2.

ILGIZTURĪBAS PROCEDŪRAS APRAKSTS 2.1. Ilgizturības procedūra sastāv no datu vākšanas fāzes un nostrādājuma uzkrāšanas grafika. 2.2. Datu vākšanas fāze 2.2.1. Izraudzīto motoru, kas aprīkots ar pilnu izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kura ietver piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu, atdzesē līdz apkārtējās vides temperatūrai un tam veic vienu aukstās iedarbināšanas WHTC testa ciklu saskaņā ar ANO/EEK Noteikumu Nr. 49 4. pielikuma 7.6.1. un 7.6.2. punktu. 2.2.2. Tūlīt pēc aukstās iedarbināšanas WHTC testa cikla motoram veic deviņus secīgus karstās iedarbināšanas WHTC testa ciklus saskaņā ar ANO/EEK Noteikumu Nr. 49 4. pielikuma 7.6.4. punktu. 2.2.3. Papildinājuma 2.2.1. un 2.2.2. punktā noteikto testu secība atbilst instrukcijām, kas noteiktas ANO/EEK Noteikumu Nr. 49 4. pielikuma 7.6.5. punktā. 2.2.4. Nepieciešamos datus var arī vākt, braucot ar pilnībā noslogotu transportlīdzekli, kas aprīkots ar izraudzīto izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kura ietver piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu. Testu var veikt vai nu uz ceļa, ievērojot šīs regulas II pielikuma 4.5. līdz 4.5.5. punktā noteiktos brauciena nosacījumus un visaptveroši reģistrējot braukšanas datus, vai arī ar piemērotu šasijas dinamometru. Ja izvēlas veikt testu braukšanas laikā, transportlīdzeklim veic aukstās iedarbināšanas testa ciklu saskaņā ar šā pielikuma 5. papildinājumu, kam seko deviņi karstās iedarbināšanas testa cikli, kuri ir identiski aukstās iedarbināšanas testa ciklam, tā, lai motora veiktais darbs būtu tāds pats, kādu panāk saskaņā ar 2.2.1. un 2.2.2. punktu. Ja testu izvēlas veikt ar šasijas dinamometru, saskaņā ar 5. papildinājumu veicamā testa cikla simulēto ceļa garenslīpumu pielāgo, lai tas atbilstu motora veiktajam darbam WHTC. 2.2.5. Tipa apstiprinātāja iestāde noraida saskaņā ar 2.2.4. punktu iegūtos temperatūras datus, ja tā uzskata, ka minētie dati ir nereāli, un tā pieprasa vai nu testa atkārtošanu, vai arī testa veikšanu saskaņā ar 2.2.1., 2.2.2. un 2.2.3. punktu. 2.2.6. Piesārņojuma kontroles rezerves iekārtā visas testu sērijas laikā temperatūru reģistrē vietā, kur temperatūra ir visaugstākā. 2.2.7. Ja laika gaitā mainās vieta, kurā temperatūra ir visaugstākā, vai arī šādu vietu ir grūti noteikt, būtu jāreģistrē vairākas slāņa temperatūras tam atbilstošās vietās. 2.2.8. Temperatūras mērījumu skaitu un vietas, vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi un pamatojoties uz labāko tehnisko risinājumu, nosaka izgatavotājs. 2.2.9. Ja vairākas slāņa temperatūras izmērīt nav iespējams vai arī tas ir pārāk sarežģīti, vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi, var izmantot vienu katalizatora gultnes temperatūru vai katalizatora slāņa temperatūru. 1. attēls Piemērs temperatūras devēja novietojumam vispārējā pēcapstrādes ierīcē 2. attēls Piemērs temperatūras devēja novietojumam DPF 2.2.10. Testu sērijas laikā temperatūru mēra un reģistrē vismaz reizi sekundē (1 Hz). 2.2.11. Izmērītās temperatūras attēlo histogrammā, grupējot temperatūru pa ne vairāk kā 10 °C. Gadījumā, kas minēts 2.2.7. punktā, katru sekundi histogrammā reģistrē augstāko temperatūru. Katrā histogrammas stabiņā attēlota kopējā to mērīto temperatūru frekvence sekundēs, kas ietilpst konkrētā grupā. 2.2.12. Jānosaka laiks (stundās), kas attiecas uz katru temperatūras grupu, pēc tam tas jāekstrapolē uz piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas darbmūžu saskaņā ar vērtībām, kas norādītas 1. tabulā. Ekstrapolēšanu balsta uz pieņēmumu, ka viens WHTC cikls atbilst nobrauktam 20 km attālumam.



1. tabula Piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas darbmūžs katrai transportlīdzekļa kategorijai un līdzvērtīgie WHTC testa cikli un darbības stundas Transportlīdzekļa kategorija Nobraukums (km) Līdzvērtīgs WHTC testa ciklu skaits Līdzvērtīgs stundu skaits Motoru sistēmas, kas uzstādītas M1, N1 un N2 kategorijas transportlīdzekļos 114 286 5 714 2 857 Motoru sistēmas, kas uzstādītas N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa nepārsniedz 16 tonnas, un M3 kategorijas I klases, II klases un A klases un B klases transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa pārsniedz 7,5 tonnas 214 286 10 714 5 357 Motoru sistēmas, kas uzstādītas N3 kategorijas transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa pārsniedz 16 tonnas, un M3 kategorijas III klases un B klases transportlīdzekļos, kuru maksimālā tehniski pieļaujamā masa pārsniedz 7,5 tonnas 500 000 25 000 12 500 2.2.13. Ir atļauts datu vākšanas fāzi vienlaikus veikt dažādu iekārtu vajadzībām. 2.2.14. Sistēmās ar aktīvo reģenerāciju reģistrē 2.2.1. un 2.2.2. punktā paredzētās testa sērijas laikā notiekošo reģenerāciju skaitu, ilgumu un temperatūras. Ja aktīvā reģenerācija nav notikusi, 2.2.2. punktā paredzēto karstās iedarbināšanas testa sēriju pagarina, lai ietvertu vismaz divas aktīvās reģenerācijas. 2.2.15. Kopējo datu vākšanas periodā izmantotās smērvielas daudzumu (g/h) reģistrē, izmantojot jebkādu piemērotu metodi, piemēram, 6. papildinājumā aprakstīto izlaišanas un svēršanas procedūru. Šajā nolūkā motors darbina 24 stundas, veicot secīgus WHTC testa ciklus. Ja nav iespējams veikt precīzu eļļas patēriņa aprēķinu, izgatavotājs, vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi, smērvielas patēriņa noteikšanai var izmantot: a) standartvērtību 30 g/h; b) izgatavotāja pieprasītu vērtību, kura balstīta uz pamatotiem datiem un informāciju un par kuru ir panākta vienošanās ar tipa apstiprinātāju iestādi. 2.3. Līdzvērtīga un standarttemperatūrai atbilstoša vecināšanas laika aprēķināšana 2.3.1. Pēc izgatavotāja pieprasījuma un vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi, saskaņā ar 2.2. līdz 2.2.15. punktu reģistrētās temperatūras samazina līdz standarttempertūrai Tr , kam jāatrodas datu vākšanas fāzē reģistrēto temperatūru amplitūdā. 2.3.2. Šā papildinājuma 2.2.13. punktā noteiktajā gadījumā katras iekārtas Tr var atšķirties. 2.3.3. Līdzvērtīgo un standarttemperatūrai atbilstošo vecināšanas laiku katrai 2.2.11. punktā minētajai grupai aprēķina saskaņā ar šādu vienādojumu: 1. vienādojums kur: R = piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas termiskā reakcija. Izmanto šādas vērtības: — dīzeļdegvielas oksidēšanās katalizators (DOC): 18 050 , — katalizēts DPF: 18 050 , — SCR vai amonjaka oksidēšanās katalizators (AMOX) uz dzelzs ceolīta (Fe-Z) bāzes: 5 175 , — SCR vara ceolīts (Cu-Z): 11 550 , — SCR vanādijs (V): 5 175 , — LNT (vienkāršs NOx filtrs): 18 050 . Tr = standarttemperatūra, izteikta K. = viduspunkta temperatūra (izteikta K), kāda ir temperatūras grupai i, kurai piesārņojuma kontroles rezerves iekārta ir pakļauta datu vākšanas fāzē; reģistrēta temperatūras histogrammā. = laiks stundās, kas atbilst temperatūrai , kuru koriģē, pamatojoties uz pilno darbmūžu, piemēram, ja histogrammā attēlotas piecas stundas un darbmūžs saskaņā ar 1. tabulu ir 4 000 stundu, tad visus histogrammas laika ierakstus reizina ar . = līdzvērtīgais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu

laiku pakļautu temperatūrai

. i = temperatūras grupas numurs; “1” ir numurs temperatūras grupai ar zemāko temperatūru, bet “n” ir numurs temperatūras grupai ar augstāko temperatūru. 2.3.4. Kopējo līdzvērtīgo vecināšanas laiku aprēķina saskaņā ar šādu vienādojumu: 2. vienādojums kur: AT = kopējais līdzvērtīgais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu darbmūža laikā

laiku pakļautu katrai histogrammā reģistrētajai temperatūras grupas i temperatūrai

. = līdzvērtīgais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu

laiku pakļautu temperatūrai

. i = temperatūras grupas numurs; “1” ir numurs temperatūras grupai ar zemāko temperatūru, bet “n” ir numurs temperatūras grupai ar augstāko temperatūru. n = kopējais temperatūras grupu skaits. 2.3.5. Šā papildinājuma 2.2.13. punktā minētajā gadījumā AT aprēķina katrai iekārtai. 2.4. Nostrādājuma uzkrāšanas grafiks 2.4.1. Vispārīgas prasības 2.4.1.1. Nostrādājuma uzkrāšanas grafiks ļauj paātrināt piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas vecināšanu, izmantojot informāciju, kas savākta 2.2. punktā noteiktajā datu vākšanas fāzē. 2.4.1.2. Nostrādājuma uzkrāšana grafiks sastāv no termiskās uzkrāšanas grafika un smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafika saskaņā ar 2.4.4.6. punktu. Izgatavotājs, vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi, var neīstenot smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafiku, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas ir novietotas aiz pēcapstrādes filtra (piemēram, aiz dīzeļdegvielas daļiņu filtra). Gan termiskās uzkrāšanas grafiks, gan smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafiks sastāv no vairākām attiecīgi termiskās uzkrāšanas un smērvielas patēriņa uzkrāšanas fāzēm. 2.4.1.3. Piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu ar aktīvo reģenerāciju gadījumā termiskās uzkrāšanas fāzi papildina ar aktīvās reģenerācijas režīmu. 2.4.1.4. Nostrādājuma uzkrāšanas grafikos, kas sastāv gan no termiskās, gan smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafikiem, minēto grafiku secība ir pamīša, lai katra veicamā termiskās uzkrāšanas fāze atbilstu tai sekojošajai smērvielas patēriņa uzkrāšanas fāzei. 2.4.1.5. Ir atļauts nostrādājuma uzkrāšanas grafiku vienlaikus īstenot dažādām iekārtām. Šādā gadījumā visām iekārtām nosaka vienotu nostrādājuma uzkrāšanas grafiku. 2.4.2. Termiskās uzkrāšanas grafiks 2.4.2.1. Termiskās uzkrāšanas grafiks simulē termiskas vecināšanas ietekmi uz piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas veiktspēju līdz tās darbmūža beigām. 2.4.2.2. Motoru, ko izmanto nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanai un kas aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kura ietver piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu, darbina vismaz trīs secīgas termiskās fāzes, kā noteikts 4. papildinājumā. 2.4.2.3. Temperatūras reģistrē vismaz divu termisko fāžu laikā. Pirmo fāzi, kas paredzēta motora uzsildīšanai, temperatūras datu vākšanai neizmanto. 2.4.2.4. Temperatūru reģistrē tam atbilstošās vietās, ko izvēlās saskaņā ar 2.2.6. līdz 2.2.9. punktu, un vismaz reizi sekundē (1 Hz). 2.4.2.5. Faktisko vecināšanas laiku, kas atbilst termiskajām fāzēm, kuras minētas 2.4.2.3. punktā, aprēķina saskaņā ar šādiem vienādojumiem: 3. vienādojums 4. vienādojums kur: = faktiskais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu i sekundes pakļautu temperatūrai Ti . Ti = temperatūra (izteikta K), kas katrā termiskajā fāzē mērīta i sekundē. R = piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas termiskā reakcija. Izgatavotājs vienojas ar tipa apstiprinātāju iestādi par izmantojamo R vērtību. Alternatīvi varēs izmantot arī šādas standartvērtības: — dīzeļdegvielas oksidēšanās katalizators (DOC): 18 050 , — katalizēts DPF: 18 050 , — SCR vai amonjaka oksidēšanās katalizators (AMOX) uz dzelzs ceolīta (Fe-Z) bāzes: 5 175 , — SCR vara ceolīts (Cu-Z): 11 550 , — SCR vanādijs (V): 5 175 , — LNT (vienkāršs NOx filtrs): 18 050 . Tr = standarttemperatūra (izteikta K), kam ir tāda pati vērtība kā 1. vienādojumā. AE = faktiskais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļautu termiskās fāzes laikā. AT = kopējais līdzvērtīgais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu darbmūža laikā

laiku pakļautu katrai histogrammā reģistrētajai temperatūras grupas i temperatūrai

. i = temperatūras mērījumu skaits. p = kopējais temperatūras mērījumu skaits. nc = tās termiskās fāzes kārtas numurs, kas veikta temperatūras datu vākšanas nolūkā saskaņā ar 2.4.2.3. punktu. C = kopējais termisko fāžu skaits, kas veiktas temperatūras datu vākšanas nolūkā. 2.4.2.6. Kopējo termisko fāžu skaitu, kas jāietver nostrādājuma uzkrāšanas grafikā, nosaka, izmantojot šādu vienādojumu: 5. vienādojums NTS = AT/AE kur: NTS = kopējais termisko fāžu skaits, kas jāīsteno nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā. AT = kopējais līdzvērtīgais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu darbmūža laikā

laiku pakļautu katrai histogrammā reģistrētajai temperatūras grupas i temperatūrai

. AE = faktiskais vecināšanas laiks (stundās), kas nepieciešams, lai, piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļaujot temperatūrai Tr , sasniegtu tādu pašu vecināšanas apjomu, kāds būtu tad, ja piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pakļautu termiskās fāzes laikā. 2.4.2.7. Ir atļauts samazināt NTS un tādējādi arī nostrādājuma uzkrāšanas grafiku, paaugstinot temperatūras, kādām katra iekārta ir pakļauta katra vecināšanas cikla režīma laikā, piemērojot vienu vai vairākus no turpmāk minētajiem pasākumiem: a) izolējot izpūtēju; b) piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pārvietojot tuvāk izplūdes gāzu kolektoram; c) mākslīgi paaugstinot izplūdes gāzu temperatūru; d) optimizējot motora iestatījumus, ievērojami nemainot motora emisijas. 2.4.2.8. Piemērojot 2.4.4.6. un 2.4.4.7. punktā minētos pasākumus, kopējais vecināšanas laiks, kas aprēķināts, izmantojot NTS , nav mazāks par 10 % darbmūža, kas uzskaitīts 1. tabulā, piemēram, N1 kategorijas transportlīdzekļa NTS nav mazāks par 286 termiskajām fāzēm, pieņemot, ka katra fāze ilgst vienu stundu. 2.4.2.9. Ir atļauts palielināt NTS un tādējādi arī nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas ilgumu, pazeminot temperatūras, kādām katra iekārta ir eksponēta katra vecināšanas cikla režīma laikā, piemērojot vienu vai vairākus no turpmāk minētajiem pasākumiem: a) piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu pārvietojot tālāk prom no izplūdes gāzu kolektora; b) mākslīgi pazeminot izplūdes gāzu temperatūru; c) optimizējot motora iestatījumus. 2.4.2.10. Gadījumā, kas minēts 2.4.1.5. punktā, piemēro šādus nosacījumus. 2.4.2.10.1. Katrai iekārtai NTS ir vienāds, lai varētu izveidot vienotu nostrādājuma uzkrāšanas grafiku. 2.4.2.10.2. Lai panāktu visām iekārtām vienādu NTS , katrai iekārtai aprēķina pirmo NTS vērtību, izmantojot katras iekārtas attiecīgās AT un AE vērtības. 2.4.2.10.3. Ja aprēķinātās NTS vērtības atšķiras, attiecībā uz iekārtu vai iekārtām, kuru NTS jāmaina, 2.4.2.3. punktā minētajām termiskajām fāzēm var piemērot vienu vai vairākus 2.4.2.7. līdz 2.4.2.10. punktā noteiktos pasākumus, lai tādējādi ietekmētu izmērīto Ti un pieņemami paātrinātu vai palēninātu attiecīgās iekārtas vai iekārtu mākslīgo vecināšanu. 2.4.2.10.4. Aprēķina jaunās NTS vērtības, kas attiecas uz jaunajām temperatūrām Ti , kas iegūtas saskaņā ar 2.4.2.10.3. punktu. 2.4.2.10.5. Šā papildinājuma 2.4.2.10.3. un 2.4.2.10.4. punktā noteiktos pasākumus atkārto tik ilgi, kamēr iegūtās katras iekārtas NTS vērtības sakrīt. 2.4.2.10.6. Tr vērtības, ko izmanto 2.4.2.10.4. un 2.4.2.10.5. punktā minēto jauno NTS vērtību aprēķināšanai, ir tās pašas, kas saistībā ar AT aprēķināšanu katrai iekārtai minētas 2.3.2. un 2.3.5. punktā. 2.4.2.11. Attiecībā uz piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu komplektu, kas veido sistēmu Direktīvas 2007/46/EK 3. panta 25. punkta izpratnē, iekārtu termiskas vecināšanas nolūkā var apsvērt vienu no diviem turpmāk minētajiem risinājumiem. 2.4.2.11.1. Komplekta iekārtas var vecināt atsevišķi vai kopā saskaņā ar 2.4.2.10. punktu. 2.4.2.11.2. Ja komplekts ir veidots tā, ka iekārtas nav iespējams atdalīt (piem., DOC + SCR vienā korpusā), komplekta termisko vecināšanu veic ar lielāko NTS . 2.4.3. Pārveidots termiskās uzkrāšanas grafiks iekārtām ar aktīvo reģenerāciju 2.4.3.1. Iekārtas ar aktīvo reģenerāciju pārveidotajā termiskās uzkrāšanas grafikā simulē gan termiskās slodzes, gan arī aktīvās reģenerācijas radītas vecināšanas ietekmi uz piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu tās lietošanas laika beigās. 2.4.3.2. Motoru, ko izmanto nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanai un kas aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kura ietver piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu, darbina vismaz trīs pārveidotās termiskās fāzes pēc kārtas; katra fāze ietver termisku fāzi, kas noteikta 4. papildinājumā un kam seko pilna aktīvā reģenerācija, kuras laikā sasniegtajai maksimālajai temperatūrai pēcapstrādes sistēmā nevajadzētu būt zemākai par datu vākšanas fāzē reģistrēto maksimālo temperatūru. 2.4.3.3. Temperatūras reģistrē vismaz divu pārveidoto termisko fāžu laikā. Pirmo fāzi, kas paredzēta motora uzsildīšanai, temperatūras datu vākšanai neizmanto. 2.4.3.4. Lai saīsinātu laikposmu no 4. papildinājumā noteiktās termiskās fāzes līdz tai sekojošai aktīvajai reģenerācijai, izgatavotājs var mākslīgi uzsākt aktīvo reģenerāciju, pēc katras 4. papildinājumā noteiktās termiskās fāzes darbinot motoru vienmērīgā režīmā, kas ļauj motoram lielā apjomā ražot kvēpus. Minētajā gadījumā šo vienmērīgo režīmu arī uzskata par 2.4.3.2. punktā noteiktās pārveidotās termiskās fāzes daļu. 2.4.3.5. Faktisko vecināšanas laiku, kas atbilst katrai pārveidotajai termiskajai fāzei, aprēķina, izmantojot 3. un 4. vienādojumu. 2.4.3.6. Kopējo pārveidoto termisko fāžu skaitu, kas jāveic nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā, aprēķina, izmantojot 5. vienādojumu. 2.4.3.7. Ir atļauts samazināt NTS un tādējādi arī nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas ilgumu, palielinot katra pārveidotās termiskās fāzes režīma temperatūru un piemērojot vienu vai vairākus no 2.4.2.7. punktā minētajiem pasākumiem. 2.4.3.8. Papildus 2.4.3.7. punktā minētajiem pasākumiem NTS var arī samazināt, paaugstinot pārveidotās termiskās fāzes aktīvās reģenerācijas maksimālo temperatūru, bet nekādos apstākļos nepārsniedzot 800 °C slāņa temperatūru. 2.4.3.9. NTS nekad nav mazāks par 50 % tādu aktīvo reģenerāciju skaita, ko veic piesārņojuma kontroles rezerves iekārtām to darbmūža laikā; to aprēķinot saskaņā ar šādu vienādojumu: 5. vienādojums kur: NAR = aktīvās reģenerācijas fāžu skaits piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas darbmūžā. tWHTC = līdzvērtīgs stundu skaits, kas saskaņā ar 1. tabulu atbilst transportlīdzekļa kategorijai, kurai paredzēta piesārņojuma kontroles rezerves iekārta. tAR = aktīvās reģenerācijas ilgums stundās. tBAR = laiks (stundās) starp divām secīgām aktīvajām reģenerācijām. 2.4.3.10. Ja pēc minimālā tādu pārveidoto termisko fāžu skaita piemērošanas, kas noteiktas 2.4.3.9. punktā, AE × NTS , ko aprēķina, izmantojot 4. vienādojumu, pārsniedz AT, ko aprēķina, izmantojot 2. vienādojumu, katru tādas termiskās fāzes režīmu, kas noteikta 4. papildinājumā un ietverta 2.4.3.2. punktā paredzētajā pārveidotajā termiskajā fāzē, var samazināt tādā pašā proporcijā, lai panāktu, ka AE × NTS = AT. 2.4.3.11. Ir atļauts palielināt NTS vērtību un tādējādi arī nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas ilgumu, pazeminot katra termoaktīvās reģenerācijas fāzes režīma temperatūru, piemērojot vienu vai vairākus no 2.4.2.9. punktā minētajiem pasākumiem. 2.4.3.12. Gadījumā, kas minēts 2.4.1.5. punktā, piemēro 2.4.2.10. un 2.4.2.11. punktu. 2.4.4. Smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafiks 2.4.4.1. Smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafikā simulē vecināšanas, ko izraisa smērvielu patēriņa radīta negatīva ķīmiska ietekme vai nogulšņu veidošanās, ietekmi uz piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas veiktspēju tās lietošanas laika beigās. 2.4.4.2. Patērētās smērvielas daudzumu (g/h) nosaka vismaz 24 termisko fāžu vai atbilstoša skaita pārveidoto termisko fāžu laikā, izmantojot jebkādu atbilstošo metodi, piemēram, 6. papildinājumā aprakstīto izlaišanas un svēršanas procedūru. Izmanto svaigu smērvielu. 2.4.4.3. Motoru aprīko ar nemainīga tilpuma eļļas uztvērēju, lai izvairītos no papildināšanas nepieciešamības, jo eļļas līmenis ietekmē eļļas patēriņu. Var izmantot jebkādu atbilstošo metodi, piemēram, tādu, kas aprakstīta ASTM standartā D7156-09. 2.4.4.4. Teorētisko laiku (stundās), kurā būtu jāveic attiecīgi termiskās uzkrāšanas grafika vai pārveidotās termiskās uzkrāšanas grafika īstenošana, lai iegūtu tādu smērvielas patēriņu, kas atbilst kontroles rezerves iekārtas darbmūžam, aprēķina, izmantojot šādu vienādojumu: 6. vienādojums kur: tTAS = teorētiskais nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas ilgums (stundās), kas nepieciešams, lai iegūtu smērvielas patēriņu, kurš atbilst piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas darbmūžam, ar nosacījumu, ka nostrādājuma uzkrāšanas grafiku veido vienīgi vairākas secīgas termiskās fāzes vai pārveidotas secīgas termiskās fāzes. LCRWHTC = smērvielas patēriņš (g/h), ko nosaka saskaņā ar 2.2.15. punktu. tWHTC = līdzvērtīgs stundu skaits, kas saskaņā ar 1. tabulu atbilst transportlīdzekļa kategorijai, kurai paredzēta piesārņojuma kontroles rezerves iekārta. LCRTAS = smērvielas patēriņš (g/h), ko nosaka saskaņā ar 2.4.4.2. punktu. 2.4.4.5. Termisko fāžu vai pārveidoto termisko fāžu skaitu, kas atbilst tTAS , aprēķina, izmantojot šādu vienādojumu: 7. vienādojums kur: N = termisko fāžu vai pārveidoto termisko fāžu skaits, kas atbilst tTAS. tTAS = teorētiskais nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas ilgums (stundās), kas nepieciešams, lai iegūtu smērvielas patēriņu, kurš atbilst piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas darbmūžam, ar nosacījumu, ka nostrādājuma uzkrāšanas grafiku veido vienīgi vairākas secīgas termiskās fāzes vai pārveidotas secīgas termiskās fāzes. tTS = termiskās fāzes vai pārveidotas termiskās fāzes ilgums stundās. 2.4.4.6. N vērtību salīdzina ar NTS vērtību, kas aprēķināta saskaņā ar 2.4.2.6. punktu vai, iekārtu ar aktīvo reģenerāciju gadījumā – saskaņā ar 2.4.3.5. punktu. Ja N ≤ NTS , nav nepieciešams termiskās uzkrāšanas grafiku papildināt ar smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafiku. Ja N > NTS , termiskās uzkrāšanas grafiku papildina ar smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafiku. 2.4.4.7. Smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafiku var nepievienot, ja, palielinot smērvielas patēriņu, kā aprakstīts 2.4.4.8.4. punktā, nepieciešamais smērvielas patēriņš ir sasniegts, īstenojot attiecīgo termiskās uzkrāšanas grafiku, kas sastāv no NTS termisko fāžu vai pārveidoto termisko fāžu veiktspējas. 2.4.4.8. Smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafika izstrāde 2.4.4.8.1. Smērvielas patēriņa uzkrāšanas grafiks sastāv no vairākām smērvielas patēriņa fāzēm, kuras vairākkārt atkārto, katru smērvielas patēriņa fāzi mijot ar termisko fāzi vai pārveidotu termisko fāzi. 2.4.4.8.2. Katra smērvielas patēriņa fāze sastāv no vienmērīga režīma ar pastāvīgu slodzi un ātrumu; slodzi un ātrumu izvēlas tā, lai smērvielas patēriņš būtu pēc iespējas lielāks, bet faktiskā termiskā vecināšana būtu pēc iespējas mazāka. Režīmu, vienojoties ar tipa apstiprinātāju iestādi un pamatojoties uz labāko tehnisko risinājumu, nosaka izgatavotājs. 2.4.4.8.3. Katras smērvielas patēriņa fāzes ilgumu nosaka šādi. 2.4.4.8.3.1. Motoru pietiekami ilgi darbina ar slodzi un ātrumu, ko saskaņā ar 2.4.4.8.2. punktu noteicis izgatavotājs, un patērētās smērvielas daudzumu (g/h) nosaka, izmantojot jebkādu atbilstošo metodi, piemēram, 6. papildinājumā aprakstīto izlaišanas un svēršanas procedūru. Smērvielas maiņu veic ar ieteiktajiem intervāliem. 2.4.4.8.3.2. Katras smērvielas patēriņa fāzes ilgumu aprēķina, izmantojot šādu vienādojumu: 8. vienādojums kur: tLS = vienas smērvielas patēriņa fāzes ilgums stundās. LCRWHTC = smērvielas patēriņš (g/h), ko nosaka saskaņā ar 2.2.15. punktu. tWHTC = līdzvērtīgs stundu skaits, kas saskaņā ar 1. tabulu atbilst transportlīdzekļa kategorijai, kurai paredzēta piesārņojuma kontroles rezerves iekārta. LCRTAS = smērvielas patēriņš (g/h), ko nosaka saskaņā ar 2.4.4.2. punktu. LCRLAS = smērvielas patēriņš (g/h), ko nosaka saskaņā ar 2.4.4.8.3.1. punktu. tTS = vienas termiskās fāzes, kas noteikta 4. papildinājumā, vai vienas pārveidotās termiskās fāzes, kas noteikta 2.4.3.2. punktā, ilgums stundās. NTS = kopējais termisko fāžu vai pārveidoto termisko fāžu skaits, kas jāīsteno nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanas laikā. 2.4.4.8.4. Smērvielas patēriņam vienmēr jābūt mazākam par 0,5 % no motora degvielas patēriņa, lai izvairītos no pārlieku lielas pelnvielu uzkrāšanās piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas priekšpusē. 2.4.4.8.5. Ir atļauts smērvielas patēriņa fāzes radītu termisku vecināšanu pievienot AE vērtībai, ko aprēķina 4. vienādojumā. 2.4.5. Pilna nostrādājuma uzkrāšanas grafika izstrāde 2.4.5.1. Nostrādājuma uzkrāšanas grafiku veido, attiecīgi termisko vai pārveidotu termisko fāzi mijot ar smērvielas patēriņa fāzi. Iepriekš minēto sistēmu atkārto NTS reizes; NTS vērtību aprēķina vai nu saskaņā ar attiecīgi 2.4.2., vai 2.4.3. sadaļu. Pilna nostrādājuma uzkrāšanas grafika piemērs ir norādīts 7. papildinājumā. Blokshēma, kurā norādīta pilna nostrādājuma uzkrāšanas grafika izstrāde, ir norādīta 8. papildinājumā. 2.4.6. Nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošana 2.4.6.1. Motoram, kas aprīkots ar izplūdes gāzu pēcapstrādes sistēmu, kura ietver piesārņojuma kontroles rezerves iekārtu, īsteno 2.4.5.1. punktā noteikto nostrādājuma uzkrāšanas grafiku. 2.4.6.2. Motors, ko izmanto nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanai, var atšķirties no tā motora, kuru saskaņā ar 2.4.3.2. punktu jātestē attiecībā uz emisijām, un no tā motora, kuru izmanto datu vākšanas fāzē; pēdējam minētajam motoram vienmēr jābūt tam, kura vajadzībām ir izstrādāta piesārņojuma kontroles rezerves iekārta, kam jāsaņem tipa apstiprinājums. 2.4.6.3. Ja tā motora tilpums, ko izmanto nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanai, ir par vismaz 20 % lielāks nekā tā motora tilpums, ko izmanto datu vākšanas fāzē, tad pirmā motora izplūdes sistēmu aprīko ar apvadierīci, lai pēc iespējas tuvāk atdarinātu otrā motora izplūdes gāzu plūsmu izvēlētajos vecināšanas apstākļos. 2.4.6.4. Šā papildinājuma 2.4.6.2. punktā minētajā gadījumā motors, ko izmanto nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanai, ir saņēmis tipa apstiprinājumu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 595/2009. Turklāt, ja testējamā iekārta vai iekārtas ir paredzēts uzstādīt motoru sistēmā ar atgāzes recirkulāciju (EGR), arī nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanai izmantotajā motoru sistēmā jābūt uzstādītai EGR. Ja testējamā iekārta vai iekārtas nav paredzēts uzstādīt motoru sistēmā ar EGR, arī nostrādājuma uzkrāšanas grafika īstenošanai izmantotajā motoru sistēmā EGR nav jābūt uzstādītai. 2.4.6.5. Smērviela un degviela, ko izmanto, īstenojot nostrādājuma uzkrāšanas grafiku, ir pēc iespējas līdzīgāka tai, ko izmanto datu vākšanas fāzē, kas noteikta 2.2. punktā. Smērvielai jāatbilst tā motora izgatavotāja ieteikumam, kuram piesārņojuma kontroles rezerves iekārta ir konstruēta. Izmantotajām degvielām vajadzētu būtu tirgus degvielām, kas atbilst attiecīgajām Direktīvas 98/70/EK prasībām. Pēc izgatavotāja pieprasījuma saskaņā ar šo regulu var izmantot arī etalondegvielas. 2.4.6.6. Tehniskās apkopes nolūkos smērvielas maina ar intervāliem, kurus paredzējis datu vākšanas fāzē izmantotā motora izgatavotājs. 2.4.6.7. SCR gadījumā karbamīda iesmidzināšanu veic saskaņā ar piesārņojuma kontroles rezerves iekārtas izgatavotāja noteikto stratēģiju.