1993R2454 — LV — 04.03.2007 — 010.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Grozīta ar:

►A1 C 241 21 29.8.1994 ►A2 L 236 33 23.9.2003





Labota ar:







NB: Šajā konsolidētajā versijā ir atsauces uz Eiropas norēķinu vienību un/vai ecu, kuras no 1999. gada 1. janvāra jāsaprot kā atsauces uz euro − Padomes Regula (EEK) Nr. 3308/80 (OV L 345, 20.12.1980., 1. lpp.) un Padomes Regula (EK) Nr. 1103/97 (OV L 162, 19.6.1997., 1. lpp.).









▼B

KOMISIJAS REGULA (EEK) Nr. 2454/93

(1993. gada 2. jūlijs),

ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi







EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi ( 1 ), še turpmāk “Kodekss”, — jo īpaši tās 249. pantu, tā kā, pieņemot Kodeksu, muitas tiesību normas ir apkopotas vienotā tiesību aktā; tā kā minētās muitas tiesību normas Kodeksā tomēr mazliet mainītas, tās padarot saskanīgākas un vienkāršākas un novēršot atsevišķus izlaidumus; tā kā tādējādi Kodekss ir pilnīgi pabeigts Kopienas tiesību akts šajā jomā; tā kā iemesli, kas bija par pamatu Kodeksa pieņemšanai, tādā pašā mērā attiecas arī uz muitas īstenošanas noteikumiem; tā kā tādēļ ir vēlams apkopot vienā regulā visus ar muitu saistītos īstenošanas noteikumus, kas pašlaik ir izkliedēti dažādās Kopienas regulās un direktīvās; tā kā ar šo regulu izveidotajā Kopienu Muitas kodeksa īstenošanas kodeksā jāietver visi īstenošanas noteikumi muitas jomā; tā kā tomēr, ņemot vērā praksi: — jāizdara daži grozījumi, lai minētos noteikumus pieskaņotu Kodeksa noteikumiem, — ievērojot Kodeksa vispārējo piemērojamību, jāpaplašina darbības joma dažiem noteikumiem, kas šobrīd attiecas tikai uz konkrētām muitas procedūrām, — daži noteikumi jāizsaka precīzāk, lai uzlabotu tiesisko drošību, tos piemērojot; tā kā grozījumi galvenokārt attiecas uz noteikumiem par muitas parādu; tā kā ir ieteicams līdz 1995. gada 1. janvārim ierobežot 791. panta 2. punkta piemērošanu un konkrēto jautājumu pārskatīt, ņemot vērā šajā laikā gūto pieredzi; tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi saskan ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







I DAĻA

VISPĀRĪGI ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI







I SADAĻA

VISPĀRĪGI NOTEIKUMI







1. NODAĻA

Jēdzienu definīcijas

1. pants

Šajā regulā:

1. “Kodekss” — Padomes 1992. gada 12. oktobra Regula (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi;

▼M6

2. “ATA karnete nozīmē” — starptautisko muitas dokumentu pagaidu ievešanai, kas izdots saskaņā ar ATA konvenciju vai Stambulas Konvenciju;

▼M21

3. “Komiteja ir:” — Muitas kodeksa komiteja, kas izveidota ar Kodeksa 247.a un 248.a pantu;

▼B

4. “Muitas sadarbības padome” — organizācija, kas izveidota ar Briselē 1950. gada 15. decembrī noslēgto Konvenciju par Muitas sadarbības padomes dibināšanu;

5. “preču identifikācijai vajadzīgie dati” — pirmkārt, dati, ko izmanto preču komerciālai identificēšanai un kas ļauj muitas dienestiem noteikt tarifa klasifikāciju, otrkārt, preču daudzums;

6. “nekomerciālas preces” — preces, kurām attiecīgo muitas procedūru piemēro atsevišķos gadījumos un kuru raksturs un daudzums liecina, ka tās paredzētas preču saņēmēju vai vedēju privātai, personiskai vai ģimenes lietošanai vai kas acīmredzami domātas kā dāvanas;

7. “tirdzniecības politikas pasākumi” — ar tarifu nesaistīti pasākumi, kas ir saskaņā ar kopējo tirdzniecības politiku pieņemti Kopienas noteikumi, ar kuriem reglamentē preču ievešanu un izvešanu, piemēram, uzraudzības vai drošības pasākumi, daudzumu ierobežojumi vai limiti un ievešanas vai izvešanas aizliegumi;

8. “muitas nomenklatūra” — viena no Kodeksa 20. panta 6. punktā minētajām nomenklatūrām;

9. “Harmonizētā sistēmā” — Preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētā sistēma;

▼M21

10. “Līgums ir:” — Eiropas Kopienas dibināšanas līgums;

▼M6

11. “Stambulas Konvencija nozīmē” — Az áruk ideiglenes behozataláról 1990. június 26-án, Isztambulban aláírt egyezmény;

▼M29

12. “Komersants” ir: persona, kura savas saimnieciskās darbības veikšanas laikā ir iesaistīta darbībās, kuras reglamentē muitas tiesību akti.

▼M18

1.a pants

Attiecībā uz 291. līdz 300. panta piemērošanu, Beniluksa Ekonomikas savienības valstis uzskata par vienu dalībvalsti.

▼B







2. NODAĻA

Lēmumi

2. pants

Ja lēmuma lūdzējs nespēj sagādāt visus dokumentus un datus, kas vajadzīgi nolēmuma pieņemšanai, muitas dienesti sniedz to rīcībā esošos dokumentus un datus.

3. pants

Lēmumu par nodrošinājumu, kas bijis labvēlīgs personai, kura parakstījusi apņemšanos vajadzīgo summu iemaksāt, tiklīdz muitas dienesti izdevuši pirmo rakstisko prasību, atsauc, ja minētās saistības nav pildītas.

4. pants

Atsaukšana neskar preces, kurām atsaukšanas spēkā stāšanās brīdī saskaņā ar atsaukto atļauju jau piemēro kādu procedūru.

Tomēr muitas dienesti var prasīt, lai tādām precēm muitas dienestu noteiktā termiņā piemēro kādu muitas apstiprinātu režīmu vai izmantojumu.

▼M1







3. NODAĻA

Datu apstrādes paņēmieni

4.a pants

1. Atbilstīgi pašu noteiktiem nosacījumiem un pašu noteiktā veidā, ņemot vērā muitas noteikumos iekļautos principus, muitas dienesti var paredzēt muitas formalitāšu kārtošanu ar datu apstrādes paņēmieniem.

Sakarā ar to:

— “datu apstrādes paņēmiens” nozīmē: — a) EDI (electronic data interchange) standarta ziņu apmaiņu muitas dienestu starpā; b) attiecīgo muitas formalitāšu kārtošanai vajadzīgās informācijas ievadīšanu muitas datu apstrādes sistēmās;

— “EDI” (electronic data interchange) nozīmē atbilstīgi pieņemtiem ziņu standartiem strukturētu datu elektronisku pārraidi no vienas datorsistēmas uz citu,

— “standarta ziņa” nozīmē iepriekš definētu struktūru, kas pieņemta datu elektroniskai pārraidīšanai.

2. Nosacījumos attiecībā uz muitas formalitāšu kārtošanu ar datu apstrādes paņēmieniem cita starpā paredz to, kādā veidā pārbaudīt datu avotus un aizsargāties pret datu pakļaušanu neatļautas piekļuves, nozaudēšanas, grozīšanas vai iznīcināšanas riskam.

4.b pants

Ja formalitāšu kārtošanā izmanto datu apstrādes paņēmienus, tad muitas dienesti nosaka, kādā veidā aizstāt pašrocīgus parakstus, piemēram, izmantot kodus.

▼M19

4.c pants

Pārbaudes programmu vajadzībām, kas izmanto datu apstrādes paņēmienus, kuri izstrādāti iespējamo vienkāršojumu novērtēšanai, muitas dienests uz laiku, kas stingri nepieciešams programmas veikšanai, var atcelt prasību sniegt šādu informāciju:

a) 178. panta 1. punktā noteikto deklarāciju;

b) atkāpjoties no 222. panta 1. punkta, datus, kas attiecas uz noteiktām vienotā administratīvā dokumenta ailēm, kuri nav vajadzīgi preču noteikšanai un neietekmē ievedmuitas vai izvedmuitas piemērošanu.

Informācijai tomēr ir jābūt pieejamai pēc pieprasījuma, veicot kontroles darbības.

Ievedmuita, ko uzliek saskaņā ar pirmo apakšpunktu piešķirtā atbrīvojuma laikā, nav mazāka nekā ievedmuita, ko iekasētu bez atbrīvojuma.

Dalībvalstis, kas vēlas iesaistīties šādās pārbaudes programmās, iepriekš sniedz Komisijai ierosināto pārbaudes programmu sīku datus, ieskaitot paredzēto darbības ilgumu. Tās arī informē Komisiju par faktisko īstenošanu un rezultātiem. Komisija informē visas pārējās dalībvalstis.

▼M29







4. NODAĻA

Datu apmaiņa starp muitas dienestiem, izmantojot informācijas tehnoloģijas un datortīklus

4.d pants

1. Neskarot jebkādus īpašus apstākļus un noteikumus attiecībā uz konkrēto procedūru, kuru vajadzības gadījumā piemēro pēc analoģijas, ja dalībvalstis sadarbībā ar Komisiju attiecībā uz muitas procedūrām vai komersantiem ir izstrādājušas elektroniskās informācijas apmaiņas sistēmas, muitas dienesti izmanto šādas sistēmas informācijas apmaiņai starp attiecīgajām muitas iestādēm.

2. Ja procedūrā iesaistītās muitas iestādes atrodas dažādās dalībvalstīs, ziņojumi, kurus izmanto datu apmaiņā, atbilst struktūrai un datiem, ko muitas dienesti noteikuši, saskaņojot cits ar citu.

4.e pants

1. Papildus 4.a panta 2. punktā minētajiem nosacījumiem muitas dienesti ievieš un uztur atbilstošus drošības pasākumus, lai nodrošinātu dažādo sistēmu efektīvu, uzticamu un drošu darbību.

2. Lai nodrošinātu 1. punktā paredzēto sistēmas drošības līmeni, katru reizi, veicot datu ievadi, maiņu vai dzēšanu, to reģistrē kopā ar informāciju par šādas apstrādes iemesliem un precīzu laiku, kā arī norāda personu, kas to ir veikusi. Turklāt sākotnējos datus un jebkurus šādi apstrādātus datus uzglabā vismaz trīs kalendāros gadus kopš tā gada beigām, uz kuru šie dati attiecas, vai ilgāk, ja nav noteikts citādi.

3. Muitas dienesti regulāri uzrauga drošību.

4. Iesaistītie muitas dienesti informē viens otru un vajadzības gadījumā informē attiecīgo komersantu par visiem iespējamiem drošības pārkāpumiem.







5. NODAĻA

Riska pārvaldība

4.f pants

1. Muitas dienesti veic riska pārvaldību, lai diferencētu riska līmeņus, kas saistīti ar precēm, kurām veic muitas kontroli vai pārraudzību, lai noteiktu, vai precēm jāveic īpašas muitas pārbaudes, un, ja jāveic, tad kādos gadījumos.

2. Riska līmeņu noteikšana jāpamato ar riska iespējamības novērtējumu un izraisītajām sekām konkrētā gadījumā, ja šāds gadījums patiešām notiek. Izvēloties sūtījumu un deklarāciju, kam jāveic muitas kontrole, balstās uz nejaušības principu.

4.g pants

1. Kodeksa 13. panta 2. punktā minēto riska pārvaldību veic saskaņā ar elektronisku vienotu riska pārvaldības sistēmu, kurā ietverti šādi elementi:

a) Kopienas Muitas riska pārvaldības sistēma, kas paredzēta riska pārvaldības īstenošanai un kuru savstarpējā saziņā izmantos dalībvalstu muitas dienesti un Komisija attiecībā uz jebkādu riska informāciju, kas sekmēs muitas pārbaužu efektivitāti;

b) kopējas prioritārās kontroles jomas;

c) kopēji riska kritēriji un standarti muitas pārbaužu saskaņotai piemērošanai īpašos gadījumos.

2. Muitas dienesti, izmantojot 1. punkta a) apakšpunktā minēto sistēmu, apmainās ar riska informāciju šādos gadījumos:

a) muitas dienests novērtē, ka pastāv ievērojams risks un jāveic muitas kontrole, un kontroles rezultātos tiek konstatēts, ka ir noticis gadījums, kas minēts Kodeksa 4. panta 25. punktā;

b) kontroles rezultātos netiek konstatēts, ka Kodeksa 4. panta 25. punktā minētais gadījums ir noticis, bet attiecīgais muitas dienests uzskata, ka pastāv liela riska iespējamība citur Kopienā.

4.h pants

1. Kopējās prioritārās kontroles jomas aptver īpašu muitas apstiprinātu režīmu vai izmantošanu, preču veidus, satiksmes maršrutus, transporta veidus vai komersantus, kuri noteiktā laika periodā ir paaugstinātas riska analīzes un pastiprinātas muitas kontroles objekti.

2. Kopējās prioritārās kontroles jomas piemēro, balstoties uz kopēju pieeju riska analīzei un kopējiem riska kritērijiem un standartiem preču vai komersantu atlasei, lai nodrošinātu līdzvērtīgu muitas pārbaužu veikšanas līmeni.

3. Muitas pārbaudes, ko veic kopējās prioritārās kontroles jomās, neskar citas pārbaudes, kuras parasti veic muitas dienesti.

4.i pants

1. Kopējie riska kritēriji un standarti, kas minēti 4.g panta 1. punkta c) apakšpunktā, ietver šādus elementus:

a) riska(-u) aprakstu;

b) riska faktorus vai rādītājus, kas jāizmanto, izraugoties preces vai komersantus, kurus pakļauj muitas pārbaudei;

c) muitas dienestu veicamo muitas pārbaužu raksturu;

d) c) apakšpunktā minēto muitas pārbaužu piemērošanas ilgumu.

Pirmajā daļā minēto elementu piemērošanas rezultātā iegūto informāciju izplata, izmantojot Kopienas Muitas riska pārvaldības sistēmu, kas minēta 4.g panta 1. punkta a) apakšpunktā. Muitas dienestiem šī informācija jāizmanto savās riska pārvaldības sistēmās.

2. Muitas dienesti informē Komisiju par muitas pārbaužu rezultātiem, kas veiktas saskaņā ar 1. punktu.

4.j pants

Lai izveidotu kopējas prioritārās kontroles jomas un piemērotu kopējus riska novērtēšanas kritērijus un standartus, ņem vērā šādus elementus:

a) proporcionalitāte attiecībā uz risku;

b) veicamo pārbaužu steidzamība;

c) iespējamā ietekme uz tirdzniecības plūsmu, ietekme uz atsevišķām dalībvalstīm un kontroles resursiem.

▼M10







II SADAĻA

SAISTOŠĀ IZZIŅA







1. NODAĻA

Definīcijas

5. pants

Šajā sadaļā:

1. Saistoša izziņa: izziņa par tarifu vai izziņa par izcelsmi, kas ir juridiski saistoša visām Kopienas dalībvalstu pārvaldes iestādēm, ja ir izpildīti 6. un 7. panta nosacījumi;

2. Lūguma iesniedzējs: — attiecībā uz tarifu — persona, kas muitas iestādēm ir iesniegusi lūgumu sniegt saistošu izziņu par tarifu, — attiecībā uz izcelsmi — persona, kas muitas iestādēm ir iesniegusi lūgumu sniegt saistošu izziņu par izcelsmi un kurai ir pamatoti iemesli šādi rīkoties,

3. Saņēmējs: persona, ar kuras vārdu izdod saistošo izziņu.







2. NODAĻA

Saistošu izziņu izsniegšanas procedūra. Informācijas paziņošana lūguma iesniedzējiem un pārsūtīšana Komisijai

6. pants

1. Lūgumus sniegt saistošu izziņu izdara rakstveidā, adresējot tos vai nu kompetentajam muitas dienestam dalībvalstī(-īs), kur informāciju paredzēts izmantot, vai kompetentajam muitas dienestam dalībvalstī, kurā lūguma iesniedzējs ir reģistrēts.

▼M18

Lūgumu sniegt saistošu izziņu par tarifu iesniedz uz veidlapas, kas atbilst paraugam 1.b pielikumā.

▼M10

2. Lūgums sniegt saistošu izziņu par tarifu attiecas tikai uz vienu preču veidu. Lūgums sniegt saistošu izziņu par izcelsmi attiecas tikai uz vienu preču veidu un uz vienu apstākļu kopumu, kas piešķir izcelsmi.

3.

A) Lūgumos izdot saistošu izziņu par tarifu jāiekļauj šādi elementi: a) saņēmēja vārds un adrese; b) lūguma iesniedzēja vārds un adrese, ja šī persona nav saņēmējs; c) muitas nomenklatūra, kurā preces ir klasificējamas. Ja lūguma iesniedzējs vēlas panākt preču klasifikāciju vienā no nomenklatūrām, kas uzskaitītas Kodeksa 20. panta 3. punkta b) apakšpunktā un 6. punkta b) apakšpunktā, tad lūgumā sniegt saistošu izziņu par tarifu noteikti norāda attiecīgo nomenklatūru; d) preču detalizēts apraksts, kas ļauj tās identificēt un noteikt to klasifikāciju muitas nomenklatūrā; e) preču sastāvs un jebkāda pārbaudes metode, kas izmantota tā noteikšanai, ja no tā atkarīga preču klasifikācija; f) jebkāds paraugs, fotogrāfija, plāns, katalogs vai cits pieejams dokuments, kas var palīdzēt muitas dienestam noteikt pareizo preču klasifikāciju preču nomenklatūrā, pievienots pielikumā; g) paredzētā klasifikācija; h) apņemšanās sniegt jebkura pievienotā dokumenta tulkojumu attiecīgās dalībvalsts valsts valodā (vai vienā no valsts valodām), ja to prasa muitas dienests; i) norāde uz informāciju, kas uzskatāma par konfidenciālu; j) lūguma iesniedzēja norāde par to, vai, cik tam zināms, saistoša izziņa attiecībā uz identiskām vai līdzīgām precēm jau ir Kopienā lūgta vai izdota; ▼M24 k) piekrišana sniegto ziņu glabāšanai Komisijas datu bāzē un saistošās tarifa izziņas datu, ieskaitot fotoattēlus, skices, brošūras u.c., nodošanai atklātībai Internetā, izņemot ziņas, ko iesniedzējs atzīmējis kā neizpaužamas; piemēro spēkā esošos noteikumus par informācijas aizsardzību. ▼M10

B) Lūgumos izdot saistošu izziņu par izcelsmi jāiekļauj šādi elementi: a) saņēmēja vārds un adrese; b) lūguma iesniedzēja vārds un adrese, ja šī persona nav saņēmējs; c) Kodeksa 22. un 27. panta nolūkos piemērojamā juridiskā bāze; d) preču sīks apraksts un to tarifikācija; e) preču sastāvs un jebkāda pārbaudes metode, kas izmantota tā noteikšanai, kā arī to ražotāja cena; f) nosacījumi, kas ļauj noteikt izcelsmi, izmantotie materiāli un to izcelsme, tarifikācija, atbilstošās vērtības un apstākļu apraksts (tarifa pozīcijas maiņas noteikumi, pievienotā vērtība, darbības vai procesa apraksts, vai jebkāds cits īpašs noteikums), kas ļauj izpildīt attiecīgos nosacījumus; īpaši jānorāda precīzs piemērotais izcelsmes noteikums un paredzētā preču izcelsme; g) ikviens paraugs, fotogrāfija, plāns, katalogs vai cits pieejams dokuments, kas attiecas uz preču sastāvu un materiāliem, kas ir to sastāvdaļas, un kas var palīdzēt aprakstīt ražošanas procesu vai materiālu pārstrādi; h) apņemšanās sniegt jebkura pievienotā dokumenta tulkojumu attiecīgās dalībvalsts valsts valodā (vai vienā no valsts valodām), ja to prasa muitas dienests; i) norāde uz informāciju, kas uzskatāma par konfidenciālu vai nu attiecībā uz sabiedrību, vai uz pārvaldes iestādēm; j) lūguma iesniedzēja norāde par to, vai, cik tam zināms, saistoša izziņa par tarifu vai izcelsmi attiecībā uz precēm vai materiāliem, kas identiski vai līdzīgi tiem, kas minēti d) vai f) punktā, jau ir Kopienā lūgta vai izdota; k) piekrišana tam, ka sniegto informāciju var saglabāt publiski pieejamās Komisijas datu bāzēs; tomēr, izņemot Kodeksa 15. pantu, piemēro dalībvalstīs spēkā esošos noteikumus, kas regulē informācijas aizsardzību.

4. Ja, saņemot lūgumu, muitas dienests uzskata, ka tajā nav ietverti visi elementi, kas ir vajadzīgi, lai pieņemtu kompetentu atzinumu, muitas dienests lūguma iesniedzējam lūdz iesniegt vajadzīgo informāciju. Trīs mēnešu un 150 dienu termiņi, kas minēti 7. pantā, sākas no brīža, kad muitas dienestam ir visa lēmuma pieņemšanai vajadzīgā informācija; muitas dienests paziņo lūguma iesniedzējam, ka lūgums ir saņemts, un dienu, kurā sākas minētais termiņš.

5. To muitas dienestu sarakstu, kuras dalībvalstis izraugās, lai tie veiktu lūgumu saņemšanas vai saistošu izziņas izdošanas funkcijas, publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā.

7. pants

1. Par saistošu izziņu iespējami ātri paziņo lūguma iesniedzējam.

a) Attiecībā uz tarifu: ja par saistošu izziņu par tarifu nav bijis iespējams lūguma iesniedzējam paziņot trīs mēnešu laikā no lūguma saņemšanas dienas, muitas dienests sazinās ar lūguma iesniedzēju, lai paskaidrotu kavēšanās iemeslu un norādītu, kad plāno būt gatavs paziņot.

b) Attiecībā uz izcelsmi: informāciju sniedz 150 dienu laikā no dienas, kad lūgums pieņemts.

2. Saistošu izziņu sagatavo veidlapā, kas atbilst paraugam 1. pielikumā (saistoša izziņa par tarifu) vai 1.a pielikumā (saistoša izziņa par izcelsmi). Paziņojumā norāda, kādas ziņas uzskatīs par konfidenciālām. Jānorāda Kodeksa 243. pantā paredzētās pārsūdzēšanas tiesības.

▼M24

8. pants

1. Saistošas izziņas par tarifu gadījumā dalībvalstu muitas dienesti tūlīt nosūta Komisijai:

a) saistošās izziņas par tarifu pieteikuma kopiju (parādīta 1.B pielikumā);

b) izziņotās saistošās izziņas par tarifu kopiju (2. eksemplārs 1. pielikumā);

c) datus, kas iekļauti 1. pielikumā parādītajā 4. eksemplārā.

Saistošas izziņas par tarifu gadījumā tās tūlīt nosūta Komisijai attiecīgos izziņotās saistošās izziņas par tarifu datus.

Šādu pārsūtīšanu izdara elektroniskiem līdzekļiem.

2. Ja to lūdz kāda no dalībvalstīm, Komisija tūlīt nosūta tai datus, kas saņemti saskaņā ar 1. punktu. Šādu pārsūtīšanu izdara elektroniskiem līdzekļiem.

3. Elektroniski pārsūtītie saistošās izziņas par tarifu pieteikuma dati, izziņotā saistošā izziņa par tarifu un 1. pielikuma 4. eksemplāra sniegtie dati glabājami centrālā Komisijas datu bāzē. Saistošās izziņas par tarifu datus, ieskaitot fotoattēlus, skices, brošūras u.c., var darīt zināmus atklātībai Internetā, izņemot neizpaužamās ziņas, kas iekļautas izziņotās saistošās izziņas par tarifu 3. un 8. ailē.

▼M10







3. NODAĻA

Noteikumi, kurus piemēro atšķirīgu saistošu izziņu gadījumā

9. pants

1. Ja pastāv dažādas saistošu izziņas:

— Komisija pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts pārstāvja lūguma iekļauj šo jautājumu komitejas dienaskārtībā apspriešanai sanāksmē, kuru notur nākamajā mēnesī, vai nākamajā sanāksmē,

— saskaņā ar komitejas procedūru, cik vien drīz iespējams un vēlākais sešus mēnešus pēc sanāksmes, kas minēta pirmajā ievilkumā, Komisija veic pasākumus, lai nodrošinātu attiecīgi nomenklatūras vai izcelsmes noteikumu vienotu piemērošanu.

2. Panta 1. punkta piemērošanas nolūkos uzskata, ka saistoša izziņa par izcelsmi ir atšķirīga, ja tā piešķir dažādu izcelsmi precēm:

— kuras iekļautas vienā un tai pašā tarifa pozīcijā un kuru izcelsmi noteica saskaņā ar vieniem un tiem pašiem izcelsmes noteikumiem, un

— kuras iegūtas ar vienu un to pašu ražošanas procesu.







4. NODAĻA

Saistošās izziņas juridiskais spēks

10. pants

1. Neietekmējot Kodeksa 5. un 64. pantu, uz saistošu izziņu var atsaukties tikai saņēmējs.

2.

a) Attiecībā uz tarifu: muitas dienests var prasīt, lai saņēmējs, pildot muitas formalitātes, informētu muitas dienestu, ka viņam ir saistoša izziņa par tarifu attiecībā uz precēm, kuras muito.

b) Attiecībā uz izcelsmi: iestādes, kas atbildīgas par saistošu izziņas par izcelsmi piemērojamības pārbaudi, var prasīt, lai saņēmējs, pildot jebkādas formalitātes, informētu minētās iestādes, ka viņam ir saistoša izziņa par izcelsmi attiecībā uz precēm, par kurām veic formalitātes.

3. Saistošu izziņas saņēmējs var to izmantot attiecībā uz konkrētām precēm tikai gadījumos, kad pierāda:

a) attiecībā uz tarifu: ka attiecīgās preces pēc attiecīgo muitas dienestu uzskata visos aspektos atbilst tām, kas aprakstītas uzrādītajā informācijā;

b) attiecībā uz izcelsmi: ka attiecīgās preces un apstākļi, kas nosaka to izcelsmi, pēc 2. punkta b) apakšpunktā minēto iestāžu ieskatiem visos aspektos atbilst tiem, kas aprakstīti uzrādītajā informācijā.

4. Muitas dienesti (attiecībā uz saistošu izziņu par tarifu) vai dienesti, kas minēti 2. punkta b) apakšpunktā (attiecībā uz saistošu izziņu par izcelsmi) var lūgt, lai informācija tiktu iztulkota attiecīgās dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām.

11. pants

Saistoša izziņu par tarifu, ko dalībvalsts muitas dienests izdevis pēc 1991. gada 1. janvāra, kļūst saistoša visām dalībvalstu kompetentajām iestādēm saskaņā ar vienādiem noteikumiem.

12. pants

1. Pieņemot vienu no aktiem vai normām, kas minēti Kodeksa 12. panta 5. punktā, muitas dienests veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka saistošu izziņu turpmāk izdos vienīgi saskaņā ar minēto aktu vai normu.

2.

a) Attiecībā uz saistošu izziņu par tarifu, panta 1. punkta piemērošanai vērā ņemamais datums ir šāds: — regulām par grozījumiem muitas nomenklatūrā, kas minētas Kodeksa 12. panta 5. punkta a) apakšpunkta (i) nodalījumā — diena, no kuras tās piemērojamas, — regulām, kas nosaka vai groza preču klasifikāciju muitas nomenklatūrā, kas minētas Kodeksa 12. panta 5. punkta a) apakšpunkta (i) nodalījumā — diena, kurā tās publicētas Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša L sērijā, — regulām par grozījumiem kombinētās nomenklatūras paskaidrojumos, kas minētas Kodeksa 12. panta 5. punkta a) apakšpunkta (ii) nodalījumā — diena, kurā tās publicētas Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā, — Eiropas Kopienu tiesas spriedumiem, kas minēti Kodeksa 12. panta 5. punkta a) apakšpunkta (ii) nodalījumā — sprieduma diena, — normām par klasifikācijas atzinuma vai harmonizētās sistēmas paskaidrojumu pieņemšanu Pasaules Muitas organizācijā, kas minētas Kodeksa 12. panta 5. punkta a) apakšpunkta (ii) nodalījumā — diena, kurā Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā publicēts Komisijas paziņojums;

b) attiecībā uz saistošu izziņu par izcelsmi, panta 1. punkta piemērošanai vērā ņemamais datums ir šāds: — regulām par preču izcelsmes noteikšanu, kas paredzētas Kodeksa 12. panta 5. punkta b) apakšpunkta (i) nodalījumā, un noteikumiem, kas paredzēti Kodeksa 12. panta 5. punkta b) apakšpunkta (ii) nodalījumā — diena, no kuras tie piemērojami, — normām par grozījumiem Kopienas līmenī pieņemtos paskaidrojumos un atzinumos, kas minētas Kodeksa 12. panta 5. punkta b) apakšpunkta (ii) nodalījumā — diena, kurā tās publicētas Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā, — Eiropas Kopienu tiesas spriedumiem, kas minēti Kodeksa 12. panta 5. punkta b) apakšpunkta (ii) nodalījumā — sprieduma diena, — normām, kas attiecas uz Pasaules tirdzniecības organizācijas pieņemtiem atzinumiem par izcelsmi un piezīmēm, kas minētas Kodeksa 12. panta 5. punkta b) apakšpunkta (ii) nodalījumā — diena, kas norādīta Komisijas paziņojumā Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša C sērijā, — normām par pielikumu Pasaules tirdzniecības organizācijas nolīgumam par izcelsmes noteikumiem, kas paredzētas Kodeksa 12. panta 5. punkta b) apakšpunkta (ii) nodalījumā, un normām, kas pieņemtas saskaņā ar starptautiskiem nolīgumiem — diena, no kuras tās piemērojamas.

3. Komisija iespējami drīz muitas dienestam paziņo šajā pantā minēto aktu un normu pieņemšanas datumu.







5. NODAĻA

Noteikumi, kurus piemēro gadījumos, kad saistoša izziņa zaudē spēku

13. pants

Ja saskaņā ar Kodeksa 12. panta 4. punkta otro teikumu un 12. panta 5. punktu saistoša izziņa izrādās nederīga vai zaudē spēku, muitas dienests, kurš to izdevis, iespējami drīz par to paziņo Komisijai.

14. pants

1. Ja tādas saistošas izziņas saņēmējs, kura ir zaudējusi spēku Kodeksa 12. panta 5. punktā minēto iemeslu dēļ, vēlas izmantot iespēju atsaukties uz šādu izziņu zināmu laiku saskaņā ar minētā panta 6. punktu, viņš to paziņo muitas dienestam, iesniedzot visus vajadzīgos apliecinošos dokumentus, kas ļauj pārbaudīt, vai ir izpildīti attiecīgie nosacījumi.

2. Izņēmuma gadījumos, kad saskaņā ar Kodeksa 12. panta 7. punkta otro daļu Komisija pieņem normu, kas atkāpjas no minētā panta 6. punkta noteikumiem, vai ja šā panta 1. punktā minētie nosacījumi iespējai turpināt atsaukties uz saistošu izziņu par tarifu vai saistošu izziņu par izcelsmi nav izpildīti, muitas dienests to saņēmējam paziņo rakstveidā.

▼M18 —————

▼B







IV SADAĻA

PREČU IZCELSME







1. NODAĻA

Nepreferenciāla izcelsme







1. iedaļa

Apstrāde vai pārstrāde, kas dod izcelsmi

35. pants

Šajā nodaļā ir definēta tā apstrāde vai pārstrāde, kas — saistībā ar tekstilmateriāliem un tekstilizstrādājumiem, kas iekļauti kombinētās nomenklatūras XI iedaļā, un saistībā ar atsevišķiem produktiem, kas nav tekstilmateriāli vai tekstilizstrādājumi — uzskatāma par Kodeksa 24. panta kritērijiem atbilstošu un kas attiecīgajiem produktiem dod tās valsts izcelsmi, kurā tāda apstrāde vai pārstrāde veikta.

“Valsts” nozīmē attiecīgi vai nu kādu trešo valsti, vai Kopienu.







1. apakšiedaļa

Tekstilmateriāli un tekstilizstrādājumi, kas iekļauti kombinētās nomenklatūras XI iedaļā

36. pants

Saistībā ar tekstilmateriāliem un tekstilizstrādājumiem, kas iekļauti kombinētās nomenklatūras XI iedaļā, par pabeigtu procesu saskaņā ar 37. panta definīciju uzskata tādu apstrādi vai pārstrādi, kas dod izcelsmi atbilstīgi Kodeksa 24. pantam.

37. pants

Par pabeigtiem procesiem uzskata tādu apstrādi vai pārstrādi, pēc kuras iegūtie produkti ir ierindojami kādā no kombinētās nomenklatūras pozīcijām, kurās nav iekļautas dažādās izmantotās izejvielas bez noteiktas izcelsmes.

Tomēr saistībā ar 10. pielikumā uzskaitītiem produktiem tikai tā paša pielikuma 3. ailē minētos procesus attiecībā uz katru iegūto produktu uzskata par pabeigtiem neatkarīgi no tā, vai notiek pārklasificēšana citā pozīcijā.

Metode, pēc kuras piemērojami 10. pielikuma noteikumi, ir aprakstīta 9. pielikuma ievada piezīmēs.

38. pants

Piemērojot iepriekšējo pantu, jebkurā gadījumā tālāk aprakstīto apstrādi vai pārstrādi neuzskata par pietiekamu, lai piešķirtu noteiktas izcelsmes produktu statusu neatkarīgi no tā, vai notiek pārvietošana citā pozīcijā:

a) darbības, lai nodrošinātu produktu saglabāšanu labā stāvoklī, tos pārvadājot un uzglabājot (vēdināšana, izklāšana, žāvēšana, bojāto daļu atdalīšana un tamlīdzīgas darbības);

b) vienkāršas darbības — putekļu noslaucīšana, sijāšana vai vētīšana, šķirošana, klasificēšana, saskaņošana (tostarp, priekšmetu komplektu veidošana), mazgāšana, sagriešana;

(i) iepakojuma maiņa, kā arī sūtījumu sadalīšana un komplektēšana; (ii) vienkārša pildīšana maisos vai kastēs, nostiprināšana uz dēļiem u. tml., kā arī citas vienkāršas iepakošanas darbības; c)

d) marķējuma, etiķešu vai citu atšķirības zīmju piestiprināšana produktiem vai to iepakojumam;

e) vienkārša produktu daļu komplektēšana, lai veidotu gatavu produktu;

f) vienas vai vairāku a)—e) apakšpunktā norādīto darbību apvienojums.







2. apakšiedaļa

Citi produkti, kas nav kombinētās nomenklatūras XI iedaļā iekļautie tekstilmateriāli un tekstilizstrādājumi

39. pants

Saistībā ar 11. pielikumā uzskaitītiem iegūtiem produktiem tā paša pielikuma 3. ailē minēto apstrādi vai pārstrādi uzskata par tādu procesu vai darbību, kas dod izcelsmi atbilstīgi Kodeksa 24. pantam.

Metode, pēc kuras piemērojami 11. pielikuma noteikumi, ir aprakstīta 9. pielikuma ievada piezīmēs.







3. apakšiedaļa

Visiem produktiem kopēji noteikumi

40. pants

Ja 10. un 11. pielikuma sarakstos ir teikts, ka izcelsmi piešķir gadījumos, kad izmantoto izejvielu bez noteiktas izcelsmes vērtība nepārsniedz noteiktu procentu no iegūto produktu ražotāja cenas, tad tādu procentu aprēķina šādi:

— “vērtība” ir izmantoto izejvielu bez noteiktas izcelsmes muitas vērtība to ievešanas brīdī vai, ja tā nav zināma un to nevar noskaidrot, tad pirmā noskaidrojamā cena, ko par šīm izejvielām maksā apstrādes valstī,

— “ražotāja cena” ir iegūtā produkta ražotāja cena, no kuras atņem visus iekšējos nodokļus, ko atlīdzina vai ko varētu atlīdzināt, attiecīgo produktu izvedot,

— “komplektēšanas darbību rezultātā iegūtā vērtība” ir vērtības pieaugums, ko rada pati komplektēšana kopā ar apdares un pārbaudes darbībām, kā arī tādu daļu iestrāde, kuru izcelsme ir valstī, kurā attiecīgās darbības veiktas, ieskaitot peļņu un vispārējās izmaksas, ko minētajā valstī maksā saistībā ar minētajām darbībām.







2. iedaļa

Īstenošanas noteikumi par rezerves daļām

41. pants

▼M1

1. Par tādu palīgierīču, rezerves daļu vai mašīnu izcelsmi, ko piegādā kopā ar kādu iekārtu, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli un kas ir daļa no to parastā aprīkojuma, uzskata to pašu izcelsmi, kāda ir attiecīgajai iekārtai, mašīnai, aparatūrai vai transportlīdzeklim.

▼B

►M1 2. ◄ Būtiskas rezerves daļas, kas lietojamas kopā ar kādu iekārtu, mašīnu, aparātu vai transportlīdzekli, ko laiž brīvā apgrozībā vai kas izvests iepriekš, uzskata par tādas pašas izcelsmes kā attiecīgo iekārtu, mašīnu, aparātu vai transportlīdzekli, ar noteikumu, ka ir ievēroti šajā iedaļā izklāstītie nosacījumi.

42. pants

Iepriekšējā pantā minēto izcelsmes prezumpciju pieņem vienīgi tad:

— ja tas vajadzīgs ievešanai galamērķa valstī,

— ja attiecīgās rezerves daļas iestrāde attiecīgajā iekārtā, mašīnā, aparātā vai transportlīdzeklī ražošanas stadijā nebūtu bijusi šķērslis Kopienas vai ražotājas valsts izcelsmes piešķiršanai tādai iekārtai, mašīnai, aparātam vai transportlīdzeklim.

43. pants

41. pantā:

a) “iekārta, mašīna, aparāts vai transportlīdzeklis” ir kombinētās nomenklatūras XVI, XVII un XVIII iedaļā uzskaitītās preces;

b) “būtiskas rezerves daļas” ir daļas: — bez kurām a) apakšpunktā minētās brīvā apgrozībā laistās vai iepriekš izvestās preces nevar funkcionēt pilnvērtīgi, — kuras ir minētajām precēm raksturīgas, un — kuras paredzētas minēto preču parastai uzturēšanai vai tādu pašu bojātu vai nolietotu daļu aizstāšanai.

44. pants

Ja dalībvalstu kompetentajām iestādēm vai pilnvarotām aģentūrām iesniedz izcelsmes sertifikāta pieteikumu saistībā ar 41. pantā definētām rezerves daļām, tad sertifikāta 6. ailē (pozīcijas numurs, marķējums, iepakojumu skaits un numuri, preču apraksts) un ar to saistītajā pieteikumā iekļauj attiecīgās personas deklarāciju par to, ka sertifikātā un pieteikumā minētās preces ir paredzētas iepriekš izvestas iekārtas, mašīnas, aparāta vai transportlīdzekļa parastai apkopei, kā arī sniedz precīzus datus par minēto iekārtu, mašīnu, aparātu vai agregātu.

Kad vien iespējams, attiecīgā persona sniedz arī datus par izcelsmes sertifikātu (izdevēja iestāde, sertifikāta numurs un izdošanas datums), ar kuru saskaņā izvesta iekārta, mašīna, aparāts vai transportlīdzeklis, kura apkopei attiecīgās daļas paredzētas.

45. pants

Ja, laižot brīvā apgrozībā Kopienā 41. pantā definētās būtiskās rezerves daļas, to izcelsmes pierādīšanai jāuzrāda izcelsmes sertifikāts, tad sertifikātā jāiekļauj 44. pantā minētie dati.

46. pants

Lai nodrošinātu šās iedaļas piemērošanu, dalībvalstu kompetentās iestādes var prasīt papildu pierādījumus, cita starpā:

— uzrādīt rēķinu vai tā kopiju, kas attiecas uz brīvā apgrozībā laistu vai iepriekš izvestu iekārtu, mašīnu, aparātu vai transportlīdzekli,

— līgumu, tā kopiju vai jebkādu citu dokumentu, kurā norādīts, ka piegādi izdara saistībā ar parastu apkopi.







3. iedaļa

Īstenošanas noteikumi par izcelsmes sertifikātiem







1. apakšiedaļa

Noteikumi par vispārējiem izcelsmes sertifikātiem

47. pants

Ja, ievedot produktus, to izcelsmi pierāda vai tā ir jāpierāda, uzrādot izcelsmes sertifikātu, tad tādam sertifikātam jāatbilst šādiem nosacījumiem:

a) to ir izdevusi uzticama iestāde vai dibinājums, ko tādam nolūkam pienācīgi pilnvarojusi izdošanas valsts;

b) tajā iekļauti visi dati, kas vajadzīgi attiecīgo produktu identificēšanai, cita starpā: — iepakojumu skaits, to veids un uz tiem esošais marķējums un numuri, — produkta veids, — produkta bruto un neto svars; tomēr šos datus var aizstāt ar citiem, piemēram, ar skaitu vai daudzumu, ja produkta svars pārvadāšanas laikā vērā ņemami mainās, ja produkta svaru nevar noteikt vai ja to parasti identificē pēc šiem citiem datiem, — sūtītāja vārds/nosaukums;

c) tajā nepārprotami apliecināts, ka attiecīgā produkta izcelsme ir konkrētā valstī.

48. pants

1. Dalībvalstu kompetento iestāžu vai pilnvaroto aģentūru izdotam izcelsmes sertifikātam jāatbilst 47. panta a) un b) apakšpunkta nosacījumiem.

2. Sertifikātus un to pieteikumus sagatavo veidlapās, kas atbilst 12. pielikumā dotajiem paraugiem.

3. Ar tādiem izcelsmes sertifikātiem apliecina, ka preču izcelsme ir Kopienā.

Tomēr, ja tas vajadzīgs saskaņā ar ārējās tirdzniecības prasībām, ar tām var arī apliecināt, ka preču izcelsme ir kādā konkrētā dalībvalstī.

Ja Kodeksa 24. pantā izklāstītie nosacījumi ir ievēroti vienīgi pēc vairākām darbībām vai procesiem, kas veikti dažādās dalībvalstīs, tad preču izcelsme var būt tikai Kopienā.

49. pants

Izcelsmes sertifikātus izdod pēc attiecīgās personas rakstiska lūguma.

Attiecīgos apstākļos, jo īpaši, ja pieteikuma iesniedzējs izvešanu izdara regulāri, dalībvalstis var lemt neprasīt iesniegt pieteikumu par katru izvešanas darbību, ar nosacījumu, ka ir ievēroti visi noteikumi, kas reglamentē izcelsmi.

Ja tas vajadzīgs saskaņā ar tirdzniecības prasībām, tad var izdot vienu vai vairākus izcelsmes sertifikāta papildeksemplārus.

Tādus eksemplārus sagatavo uz veidlapām, kas atbilst 12. pielikumā dotam paraugam.

50. pants

1. Sertifikāta izmēri ir 210 × 297 mm. Ir pieļaujams, ka garums ir par 5 mm mazāks vai par 8 mm lielāks. Izmanto rakstīšanai gatavotu baltu papīru bez mehāniskās papīra masas, kas sver vismaz 64 g/m2 vai — ja izmanto gaisa pasta papīru — 25 līdz 30 g/m2. Uz tā ir iespiests sarkanbrūns gijošēta aizsargraksta fons, lai novērstu mehāniskiem vai ķīmiskiem līdzekļiem izdarītus viltojumus.

2. Pieteikuma veidlapa iespiežama izvedējas dalībvalsts valsts valodā vai vienā vai vairākās tās valsts valodās. Izcelsmes sertifikāta veidlapa iespiežama vienā vai vairākās Kopienas oficiālajās valodās vai — atkarā no tirdzniecības prakses un prasībām — jebkurā citā valodā.

3. Dalībvalstīm ir tiesības izcelsmes sertifikātu veidlapas iespiest pašām vai tās pasūtīt apstiprinātās tipogrāfijās. Otrā gadījumā katrā veidlapā jābūt atsaucei par tipogrāfijas apstiprinājumu. Katra izcelsmes sertifikāta veidlapā jābūt tipogrāfijas nosaukumam un adresei vai zīmei, pēc kuras tipogrāfiju var identificēt. Veidlapā arī jābūt uzdrukātam vai ar zīmogu uzspiestam kārtas numuram, pēc kura veidlapu var identificēt.

51. pants

Pieteikuma veidlapu un izcelsmes sertifikātu aizpilda tāpat mašīnrakstā vai rokrakstā drukātiem burtiem vienā no Kopienas oficiālajām valodām vai — atkarībā no tirdzniecības prakses un prasībām — jebkurā citā valodā.

52. pants

Katram izcelsmes sertifikātam jābūt ar kārtas numuru, pēc kura to identificēt. Arī sertifikāta pieteikumam un visām sertifikāta kopijām ir tāds pats kārtas numurs.

Papildus tam dalībvalstu kompetentās iestādes un pilnvarotās aģentūras minētos dokumentus var numurēt to izdošanas kārtībā.

53. pants

Dalībvalstu kompetentās iestādes lemj, vai un kādi papildu dati pievienojami pieteikumam. Tādus papildu datus prasa tikai tik, cik absolūti nepieciešams.

Katra dalībvalsts informē Komisiju par noteikumiem, ko tā pieņem atbilstīgi šā panta iepriekšējai daļai. Komisija šo informāciju tūlīt ziņo pārējām dalībvalstīm.

54. pants

Dalībvalstu kompetentās iestādes vai pilnvarotās aģentūras, kas izdevušas izcelsmes sertifikātus, to pieteikumus saglabā vismaz divus gadus.

Tomēr var saglabāt arī tikai pieteikumu kopijas, ar noteikumu, ka kopijām saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem ir tāda pati pierādījuma vērtība.







2. apakšiedaļa

Īpaši noteikumi, kas attiecas uz tādu atsevišķu lauksaimniecības produktu izcelsmes sertifikātiem, kuri pakļautas īpašam ievešanas režīmam

55. pants

56.—65. pantā ir izklāstīti nosacījumi, kas attiecas uz tādu izcelsmes sertifikātu izmantošanu, kas izdoti par trešo valstu izcelsmes lauksaimniecības produktiem, attiecībā uz ko ir ieviests īpašs nepreferenciāls režīms, ciktāl šāda režīma noteikumos ir atsauce uz tālāk minētiem noteikumiem.







a)

Izcelsmes sertifikāti

56. pants

1. Izcelsmes sertifikātus par tādu trešo valstu izcelsmes lauksaimniecības produktiem, attiecībā uz kurām ir ieviests īpašs nepreferenciāls ievešanas režīms, sagatavo veidlapā, kas atbilst 13. pielikumā dotajam paraugam.

2. Tādus sertifikātus izdod attiecīgo trešo valstu kompetentas pārvaldes iestādes, še turpmāk — izdevējas iestādes, ja produktus, uz ko sertifikāti attiecas, var uzskatīt par šo valstu izcelsmes produktiem saskaņā ar Kopienā spēkā esošiem noteikumiem.

3. Tāpat ar tādiem sertifikātiem apliecina visu vajadzīgo informāciju, kas prasīta Kopienas tiesību aktos, kuri reglamentē 55. pantā minēto īpašo ievešanas režīmu.

4. Neskarot 55. pantā minētos konkrētos noteikumus par īpašo ievešanas režīmu, izcelsmes sertifikātu derīguma termiņš ir desmit mēneši no dienas, kurā tās izdevušas izdevējas iestādes.

57. pants

1. Izcelsmes sertifikāti, kas izdoti saskaņā ar šās apakšiedaļas noteikumiem, sastāv tikai no vienas lapas, uz kuras blakus dokumenta nosaukumam ir vārds “oriģināls”.

Ja vajadzīgi papildeksemplāri, tad uz tiem blakus dokumenta nosaukumam ir atzīme “papildeksemplārs”.

2. Kopienas kompetentās iestādes atzīst par derīgu tikai izcelsmes sertifikāta oriģinālu.

58. pants

1. Izcelsmes sertifikāta izmēri ir 210 × 297 mm; ir pieļaujams, ka garums ir par 8 mm lielāks vai par 5 mm mazāks. Izmanto baltu papīru bez mehāniskās papīra masas, kas sver vismaz 40 g/m2. Oriģināla aversā ir iespiests dzeltens gijošēta aizsargraksta fons, lai novērstu mehāniskiem vai ķīmiskiem līdzekļiem izdarītus viltojumus.

2. Sertifikātus iespiež un aizpilda kādā no Kopienas oficiālajām valodām.

59. pants

1. Sertifikātu aizpilda mašīnrakstā vai izmanto automātiskas datu apstrādes sistēmu vai tamlīdzīgu procedūru.

2. Ierakstus nedrīkst dzēst, un nedrīkst rakstīt tiem virsū. Labojumi izdarāmi, nepareizo ierakstu svītrojot un vajadzības gadījumā klāt pierakstot pareizos datus. Tādiem labojumiem pievieno labotājas personas iniciāļus, un tos vizē izdevējas iestādes.

60. pants

1. Saskaņā ar 56.—59. pantu izdotu izcelsmes sertifikātu 5. ailē iekļauj papildu datus, kas varētu būt vajadzīgi, lai piemērotu īpašo ievešanas režīmu, uz ko tie attiecas, kā tas minēts 56. panta 3. punktā.

2. Sertifikātu 5., 6. un 7. ailes neizmantotos laukumus aizsvītro, lai vēlāk tur neko nevarētu ierakstīt.

61. pants

Katrā izcelsmes sertifikātā ir drukāts vai citādi ievietots sērijas numurs, pēc kura sertifikāts identificējams, kā arī izdevējas iestādes zīmogs un viena vai vairāku pilnvaroto parakstītāju paraksti.

Sertifikātu izdod, attiecīgos produktus izvedot, un izdevēja iestāde patur katra izdotā a sertifikāta kopiju.

62. pants

Izņēmuma kārtā iepriekš minētos sertifikātus var izdot pēc attiecīgo produktu izvešanas, ja izvešanas laikā tās nav izdotas nejaušas kļūdas vai bezdarbības, vai īpašu apstākļu dēļ.

Izdevējas iestādes 56.—61. pantā minēto izcelsmes sertifikātu nevar izdot ar atpakaļejošu spēku, kamēr tās nav pārbaudījušas, vai izvedēja pieteikumā sniegtie dati atbilst attiecīgajā izvešanas lietā iekļautajiem datiem.

Ar atpakaļejošu spēku izdotajos sertifikātos jābūt vienam no šiem ierakstiem:

— expedido a posteriori,

— udstedt efterfølgende

— Nachträglich ausgestellt,

— Εκδοθέν εκ των υστέρων,

— Issued retrospectively,

— Délivré a posteriori,

— rilasciato a posteriori,

— afgegeven a posteriori,

— emitido a posteriori,

▼A1

— annettu jälkikäteen/utfärdat i efterhand,

— utfärdat i efterhand,

▼A2

— Vystaveno dodatečně,

— Välja antud tagasiulatuvalt,

— Izsniegts retrospektīvi,

— Retrospektyvusis išdavimas,

— Kiadva visszamenőleges hatállyal,

— Maħruġretrospettivament,

— Wystawione retrospektywnie,

— Izdano naknadno,

▼M26

— Vyhotovené dodatočne,

▼M30

— издаден впоследствие,

— eliberat ulterior

▼B

ailē “Piezīmes”.







b)

Administratīvā sadarbība

63. pants

1. Ja kādiem lauksaimniecības produktiem piemērota īpaša ievešanas režīma noteikumos ir paredzēts izmantot 56.—62. pantā aprakstīto izcelsmes sertifikātu, tad tādu režīmu ir tiesības izmantot vienīgi pēc administratīvās sadarbības procedūras ieviešanas, ja vien attiecīgā režīma noteikumos nav paredzēts citādi.

Tādā nolūkā attiecīgās trešās valstis nosūta Eiropas Kopienu Komisijai:

— izcelsmes sertifikātu izdevēju iestāžu nosaukumus un adreses, kā arī minēto iestāžu zīmogu paraugus,

— to valdības iestāžu nosaukumus un adreses, kurām nosūtāmi tālāk 64. pantā minētie lūgumi attiecībā uz turpmāku izcelsmes sertifikātu pārbaudīšanu.

Komisija visu iepriekš minēto informāciju nosūta dalībvalstu kompetentajām iestādēm.

2. Ja attiecīgās trešās valstis Komisijai 1. punktā minēto informāciju nenosūta, tad Kopienas kompetentās iestādes tām liedz tiesības piedalīties īpašajā ievešanas režīmā.

64. pants

1. Šās direktīvas 56.—62. pantā minētos izcelsmes sertifikātus turpmāk pārbauda izlases kārtā un tad, ja rodas pamatotas šaubas par sertifikāta autentiskumu vai tajā iekļautās informācijas pareizumu.

Saistībā ar izcelsmes jautājumiem pārbaudi izdara pēc muitas dienestu ierosinājuma.

Saistībā ar lauksaimniecības normām attiecīgos gadījumos pārbaudi var izdarīt citas kompetentas iestādes.

2. Piemērojot 1. punktu, Kopienas kompetentās iestādes izcelsmes sertifikātu vai tā kopiju nosūta atpakaļ izvedējas valsts izraudzītām valdības iestādēm, attiecīgā gadījumā norādot izziņas iemeslus pēc formas vai pēc būtības. Ja ir uzrādīts rēķins, tad tā oriģinālu vai kopiju pievieno atpakaļ nosūtītajam sertifikātam. Tāpat iestādes sniedz visu iegūto informāciju, kas liek domāt, ka sertifikātos iekļautie dati nav precīzi vai ka sertifikāts nav autentisks.

Ja Kopienas muitas dienesti lemj atcelt attiecīgā īpašā ievešanas režīma piemērošanu, kamēr nav zināmi pārbaudes rezultāti, tad tās ļauj produktus atlaist, pēc saviem ieskatiem veicot vajadzīgos piesardzības pasākumus.

65. pants

1. Turpmāku pārbaužu rezultātus pēc iespējas drīz paziņo Kopienas kompetentajām iestādēm.

Rezultātiem jābūt tādiem, lai uz to pamata būtu iespējams noteikt, vai saskaņā ar 64. panta nosacījumiem atpakaļ nosūtītie izcelsmes sertifikāti attiecas uz faktiski izvestām precēm un vai tādām precēm pienākas piemērot attiecīgo īpašo ievešanas režīmu.

2. Ja, vēlākais, pēc sešiem mēnešiem nav saņemta atbilde uz lūgumu izdarīt turpmāku pārbaudi, tad Kopienas muitas dienesti galīgi atsaka tiesības izmantot īpašo ievešanas režīmu.

▼M18







2. NODAļA

Preferenciāla izcelsme

66. pants

Šajā nodaļā:

a) “ražošana” ir jebkura apstrāde vai pārstrāde, ieskaitot montāžu vai īpašas darbības;

b) “materiāls” ir jebkura sastāvdaļa, izejviela, daļa vai detaļa, utt., ko izmanto produkta ražošanai;

c) “produkts” ir saražotais produkts, pat ja to vēlāk paredzēts izmantot citā ražošanas darbībā;

d) “preces” ir gan materiāli, gan produkti;

e) “muitas vērtība” ir vērtība, ko nosaka saskaņā ar 1994. gada nolīgumu par Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT) VII panta īstenošanu (Pasaules tirdzniecības organizācijas nolīgums par muitas vērtējumu);

f) “ražotāja cena” 15. pielikuma sarakstā ir cena, kas par produkta ražošanu samaksāta ražotājam, kura uzņēmumā ir veikta produkta pēdējā apstrāde vai pārstrāde, ar noteikumu, ka cenā ir ietverta visu izmantoto materiālu vērtība, atskaitot jebkurus iekšējos nodokļus, ko atmaksā vai ko varētu atmaksāt, ja iegūto produktu izved;

g) “materiālu vērība” 15. pielikuma sarakstā ir izmantoto materiālu bez noteiktas izcelsmes muitas vērtība ievešanas brīdī, vai, ja tā nav zināma vai to nevar apliecināt, pirmā pārbaudāmā cena, kas par materiāliem samaksāta Kopienā vai saņēmējā valstī 67. panta 1. punkta nozīmē vai saņēmējā republikā 98. panta 1. punkta nozīmē. Ja ir jānosaka vērtība noteiktas izcelsmes izmantotajiem materiāliem, šo punktu piemēro ar vajadzīgajām izmaiņām;

h) “nodaļas” un “pozīcijas” ir nomenklatūras nodaļas un pozīcijas (četrciparu kodi), kas veido Harmonizēto sistēmu;

i) “klasificēts” norāda uz produkta vai materiāla iekļaušanu konkrētās pozīcijās;

j) “sūtījums” ir produkti, ko vai nu kopā nosūta no viena izvedēja vienam saņēmējam vai uz ko attiecas vienots pārvadājuma dokuments par to nosūtīšanu no izvedēja saņēmējam, vai, ja šāda dokumenta nav, vienota faktūra.







1. iedaļa

Vispārējā preferenču sistēma







1. apakšiedaļa

Noteiktas izcelsmes produktu jēdziena definīcija

67. pants

1. Noteikumos par vispārējām tarifu preferencēm, ko Kopiena piešķir produktiem ar izcelsmi attīstības valstīs (turpmāk “saņēmējas valstis”), uzskata, ka saņēmējas valsts izcelsme ir šādiem produktiem:

a) produktiem, kas pilnīgi iegūti attiecīgajā valstī 68. panta nozīmē;

b) produktiem, kas iegūti attiecīgajā valstī, kuru ražošanai ir izmantoti produkti, kas nav minēti a) apakšpunktā, ar noteikumu, ka minētie produkti ir pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti 69. panta nozīmē.

2. Šajā iedaļā uzskata, ka to produktu, kuru izcelsme ir Kopienā 3. punkta izpratnē un kam veikta tāda apstrāde vai pārstrāde kādā saņēmējā valstī, kas pārsniedz 70. pantā aprakstīto, izcelsme ir attiecīgajā saņēmējā valstī.

3. Panta 1. punktu mutatis mutandis piemēro, lai noteiktu Kopienā iegūtu produktu izcelsmi.

4. Ciktāl Norvēģija un Šveice piešķir vispārējas tarifu preferences produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējās valstīs, uz kurām attiecas 1. punkts, kā arī piemēro izcelsmes jēdziena definīciju, kas atbilst šajā iedaļā noteiktajai, produktus, kuru izcelsme ir Kopienā, Norvēģijā vai Šveicē un kuriem saņēmējā valstī veic apstrādi vai pārstrādi, kas pārsniedz 70. pantā aprakstīto, uzskata par tādiem, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī.

Pirmās daļas noteikumi piemērojami tikai produktiem, kuru izcelsme ir Kopienā, Norvēģijā vai Šveicē (saskaņā ar noteikumiem par izcelsmi, kas attiecas uz attiecīgajām tarifu preferencēm), kas tieši izvesti uz saņēmēju valsti.

Pirmās daļas noteikumi neattiecas uz produktiem, kas iekļauti Harmonizētās sistēmas 1. līdz 24. nodaļā.

Komisija Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī (C sērijā) publicē dienu, no kuras piemērojami pirmajā un otrajā daļā paredzētie noteikumi.

5. Panta 4. punkta noteikumi piemērojami ar nosacījumu, ka Norvēģija un Šveice uz abpusējuma pamata nodrošina Kopienas produktiem tādu pašu attieksmi.

68. pants

1. Šādus produktus uzskata par pilnīgi iegūtiem kādā saņēmējā valstī vai Kopienā:

a) minerālproduktus, ko iegūst no tās zemes vai jūras dibena;

b) tajā novākto dārzeņu pārstrādes produktus;

c) tajā dzimušus un audzētus dzīvus dzīvniekus;

d) no tajā audzētiem dzīviem dzīvniekiem iegūtus produktus;

e) produktus, kas iegūti no tajā veiktām medībām vai zvejas;

f) produktus, kas iegūti jūras zvejā un citus produktus, kas iegūti jūrā ar tās kuģiem ārpus tās teritoriālajiem ūdeņiem;

g) produktus, kas ir izgatavoti uz tās zivju pārstrādes kuģiem vienīgi no f) apakšpunktā minētajiem produktiem;

h) lietotus priekšmetus, kas ir savākti tajā un derīgi vienīgi izejvielu atgūšanai;

i) atliekas un atkritumus, ko rada ražošanas darbības tajā;

j) produktus, kas iegūti no jūras dibena vai zemes dzīlēm ārpus tās teritoriālajiem ūdeņiem, bet kur tai ir ekskluzīvas izmantošanas tiesības;

k) preces, kas tajā ražotas vienīgi no a) līdz j) apakšpunktā minētajiem produktiem.

2. Termini “tās kuģi” un “tās zivju pārstrādes kuģi” 1. punkta f) un g) apakšpunktā attiecas tikai uz kuģiem un zivju pārstrādes kuģiem:

— kas ir reģistrēti vai pierakstīti šajā saņēmējā valstī vai kādā dalībvalstī,

— kas kuğo ar kādas saņēmējas valsts vai kādas dalībvalsts karogu,

— kas vismaz 50 % apmērā pieder saņēmējas valsts vai dalībvalsts pilsoņiem vai uzņēmējsabiedrībai, kuras galvenais birojs ir šajā valstī vai vienā no tām dalībvalstīm, kuras rīkotājs vai rīkotāji, valdes vai uzraudzības padomes priekšsēdētājs un vairākums tās locekļu ir saņēmējas valsts vai dalībvalsts pilsoņi un, piedevām, kuras, uzņēmējsabiedrību gadījumā, vismaz puse kapitāla pieder saņēmējai valstij vai dalībvalstij vai tās saņēmējas valsts vai dalībvalsts publisko tiesību subjektiem vai pilsoņiem,

— kuru kapteinis un visi virsnieki ir attiecīgās saņēmējas valsts vai dalībvalstu pilsoņi un

— kur vismaz 75 %m apkalpes ir attiecīgās saņēmējas valsts vai dalībvalstu pilsoņi.

3. Termini “saņēmēja valsts” un “Kopiena” ietver arī attiecīgās valsts vai dalībvalstu teritoriālos ūdeņus.

4. Kuģi, kas kuģo tāljūrā, ieskaitot zivju pārstrādes kuģus, uz kuriem apstrādā vai pārstrādā nozvejotās zivis, ir uzskatāmi par tās saņēmējas valsts vai dalībvalsts teritorijas daļu, kurai tie pieder, ar noteikumu, ka tie atbilst 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

69. pants

Regulas 67. pantā produktus, kas nav pilnīgi iegūti saņēmējā valstī vai Kopienā, uzskata par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem, ja ir ievēroti 15. pielikuma sarakstā paredzētie nosacījumi.

Minētie nosacījumi attiecībā uz visiem šajā iedaļā iekļautiem produktiem paredz to, kā jāapstrādā vai jāpārstrādā materiāli bez noteiktas izcelsmes, kurus izmanto ražošanā, un šie nosacījumi attiecas tikai tādiem materiāliem.

Ja kādu produktu, kas, ievērojot sarakstā paredzētos nosacījumus, ieguvis izcelsmes statusu, izmanto kāda cita produkta ražošanā, tad nosacījumi, kas attiecas uz produktu, kurā tas iekļauts, uz pašu sākotnējo produktu neattiecas, un tāpat neņem vērā materiālus bez noteiktas izcelsmes, kas varētu būt izmantoti šā produkta ražošanā.

70. pants

▼M22

1. Neierobežojot 2. punktu, par nepietiekamu apstrādi vai pārstrādi, lai produkts iegūtu izcelsmes statusu, neatkarīgi no tā, vai ir izpildītas 69. panta prasības, uzskatāmas šādas darbības:

a) konservācija, lai nodrošinātu produktu saglabāšanos labā stāvoklī pārvadāšanas un uzglabāšanas laikā;

b) iepakojumu sadalīšana un komplektēšana;

c) mazgāšana, tīrīšana; putekļu noņemšana, oksīdu, eļļas, krāsas vai citu vielu notīrīšana;

d) tekstilizstrādājumu gludināšana vai presēšana;

e) vienkārša krāsošana un pulēšana;

f) labības un rīsu atsēnalošana, daļēja vai pilnīga slīpēšana, pulēšana un glazēšana;

g) cukura iekrāsošana vai cukurgraudiņu veidošana; daļēja vai pilnīga cukura malšana;

h) augļu, riekstu un dārzeņu mizošana, kauliņu izņemšana un lobīšana vai čaumalu noņemšana;

i) asināšana, vienkārša slīpēšana vai vienkārša sadalīšana;

j) sijāšana, šķirošana, sadalīšana, klasificēšana, brāķēšana, piemeklēšana (ieskaitot komplektu veidošanu);

k) vienkārša iepildīšana pudelēs, kārbās, flakonos, maisos, somās, kārbās, piestiprināšana pie pamatnes vai dēlīšiem, kā arī citas vienkāršas iepakošanas darbības;

l) uzrakstu, etiķešu, logotipu un tamlīdzīgu atšķirības zīmju piestiprināšana izstrādājumiem vai to iepakojumam;

m) vienkārša vienādu vai dažādu produktu sajaukšana, ja viena vai vairākas maisījuma sastāvdaļas neatbilst šās iedaļas noteikumiem, lai tos varētu uzskatīt par saņēmējas valsts vai Kopienas izcelsmes produktiem;

n) priekšmetu sastāvdaļu vienkārša salikšana, lai izveidotu sakomplektētu izstrādājumu, vai izstrādājumu sadale pa sastāvdaļām;

o) divu vai vairāku a)–n) apakšpunktā norādīto darbību apvienojums;

p) lopu kaušana.

▼M18

2. Nosakot, vai ar produktu veiktās apstrādes vai pārstrādes darbības jāuzskata par nepietiekamām 1. punkta nozīmē, kopā izvērtē visas gan saņēmējā valstī, gan Kopienā ar attiecīgo produktu veiktās darbības.

70.a pants

1. Kvalifikācijas vienība šīs iedaļas noteikumu piemērošanai ir konkrētais produkts, ko uzskata par pamatvienību, klasificējot pēc Harmonizētās sistēmas nomenklatūras.

Tādējādi:

a) ja produktu, ko veido priekšmetu grupa vai kopums, klasificē vienā pozīcijā saskaņā ar Harmonizētās sistēmas noteikumiem, viss kopums veido kvalifikācijas vienību;

b) ja vienā sūtījumā ir vairāki identiski produkti, kas Harmonizētajā sistēmā klasificēti vienā pozīcijā, tad, piemērojot šīs iedaļas noteikumus, katru produktu ņem vērā atsevišķi.

2. Ja saskaņā ar Harmonizētās sistēmas 5. vispārējo noteikumu klasifikācijas nolūkiem iesaiņojumu uzskata par produkta daļu, tad iesaiņojumu ņem vērā, lai noteiktu izcelsmi.

71. pants

1. Atkāpjoties no 69. panta noteikumiem, materiālus bez noteiktas izcelsmes var izmantot produkta ražošanā ar nosacījumu, ka tādu materiālu kopējā vērtība nepārsniedz 10 % no produkta ražotāja cenas.

Ja sarakstā ir dots viens vai vairāki varianti, cik vērtības procentos atļauts izmantot materiālus bez noteiktas izcelsmes, tad noteikto procentuālo vērtību nedrīkst pārsniegt, piemērojot šā punkta pirmo daļu.

2. Šā panta 1. punkts neattiecas uz produktiem, kas ietilpst Harmonizētās sistēmas 50. līdz 63. nodaļā.

72. pants

1. Atkāpjoties no 67. panta, lai noteiktu, vai kādā saņēmējā valstī, kas ir kādas reģionālas grupas locekle, ražota produkta izcelsme ir šajā valstī minētā panta nozīmē, uzskata, ka produktu, kura izcelsme ir kādā no šīs reģionālās grupas valstīm un ko turpmāk izmanto ražošanā citā grupas valstī, izcelsme ir turpmākās apstrādes valstī (reģionālā kumulācija).

2. Galaprodukta izcelsmes valsti nosaka saskaņā ar 72.a pantu.

▼M22

3. Reģionālā kumulācija attiecas uz trim atsevišķām reģionālām saņēmēju valstu grupām, kas izmanto vispārējo preferenču sistēmu:

a) I grupa: Bruneja Darusalama, Filipīnas, Indonēzija, Kambodža, Laosa, Malaizija, Singapūra, Taizeme, Vjetnama;

b) II grupa: Bolīvija, Ekvadora, Gvatemala, Hondurasa, Kolumbija, Kostarika, Nikaragva, Panama, Peru, Salvadora, Venecuēla;

c) III grupa: Bangladeša, Butāna, Indija, Maldīvu salas, Nepāla, Pakistāna, Šrilanka.

4. Ar frāzi “reģionāla grupa” ir apzīmējama attiecīgi I, II vai III grupa.

▼M18

72.a pants

1. Ja preces, kuru izcelsme ir kādā valstī, kas ir kādas reģionālas grupas locekle, ir apstrādātas vai pārstrādātas citā tās pašas reģionālās grupas valstī, to izcelsme ir tajā reģionālās grupas valstī, kurā veikta pēdējā apstrāde vai pārstrāde, ar noteikumu, ka:

a) tajā pievienotā vērtība, kā definēts 3. punktā, pārsniedz izmantoto produktu, kuru izcelsme ir jebkurā citā attiecīgās reģionālās grupas valstī, augstāko muitas vērtību un

b) tajā veiktā apstrāde vai pārstrāde pārsniedz 70. pantā noteikto, bet tekstilizstrādājumu gadījumā arī visas 16. pielikumā minētās darbības.

2. Ja nav izpildīti 1. punkta a) un b) apakšpunkta izcelsmes nosacījumi, produktu izcelsme ir tajā reģionālās grupas valstī, kurā produktiem ar izcelsmes statusu, kas ir ievesti no pārējām reģionālās grupas valstīm, ir vislielākā muitas vērtība.

3. “Pievienotā vērtība” nozīmē ražotāja cenu, neiekļaujot katra produkta, kuru izcelsme ir citā attiecīgās reģionālās grupas valstī, muitas vērtību.

4. Tādu preču, kas no vienas reģionālās grupas valsts izvestas uz citu tās pašas grupas valsti izmantošanai tālākā apstrādē vai pārstrādē, vai atkalizvešanai, neveicot apstrādi vai pārstrādi, izcelsmes statusu pierāda ar A formas izcelsmes sertifikātu, kas izsniegts pirmajā valstī.

5. Tādu preču, kuras no reģionālas grupas valsts eksportētas uz Kopienu, izcelsmes statusu, kas iegūts vai saglabāts saskaņā ar 72. panta, šī panta un 72.b panta noteikumiem, pierāda ar A formas izcelsmes sertifikātu vai ar rēķindeklarāciju, kas izsniegta šajā valstī, pamatojoties uz A formas izcelsmes sertifikātu, kas piešķirts saskaņā ar 4. punkta noteikumiem.

6. Izcelsmes valsti norāda A formas izcelsmes sertifikāta 12. ailē vai rēķindeklarācijā; šī valsts ir:

— ražošanas valsts tādu produktu gadījumā, kas izvesti bez tālākas apstrādes vai pārstrādes saskaņā ar 4. punktu,

— izcelsmes valsts, ko nosaka saskaņā ar 1. punktu tādu produktu gadījumā, kas izvesti pēc tālākas apstrādes vai pārstrādes.

72.b pants

1. 72. un 72.a pantu piemēro tikai, ja:

a) noteikumi, kas regulē tirdzniecību sakarā ar reģionālo uzkrāšanos starp attiecīgās reģionālās grupas valstīm, ir vienādi ar šajā iedaļā noteiktajiem;

b) katra reģionālās grupas valsts ir apņēmusies pildīt šīs iedaļas noteikumus vai nodrošināt to pildīšanu, kā arī paredzēt administratīvu sadarbību, kas vajadzīga gan Kopienai, gan pārējām reģionālās grupas valstīm, lai nodrošinātu pareizu A formas izcelsmes sertifikātu izsniegšanu un A formas izcelsmes sertifikātu un rēķindeklarāciju pārbaudi. Šīs saistības nodod Komisijai attiecīgi ar šādu sekretariātu starpniecību: i) I grupa: Dienvidaustrumu Āzijas valstu apvienības (ASEAN) Ģenerālsekretariāts; ii) II grupa: Andu Kopienas–Vidusamerikas Koptirgus un Panamas Pastāvīgā apvienotā preču izcelsmes komiteja (Comité Conjunto Permanente de Origen Comunidad Andina — Mercado Común Centroamericano y Panamá); iii) III grupa: Dienvidāzijas reģionālās sadarbības asociācijas (SAARC) sekretariāts.

2. Komisija informē dalībvalstis, tiklīdz katra reģionālā grupa izpilda 1. punktā paredzētos nosacījumus.

3. 78. panta 1. punkta b) apakšpunktu nepiemēro produktiem, kuru izcelsme ir kādā no reģionālās grupas valstīm, ja tos ved cauri jebkurai citai attiecīgās reģionālās grupas valstij, neatkarīgi no tā, vai tur veic tālāku apstrādi vai pārstrādi.

73. pants

Palīgierīces, rezerves daļas un darba rīkus, ko nosūta ar kādu iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli un kas ir parastā aprīkojuma daļas un ietilpst cenā, vai arī nav ar atsevišķu faktūrrēķinu, uzskata par saistītu ar attiecīgo iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli.

74. pants

Uzskata, ka komplektiem, kas definēti Harmonizētās sistēmas 3. vispārīgajā noteikumā, ir noteikta izcelsme, ja visām to sastāvdaļām ir noteikta izcelsme. Tomēr, ja komplektu veido produkti ar noteiktu izcelsmi un bez noteiktas izcelsmes, tad uzskata, ka visam komplektam ir noteikta izcelsme, ar noteikumu, ka sastāvdaļu bez noteiktas izcelsmes vērtība nepārsniedz 15 % no komplekta ražotāja cenas.

75. pants

Lai noteiktu, vai produktam ir noteikta izcelsme, nav jānosaka šādu ražošanas procesā izmantoto elementu izcelsme:

a) enerģija un degviela;

b) rūpnīca un iekārtas;

c) mašīnas un darbarīki;

d) preces, kuras neietilpst un kuras nav paredzēts iekļaut galaproduktā.

76. pants

1. Izņēmumus no šīs iedaļas noteikumiem var piemērot par labu vismazāk attīstītajām saņēmējām valstīm, kas saņem vispārējās preferenču sistēmas piemērošanu, ja izņēmumus pamato esošo nozaru attīstība vai jaunu nozaru radīšana. Vismazāk attīstītas saņēmējas valstis ir uzskaitītas Padomes regulās un EOTK lēmumā par vispārējo tarifu preferenču piemērošanu. Šai nolūkā attiecīgā valsts iesniedz Komisijai lūgumu piemērot izņēmumu, kā arī iesniedz šāda lūguma iemeslus saskaņā ar 3. punktu.

2. Pārbaudot lūgumus, jo īpaši ņem vērā:

a) gadījumus, kad esošo izcelsmes noteikumu piemērošana būtiski ietekmētu attiecīgajā valstī esošās nozares spēju turpināt izvešanu uz Kopienu, īpaši gadījumus, kad tas varētu izraisīt nozares uzņēmumu slēgšanu;

b) īpašus gadījumus, kad var skaidri pierādīt, ka izcelsmes noteikumi varētu kavēt būtiskus ieguldījumus nozarē, kā arī, ja izņēmums, kas palīdzētu īstenot ieguldījumu programmu, ļautu noteikumu izpildi sasniegt pakāpeniski;

c) pieņemamā lēmuma saimniecisko un sociālo ietekmi, jo īpaši attiecībā uz nodarbinātību saņēmējās valstīs un Kopienā.

3. Lai veicinātu izņēmumu piemērošanas lūgumu izskatīšanu, valsts, kas iesniedz lūgumu, sniedz iespējami pilnīgu informāciju, lai to pamatotu, jo īpaši norādot šeit uzskaitītos datus:

— gatavā produkta aprakstu,

— materiālu, kuru izcelsme ir kādā trešā valstī, veidu un daudzumu,

— ražošanas procesu,

— pievienoto vērtību,

— darbinieku skaitu attiecīgajā uzņēmumā,

— sagaidāmo izvešanas apjomu uz Kopienu,

— pārējos iespējamos izejmateriālu piegādes avotus,

— lūgtā izņēmuma piemērošanas laika iemeslus,

— citus apsvērumus.

4. Komisija iesniedz izņēmuma lūgumu Komitejai. ►M22 Lēmumu pieņem saskaņā ar komitejas procedūru. ◄

5. Piemērojot izņēmumu, A formas izcelsmes sertifikāta 4. ailē vai 89. pantā noteiktajā rēķindeklarācijā jābūt šādai norādei:

“Izņēmums- Regula (EK) Nr.…/…”.

6. Uz iespējamo pagarinājumu attiecas 1. līdz 5. punkta noteikumi.

77. pants

Šajā iedaļā paredzētajiem izcelsmes statusa iegūšanas nosacījumi ir vienmēr jāievēro saņēmējā valstī vai Kopienā.

Ja no saņēmējas valsts vai Kopienas uz citu valsti izvestos produktus ar noteiktu izcelsmi nosūta atpakaļ, tos ir jāuzskata par produktiem bez noteiktas izcelsmes, ja vien, lai pārliecinātu kompetentos dienestus, nevar pierādīt, ka:

— atpakaļ nosūtītie produkti ir tie paši, kurus izveda, un

— ar tiem nav veiktas nekādas darbības, izņemot darbības, kas vajadzīgas, lai saglabātu tos labā stāvoklī, kamēr tie atrodas attiecīgajā valstī vai kamēr tos izved.

78. pants

1. Uzskata, ka no saņēmējas valsts uz Kopienu vai no Kopienas uz saņēmēju valsti tieši ir transportēti:

a) produkti, kas transportēti, nešķērsojot nevienas citas valsts teritoriju, izņemot tās pašas reģionālās grupas valsts teritoriju, ja piemēro 72. pantu;

b) produkti, kas veido vienu sūtījumu, ko transportē caur valstu teritorijām, kas nav saņēmēja valsts vai Kopiena, attiecīgā gadījumā arī pārkraujot vai uz laiku izmantojot muitas noliktavas šajās valstīs, ar noteikumu, ka produkti tranzītvalstī vai valstī, kur veic glabāšanu muitas noliktavā, ir palikuši muitas dienestu uzraudzībā un ar tiem nav veiktas citas darbības, izņemot izkraušanu, atkārtotu iekraušanu vai jebkādas citas darbības, lai tos saglabātu labā stāvoklī;

c) produkti, kas ir transportēti caur Norvēģijas vai Šveices teritoriju un vēlāk pilnīgi vai daļēji ir atkārtoti izvesti uz Kopienu vai saņēmēju valsti, ar noteikumu, ka produkti tranzītvalstī vai valstī, kur veic glabāšanu muitas noliktavā, ir palikuši muitas dienestu uzraudzībā un ar tiem nav veiktas citas darbības, izņemot izkraušanu, atkārtotu iekraušanu vai jebkādas citas darbības, lai tos saglabātu labā stāvoklī;

d) produktus, kurus bez pārtraukuma transportē pa cauruļvadiem caur teritoriju, kas nav saņēmēja izvešanas valsts vai Kopiena.

2. Pierādījumus par 1. punkta b) un c) apakšpunkta izpildi iesniedz kompetentajiem muitas dienestiem, uzrādot:

a) vienotu pārvadāšanas dokumentu par pārvadāšanu no izvešanas valsts caur tranzīta valsti vai

b) tranzīta valsts muitas dienestu izsniegtu sertifikātu: — kurā sniegts precīzs produktu apraksts, — kurā norādīts produktu izkraušanas un atkārtotas iekraušanas datums un, attiecīgā gadījumā, izmantoto kuģu vai citu transporta līdzekļu nosaukums, — kurā sniegts apliecinājums par apstākļiem, kādos produkti atradās tranzīta valstī;

c) ja nav šo dokumentu, tad jebkurus citus dokumentus, kas var tos aizstāt.

79. pants

1. Ievedot noteiktas izcelsmes produktus, kas no saņēmējas valsts nosūtīti izstādei citā valstī un pēc izstādes pārdoti ievešanai Kopienā, tie saņem 67. pantā paredzētās tarifu preferences, ar noteikumu, ka šie produkti atbilst šīs iedaļas prasībām, kas ļauj tos atzīt par tādiem, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī, un ka, lai pārliecinātu Kopienas kompetentie muitas dienesti, pierāda, ka:

a) šos produktus izvedējs nosūtījis tieši no saņēmējas valsts uz valsti, kurā notiek izstāde, un tos tur izstādījis;

b) šis izvedējs produktus ir pārdevis vai citādi atsavinājis par labu kādai personai Kopienā;

c) uz Kopienu produkti ir nosūtīti izstādes laikā vai tūlīt pēc izstādes tādā stāvoklī, kādā tos nosūtīja uz izstādi;

d) produkti pēc nosūtīšanas uz izstādi nav izmantoti citiem mērķiem, izņemot izstādīšanu.

2. Kopienas muitas dienestiem parastajā kārtībā iesniedz A veidlapas izcelsmes sertifikātu. Tajā jābūt norādītam izstādes nosaukumam un adresei. Vajadzības gadījumā var lūgt papildu dokumentāru pierādījumu par preču veidu un to izstādīšanas nosacījumiem.

3. Šā panta 1. punktu piemēro visām tirdzniecības, rūpniecības, lauksaimniecības vai amatniecības izstādēm, gadatirgiem vai līdzīgai publiskai izstādīšanai, ko nerīko privātiem mērķiem veikalos vai uzņēmumu telpās nolūkā pārdot ārvalstu produktus un kuru laikā produkti paliek muitas kontrolē.







2. apakšiedaļa

Izcelsmes apliecinājums

80. pants

Produkti, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī, saņem 67. pantā paredzētās tarifu preferences, ja tiek iesniegta:

a) A veidlapas izcelsmes sertifikāts, kuras paraugs ir 17. pielikumā, vai

b) gadījumos, kas precizēti 89. panta 1. punktā, deklarācija, kuras teksts norādīts 18. pielikumā un kuru izvedējs izdara uz faktūras, pavadzīmes vai jebkura cita komercdokumenta, kurā attiecīgais produkts ir pietiekami sīki aprakstīts, lai to varētu identificēt (še turpmāk “rēķindeklarācija”).







a)

A VEIDLAPAS IZCELSMES SERTIFIKĀTS

81. pants

1. Kad noteiktas izcelsmes produktus šīs iedaļas nozīmē ieved Kopienā, tie var saņemt 67. pantā paredzētās tarifu preferences, ar noteikumu, ka tie transportēti tieši 67. panta nozīmē, uzrādot A veidlapas izcelsmes sertifikātu, kuru izsniegušas saņēmējas valsts muitas dienesti vai citas kompetentas valdības iestādes, ar noteikumu, ka šī valsts:

— ir paziņojusi Komisijai 93. pantā prasīto informāciju un

— sniedz atbalstu Kopienai, ļaujot dalībvalstu muitas dienestiem pārbaudīt dokumentu autentiskumu vai informācijas precizitāti attiecībā uz konkrēto produktu īsteno izcelsmi.

2. A veidlapas izcelsmes sertifikātu var izsniegt tikai tad, ja tā var kalpot kā dokumentārs pierādījums, kas vajadzīgs 67. pantā minēto tarifu preferenču piemērošanai.

3. A veidlapas izcelsmes sertifikātu izsniedz tikai pēc izvedēja vai viņa pilnvarota pārstāvja rakstiska pieteikuma.

4. Izvedējs vai viņa pilnvarots pārstāvis kopā ar pieteikumu iesniedz visus atbilstīgos apstiprinošos dokumentus, kas pierāda, ka eksportējamiem produktiem var izsniegt A veidlapas izcelsmes sertifikātu.

5. Sertifikātu izsniedz saņēmējas valsts kompetents valdības dienests, ja izvedamos produktus var uzskatīt par tādiem, kuru izcelsme ir tajā valstī 1. apakšiedaļas nozīmē. Sertifikāts ir pieejama izvedējam, tiklīdz izvedums ir noticis vai ir nodrošināts.

6. Lai pārbaudītu 5. punkta nosacījumu izpildi, kompetentajiem valdības dienestiem ir tiesības pieprasīt jebkādu dokumentāru pierādījumu vai veikt jebkādas pārbaudes, ko tās uzskata par vajadzīgām.

7. Saņēmējas valsts kompetentie valdības dienesti ir atbildīgi par sertifikātu un pieteikumu pienācīgu aizpildīšanu.

8. A veidlapas izcelsmes sertifikāta 2. ailes aizpildīšana nav obligāta. 12. ailē jānorāda “Eiropas Kopiena” vai kāda no dalībvalstīm.

9. A veidlapas izcelsmes sertifikāta izsniegšanas diena ir jānorāda 11. ailē. Parakstam šajā ailē, kas ir paredzēta kompetentiem valdības dienestiem, kuri sertifikātu izdod, ir jābūt rakstītam ar roku.

82. pants

Ja pēc ievedēja lūguma un saskaņā ar ievešanas valsts muitas dienestu noteikumiem secīgos sūtījumos ieved izjauktus vai nesaliktus produktus Harmonizētās sistēmas 2. vispārējā noteikuma a) punkta nozīmē, uz ko attiecas Harmonizētās sistēmas XVI vai XVII iedaļa vai pozīcija 7308 vai 9406, tad vienotu šo produktu izcelsmes apliecinājumu muitas dienestiem iesniedz, ievedot pirmo sūtījumu.

83. pants

Tā kā A veidlapas izcelsmes sertifikāts ir dokumentārs pierādījums noteikumu piemērošanai par 67. pantā minētajām tarifu preferencēm, izvešanas valsts kompetentais valdības dienests ir atbildīgs par to, lai tiktu veikti visi pasākumi, kas vajadzīgi produktu izcelsmes pārbaudei un pārējo sertifikāta ierakstu kontrolei.

84. pants

Izcelsmes pierādījumi ir jāiesniedz ievešanas dalībvalsts muitas dienestiem saskaņā ar Kodeksa 62. pantā noteikto kārtību. Minētie dienesti var pieprasīt izcelsmes apliecinājuma tulkojumu un to, lai ievešanas deklarācijai būtu pievienots ievedēja paziņojums, ka produkti atbilst šīs iedaļas piemērošanas nosacījumiem.

85. pants

1. Atkāpjoties no 81. panta 5. punkta, A veidlapas izcelsmes sertifikātu izņēmuma kārtā var izsniegt pēc tam, kad notikusi produktu, uz ko tā attiecas, izvešana, ja:

a) to izvešanas brīdī neizsniedza kļūdu, nejaušību vai īpašu apstākļu dēļ vai

b) lai pārliecinātu kompetentos valdības dienestus, pierāda, ka A veidlapas izcelsmes sertifikāts ir izsniegts, taču ievedot nav pieņemta tehnisku iemeslu dēļ.

2. Kompetentie valdības dienesti var izsniegt sertifikātu ar atpakaļejošu spēku tikai pēc tam, kad tie pārbaudījušas, ka izvedēja pieteikumā sniegtā informācija atbilst informācijai attiecīgajā izvešanas lietā un ka A veidlapas izcelsmes sertifikāts, kas atbilst šīs iedaļas noteikumiem, nav izsniegts, izve dot attiecīgos produktus.

3. Ar atpakaļejošu spēkuizsniegtā A veidlapas izcelsmes sertifikāta 4. ailē ir jābūt atzīmei “Délivré a posteriori” vai “Issued retrospectively”.

86. pants

1. A veidlapas izcelsmes sertifikāta zādzības, nozaudēšanas vai iznīcināšanas gadījumā izvedējs var vērsties pie kompetentā valdības dienesta, kas izsniegusi dokumentu, ar pieteikumu, lai iegūtu tās dublikātu, pamatojoties uz tās valdījumā esošiem izvešanas dokumentiem. Šādi izsniegta A veidlapas dublikāta 4. ailē ir jābūt vārdam “Duplicata” vai “Duplicate”, kā arī izdošanas dienai un sertifikāta oriģināla sērijas numuram.

2. 90.b panta mērķiem noraksts stājas spēkā oriģināla izsniegšanas dienā.

87. pants

1. Ja noteiktas izcelsmes produktus nodod muitas iestādē kontrolē Kopienā, izcelsmes apliecinājuma oriģinālu ir iespējams aizstāt ar vienu vai vairākiem A veidlapas izcelsmes sertifikātiem visu šo produktu vai to daļas nosūtīšanai uz citu vietu Kopienā vai uz Šveici vai Norvēģiju. A veidlapas izcelsmes sertifikāta aizstājējeksemplāru izsniedz tā muitas iestāde, kuras kontrolē produkti ir nodoti.

2. Sertifikāta aizstājējeksemplāru, kas ir izsniegts, piemērojot 1. punktu vai 88. pantu, uzskata par galīgo izcelsmes sertifikātu produktiem, uz ko tas attiecas. Sertifikāta aizstājējeksemplāru sastāda, pamatojoties uz atpakaļizvedēja rakstisku lūgumu.

3. Sertifikāta aizstājējeksemplāra augšējā labajā stūrī norāda tās starpniekvalsts nosaukumu, kurā tas ir izdots.

Sertifikāta aizstājējeksemplāra 4. ailē ir jābūt vārdiem “Replacement certificate” vai “Certificat de remplacement”, kā arī izcelsmes sertifikāta oriģināla izdošanas dienai un sērijas numuram.

Atpakaļizvedēja vārds jānorāda 1. ailē.

Galīgā saņēmēja vārdu var norādīt 2. ailē.

Visi dati par atpakaļizvestiem produktiem, kas bija sertifikāta oriģinālā, ir jāpārceļ uz 3. līdz 9. aili.

Norādes uz atpakaļizvedēja faktūru ir jāsniedz 10. ailē.

Muitas dienesta, kas ir izdevis sertifikāta aizstājējeksemplāru, vizē 11. aili. Dienests ir atbildīgs tikai par sertifikāta aizstājējeksemplāra izdošanu. Datus par izcelsmes valsti un galamērķa valsti 12. ailē iegūst no sertifikāta oriģināla. Šajā ailē parakstās atpakaļizvedējs. Atpakaļizvedējs, kas labticīgi parakstās šajā ailē, nav atbildīgs par sertifikāta oriģinālā iekļauto datu precizitāti.

4. Muitas iestāde, kurai lūgts veikt 1. punktā minēto darbību, uz sertifikāta oriģināla atzīmē pārsūtīto produktu svaru, numurus un veidu, un tur norāda attiecīgā sertifikāta aizstājējeksemplāra vai aizstājējeksemplāru sērijas numurus. Tas glabā sertifikāta oriģinālu vismaz trīs gadus.

5. Sertifikāta oriģināla fotokopiju var pievienot sertifikāta aizstājējeksemplāram.

6. Tādu produktu gadījumā, kuri saņem 67. pantā minētās tarifu preferences, ievērojot izņēmumu, kas piešķirts saskaņā ar 76. panta noteikumiem, šajā pantā noteiktā procedūra piemērojama vienīgi tad, ja šie produkti paredzēti Kopienai.

88. pants

Kad noteiktas izcelsmes produktus šīs iedaļas nozīmē ieved Kopienā, tie var saņemt tarifu preferences, kas paredzētas 67. pantā, uzrādot A veidlapas izcelsmes sertifikāta aizstājējeksemplāru, ko izsniegušas saņēmējas valsts kompetentie valdības dienesti, ar noteikumu, ka ir ievēroti 78. pantā paredzētie nosacījumi un ka Norvēģija vai Šveice sniedz atbalstu Kopienai, ļaujot tās muitas dienestiem pārbaudīt izsniegto sertifikātu autentiskumu un precizitāti. Pārbaudes procedūru, kas paredzēta 94. pantā piemēro mutatis mutandis 94. panta 3. punktā noteikto termiņu pagarina līdz astoņiem mēnešiem.







b)

RĒĶINDEKLARĀCIJA

89. pants

1. Rēķindeklarāciju var sastādīt:

a) apstiprināts Kopienas izvedējs 90. panta nozīmē;

b) ikviens izvedējs attiecībā uz jebkuru sūtījumu, kas sastāv no viena vai vairākiem iepakojumiem, kas ietver produktus, kuru kopējā vērtība nepārsniedz 6 000 EUR, un ar noteikumu, ka atbalstu, kas minēts 81. panta 1. punktā, piemēro šai procedūrai.

2. Rēķindeklarāciju var sastādīt, ja attiecīgos produktus var uzskatīt par tādiem, kuru izcelsme ir Kopienā vai saņēmējā valstī, un ja tie atbilst pārējiem šīs iedaļas nosacījumiem.

3. Izvedējam, kurš sagatavo rēķindeklarāciju, jābūt gatavam pēc izvešanas valsts muitas dienestu pieprasījuma jebkurā laikā uzrādīt visus attiecīgos dokumentus, kas pierāda produktu izcelsmes statusu, kā arī atbilstību citām šīs iedaļas prasībām.

4. Rēķindeklarāciju sastāda izvedējs franču vai angļu valodā, uz faktūras, pavadzīmes vai cita komercdokumenta mašīnrakstā uzrakstot, uzzīmogojot vai uzdrukājot deklarāciju, kuras teksts ir 18. pielikumā. Ja deklarāciju raksta ar roku, raksta ar tinti un drukātiem burtiem.

5. Uz rēķindeklarācijas ir izvedēja paraksta oriģināls. Taču apstiprinātam izvedējam 90. panta nozīmē šādas deklarācijas nav jāparaksta ar noteikumu, ka viņš iesniedz muitas dienestiem rakstisku apliecinājumu, ka viņš uzņemas pilnu atbildību par jebkuru rēķindeklarāciju ar norādi uz viņu, it kā viņš pašrocīgi būtu parakstījis šādas deklarācijas.

6. Gadījumos, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā, rēķindeklarācijas izmantošana pakļauta šādiem īpašiem nosacījumiem:

a) katram sūtījumam sastāda vienu rēķindeklarāciju;

b) ja preces, kas ietvertas sūtījumā, jau izvešanas valstī ir pārbaudītas attiecībā uz “noteiktas izcelsmes produktu” definīciju, izvedējs var atsaukties uz šo pārbaudi rēķindeklarācijā.

Pirmā apakšpunkta noteikumi neatbrīvo izvedējus no citu muitas vai pasta noteikumu formalitāšu ievērošanas.

90. pants

1. Kopienas muitas dienesti var atļaut ikvienam izvedējam, še turpmāk “apstiprināts izvedējs”, kas bieži sūta Kopienas izcelsmes produktus 67. panta 2. punkta nozīmē un kas, lai pārliecinātu muitas dienestus, piedāvā visas vajadzīgās garantijas, lai pārbaudītu produktu izcelsmes statusu, kā arī citu šīs iedaļas prasību izpildi, sastādīt rēķindeklarācijas neatkarīgi no attiecīgo produktu vērtības.

2. Muitas dienesti var piešķirt apstiprināta izvedēja statusu saskaņā ar jebkuriem nosacījumiem, kurus tās uzskata par piemērotiem.

3. Muitas dienesti apstiprinātajam izvedējam piešķir muitas atļaujas numuru, ko ietver rēķindeklarācijā.

4. Muitas dienesti pārrauga, kā apstiprinātais izvedējs izmanto atļauju.

5. Piešķirto atļauju muitas dienesti jebkurā laikā var atsaukt. Muitas dienesti tā rīkojas, ja apstiprinātais izvedējs vairs nesniedz 1. punktā minētās garantijas, neizpilda 2. punktā minētos nosacījumus vai citādi nepareizi izmanto savu atļauju.

90.a pants

1. Pierādījumus par Kopienas produktu noteiktas izcelsmes statusu 67. panta 2. punkta nozīmē, sniedz:

a) uzrādot preču pārvadājuma sertifikāts EUR.1, kuras paraugs ir 21. pielikumā, vai

b) uzrādot deklarāciju, kā paredzēts 89. pantā.

2. Izvedējs vai viņa pilnvarots pārstāvis preču pārvadājuma sertifikāta EUR.1 2. ailē ieraksta “GSP beneficiary countries” un “EC” vai “pays bénéficaires du SPG” un “CE”.

3. Šīs iedaļas noteikumi attiecībā uz A veidlapas izcelsmes sertifikātu izsniegšanu, izmantošanu un vēlāko pārbaudi mutatis mutandis attiecas uz preču pārvadājuma sertifikātu EUR.1 un, izņemot noteikumus par to izsniegšanu, uz rēķindeklarācijām.

90.b pants

1. Izcelsmes apliecinājums ir derīgs desmit mēnešus no tā izsniegšanas dienas izvešanas valstī, un minētajā laikā tas jāiesniedz ievešanas valsts muitas dienestiem.

2. Izcelsmes apliecinājumus, ko iesniedz ievešanas valsts muitas dienestiem pēc 1. punktā norādītā iesniegšanas termiņa, var pieņemt 67. pantā minēto tarifu preferenču piemērošanai, ja dokumentu neiesniegšanu līdz noteiktajam termiņam izraisījuši kādi ārkārtēji apstākļi.

3. Citos gadījumos, kad iesniegšana notikusi par vēlu, ievešanas valsts muitas dienesti var izcelsmes apliecinājumu pieņemt, ja produkti uzrādīti pirms noteiktā termiņa.

4. Pēc ievedēja lūguma un ievērojot ievešanas dalībvalsts muitas dienestu paredzētos nosacījumus, muitas dienestiem, ievedot pirmo sūtījumu, var iesniegt vienotu izcelsmes apliecinājumu, ja preces:

a) ieved kā daļu no regulārām un ilgstošām tirdzniecības operācijām ar nozīmīgu komerciālu vērtību;

b) ir viena pārdevuma līguma priekšmets un šā līguma puses ir reģistrētas izvešanas valstī vai Kopienā;

c) ir Kombinētajā nomenklatūrā klasificētas ar vienu un to pašu kodu (astoņi cipari);

d) nāk vienīgi no viena un tā paša izvedēja, ir paredzētas vienam un tam pašam ievedējam, un ir pakļautas ievešanas formalitātēm tai pašā Kopienas muitas iestādē.

Šo procedūru piemēro kompetentu muitas dienestu noteiktiem daudzumiem un periodam. Šis periods nekādos apstākļos nevar pārsniegt trīs mēnešus.

90.c pants

1. Produktus, ko privātpersonas nosūta privātpersonām kā sīkpakas vai kas ietilpst ceļotāja personīgā bagāžā, var atzīt par noteiktas izcelsmes produktiem, kas saņem 67. pantā minētās tarifu preferences, nepieprasot A veidlapas izcelsmes sertifikātus vai rēķindeklarācijas uzrādīšanu, ja vien šādus produktus neieved tirdzniecībai un ir deklarēts, ka tie atbilst šīs iedaļas piemērošanas nosacījumiem, un kad nav šaubu par šādas deklarācijas patiesumu.

2. Ja ievešana notiek neregulāri un produkti ir paredzēti tikai saņēmēju, ceļotāju vai viņu ģimenes locekļu personīgai lietošanai, tad to neuzskata par ievešanu pārdošanai, ja no produktu veida un daudzuma ir redzams, ka tos neieved komerciāliem mērķiem.

Turklāt šo produktu kopējā vērtība nedrīkst pārsniegt EUR 500 attiecībā uz sīkpakām vai EUR.1 200 attiecībā uz ceļotāja personīgo bagāžu.

91. pants

1. Ja piemēro 67. panta 2., 3. vai 4. punktu, saņēmējas valsts kompetentie valdības dienesti, kam jāizsniedz A veidlapas izcelsmes sertifikāts produktiem, kuru ražošanā izmantoti materiāli, kuru izcelsme ir Kopienā, Norvēģijā vai Šveicē, par pamatu ņem preču pārvadājuma sertifikātu EUR.1 vai, kad vajadzīgs, uz rēķindeklarāciju.

2. Panta 1. punkta gadījumos izdotās A veidlapas izcelsmes sertifikāta 4. ailē ir jābūt norādei “EC cumulation”, “Norway cumulation”, “Switzerland cumulation” vai “Cumul CE”, “Cumul Norvège”, “Cumul Suisse”.

92. pants

Nelielu atšķirību atklāšana starp ziņām, kas sniegtas A veidlapas izcelsmes sertifikātā, preču pārvadājuma sertifikātā EUR.1 vai rēķindeklarācijā, un ziņām, kas sniegtas dokumentos, kuri iesniegti muitas iestādē produktu ievešanas formalitāšu veikšanai, ipso facto neanulē sertifikātu vai deklarāciju, ja pienācīgi konstatē, ka dokuments atbilst uzrādītajiem produktiem.

Acīmredzamām formālām kļūdām, tādām kā drukas kļūdas A formas izcelsmes sertifikātā, pārvadājuma sertifikātā EUR.1 vai rēķindeklarācijā, nevajadzētu būt par iemeslu šo dokumentu noraidīšanai, ja šīs kļūdas nav tādas, kas rada šaubas par dokumentā sniegto ziņu pareizumu.







3. apakšiedaļa

Administratīvās sadarbības metodes

93. pants

1. Saņēmējas valstis Komisijai dara zināmus to teritorijā esošo valdības dienestu nosaukumus un adreses, kas ir pilnvarotas izsniegt A veidlapas izcelsmes sertifikātus, kā arī šo dienestu lietoto zīmogu nospiedumu paraugus, kā arī to iestāžu, kas ir atbildīgas par A veidlapas izcelsmes sertifikātu un rēķindeklarāciju kontroli, nosaukumus un adreses. Zīmogi ir derīgi no dienas, kad Komisija saņēmusi attiecīgos paraugus. Komisija šo informāciju paziņo dalībvalstu muitas dienestiem. Ja paziņojumus izdara, grozot iepriekšējos paziņojumus, Komisija norāda dienu, kurā jaunie zīmogi tiek nodoti lietošanā, saskaņā ar norādēm, ko sniegušas saņēmēju valstu valdības dienesti. Šī informācija ir iekšējai lietošanai; ja preces laiž brīvā apgrozībā, attiecīgie muitas dienesti tomēr var atļaut ievedējam vai tā attiecīgi pilnvarotam pārstāvim iepazīties ar šajā daļā minēto zīmogu nospiedumu paraugiem.

2. Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī (C sērijā) dienu, no kuras jaunās saņēmējas valstis, kas minētas 97. pantā, atbilst 1. punktā minētajām saistībām.

3. Komisija nosūta saņēmējām valstīm to zīmogu nospiedumus, ko dalībvalstu muitas dienesti lieto preču pārvadājuma sertifikātu EUR.1 izsniegšanai.

93.a pants

Lai piemērotu 67. pantā minētos noteikumus par tarifu preferencēm, katra saņēmēja valsts pilda noteikumus par preču izcelsmi, A veidlapas izcelsmes sertifikātu aizpildīšanu un izsniegšanu, rēķindeklarāciju izmantošanas nosacījumus un noteikumus par administratīvo sadarbību vai nodrošina to pildīšanu.

94. pants

1. A veidlapas izcelsmes sertifikātu un rēķindeklarāciju vēlāku pārbaudi veic izlases veidā vai ikreiz, kad Kopienas muitas dienestiem ir pamatotas šaubas par šo dokumentu autentiskumu, attiecīgo produktu izcelsmes statusu vai citu šīs iedaļas noteikumu izpildi.

2. Šī panta 1. punkta noteikumu īstenošanai, Kopienas muitas dienesti nosūta atpakaļ A veidlapas izcelsmes sertifikātu vai faktūru, ja tā iesniegta, rēķindeklarāciju vai šo dokumentu kopiju saņēmējas izvešanas valsts valdības dienestiem, attiecīgā gadījumā norādot izmeklēšanas iemeslus. Lai pamatotu pārbaudes pieprasījumu, pārsūta visus iegūtos dokumentus un informāciju, kas liecina, ka izcelsmes apliecinājumā sniegtā informācija nav pareiza.

Ja minētie dienesti nolemj apturēt 67. pantā minēto tarifa preferenču piešķiršanu līdz pārbaudes rezultātu saņemšanai, tās ievedējam piedāvā atbrīvot produktus, ja tiek veikti visi vajadzīgie pagaidu aizsardzības pasākumi.

3. Ja pieteikumu turpmākai pārbaudei iesniedz saskaņā ar 1. punktu, šādu pārbaudi veic un par tās rezultātiem paziņo Kopienas muitas dienestiem ne vēlāk kā sešos mēnešos. Rezultātiem jābūt tādiem, kas ļauj noteikt, vai attiecīgais izcelsmes apliecinājums attiecas uz eksportētajiem produktiem un vai šos produktus var uzskatīt par saņēmējas valsts vai Kopienas izcelsmes produktiem.

4. Ja A veidlapas izcelsmes sertifikātu izsniedz saskaņā ar 91. pantu, atbildē jāiekļauj preču pārvadājuma sertifikāta (-u) EUR.1 kopija (kopijas) vai, ja vajadzīgs, attiecīgās rēķindeklarācijas vai deklarāciju kopija (kopijas).

5. Ja pamatotu šaubu gadījumā atbilde nav saņemta sešu mēnešu laikā, kā norādīts 3. punktā, vai ja atbildē nav pietiekamas informācijas, lai noteiktu attiecīgā dokumenta autentiskumu vai produktu īsto izcelsmi, ir jāsūta otrs paziņojums kompetentajiem dienestiem. Ja pēc otra paziņojuma nosūtīšanas pārbaudes rezultāti četru mēnešu laikā netiek paziņoti dienestiem, kas tos pieprasa, vai, ja šie rezultāti neļauj noteikt attiecīgo dokumentu autentiskumu vai produktu īsto izcelsmi, iestādes, kas iesniegušas pieprasījumu, izņemot izņēmuma gadījumus, atsakās piešķirt tarifu preferences.

Pirmās daļas noteikumus piemēro starp vienas reģionālās grupas valstīm saskaņā ar šo iedaļu izsniegto A veidlapas izcelsmes sertifikātu turpmākai pārbaudei.

6. Ja pārbaudes procedūra vai jebkura cita pieejamā informācija šķietami norāda, ka ir pārkāpti šīs iedaļas noteikumi, saņēmēja izvešanas valsts pēc savas ierosmes vai pēc Kopienas pieprasījuma pietiekami steidzami veic atbilstīgu izmeklēšanu vai organizē to, lai tūlīt atklātu un nepieļautu šādus pārkāpumus. Šajā nolūkā Kopiena var piedalīties izmeklēšanā.

7. A veidlapas izcelsmes sertifikātu turpmākai pārbaudei sertifikātu kopijas, kā arī visus ar tām saistītus izvešanas dokumentus katras saņēmējas izvešanas valsts kompetentais valdības dienests glabā vismaz trīs gadus.

95. pants

78. panta 1) punkta c) apakšpunktu un 88. pantu piemēro tikai tad, ja Norvēģija un Šveice saistībā ar tarifu preferencēm, ko tās piešķir dažiem produktiem, kuru izcelsme ir attīstības valstīs, piemēro Kopienas noteikumiem līdzīgus noteikumus.

Komisija informē dalībvalstu muitas dienestus par to, ka Norvēģija un Šveice pieņēmušas šīs normas un paziņo tām dienu, sākot ar kuru piemēro 78. panta 1. punkta c) apakšpunkta un 88. panta noteikumus, kā arī Norvēģijas un Šveices pieņemtos līdzīgos noteikumus.

Šos noteikumus piemēro ar nosacījumu, ka Kopiena, Norvēģija un Šveice ir noslēgušas nolīgumu, kurā cita starpā noteikts, ka tās viena otrai sniegs vajadzīgo savstarpējo palīdzību administratīvās sadarbības lietās.







4. apakšiedaļa

Seūta un Meliļa

96. pants

1. Šajā iedaļā izmantotais termins “Kopiena” neietver Seūtu un Meliļu. Termins “produkti, kuru izcelsme ir Kopienā” neaptver produktus, kuru izcelsme ir Seūtā un Meliļā.

2. Šī iedaļa ir piemērojama mutatis mutandis, lai noteiktu, vai, ievedot produktus Seūtā un Meliļā, var uzskatīt, ka to izcelsme ir saņēmējā izvešanas valstī, kas izmanto vispārējo preferenču sistēmu, vai arī to izcelsme ir Seūtā un Meliļā.

3. Seūtu un Meliļu uzskata par vienu teritoriju.

4. Šīs iedaļas noteikumus par A veidlapas izcelsmes sertifikātu izsniegšanu, lietošanu un turpmāku pārbaudi piemēro mutatis mutandis produktiem, kuru izcelsme ir Seūtā un Meliļā.

5. Spānijas muitas dienesti ir atbildīgi par šīs iedaļas piemērošanu Seūtā un Meliļā.







5. apakšiedaļa

Nobeiguma noteikumi

97. pants

Ja valsti vai teritoriju atzīst vai atkārtoti atzīst par saņēmēju valsti attiecībā uz produktiem, kas minēti attiecīgajās Padomes regulās (EK) vai lēmumā (EOTK), tad preces, kuru izcelsme ir tajā valstī vai teritorijā, var saņemt vispārējās preferenču sistēmas piemērošanu, ar nosacījumu, ka tās tika izvestas no valsts vai teritorijas 93. panta 2. punktā minētajā dienā vai pēc šīs dienas.







2. iedaļa

▼M21

Saņēmējas valstis vai teritorijas, uz kurām attiecas Kopienasvienpusīgi pieņemti tarifa preferenču pasākumi dažāmvalstīm vai teritorijām

▼M18







1. apakšiedaļa

Produktu ar izcelsmes statusu jēdziena definīcija

98. pants

▼M21

1. Noteikumos par tarifa preferenču pasākumiem, ko Kopiena vienpusēji pieņēmusi attiecībā uz dažām valstīm, valstu grupām vai teritorijām (turpmāk “saņēmējām valstīm vai teritorijām”.), izņemot tās, kas minētas šīs nodaļas 1. iedaļā, un ar Kopienu asociētās aizjūras zemes un teritorijas, par produktiem ar izcelsmi saņēmējā valstī vai teritorijā uzskata šādus produktus:

▼M18

a) produktiem, kas pilnīgi iegūti attiecīgajā ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ 99. panta nozīmē;

b) produktiem, kas iegūti attiecīgajā ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ , kuru ražošanai ir izmantoti produkti, kas nav minēti a) apakšpunktā, ar noteikumu, ka minētie produkti ir pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti 100. panta nozīmē.

2. Šajā iedaļā uzskata, ka to produktu, kuru izcelsme ir Kopienā 3. punkta izpratnē un kam veikta tāda apstrāde vai pārstrāde kādā ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ , kas pārsniedz 101. pantā aprakstīto, izcelsme ir attiecīgajā ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ .

3. Panta 1. punktu mutatis mutandis piemēro, lai noteiktu Kopienā iegūtu produktu izcelsmi.

99. pants

1. Šādus produktus uzskata par pilnīgi iegūtiem kādā ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā:

a) minerālproduktus, ko iegūst no tās zemes vai jūras dibena;

b) ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā novākto augļu produktus;

c) dzīvus dzīvniekus, kas dzimuši un audzēti ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā;

d) produktus, kas iegūti no ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā audzētiem dzīviem dzīvniekiem;

e) produktus, kas iegūti no ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā veiktām medībām vai zvejas;

f) produktus, kas iegūti jūras zvejā un citus produktus, kas iegūti jūrā ārpus ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai Kopienas teritoriālajiem ūdeņiem ar tās kuģiem;

g) produktus, kas ir izgatavoti uz ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai Kopienas zivju pārstrādes kuģiem tikai no f) apakšpunktā minētajiem produktiem;

h) lietotus priekšmetus, kas ir savākti ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā un derīgi vienīgi izejvielu atgūšanai;

i) atliekas un atkritumus, ko rada ražošanas darbības ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā;

j) produktus, kas iegūti no jūras dibena vai zemes dzīlēm ārpus ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienas teritoriālajiem ūdeņiem, bet kur tai ir ekskluzīvas izmantošanas tiesības;

k) preces, ko ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā ražo tikai no produktiem, kas minēti no a) līdz j) apakšpunktam.

2. Termini “ ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai Kopienas kuģi” un “ ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai Kopienas zivju pārstrādes kuģi” 1. punkta f) un g) apakšpunktā attiecas tikai uz kuģiem un zivju pārstrādes kuģiem:

— kas ir reģistrēti vai pierakstīti šajā ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai kādā dalībvalstī,

— kas kuğo ar kādas ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai kādas dalībvalsts karogu,

— kas vismaz 50 % apmērā pieder ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai dalībvalsts pilsoņiem vai sabiedrībai, kuras galvenais birojs ir šajā republikā vai vienā no dalībvalstīm, kuras rīkotājs vai rīkotāji, valdes vai uzraudzības padomes priekšsēdētājs un vairākums no tās locekļiem ir ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai dalībvalsts pilsoņi un, piedevām, kuras, sabiedrību gadījumā, vismaz puse kapitāla pieder ►M21 saņēmējavalstij vai teritorijai ◄ vai dalībvalstij vai ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai dalībvalsts publisko tiesību subjektiem vai pilsoņiem,

— kura kapteinis un visi virsnieki ir attiecīgās ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai dalībvalstu pilsoņi un

— kura apkalpe, vismaz 75 %, ir attiecīgās ►M21 saņēmējavalsts vai teritorijas ◄ vai dalībvalstu pilsoņi.

3. Termini “ ►M21 saņēmēja valsts vai teritorija ◄ ” un “Kopiena” ietver arī attiecīgās republikas vai dalībvalstu teritoriālos ūdeņus.

4. Kuģi, kas kuģo atklātā jūrā, ieskaitot zivju pārstrādes kuģus, uz kuriem apstrādā vai pārstrādā nozvejotās zivis, ir uzskatāmi par tās ►M21 saņēmējas valsts vai teritorijas ◄ vai dalībvalsts teritorijas daļu, kurai tie pieder, ar noteikumu, ka tie atbilst 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

100. pants

Regulas 98. pantā produktus, kas nav pilnīgi iegūti ►M21 kedvezményezett ország vagy területen ◄ vai Kopienā, uzskata par pietiekami apstrādātiem vai pārstrādātiem, ja ir ievēroti 15. pielikuma sarakstā paredzētie nosacījumi.

Minētie nosacījumi attiecībā uz šajā iedaļā iekļautiem produktiem paredz to, kā jāapstrādā vai jāpārstrādā materiāli bez izcelsmes statusa, kurus izmanto ražošanā, un šos nosacījumus piemēro tikai tādiem materiāliem.

Ja kādu produktu, kas, ievērojot sarakstā paredzētos nosacījumus, ieguvis izcelsmes statusu, izmanto kāda cita produkta ražošanā, tad nosacījumi, kas attiecas uz produktu, kurā iekļauts sākotnējais produkts, uz pašu sākotnējo produktu neattiecas, un tāpat neņem vērā materiālus bez izcelsmes statusa, kas varētu būt tikuši izmantoti sākotnējā produkta ražošanā.

101. pants

▼M22

1. Neierobežojot 2. punktu, par nepietiekamu apstrādi vai pārstrādi, lai produkts iegūtu izcelsmes statusu, neatkarīgi no tā, vai ir izpildītas 100. panta prasības, uzskatāmas šādas darbības:

a) konservācija, lai nodrošinātu produktu saglabāšanos labā stāvoklī pārvadāšanas un uzglabāšanas laikā;

b) iepakojumu sadalīšana un komplektēšana;

c) mazgāšana, tīrīšana; putekļu noņemšana, oksīdu, eļļas, krāsas vai citu vielu notīrīšana;

d) tekstilizstrādājumu gludināšana vai presēšana;

e) vienkārša krāsošana un pulēšana;

f) labības un rīsu atsēnalošana, daļēja vai pilnīga slīpēšana, pulēšana un glazēšana;

g) cukura iekrāsošana vai cukurgraudiņu veidošana; daļēja vai pilnīga cukura malšana;

h) augļu, riekstu un dārzeņu mizošana, kauliņu izņemšana un lobīšana vai čaumalu noņemšana;

i) asināšana, vienkārša slīpēšana vai vienkārša sadalīšana;

j) sijāšana, šķirošana, sadalīšana, klasificēšana, brāķēšana, piemeklēšana (ieskaitot komplektu veidošanu);

k) vienkārša iepildīšana pudelēs, kārbās, flakonos, maisos, somās, kārbās, piestiprināšana uz pamatnes vai pie dēlīšiem, kā arī citas vienkāršas iepakošanas darbības;

l) uzrakstu, etiķešu, logotipu un citu līdzīgu atšķirības zīmju piestiprināšana izstrādājumiem vai to iepakojumam;

m) vienkārša vienādu vai dažādu produktu sajaukšana, ja viena vai vairākas maisījuma sastāvdaļas neatbilst šās iedaļas noteikumiem, lai tos varētu uzskatīt par saņēmējas valsts vai Kopienas izcelsmes produktiem;

n) priekšmetu sastāvdaļu vienkārša salikšana, lai izveidotu sakomplektētu izstrādājumu, vai izstrādājumu sadale pa sastāvdaļām;

o) divu vai vairāku a)–n) apakšpunktā norādīto darbību apvienojums;

p) lopu kaušana.

▼M18

2. Nosakot, vai ar produktu veiktās apstrādes vai pārstrādes darbības jāuzskata par nepietiekamām 1. punkta nozīmē, visas gan ►M21 saņēmēja valstī vai teritorijā ◄ , gan Kopienā ar attiecīgo produktu veiktās darbības izvērtē kopā.

101.a pants

1. Kvalifikācijas vienība šīs iedaļas piemērošanai ir konkrētais produkts, ko uzskata par pamatvienību, klasificējot pēc Harmonizētās sistēmas nomenklatūras.

Tādējādi:

a) ja produktu, ko veido priekšmetu grupa vai kopums, klasificē vienā pozīcijā saskaņā ar Harmonizētās sistēmas noteikumiem, viss kopums veido kvalifikācijas vienību;

b) ja vienā sūtījumā ir vairāki identiski produkti, kas Harmonizētajā sistēmā klasificēti vienā pozīcijā, tad, piemērojot šīs iedaļas noteikumus, katru produktu ņem vērā atsevišķi.

2. Ja saskaņā ar Harmonizētās sistēmas 5. vispārējo noteikumu klasifikācijas nolūkiem iesaiņojumu uzskata par produkta daļu, tad iesaiņojumu ņem vērā, lai noteiktu izcelsmi.

102. pants

1. Atkāpjoties no 100. panta noteikumiem, materiālus bez noteiktas izcelsmes var izmantot noteikta produkta ražošanā ar nosacījumu, ka tādu materiālu kopējā vērtība nepārsniedz 10 % no produkta ražotāja cenas.

Ja sarakstā ir dots viens vai vairāki varianti, cik vērtības procentos atļauts izmantot materiālus bez noteiktas izcelsmes, tad noteiktos procentus nedrīkst pārsniegt, piemērojot šā punkta pirmo daļu.

2. Šā panta 1. punkts neattiecas uz produktiem, kas ietilpst Harmonizētās sistēmas 50. līdz 63. nodaļā.

103. pants

Palīgierīces, rezerves daļas un darba rīkus, ko nosūta ar kādu iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli un kas ir parastā aprīkojuma daļas un ietilpst cenā, vai arī nav ar atsevišķu faktūrrēķinu, uzskata par saistītu ar attiecīgo iekārtas vienību, mašīnu, aparatūru vai transportlīdzekli.

104. pants

Uzskata, ka komplektiem, kas definēti Harmonizētās sistēmas 3. vispārīgajā noteikumā, ir noteikta izcelsme, ja visām to sastāvdaļām ir noteikta izcelsme. Tomēr, ja komplektu veido produkti ar noteiktu izcelsmi un bez noteiktas izcelsmes, tad uzskata, ka visam komplektam ir noteikta izcelsme, ar noteikumu, ka sastāvdaļu bez noteiktas izcelsmes vērtība nepārsniedz 15 % no komplekta ražotāja cenas.

105. pants

Lai noteiktu, vai produktiem ir noteikta izcelsmes, nav jānosaka šādu ražošanas procesā izmantoto elementu izcelsme:

a) enerģija un degviela;

b) rūpnīca un iekārtas;

c) mašīnas un darbarīki;

d) preces, kuras neietilpst un kuras nav paredzēts iekļaut galaproduktā.

106. pants

Šajā iedaļā paredzētajiem noteiktas izcelsmes iegūšanas nosacījumiem ir jābūt ievērotiem ik brīdi ►M21 saņēmējavalstī vai teritorijā ◄ vai Kopienā.

Ja no ►M21 saņēmējas valsts vai teritorijas ◄ vai Kopienas uz citu valsti izvestos produktus ar noteiktu izcelsmi nosūta atpakaļ, tos ir jāuzskata par produktiem bez noteiktas izcelsmes, ja vien, lai pārliecinātu kompetentās iestādes, nevar pierādīt, ka:

— atpakaļ nosūtītie produkti ir tie paši, kurus izveda, un

— ar tiem nav veiktas nekādas darbības, izņemot darbības, kas vajadzīgas, lai saglabātu tos labā stāvoklī, kamēr tie atrodas attiecīgajā valstī vai kamēr tos izved.

107. pants

1. Uzskata, ka no ►M21 saņēmējas valsts vai teritorijas ◄ uz Kopienu vai no Kopienas uz ►M21 saņēmēju valsti vai teritoriju ◄ ir tieši transportēti:

a) produkti, ko transportē, nešķērsojot kādas citas trešās valsts teritoriju;

b) produkti, kas veido vienu sūtījumu, ko transportē caur valstu teritorijām, kas nav ►M21 saņēmēja valsts vai teritorijs ◄ vai Kopiena, attiecīgā gadījumā arī pārkraujot vai uz laiku izmantojot muitas noliktavas šajās valstīs, ar noteikumu, ka produkti tranzītvalstī vai valstī, kur veic glabāšanu muitas noliktavā, ir palikuši muitas dienestu uzraudzībā un ar tiem nav veiktas citas darbības, izņemot izkraušanu, atkārtotu iekraušanu vai jebkādas citas darbības, lai tos saglabātu labā stāvoklī;

c) produktus, kurus bez pārtraukuma transportē pa cauruļvadiem caur teritoriju, kas nav saņēmēja izvešanas republika vai Kopiena.

2. Pierādījumus par 1 punkta b) apakšpunkta izpildi iesniedz kompetentajiem muitas dienestiem, uzrādot:

a) vienotu transporta dokumentu par transportēšanu no izvešanas valsts caur tranzīta valsti vai

b) tranzītvalsts muitas dienestu izsniegtu sertifikātu: — kurā sniegts precīzs produktu apraksts, — kurā norādīta preču izkraušanas un atkārtotas iekraušanas diena un, attiecīgā gadījumā, izmantoto kuģu vai citu transporta līdzekļu nosaukums, — kurā sniegts apliecinājums par apstākļiem, kādos produkti atradās tranzīta valstī;

c) ja nav šādu dokumentu, tad jebkurus citus dokumentus, kas var tos aizstāt.

108. pants

1. Ja ieved produktus ar noteiktu izcelsmi, kas no ►M21 saņēmējas valstis vai teritorijas ◄ nosūtīti izstādei citā valstī un pēc izstādes pārdoti ievešanai Kopienā, tie saņem 98. pantā paredzētās tarifu preferences, ar noteikumu, ka šie produkti atbilst šīs iedaļas prasībām, kas ļauj tos atzīt par tādiem, kuru izcelsme ir ►M21 saņēmējas valstī vai teritorijā ◄ , un ka, lai pārliecinātu Kopienas kompetentie muitas dienesti, pierāda, ka:

a) šos produktus izvedējs nosūtījis tieši no ►M21 saņēmējas valsts vai teritorijas ◄ uz valsti, kurā notiek izstāde, un tos tur izstādījis;

b) šis ievedējs produktus ir pārdevis vai citādi atsavinājis par labu kādai personai Kopienā;

c) produkti ir nosūtīti izstādes laikā vai tūlīt pēc izstādes tādā stāvoklī, kādā tos nosūtīja uz izstādi;

d) produkti pēc nosūtīšanas uz izstādi nav izmantoti citiem mērķiem, izņemot izstādīšanu.

2. Preču pārvadājuma sertifikātu EUR.1 parastā kārtā iesniedz Kopienas muitas dienestiem. Tajā jābūt norādītam izstādes nosaukumam un adresei. Vajadzības gadījumā var lūgt papildu dokumentāru pierādījumu par produktu veidu un to izstādīšanas nosacījumiem.

3. Šā panta 1. punktu piemēro visām tirdzniecības, rūpniecības, lauksaimniecības vai amatniecības izstādēm, gadatirgiem vai līdzīgai publiskai izstādīšanai, ko nerīko privātiem mērķiem veikalos vai uzņēmumu telpās nolūkā pārdot ārvalstu produktus un kuru laikā produkti paliek muitas kontrolē.







2. apakšiedaļa

Izcelsmes apliecinājums

109. pants

Produkti, kuru izcelsme ir ►M21 saņēmēja valstī vai teritorijā ◄ , saņem 98. pantā paredzētās tarifu preferences, ja tiek iesniegta:

a) preču pārvadājuma sertifikāts EUR.1, kuras paraugs ir 21. pielikumā, vai

b) 116. panta 1. punktā precizētajos gadījumos, deklarācija, kuras teksts norādīts IV pielikumā un kuru izvedējs izdara uz faktūras, pavadzīmes vai jebkura cita komercdokumenta, kurā attiecīgais produkts ir pietiekami sīki aprakstīts, lai to varētu identificēt (še turpmāk “rēķindeklarācija”).







a)

PREČU PĀRVADĀJUMA SERTIFIKĀTS EUR.1

110. pants

▼M21

1. JKad noteiktas izcelsmes produktus šīs iedaļas nozīmē ieved Kopienā, tie var saņemt 98. pantā paredzētās tarifu preferences ar noteik