir vienas specifiskas šūnas monoklonālās antivielas un “toksīna” vai “toksīna pirmējās vienības” konjugāts, kas selektīvi iedarbojas uz slimām šūnām.

“Atklātībā pieejama” (PK VPT VPP) šajā kontekstā nozīmē, ka “tehnoloģijas” vai “programmatūra” ir darīta pieejama bez ierobežojumiem turpmākai izplatīšanai (autortiesību noteiktie ierobežojumi “tehnoloģijas” un “programmatūru” nepadara par tādu, kas nav “atklātībā pieejama”).

“Informācijas drošība” (VPP VPID 5) ir visi līdzekļi un funkcijas, kas nodrošina informācijas vai komunikāciju pieejamību, konfidencialitāti vai integritāti, izņemot līdzekļus un funkcijas, kas paredzēti, lai aizsargātu pret disfunkciju. Tas ietver “kriptogrāfiju”, “kriptogrāfijas aktivizēšanu”, ‘kriptoanalīzi’, datoru drošību un aizsardzību pret informācijas noplūdi.

Tehniska piezīme:

‘Kriptoanalīze’: kriptogrāfiskas sistēmas vai tās ieejas un izejas datu analīze, lai iegūtu konfidenciālus mainīgos lielumus vai konfidenciālus datus, ieskaitot lasāmu tekstu.

“Momentāns joslas platums” (3 5 7) ir frekvenču joslas platums, kurā izejas signāla līmenis ir konstants 3 dB robežās bez citu darba parametru pieregulēšanas.

“Izolācija” (9) tiek lietota raķešu dzinēju komponentiem, t.i., apvalkam, sprauslai, ieplūdes caurulēm, apvalka savienojumiem, un tā ietver vulkanizētas vai pusvulkanizētas gumijas loksnes, kurās iestrādāts izolācijas vai ugunsizturīgs materiāls. To var lietot arī par slodzes izlīdzināšanas elementu.

“Iekšējais pārklājums” (9): lieto par atdalošo virsmu starp cieto propelentu un apvalku vai izolācijas slāni. Parasti izmanto ugunsizturīgu vai siltumizolācijas materiālu dispersijas uz šķidru polimēru bāzes, piem., ar oglekli pildītu polibutadiēnu (HTPB) ar gala hidroksilgrupām vai citus polimēru materiālus, kam pievienoti cietināšanas aģenti, kurus izsmidzina vai uzklāj apvalka iekšējai virsmai.

“Mijkārtots analogciparu pārveidotājs (ADC)” (3) ir ierīces, kurās ir vairākas ADC vienības, kas dažādos laikos iztver vienu un to pašu analogo ievadi tā, lai, apkopojot izvades rezultātus, analogā ievade būtu efektīvi iztverta un konvertēta augstākā iztveršanas frekvencē.

“Patiesais magnētiskais gradiometrs” (6) ir atsevišķs magnētiskā lauka gradientu mērīšanas elements un attiecīgā elektronika, ar ko veic magnētiskā lauka gradienta mērījumus.

NB!: Sk. arī “magnētiskais gradiometrs”.

“Ielaušanās programmatūra” (4 5) ir “programmatūra”, kas speciāli izstrādāta vai pārveidota, lai izvairītos no tā, ka to atklāj ‘novērošanas instrumenti’, vai lai pārvarētu datora vai tīkla ierīces ‘aizsardzības pretpasākumus’, un ar ko veic kādu no šādām darbībām:

a. datu vai informācijas iegūšana no datora vai tīkla ierīces vai sistēmas vai lietotāja datu pārveidošana; vai

b. programmas vai procesa standarta izpildes ceļa pārveidošana, lai dotu iespēju izpildīt no ārienes dotas instrukcijas.

Piezīmes:

1. “Ielaušanās programmatūra” neietver šādas preces:

a. hipervizorus, atkļūdotājus un programmatūras reversās izstrādes (SRE) instrumentus;

b. digitālās satura tiesību pārvaldības (DRM) “programmatūru”; vai

c. “programmatūru”, kas izstrādāta, lai to instalētu ražotāji, administratori vai lietotāji preces izsekošanas vai atgūšanas nolūkā.

2. Tīkla ierīces ietver arī mobilās ierīces un viedos skaitītājus.

Tehniskas piezīmes:

1. “Novērošanas instrumenti”: “programmatūra” vai datortehnikas ierīces, ar kurām uzrauga sistēmas darbību vai procesus, kas norisinās ierīcē. Tas ietver antivīrusu (AV) produktus, termināļu drošības izstrādājumus, personiskās drošības izstrādājumus (PSP), ielaušanās atklāšanas sistēmas (IDS), ielaušanās novēršanas sistēmas (IPS) un ugunsmūrus.

2. ‘Aizsardzības pretpasākumi’: paņēmieni, kas izstrādāti, lai nodrošinātu drošu koda izpildi, piemēram, aizsardzība pret datu izpildi (DEP), datu atrašanās vietas maiņa pēc nejaušības principa (ASLR) un drošības mehānisms darbojošos programmu nodalīšanai.

“Izolētas dzīvkultūras” (1) ietver dzīvkultūras anabiotiskās formās un žāvētos preparātos.

“Izostatiskas preses” (2) ir iekārtas, kas spēj dažādās vidēs (gāzēs, šķidrumos, cietās daļiņās u.c.) slēgtā telpā iedarboties uz apstrādājamo detaļu vai materiālu ar vienādu spiedienu no visām pusēm.

“Lāzers” (0 1 2 3 5 6 7 8 9) ir prece, kas līdz ar ierosinātas starojuma emisijas pastiprināšanu rada telpā un laikā koherentu gaismas staru.

NB!: Skatīt arī “ķīmiskais lāzers”; “CW lāzers”; “impulsu lāzers”; “superjaudīgs lāzers”.

“Bibliotēka” (1) (tehnisko parametru datu bāze) ir tehniskās informācijas kopums, kuru izmantojot, ir iespējams uzlabot attiecīgu sistēmu, iekārtu vai komponentu darbību.

“Par gaisu vieglāki lidaparāti” (9) ir baloni un “dirižabļi”, kuros par cēlējspēku izmanto karstu gaisu vai citas par gaisu vieglākas gāzes, piemēram, hēliju un ūdeņradi.

“Linearitāte” (2) (parasti mēra nelinearitātes izteiksmē) ir faktiska raksturlieluma maksimālā pozitīvā vai negatīvā novirze no taisnās līnijas, kas novietota tā, lai pēc iespējas izlīdzinātu un samazinātu lielākās novirzes.

“Vietējais tīkls” (LAN) (4 5) ir datu pārraides sistēma, kam piemīt visas šādas īpašības:

a. tā ļauj jebkuram skaitam neatkarīgu ‘datu ierīču’ tieši sazināties savā starpā; un

b. tā ir ierobežota ģeogrāfiski nelielā platībā (piem., biroju ēkā, rūpnīcā, universitātes pilsētiņā, noliktavā).

NB!: ‘Datu ierīce’ ir iekārta, ar ko var nosūtīt vai saņemt ciparinformācijas sekvences.

“Magnētiskie gradiometri” (6) ir instrumenti, kas ir paredzēti tam, lai konstatētu ārpus instrumenta esoša avota radīta magnētiskā lauka izmaiņas apkārtējā telpā. Tie sastāv no daudziem “magnetometriem” un ar tiem saistītām elektroniskām ierīcēm, ar kurām veic magnētiskā lauka gradienta mērījumus.

NB!: Sk. arī “patiesais magnētiskais gradiometrs”.

“Magnetometri” (6) ir instrumenti, kas paredzēti, lai konstatētu ārpus instrumenta esošu avotu radītus magnētiskos laukus. Tie sastāv no viena elementa, kas spēj mērīt magnētisko lauku, un ar to saistītas elektroniskas ierīces, ar kurām veic magnētiskā lauka mērījumus.

“Materiāli, kas izturīgi pret UF6 koroziju” (0) ir varš, vara sakausējumi, nerūsējošais tērauds, alumīnijs, alumīnija oksīds, alumīnija sakausējumi, niķelis un tā sakausējumi ar niķeļa saturu vismaz 60 % no masas, kā arī fluorogļūdeņražu polimēri.

“Matrica” (1 2 8 9) (saistviela) ir viendabīga viela, kas aizpilda telpu starp daļiņām, matiņiem vai šķiedrām.

“Mērījuma nenoteiktība” (2) ir raksturojošs parametrs, ar ko norāda, kādā intervālā ap iegūto vērtību ar 95 % ticamību atrodas mērāmā lieluma pareizā vērtība. Tā ietver nekoriģētas sistemātiskās novirzes, nekoriģētu brīvgājienu un gadījuma novirzes (sk. ISO 10360-2).

“Mikrodatora mikroshēma” (3) ir “monolīta integrālā shēma” jeb “daudzelementu (čipu) integrālā shēma” ar aritmētisko loģisko elementu (ALU), kura no iekšējas atmiņas var izpildīt vispārīgas instrukcijas attiecībā uz iekšējas atmiņas datiem.

NB!: Iekšējo atmiņu var papildināt ar ārēju atmiņu.

“Mikroprocesora mikroshēma” (3) ir “monolīta integrālā shēma” jeb “daudzelementu (čipu) integrālā shēma” ar aritmētisko loģisko elementu (ALU), kura var izpildīt vispārīgu instrukciju sekvences no ārējas atmiņas.

NB! 1. “Mikroprocesora mikroshēma” parasti neietver integrālu, lietotājiem pieejamu atmiņu, kaut arī čipā esošo atmiņu var izmantot čipa loģisko funkciju veikšanai.

NB! 2. Iepriekš minētais attiecas arī uz čipu komplektiem, kas paredzēti, lai darbotos kopā, nodrošinot “mikroprocesora mikroshēmas” funkciju.

“Mikroorganismi” (1 2) ir dabā sastopamas, pavairotas vai pārveidotas baktērijas, vīrusi, mikoplazmas, riketsijas, hlamīdijas vai sēnītes “izolētu dzīvkultūru” veidā vai ar šādām kultūrām apzināti inokulēta vai inficēta materiāla veidā, tostarp dzīvu šūnu kultūras.

“Raķetes” (1 3 6 7 9) ir nokomplektētas raķešu sistēmas un bezpilota lidaparātu sistēmas, ar kurām var nogādāt vismaz 500 kg smagu kravu vismaz 300 km attālumā.

“Monopavediens” (1) ir smalkākais šķiedrveida materiāls, parasti ar dažu mikronu diametru.

“Monolīta integrālā shēma” (3) ir aktīvu un/vai pasīvu ‘shēmas elementu’ kombinācija:

a. kas ir izveidota, izmantojot difūzijas, implantācijas vai pārklāšanas procesus atsevišķā pusvadītāja materiālā, t.s. ‘čipā’, vai uz tā;

b. ko var uzskatīt par nedalāmi piesaistītu; un

c. kas veic vienu vai vairākas shēmas funkcijas.

NB!: ‘Shēmas elements’ ir individuāla aktīva vai pasīva elektroniskas ķēdes funkcionālā daļa, piemēram, viena diode, viens tranzistors, viena pretestība, viens kondensators utt.

“Monolīta mikroviļņu integrālā shēma” (“MMIC”) (3 5) ir “monolīta integrālā shēma”, kas darbojas mikroviļņu vai milimetru viļņu frekvencēs.

“Monospektrāla attēla sensori” (6) ir sensori, ar kuriem var iegūt attēla datus no vienas diskrēta spektra joslas.

“Daudzelementu integrālā shēma” (3) ir divas vai vairākas “monolītas integrālās shēmas”, kas piesaistītas kopīgam “substrātam”.

“Daudzkanālu analogciparu pārveidotājs (ADC)” (3) ir ierīces, kurās ir vairāk nekā viens ADC un kuras ir veidotas tā, lai katram ADC būtu atsevišķa analogā ieeja.

“Multispektrāla attēla sensori” (6) spēj vienlaikus vai pēc kārtas iegūt attēlu datus no divām vai vairākām diskrētām spektra joslām. Sensorus, kam ir vairāk par 20 diskrētām spektra joslām, dažkārt dēvē par hiperspektrāla attēla sensoriem.

“Dabīgais urāns” (0) ir urāns, kas satur dabā sastopamo izotopu maisījumus.

“Tīkla piekļuves kontrolieris” (4) ir fiziska saskarne sadalītam komutācijas tīklam. Tas izmanto vienu kopīgu vidi, kas viscaur darbojas vienā un tajā pašā “cipardatu pārsūtīšanas ātrumā”, pārraidei izmantojot arbitrāciju (piem., marķējot informāciju). Neatkarīgi no citām saskarnēm tas atlasa datu paketes vai datu grupas (piem., IEEE 802), kas tam nosūtītas. Šādu iekārtu var integrēt datorā vai telesakaru iekārtās, lai nodrošinātu pieeju sakariem.

“Kodolreaktors” (0) ir nokomplektēts reaktors, kas spēj darboties, saglabājot kontrolētu pašuzturošu kodoldalīšanās ķēdes rea