1974L0557 — LV — 01.07.2013 — 004.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES DIREKTĪVA (1974. gada 4. jūnijs) par to, kā nodrošināt brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību attiecībā uz pašnodarbinātu personu un starpnieku darbību toksisku produktu tirdzniecībā un izplatīšanā (74/557/EEK) (OV L 307, 18.11.1974, p.5)

Grozīta ar:





Grozīta ar:

►A1 C 241 21 29.8.1994 ►A2 L 236 33 23.9.2003









▼B

PADOMES DIREKTĪVA

(1974. gada 4. jūnijs)

par to, kā nodrošināt brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību attiecībā uz pašnodarbinātu personu un starpnieku darbību toksisku produktu tirdzniecībā un izplatīšanā

(74/557/EEK)







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 54. panta 2. un 3. punktu, 63. panta 2. un 3. punktu, ņemot vērā Vispārīgo programmu ierobežojumu atcelšanai brīvībai veikt uzņēmējdarbību ( 1 ) un jo īpaši tās IV sadaļas A un C apakšsadaļu, ņemot vērā Vispārīgo programmu par ierobežojumu atcelšanu brīvībai sniegt pakalpojumus ( 2 ) un jo īpaši tās V sadaļas C apakšsadaļu, ņemot vērā Padomes Direktīvu Nr. 64/233/EEK (1964. gada 25. februāris ( 3 ) par to, kā nodrošināt brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību attiecībā uz darbībām, kas saistītas ar vairumtirdzniecību, ņemot vērā Padomes Direktīvu Nr. 64/224/EEK (1964. gada 25. februāris ( 4 ) par to, kā nodrošināt brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību attiecībā uz starpnieku darbībām tirdzniecībā, rūpniecībā un sīkražošanā, ņemot vērā Padomes Direktīvu Nr. 68/363/EEK (1968. gada 15. oktobris ( 5 ) par to, kā nodrošināt brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību attiecībā uz pašnodarbinātu personu darbību mazumtirdzniecībā, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 6 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 7 ), tā kā Vispārīgās programmas paredz pilnīgi novērst jebkādu diskrimināciju pilsonības dēļ uzņēmējdarbībā un pakalpojumu sniegšanā — vairumtirdzniecības jomā starpniekiem tirdzniecībā, rūpniecībā un sīkražošanā, pirms otrā posma otrā gada beigām, — mazumtirdzniecības jomā, pēc pārejas perioda otrā posma otrā gada beigām un pirms otrā posma beigām; tā kā Direktīvas Nr. 64/223/EEK, Nr. 64/224/EEK un Nr. 68/363/EEK neattiecas uz toksiskiem produktiem, tos sakarā ar iedzīvotāju veselības aizsardzības izvirzītajiem sevišķajiem uzdevumiem reglamentē noteikumi, kas noteikti dalībvalstu normatīvajos vai administratīvajos aktos; tā kā iepriekšminētās Direktīvas Nr. 64/223/EEK un Nr. 68/363/EEK neattiecas arī uz darbībām patogēnu vairumtirdzniecībā, starpniecībā un mazumtirdzniecībā; tā kā tomēr, izņemot patogēnus, kuri Padomes Direktīvas Nr. 65/65/EEK (1965. gada 26. janvāris ( 8 ) par normatīvu vai administratīvu aktu tuvināšanu attiecībā uz patentētām zālēm, kas grozīta ar Direktīvu Nr. 66/454/EEK ( 9 ), nozīmē klasificēti kā cilvēkiem un dzīvniekiem paredzētas zāles, minētās darbības attiecas tikai uz patogēniem, kurus sauc par “lauksaimniecībā izmantojamiem bioloģiskiem pesticīdiem”; tā kā tāpēc ierobežojumu atcelšanu brīvībai sniegt pakalpojumus un veikt uzņēmējdarbību ar patogēniem var attiecināt uz šādu pesticīdu tirdzniecību un izplatīšanu; tā kā ir pienācis vēlamais laiks Kopienas līmenī reglamentēt divos iepriekšējos dokumentos minētos pasākumus, ņemot vērā toksisko produktu kaitīgo iedarbību uz cilvēku, dzīvnieku vai augu veselību, vai nu tieši, vai netieši caur apkārtējo vidi; tā kā starpnieku darbība tirdzniecībā, rūpniecībā un sīkražošanā ir reglamentēta Direktīvās Nr. 64/224/EEK un Nr. 68/363/EEK; tā kā šīs direktīvas neattiecas uz starpnieku darbību ar toksiskiem produktiem un patogēniem; tā kā šī direktīva ir arī paredzēta, lai liberalizētu starpnieku darbību; tā kā termini “tirdzniecība un izplatīšana” atbilstoši šai direktīvai ietver arī starpnieku darbību attiecīgajās jomās; tā kā Vispārīgā programma par ierobežojumu atcelšanu brīvībai veikt uzņēmējdarbību paredz, ka jāatceļ ierobežojumi tiesībām pievienoties profesionālām vai tirdzniecības organizācijām, ja attiecīgo personu profesionālā darbība ietver šo tiesību izmantošanu; tā kā to algoto darbinieku pozīciju, kuri strādā kopā ar personām, kas sniedz pakalpojumus vai darbojas viņu labā, reglamentēs noteikumi, kas pieņemti saskaņā ar Līguma 48. un 49. pantu; tā kā ir vai būs pieņemtas visām pašnodarbinātu personu darbībām piemērojamas atsevišķās direktīvas, kas attiecas uz saņēmēju pārvietošanos un dzīvesvietu, un vajadzības gadījumā direktīvas par to drošības līdzekļu saskaņošanu, ko dalībvalstis pieprasa kompānijām vai firmām to dalībnieku un citu personu aizsardzībai; tā kā toksisku produktu tirdzniecību, izplatīšanu un profesionālu izmantošanu dažās dalībvalstīs reglamentē noteikumi attiecībā uz šādas nodarbes uzsākšanu, kamēr citas valstis šādus noteikumus vajadzības gadījumā ieviesīs; tā kā tādēļ atsevišķa direktīva attiecas uz īpašiem pagaidu pasākumiem, kas atvieglo citu valstu pilsoņiem uzsākt un veikt darbības toksisku produktu tirdzniecībā, IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.







1. pants

Dalībvalstis atceļ Vispārīgās programmas par brīvības veikt uzņēmējdarbību un brīvības sniegt pakalpojumus ierobežojumu atcelšanu III sadaļā minētos ierobežojumus tiesībām uzsākt un veikt 2. pantā minētās darbības šo Vispārīgo programmu I sadaļā minētajām fiziskām personām un kompānijām vai firmām (šeit un turpmāk “saņēmēji”).

2. pants

1. Šī direktīva attiecas uz pašnodarbinātu personu darbībām, tirgojot un izplatot toksiskus produktus (vielas un preparātus) un lauksaimniecībā izmantojamus bioloģiskus pesticīdus, kas ir izņemti no darbības jomas Direktīvai Nr. 64/223/EEK — saskaņā ar 2. panta 1. punktu, Direktīvai Nr. 64/224/EEK — saskaņā ar 4. panta 1. punkta piekto ievilkumu un Direktīvai Nr. 68/363/EEK — saskaņā ar 2. panta 1. punktu.

2. Sakarā ar to kaitīgo iedarbību uz cilvēku, dzīvnieku vai augu veselību, 1. punktā minētajiem produktiem piemēro atsevišķus noteikumus saskaņā ar dalībvalstu likumiem (attiecīgie produkti norādīti pielikumā). Par grozījumiem šajos sarakstos dalībvalsts paziņo Komisijai, kas tiem pievērsīs citu dalībvalstu uzmanību.

3. Šī direktīva neattiecas uz zāļu tirdzniecību un izplatīšanu, kā noteikts Direktīvā Nr. 65/65/EEK, vai uz ceļojošu tirgotāju vai ielas tirgotāju komercdarbību.

3. pants

1. Ierobežojumus attiecībā uz 2. pantā norādītajām darbībām atceļ neatkarīgi no apraksta, kas attiecināts uz personām, kuras veic kādu no šīm darbībām.

2. Dalībvalstīs pašlaik izmantotie apraksti personām, kas veic starpnieku darbību tirdzniecībā, norādīti Padomes Direktīvas Nr. 64/224/EEK 3. pantā.

4. pants

1. Dalībvalstis jo īpaši atceļ šādus ierobežojumus:

a) tos, kas kavē saņēmējus sākt uzņēmējdarbību un sniegt pakalpojumus uzņēmējdalībvalstīs ar tādiem pašiem nosacījumiem un ar tādām pašām tiesībām kā to pilsoņiem;

b) tos, kas pastāv administratīvas prakses dēļ, radot diskriminējošu izturēšanos pret saņēmējiem salīdzinājumā ar līdzpilsoņiem.

2. Atceļamie ierobežojumi jo īpaši ietver tos, kas rodas no noteikumiem, kuri kavē vai ierobežo iespēju saņēmējiem veikt uzņēmējdarbību vai sniegt pakalpojumus šādos veidos:

a) Beļģijā: — prasība, lai būtu carte professionnelle (1965. gada 19. februāra Likuma 1. pants);

b) Francijā: — prasība, lai būtu carte d'identité d'étranger commerçant (1938. gada 12. novembraDécret-loi, 1939. gada 2. februāraDécret, 1940. gada 8. oktobra Likums, 1954. gada 10. aprīļa Likums, 1959. gada 9. jūlijaDécret No 59-852); — tirdzniecības nomas līgumu atjaunošanas tiesību atņemšana (1953. gada 30. septembraDécret 38. pants);

c) Luksemburgā: — ierobežotais derīguma termiņš ārvalstu pilsoņiem izsniegtajām atļaujām (1962. gada 2. jūnija Likuma 21. pants).

5. pants

1. Dalībvalstis nodrošina saņēmējiem tiesības apvienoties profesionālās vai tirdzniecības organizācijās ar tādiem pašiem nosacījumiem un ar tādām pašām tiesībām kā savas valsts pilsoņiem.

2. Veicot uzņēmējdarbību, tiesības apvienoties profesionālās vai arodorganizācijās ietver tiesības tikt izraudzītam ievēlēšanai vai nozīmēšanai augstā amatā šajā organizācijā. Tomēr šādus amatus var paredzēt pilsoņiem, ja saskaņā ar kādiem normatīvo vai administratīvo aktu noteikumiem attiecīgā organizācija ir saistīta ar valsts varas īstenošanu.

3. Luksemburgas Lielhercogistē piederība Chambre de commerce un Chambre des métiers nedod saņēmējiem tiesības piedalīties šo palātu vadošo orgānu vēlēšanās.

6. pants

Neviena dalībvalsts nepiešķir saviem pilsoņiem, kas dodas uz citu dalībvalsti nolūkā veikt jebkuras 2. pantā minētās darbības, nekādu palīdzību, kas varētu deformēt uzņēmējdarbības veikšanas nosacījumus.

7. pants

1. Ja uzņēmējdalībvalsts pieprasa saviem pilsoņiem, kas vēlas uzsākt jebkuras 2. pantā minētās darbības, pierādījumus par labu reputāciju un pierādījumus par iepriekšējo darbu bez bankrota, vai pierādījumus par vienu no tiem, šī valsts attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem kā pietiekamu pierādījumu pieņem izrakstu no sodāmības reģistra vai tā trūkuma gadījumā — no līdzvērtīga dokumenta, ko izsniegusi izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras ir ārvalstnieks, kompetenta tiesas vai administratīva iestāde, kas norāda, ka šīs prasības ir izpildītas.

2. Ja uzņēmējdalībvalsts izvirza saviem pilsoņiem, kas vēlas uzsākt jebkuras 2. pantā minētās darbības, noteiktas prasības attiecībā uz labu reputāciju un pierādījumus par šīs prasības izpildīšanu nevar iegūt no 1. pantā minētā dokumenta, šī valsts attiecībā uz citu dalībvalstu pilsoņiem kā pietiekamu pierādījumu pieņem sertifikātu, ko izsniegusi izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras ir ārvalstnieks, kompetenta tiesas vai administratīva iestāde, kas norāda, ka attiecīgās prasības ir ievērotas. Šāds sertifikāts attiecas uz īpašiem faktiem, kurus uzņēmējvalsts atzīst par svarīgiem.

3. Ja izcelsmes dalībvalsts vai dalībvalsts, no kuras ir ārvalstnieks, neizsniedz 1. pantā minēto dokumentu vai 2. pantā minēto sertifikātu, kas sniedz pierādījumus par labu reputāciju vai pierādījumus par iepriekšējo darbu bez bankrota, tādu pierādījumu var aizstāt ar zvērestu apstiprināts paziņojums vai valstīs, kur nav noteikumu ar zvērestu apstiprinātam paziņojumam, — ar svinīgu paziņojumu, ko ieinteresētā persona valstī, no kuras tā ir, sniedz kompetentai tiesas vai administratīvajai iestādei, vai, vajadzības gadījumā, notāram; tāda iestāde vai notārs izsniedz ar zvērestu apstiprinātā paziņojuma vai svinīgā paziņojuma autentiskumu apstiprinošu sertifikātu. Paziņojumu par iepriekšējo darbu bez bankrota var arī sniegt kompetentai profesionālai vai tirdzniecības organizācijai iepriekšminētajā valstī.

4. Saskaņā ar 1. un 2. punktu izsniegtos dokumentus nedrīkst uzrādīt vēlāk kā trīs mēnešus pēc to izsniegšanas.

5. Dalībvalstis 8. pantā noliktajā laikā norāda kompetentās iestādes 1. un 2. punktā minēto dokumentu izsniegšanai un par to tūlīt informē citas dalībvalstis un Komisiju.

6. Ja uzņēmējdalībvalstī pieprasa pierādījumus par finansiālo stāvokli, šī valsts pieņem sertifikātus, ko izsniedz bankas izcelsmes dalībvalstī vai valstī, no kuras ir ārvalstnieks, kā līdzvērtīgus tās pašas teritorijā izsniegtiem sertifikātiem.

8. pants

Dalībvalstis paredz pasākumus, kas nepieciešami, lai izpildītu šīs direktīvas prasības sešos mēnešos pēc tās izziņošanas, un par to tūlīt informē Komisiju.

9. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.









PIELIKUMS

Šādas 2. panta 2. punktā minētās produktu kategorijas atbilst dalībvalstu īpašajiem noteikumiem (no 1974. gada 4. jūnija):

— Beļģija: — Toksiskas vielas un preparāti. — 1. Uzskaitīti 1946. gada 6. februāraarrêté du Regent (ar grozījumiem), kas reglamentē indīgu un toksisku vielu piegādi un saglabāšanu (1921. gada 24. februāra Likuma ieviešanai). 2. Klasificēti 1. un 2. kategorijā 1958. gada 31. maijaarrêté royal, kas reglamentē pesticīdu un fitofarmaceitisku līdzekļu saglabāšanu, tirdzniecību un izmantošanu.

— Dānija: — a) Indīgas vai toksiskas vielas un kaitīgi produkti, kas minēti 1961. gada 3. maija Likumā Nr. 119 un 1961. gada 9. oktobra Dekrētā (bekendtgørelse) Nr. 305 (pieņemts likuma ieviešanai), kas veido noteikumus šo indīgo vielu un produktu ražošanai, saņemšanai, uzglabāšanai un izdalīšanai; b) Indīgas vai toksiskas vielas un kaitīgi produkti, kas uzskaitīti 1961. gada 9. oktobra Dekrētā (bekendtgørelse) Nr. 304, kas veido noteikumus šo indīgo vielu un produktu izmantošanai. 1. 2. Produkti (fitofarmaceitiskie līdzekļi, herbicīdi, pesticīdi, augu augšanas regulatori), kas uzskaitīti 1961. gada 3. maija Likumā Nr. 118 un minēti dekrētos (bekendtgørelser), kas pieņemti šā likuma ieviešanai, un nodrošina, ka šos produktus nedrīkst tirgot vai lietot tirdzniecībā, ja vien tos nav apstiprinājusi un klasificējusi Indīgo vielu pārvalde (giftnevnet), kura arī izstrādā precīzus noteikumus šo produktu saņemšanai, uzglabāšanai, iesaiņošanai, marķēšanai utt. 3. Produkti (fitofarmaceitiski līdzekļi, herbicīdi, pesticīdi, augu augšanas regulatori), kas minēti 1961. gada 25. septembra Dekrētā (bekendtgørelse), kas paredz, ka atļauju izmantot ar “X” marķētus produktus lietotāji parasti iegūst, ja ir beiguši Indīgo vielu pārvaldes (giftuævnet) organizētos toksikoloģijas kursus.

— Vācija: — Toksiskas vielas un preparāti klasificēti 1., 2. un 3. kategorijā atbilstoši Länder likumiem un noteikumiem un 1963. gada 15. februāra Tirdzniecības kodeksa (Gewerbeordnung) versijas 34. punkta 5. apakšpunktam attiecībā uz fitosanitāru toksisku produktu un produktu ar toksisku iespaidu uz augu veselību tirdzniecību un izplatīšanu.

— Francija: — 1. Indīgas vielas un preparāti, kas uzskaitītas 1956. gada 26. novembraDécret 56-1197 I iedaļas A tabulā (toksiski produkti) un C tabulā (bīstami produkti) (Code de la Santé publique, V sējums, 2. daļa, III sadaļa, 1 nodaļa, I un II sadaļa, R 5149 līdz 5168). 2. Indīgu produktu izmantošana rūpniecībā precizēta Code du travail, II sējuma, II sadaļas, 67 2°., 78., 79. un 80. pantā un regulās, un dekrētos, kas izdoti šo noteikumu ieviešanai. 3. Kaitīgie produkti, kas precizēti bīstamu, veselībai kaitīgu un nepiemērotu telpu sarakstā, kas izveidots saskaņā ar 1917. gada 19. decembra Likuma 5. un 7. pantu. 4. Lauksaimniecībā izmantojamie pretparazītiskie līdzekļi (1943. gada 2. novembra Likums, kas grozīts ar 1963. gada 30. jūlija Likumu; 1954. gada 6. septembraarrêté par lauksaimniecībā izmantojamu marķētu pretparazītisko līdzekļu apstiprināšanu, kas papildināts ar 1962. gada 6. februāraarrêté).

— Īrija: — Indes pašlaik ir uzskaitītas Regulā saskaņā ar 1961. gada Tiesību aktu par indēm, un to pārdošana ir aizliegta, izņemot noteiktas pilnvarotas personas.

— Itālija: — 1. Toksiskas gāzes (ar 1931. gada 18. jūnija Karaļa dekrētu Nr. 773 apstiprinātais Likumu par sabiedrības drošību vienotais teksts — 58. pants; 1927. gada 9. janvāra Karaļa dekrēts Nr. 147, 1935. gada 6. februāra Valdības dekrētam pievienotās toksisko gāzu tabulas un sekojošie grozījumi). 2. Rūpniecībā izmantojamās indīgās vielas (ar 1934. gada 27. jūlija Karaļa dekrētu Nr. 1265 apstiprinātais Veselības likumu vienotais teksts — 147. pants). 3. Medicīnā un ķirurģijā izmantojamas vielas (baktericīdi un dezinfekcijas līdzekļi) (1928. gada 6. decembra Karaļa Dekrēts Nr. 3112 un ar 1928. gada 6. decembra Karaļa Dekrētu Nr. 3112 apstiprinātā 1927. gada 23. jūnija Likuma Nr. 1070 ieviešanas noteikumi) un zāles (fitofarmaceitiski līdzekļi un vielas, ko paredz lietot kā pārtikas produktu konservantus) (1962. gada 30. aprīļa Likuma Nr. 283 6. pants, kas grozīts ar 1963. gada 26. februāra Likuma Nr. 441 4. pantu un ar Republikas Prezidenta 1968. gada 3. augusta Dekrētu Nr. 1095 apstiprinātā regula, kas regulē fitofarmaceitisku līdzekļu un vielu, ko paredz lietot kā pārtikas produktu konservantus, ražošanu, tirdzniecību un pārdošanu). 4. Svina baltums (1961. gada 19. jūlija Likums Nr. 706). 5. Benzols (1963. gada 5. marta Likums Nr. 245). 6. Indīgas vielas saturoši kosmētiski līdzekļi un krāsvielas (1924. gada 30. oktobra Karaļa dekrēta Nr. 1938 7. pants).

— Luksemburga: — 1. Noteiktu produktu tirdzniecība un izplatīšana (1953. gada 25. septembra Likums — 1953. gada 10. oktobra Memoriāls Nr. 62). 2. Fitofarmaceitisko līdzekļu tirdzniecība un izmantošana (lauksaimniecībā lietojamie izmantojamie pesticīdi, augu augšanas regulatori, konservanti, herbicīdi, mikroorganismi un vīrusi kā pretparazītiskie aģenti…) (1968. gada 20. februāra Likums, 1968. gada 12. marta Memoriāls Nr. 9 — 1970. gada 29. maija Lielhercoga regula, 1970. gada 15. jūnija Memoriāls Nr. 33).

— Nīderlande: — Toksiskas vielas un preparāti, Likums (1962. gada Bestrijdingsmiddelenwet).

— Apvienotā Karaliste: — 1. Indes pašlaik ir uzskaitītas Inžu sarakstā un pakļaujas 1933. gada Farmācijas un inžu aktam un Inžu noteikumiem, vai indes Inžu sarakstā, kas pakļaujas 1925. līdz 1967. gada Farmācijas un inžu aktiem (Ziemeļīrija) un Inžu regulām (Ziemeļīrija). 2. Vielas 1967. gada Lauksaimniecības un dārzkopības ķimikāliju aktā un regulās. 3. Vielas 1952. gada Lauksaimniecības (Indīgo vielu) aktā un regulās.

▼A1

— Austrijā: — 1. Ķīmiskās vielas, uz kurām attiecas Likums par ķīmiskajām vielām (744/89) un attiecīgie noteikumi; 2. Bioloģiskie pesticīdi, uz kuriem attiecas Likums par pesticīdiem (327/69) un attiecīgie noteikumi.

— Somijā: — 1. Ķīmiskās vielas, uz kurām attiecas Likums par ķīmiskajām vielām (744/89) un attiecīgie noteikumi; 2. Bioloģiskie pesticīdi, uz kuriem attiecas Likums par pesticīdiem (327/69) un attiecīgie noteikumi.

— Zviedrijā: — 1. Ārkārtīgi bīstami un ļoti bīstami ķīmiskie produkti, kas minēti Noteikumos par ķīmiskajiem produktiem (1985:835); 2. Dažu preparātu prekursori, kas minēti Norādījumos par atļaujām ražot, pārdod un izplatīt indīgus un ļoti bīstamus ķīmiskos produktus (KIFS 1986:5, KIFS 1990:9); 3. Pirmās grupas pesticīdi, kas minēti Noteikumos 1985:836; 4. Ekoloģiski bīstami atkritumi, kas minēti Noteikumos 1985:841; 5. PHD un PHD saturoši ķīmiskie produkti, kas minēti Noteikumos 1985:837; 6. Vielas, kas iekļautas B grupā Publiskajā paziņojumā par norādījumiem attiecībā uz sanitārajām normām (AFS 1990:13); 7. Azbests un azbestu saturoši materiāli, kas minēti Publiskajā paziņojumā AFS 1986:2.

▼A2

— Čehijas Republika: — 1. Toksiskas vielas un preparāti, uz ko attiecas Akts Nr. 157/1998 Sb. par ķīmiskām vielām un ķīmiskiem preparātiem, ņemot vērā minētā Akta grozījumus, un Valdības Noteikumi Nr. 25/1999 Sb., ar ko nosaka kārtību, kā izvērtēt ķīmisko vielu un ķīmisko preparātu bīstamību, to klasifikācijas un marķēšanas metodes, kā arī to, kā sagatavo tādu ķīmisko vielu sarakstu, kuras klasificē kā bīstamas, ņemot vērā minēto Noteikumu grozījumus. 2. Lauksaimniecībā izmantojamie bioloģiskie pesticīdi, uz kuriem attiecas Akts Nr. 147/1996 Sb. par fitosanitāro aizsardzību, kuru groza un īsteno ar Lauksaimniecības ministrijas Rīkojumu Nr. 91/2002 Sb.

— Igaunija: — 1. Ražojumi, kuriem piemēro īpašus pasākumus un uz kuriem attiecas 1998. gada 6. maija Akts par ķīmiskām vielām un likumpamatotie akti, kas izdoti, pamatojoties uz minēto Aktu. Bīstamo ražojumu sarakstu, ko izstrādā saskaņā ar 11. pantu Aktā par ķīmiskām vielām, ar 1998. gada 30. novembra Noteikumiem Nr. 59 ir apstiprinājusi Sociālo lietu ministrija. 2. Reģistrēti augu aizsardzības līdzekļi, uz ko attiecas 2000. gada 15. marta Akts par augu aizsardzību un likumpamatotie akti, kas pieņemti, pamatojoties uz minēto Aktu. To aktīvo vielu sarakstu, kuras aizliegts izmantot augu aizsardzības līdzekļos, Valdība ir apstiprinājusi ar 2000. gada 30. augusta Noteikumiem Nr. 285.

— Kipra: — 1. Toksiski ražojumi, uz ko attiecas 1991. gada Likums (199/1991), par bīstamām vielām, Likums Nr. 27(I)/1997 par bīstamām vielām (Grozījums), Likums Nr. 81(I)/2002 par bīstamām vielām (Grozījums) un 2002. gada Noteikumi (P.I. 292/2002) par bīstamām vielām (Bīstamo vielu un preparātu klasifikācija, marķēšana un iepakošana). 2. Pesticīdi, uz ko attiecas 1993. gada Likums 1(I)/1993 par kaitēkļu apkarošanas līdzekļiem, kā arī 1993. un 2000. gada Noteikumi par kaitēkļu apkarošanas līdzekļiem.

— Latvija: — 1. Ķīmiskās vielas, uz ko attiecas 1998. gada 1. aprīļa ķīmisko vielu un ķīmisko produktu likums un noteikumi, kuri pieņemti, pamatojoties uz šo likumu. 2. Augu aizsardzības līdzekļi (tostarp lauksaimniecībā izmantojamie bioloģiskie pesticīdi), uz ko attiecas 1998. gada 17. decembra Augu aizsardzības likums.

— Lietuva: — Indīgas vielas, kas uzskaitītas veselības aizsardzības ministra 2002. gada 26. aprīļa Rīkojumā Nr. 195 par sarakstu, kurā iekļauj indīgas vielas atbilstīgi to toksiskuma pakāpei, kā arī vielas, kas saskaņā ar Padomes Direktīvu 67/548/EEK jāmarķē ar bīstamības apzīmējumiem T (toksisks) vai T+ (īpaši toksisks).

— Ungārija: — 1. Turpmāk norādītās vielas: — fosfīns un produkti, kas izdala fosfīnus, — etilēnoksīds, — oglekļa disulfīds, — ciānūdeņradis un ciānūdeņraža šķīstošie sāļi, — fluorūdeņradis un fluorūdeņraža šķīstošie sāļi, — akrilnitrils, — šķidrais amonjaks, — hlorpikrīns, — tetrahlorogleklis, — trihloracetonitrils. 2. Rodenticīdi, insekticīdi, repelenti un pievilinātājvielas (biocīdi = pesticīdi, kas nav izmantojami lauksaimniecībā), ražojumi, uz ko attiecas veselības aizsardzības ministra Rīkojums Nr. 3/1969 (V.16) EüM un ko laiž apritē un izmanto sabiedrības veselības aizsardzības nolūkā.

— Malta: — 1. Biocīdi un augu aizsardzības līdzekļi, uz ko attiecas Att dwar il-Kontroll tal-Pestiċidji (Kap. 430) (Att XI tal-2001) (Pesticīdu ierobežošanas Akts (Cap. 430) (2001. gada XI Akts)) un likumpamatotie akti, kas pieņemti, pamatojoties uz minēto Aktu. 2. Narkotisko vielu prekursori, kas uzskaitīti Ordinanza dwar il-Mediċini Perikolużi (Kap. 101) (Ordinanza XXXI tal-1939, kif sussegwentement emendata) (Rīkojums par bīstamām narkotiskajām vielām (Cap. 101) (1939. gada XXXI Rīkojums), ņemot vērā rīkojuma turpmākos grozījumus). 3. Vielas, kas uzskaitītas Ordni dwar Sustanzi Velenużi (Notifikazzjoni tal-Gvern 510 tal-1967) (Rīkojums par indīgajām vielām - Valdības 1967. gada Paziņojums Nr. 510), kurš izdots, pamatojoties uz Ordinanza dwar il-Professjoni Medika u l-Professjonijiet li għandhom x'jaqsmu magħha (Kap. 31) (Ordinanza XVII tal-1901, kif sussegwentement emendata) — (Rīkojums par medicīnas profesijām un radniecīgām profesijām (Cap. 31) (1901. gada XVII Rīkojums), ņemot vērā rīkojuma turpmākos grozījumus).

— Polija: — 1. Augu aizsardzības līdzekļi, uz ko attiecas 1995. gada 12. jūlija Akts par kultivēto augu aizsardzību (Dz.U. 1999, Nr 66, poz. 751, ņemot vērā grozījumus). 2. Atkritumi, uz ko attiecas 2001. gada 27. aprīļa Akts par atkritumiem (Dz.U. 2001, Nr 62, poz. 628, ņemot vērā grozījumus).

— Slovēnija: — 1. Vielas un preparāti, uz ko attiecas “Seznam registriranih fitofarmacevtskih sredstev v Republiki Sloveniji” (Uradni list RS, št. 31/01, str. 3393, št. 70/01, str. 7317 in št. 94/01, str. 9193), kuru periodiski izdod lauksaimniecības, mežsaimniecības un pārtikas lietu ministrs, pamatojoties uz Akta par augu aizsardzības līdzekļiem 28. pantu (Zakon o fitofarmacevtskih sredstvih, Uradni list št. 11/01, str. 1163). 2. Vielas un preparāti, kas saskaņā ar Aktu par ķimikālijām (Zakon o kemikalijah, Uradni list RS, št. 36/1999, str. 4165) klasificēti kā bīstamas ķimikālijas.

— Slovākija: — 1. Ķīmiskas vielas un preparāti, kuru tirdzniecību un izplatīšanu reglamentē Akts Nr. 163/2001 Z. z. par ķīmiskajām vielām un preparātiem. 2. Augu aizsardzības līdzekļi, tostarp bioloģiskie augu aizsardzības līdzekļi, kuru laišanu tirgū reglamentē Akts Nr. 471/2001 Z.z., ar ko groza Aktu Nr. 285/1995 Z.z. par fitosanitāro aizsardzību, un jo īpaši tā 15. un 19. pants, kā arī 14. pants Slovākijas Republikas Lauksaimniecības ministrijas 2001. gada 21. janvāra Rīkojumā Nr. 3322/3/2001-100, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par augu aizsardzības līdzekļiem.

▼M1

— Bulgārija: — 1. Vielas un preparāti, uz ko attiecas Likums par aizsardzību pret ķīmisku vielu un preparātu kaitīgo ietekmi (SG 10/2000) kurā izdarīti grozījumi, un sekundārie tiesību akti, kas pieņemti saskaņā ar minēto likumu, kurā izdarīti grozījumi, ar ko nosaka procedūras ķīmisku vielu un ķīmisku preparātu bīstamības novērtēšanai, to klasifikācijas un marķēšanas metodes, kā arī Drošības datu saraksta izdošanu attiecībā uz ķīmiskām vielām un preparātiem, kas klasificēti kā bīstami. 2. Toksiskas ķīmiskas vielas un to prekursori, uz ko attiecas Likums par ķīmisko ieroču aizliegumu un toksisku ķīmisku vielu un to prekursoru kontroli (SG 8/2000) ar tā grozījumiem. 3. Augu aizsardzības līdzekļi, kas apstiprināti saskaņā ar Likumu par augu aizsardzību (SG 91/1997), kurā grozījumi izdarīti, un sekundārie tiesību akti, kas pieņemti saskaņā ar minēto likumu, kurā grozījumi izdarīti.

— Rumānija: — 1. Augu aizsardzības līdzekļi, tostarp bioloģiskie pesticīdi, kā tirdzniecību un izplatīšanu reglamentē ar valdības Rīkojumu Nr. 4/1995 par augu aizsardzības līdzekļu ražošanu, tirdzniecību un lietošanu, lai kontrolētu slimības, kaitēkļus un nezāles lauksaimniecībā un mežsaimniecībā, ar tā grozījumiem. 2. Bīstamas vielas un preparāti, uz ko attiecas valdības Ārkārtas Rīkojums Nr. 200/2000 par bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, marķēšanu un iesaiņošanu, kurš apstiprināts ar Likumu Nr. 451/2001, kā arī ar valdības Lēmumu Nr. 490/2002 par metodoloģijas normu apstiprināšanu, lai piemērotu valdības Rīkojumu Nr. 200/2000, un ar valdības Lēmumu Nr. 92/2003 par metodoloģijas normu apstiprināšanu attiecībā uz bīstamu vielu un preparātu klasifikāciju, marķēšanu un iesaiņošanu.

▼M2

— Horvātija: — 1. Ķīmiskās vielas/toksiski ražojumi, ko reglamentē Likums par ķīmiskajām vielām (OG 150/05, 53/08, 49/11) un sekundārie tiesību akti, kas pieņemti, balstoties uz minēto likumu. 2. Augu aizsardzības līdzekļi, ko reglamentē Likums par augu aizsardzības līdzekļiem (OG 70/05) un sekundārie tiesību akti, kas pieņemti, balstoties uz minēto likumu.