02011R0282 — LV — 01.07.2022 — 007.001

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

►B PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 282/2011 (2011. gada 15. marts), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (pārstrādāta versija) (OV L 077, 23.3.2011., 1. lpp)

Grozīta ar:









▼B

PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 282/2011

(2011. gada 15. marts),

ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

(pārstrādāta versija)







I

NODAĻA

PRIEKŠMETS

1. pants

Ar šo regulu nosaka pasākumus Direktīvas 2006/112/EK I līdz V un VII līdz XII sadaļas dažu noteikumu īstenošanai.







II

NODAĻA

DARBĪBAS JOMA

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK I SADAĻA)

2. pants

Šādas darbības nav uzskatāmas par iegādi Kopienas iekšienē Direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē:

a) jauna transportlīdzekļa pārvietošana, ko persona, kas nav nodokļa maksātāja, veic, mainot dzīvesvietu, ar nosacījumu, ka Direktīvas 2006/112/EK 138. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums nevarēja tikt piemērots piegādes brīdī;

b) jauna transportlīdzekļa atgriešana dalībvalstī, ko veic persona, kas nav nodokļa maksātāja, ja tas sākotnēji viņai tika piegādāts no minētās dalībvalsts, piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 138. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu.

3. pants

Neskarot Direktīvas 2006/112/EK 59.a panta pirmās daļas b) apakšpunktu, par turpmāk uzskaitīto pakalpojumu sniegšanu neuzliek PVN, ja pakalpojumu sniedzējs apliecina, ka pakalpojumu sniegšanas vieta, kas noteikta saskaņā ar šīs regulas V nodaļas 4. iedaļas 3. un 4. apakšiedaļu, ir ārpus Kopienas:

a) no 2013. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmajā daļā minētajam pakalpojumam;

b) no 2015. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 58. pantā uzskaitītajiem pakalpojumiem;

c) Direktīvas 2006/112/EK 59. pantā uzskaitītajiem pakalpojumiem.

4. pants

Nodokļa maksātājs, kuram ir tiesības uz nodokļa neuzlikšanu par preču iegādi Kopienas iekšienē saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 3. pantu, saglabā tiesības uz nodokļa neuzlikšanu arī tad, ja atbilstīgi minētās direktīvas 214. panta 1. punkta d) vai e) apakšpunktam PVN identifikācijas numurs minētajam nodokļa maksātājam tika piešķirts, saņemot pakalpojumus, par kuriem viņam ir jāmaksā PVN, vai sniedzot pakalpojumus citas dalībvalsts teritorijā, par kuriem PVN jāmaksā tikai pakalpojumu saņēmējam.

Tomēr, ja minētais nodokļa maksātājs paziņo šo PVN identifikācijas numuru preču piegādātājam saistībā ar preču iegādi Kopienas iekšienē, uzskata, ka viņš ir izmantojis izvēles iespēju, kas paredzēta minētās direktīvas 3. panta 3. punktā.







III

NODAĻA

NODOKĻA MAKSĀTĀJI

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK III SADAĻA)

5. pants

Eiropas Ekonomisko interešu grupa (EEIG), kas ir izveidota saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2137/85 un kas par atlīdzību piegādā preces vai sniedz pakalpojumus saviem locekļiem vai trešām personām, ir nodokļa maksātāja Direktīvas 2006/112/EK 9. panta 1. punkta nozīmē.







IV

NODAĻA

▼M5

DARĪJUMI, PAR KURIEM UZLIEK NODOKLI

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK IV SADAĻA)







1. IEDAĻA

Preču piegāde

(Direktīvas 2006/112/EK 14.–19. pants)

▼M5

5.a pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 14. panta 4. punktu, uzskata, ka preces nosūta vai transportē piegādātājs vai tā interesēs, arī tad, ja piegādātājs preču nosūtīšanā vai transportēšanā piedalās netieši, jo īpaši šādos gadījumos:

a) ja piegādātājs preču nosūtīšanu vai transportēšanu nodod apakšuzņēmumā trešai personai, kura veic preču tiešo piegādi pircējam;

b) ja preču nosūtīšanu vai transportēšanu nodrošina trešā persona, bet piegādātājs uzņemas pilnu vai daļēju atbildību par preču tiešo piegādi pircējam;

c) ja piegādātājs izraksta rēķinus un no pircēja iekasē maksu par transportu un tālāk nodod tos trešai personai, kas organizē preču nosūtīšanu vai transportēšanu;

d) ja piegādātājs jebkādā veidā sekmē trešās personas tiešās piegādes pakalpojumus pircējam, nodrošina saziņu starp pircēju un trešo personu vai citā veidā sniedz trešai personai informāciju, kas nepieciešama, lai notiktu preču piegāde pircējam.

Tomēr netiek uzskatīts, ka preces nosūta vai transportē piegādātājs vai tā interesēs tādā gadījumā, ja pircējs pats veic preču transportēšanu vai ja pircējs organizē preču tiešo piegādi ar trešo personu un piegādātājs neiejaucas ne tieši, ne netieši, lai nodrošinātu vai palīdzētu organizēt minēto preču nosūtīšanu vai transportēšanu.

5.b pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 14.a pantu, jēdziens “veicina” nozīmē, ka, izmantojot elektronisku saskarni, notiek pircēja saziņa ar piegādātāju, kurš piedāvā pārdot preces ar elektroniskās saskarnes palīdzību, un rezultātā ar šīs elektroniskās saskarnes palīdzību tiek piegādātas preces.

Tomēr nodokļa maksātājs neveicina preču piegādi, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:

a) minētais nodokļa maksātājs ne tieši, ne netieši nenosaka noteikumus, saskaņā ar kuriem tiek veikta preču piegāde;

b) minētais nodokļa maksātājs ne tieši, ne netieši nav iesaistīts atļaujas došanā, lai veiktu iekasēšanu no pircēja par izdarīto maksājumu;

c) minētais nodokļa maksātājs ne tieši, ne netieši nav iesaistīts preču pasūtīšanā vai tiešajā piegādē.

Direktīvas 2006/112/EK 14.a pantu nepiemēro nodokļa maksātājam, kas nodrošina vienīgi jebko no turpmāk minētā:

a) maksājumu apstrādi saistībā ar preču piegādi;

b) preču iekļaušanu sarakstā vai reklāmu;

c) pircēju novirzīšanu vai pāradresēšanu uz citām elektroniskām saskarnēm, kurās piedāvā iegādāties preces, bez jebkādas turpmākas iesaistīšanās piegādē.

5.c pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 14.a pantu, nodokļa maksātājs, par kuru uzskata, ka tas pats ir saņēmis un piegādājis preces, nav atbildīgs par PVN nomaksu, kas pārsniedz to PVN summu, kuru viņš deklarējis un samaksājis par šīm piegādēm, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi:

a) nodokļa maksātājs ir atkarīgs no informācijas, ko sniedz piegādātāji, kas pārdod preces ar elektroniskas saskarnes palīdzību, vai citām trešām personām, lai pareizi deklarētu un maksātu PVN par šīm piegādēm;

b) panta a) punktā minētā informācija ir kļūdaina;

c) nodokļa maksātājs var pierādīt, ka nav zinājis un nekādi nav varējis zināt, ka šī informācija ir nepareiza.

5.d pants

Ja vien nodokļa maksātājam nav pieejama pretēja informācija, nodokļa maksātājs, par kuru uzskata, ka tas ir saņēmis un piegādājis preces saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 14.a pantu, uzskata, ka:

a) persona, kas pārdod preces ar elektroniskas saskarnes palīdzību, ir nodokļa maksātājs;

b) persona, kas pērk šīs preces, nav nodokļa maksātājs.







2. IEDAĻA

Pakalpojumu sniegšana

(Direktīvas 2006/112/EK 24.–29. pants)

▼B

6. pants

1. Restorānu un ēdināšanas pakalpojumi ir pakalpojumi, kuros ietilpst sagatavotas vai nesagatavotas pārtikas un/vai dzērienu, ko izmanto cilvēku uzturā, piegāde, kā arī pamatoti atbalsta pakalpojumi, kas nodrošina to tūlītēju patēriņu. Pārtikas un/vai dzērienu nodrošināšana ir tikai viens no komponentiem kopējā sniegumā, kurā dominē pakalpojumi. Restorānu pakalpojumi ir šādu pakalpojumu sniegšana pakalpojumu sniedzēja telpās, un ēdināšanas pakalpojumi ir šādu pakalpojumu sniegšana ārpus pakalpojumu sniedzēja telpām.

2. Sagatavotas vai nesagatavotas pārtikas un/vai dzērienu piegādi neatkarīgi no tā, vai tā ietver vai neietver transportēšanu, bet kas neietver citus atbalsta pakalpojumus, neuzskata par restorānu vai ēdināšanas pakalpojumiem 1. punkta nozīmē.

▼M2

6.a pants

1. Telekomunikāciju pakalpojumi Direktīvas 2006/112/EK 24. panta 2. punkta nozīmē jo īpaši ir: a) fiksētie un mobilie balss telefonijas pakalpojumi balss, datu un videomateriālu pārraides un komutācijas nodrošināšanai, tostarp balss telefonijas pakalpojumi ar attēla sastāvdaļu (videotelefona pakalpojumi); b) balss telefonijas pakalpojumi, kas tiek nodrošināti ar interneta starpniecību, tostarp balss pārraide ar interneta protokolu (VoIP); c) balss pasta, zvanu gaidīšanas, zvanu pāradresēšanas, zvanītāja identifikācijas, trīspusējas zvanīšanas un citi zvanu pārvaldības pakalpojumi; d) peidžeru pakalpojumi; e) balss ziņojumu pakalpojumi; f) telefaksa, telegrāfa un teleksa pakalpojumi; g) piekļuve internetam, ieskaitot globālo tīmekli; h) privātie tīkla savienojumi, kas nodrošina telekomunikāciju savienojumus īpašām klienta vajadzībām.

2. Telekomunikāciju pakalpojumi Direktīvas 2006/112/EK 24. panta 2. punkta nozīmē nav šādi pakalpojumi: a) elektroniski sniegti pakalpojumi; b) radio un televīzijas apraides (“apraides”) pakalpojumi.

6.b pants

1. Apraides pakalpojumi ir audio un audiovizuālā satura, piemēram, radio un televīzijas programmu, pārraides pakalpojumi, kurus plašai sabiedrībai, izmantojot sakaru tīklus, nodrošina mediju pakalpojumu sniedzējs un uz kuriem ir attiecināma mediju pakalpojumu sniedzēja redakcionāla atbildība, lai nodrošinātu vienlaicīgu klausīšanos vai skatīšanos saskaņā ar raidījumu programmu.

2. Šā panta 1. punkts jo īpaši attiecas uz: a) radio vai televīzijas programmām, ko pārraida vai retranslē radio vai televīzijas tīklā; b) radio vai televīzijas programmām, ko izplata ar interneta vai cita elektroniskā tīkla starpniecību (IP straumēšana), ja tās pārraida vienlaicīgi ar šo programmu pārraidi vai retranslāciju radio vai televīzijas tīklā.

3. Šā panta 1. punkts neattiecas uz: a) telekomunikāciju pakalpojumiem; b) elektroniski sniegtiem pakalpojumiem; c) informēšanu par konkrētām programmām pēc pieprasījuma; d) apraides un translācijas tiesību nodošanu; e) tehniskā aprīkojuma vai telpu īri apraides pakalpojumu saņemšanai; f) radio vai televīzijas programmām, ko izplata ar interneta vai cita elektroniskā tīkla starpniecību (IP straumēšana), izņemot gadījumus, kad programmas tiek vienlaikus raidītas vai pārraidītas radio vai televīzijas tīklos.

▼B

7. pants

1. “Elektroniski sniegtie pakalpojumi”, kas minēti Direktīvā 2006/112/EK, ietver pakalpojumus, kas ir sniegti ar interneta vai elektroniskā tīkla palīdzību un kas pēc savas būtības tiek sniegti pārsvarā automātiski un ar minimālu cilvēka iejaukšanos, un ko nav iespējams nodrošināt bez informācijas tehnoloģijām.

2. Panta 1. punkts jo īpaši attiecas uz: a) digitalizētu produktu piegādi vispār, tostarp programmatūras un programmatūru izmaiņām un jauninājumiem; b) pakalpojumiem, kas nodrošina vai atbalsta saimnieciskās vai personiskās darbības prezentēšanu elektroniskajā tīklā, piemēram, tīmekļa vietnē vai lappusē; c) pakalpojumiem, ko automātiski ģenerē dators ar interneta vai elektroniskā tīkla starpniecību, reaģējot uz pakalpojuma saņēmēja specifisko datu ievietošanu; d) tiesību nodošanu par atlīdzību laist preces vai pakalpojumus apgrozībā tīmekļa vietnē, kas darbojas kā tiešsaistes tirgus, kurā potenciālie pircēji ar automātiskas procedūras palīdzību piedalās vairāksolīšanā un par kuru pusēm paziņo ar datora automātiski ģenerēta elektroniskā pasta starpniecību; e) interneta pakalpojumu paketēm (ISP), kurās telekomunikāciju komponente ir papildu un sekundāra daļa (piemēram, piedāvājumi, kuros bez interneta pieejas iekļauti arī citi elementi, kā satura lapas, kas sniedz pieeju ziņām, laika vai tūrisma ziņām; spēles; tīmekļa vietņu mitināšana; pieeja sarunām tiešsaistē utt.); f) I pielikumā uzskaitītiem pakalpojumiem.

▼M2

3. Šā panta 1. punkts neattiecas uz: a) apraides pakalpojumiem; ▼B b) telekomunikāciju pakalpojumiem; c) precēm, kuru pieprasījumu un apstrādi veic elektroniski; d) CD-ROM, disketēm vai līdzīgiem materiāliem datu nesējiem; e) iespiedmateriāliem, piemēram, grāmatām, informatīviem izdevumiem, laikrakstiem vai žurnāliem; f) CD un audio kasetēm; g) videokasetēm un DVD; h) spēlēm CD-ROM formātā; i) profesionāļu pakalpojumiem, piemēram, juristu un finanšu konsultantu pakalpojumiem, kas konsultē klientus ar elektroniskā pasta palīdzību; j) mācību pakalpojumiem tajos gadījumos, kad skolotājs pasniedz kursa saturu ar interneta vai elektroniskā tīkla starpniecību (proti, ar attālas saites palīdzību); k) datoriekārtu remonta pakalpojumiem nesaistes režīmā; l) datu uzglabāšanas pakalpojumiem nesaistes režīmā; m) reklāmas pakalpojumiem, piemēram, laikrakstos, plakātos un televīzijā; n) tālruņa palīdzības dienesta pakalpojumiem; o) mācību pakalpojumiem, kas ietver tikai tālmācības kursus, piemēram, kursiem pa pastu; p) parastiem izsoļu pakalpojumiem ar tiešu cilvēka iejaukšanos neatkarīgi no tā, kā tiek veikta solīšana; ▼M2 ————— ▼M2 t) kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides un līdzīgu pasākumu ieejas biļešu iegādi tiešsaistē; u) pakalpojumu par izmitināšanu viesnīcā, autonomas, restorānu pakalpojumu, pasažieru pārvadājumu un līdzīgu pakalpojumu iegādi tiešsaistē. ▼B

8. pants

Ja nodokļa maksātājs tikai montē iekārtas dažādas detaļas, ko viņam piegādājis viņa pakalpojuma saņēmējs, minētais darījums ir pakalpojumu sniegšana Direktīvas 2006/112/EK 24. panta 1. punkta nozīmē.

9. pants

Opcijas pārdošana, ja šāda pārdošana ir darījums, kas ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta f) apakšpunkta darbības jomā, ir pakalpojumu sniegšana minētās direktīvas 24. panta 1. punkta nozīmē. Minētā pakalpojumu sniegšana ir nošķirama no to pamatā esošajiem darījumiem, kas ir šādu pakalpojumu pamatā.

▼M2

9.a pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 28. pantu, ja elektroniski sniegtos pakalpojumus sniedz, izmantojot telekomunikāciju tīklu, saskarni vai portālu, piemēram, lietojumprogrammu tiešsaistes tirgu, prezumē, ka šis nodokļa maksātājs, kas piedalās pakalpojumu sniegšanā, šos pakalpojumus sniedz savā vārdā, bet minēto pakalpojumu sniedzēja interesēs, izņemot gadījumus, kad nodokļa maksātājs minēto pakalpojuma sniedzēju ir skaidri uzrādījis kā pakalpojumu sniedzēju un tas ir atspoguļots starp pusēm noslēgtajos līgumos.

Uzskata, ka nodokļa maksātājs elektroniski sniegta pakalpojuma sniedzēju ir skaidri uzrādījis kā minēto pakalpojumu sniedzēju, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) rēķinā, ko izsniedz vai dara pieejamu ikviens nodokļa maksātājs, kurš piedalās elektroniski sniegtu pakalpojumu sniegšanā, ir jānorāda šādi pakalpojumi un to sniedzēja identitāte;

b) rēķinā vai faktūrā, ko izsniedz vai ko dara pieejamu pakalpojuma saņēmējam, ir jānorāda elektroniski sniegtie pakalpojumi un šādu pakalpojumu sniedzēja identitāte.

Šā punkta aspektā nodokļa maksātājam, kurš attiecībā uz elektroniski sniegto pakalpojumu sniegšanu atļauj uzlikt maksājumu pakalpojuma saņēmējam vai ļauj sniegt pakalpojumu, vai nosaka vispārīgus piegādes noteikumus, neatļauj skaidri norādīt citu personu kā šo pakalpojumu sniedzēju.

2. Šā panta 1. punktu piemēro arī tad, ja balss telefonijas pakalpojumi, kas tiek nodrošināti ar interneta starpniecību, tostarp balss pārraide ar interneta protokolu ( VoIP ), tiek nodrošināti, izmantojot telekomunikāciju tīklu, saskarni vai portālu, piemēram, lietojumprogrammu tiešsaistes tirgu saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem, kas noteikti minētajā 1. punktā.

3. Šo pantu nepiemēro nodokļa maksātājam, kas tikai nodrošina maksājumu veikšanu attiecībā uz elektroniski sniegtiem pakalpojumiem vai balss telefonijas pakalpojumiem, kas tiek nodrošināti pa internetu, tostarp balss pārraidi ar interneta protokolu ( VoIP ), un nepiedalās šādu elektroniski sniegtu vai balss telefonijas pakalpojumu sniegšanā.

▼B







V

NODAĻA

TO DARĪJUMU VIETA, PAR KURIEM UZLIEK NODOKLI







1.

IEDAĻA

Jēdzieni

10. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pantu, nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir tās centrālās administrācijas darbības vieta.

2. Lai noteiktu 1. punktā minēto vietu, jāņem vērā vieta, kur tiek pieņemti svarīgi lēmumi par saimnieciskās darbības vispārējo vadību, tās juridiskās adreses atrašanās vieta un vieta, kur tiekas tās vadība.

Ja ar šiem kritērijiem nav iespējams skaidri konstatēt saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu, noteicošais kritērijs ir vieta, kur tiek pieņemti svarīgi lēmumi par saimnieciskās darbības vispārējo vadību.

3. Pasta adresi pašu par sevi nevar uzskatīt par nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu.

11. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44. pantu, “pastāvīgās iestādes vieta” ir jebkura vieta, kas nav šīs regulas 10. pantā minētā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj saņemt un izmantot pakalpojumus, kuri sniegti tās pašas vajadzībām.

2. Piemērojot turpmāk uzskaitītos pantus, “pastāvīgās iestādes vieta” ir jebkura vieta, kas nav šīs regulas 10. pantā minētā saimnieciskās darbības veikšanas vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj nodrošināt tās sniegtos pakalpojumus: a) Direktīvas 2006/112/EK 45. pants; b) no 2013. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta otrā daļa; c) līdz 2014. gada 31. decembrim Direktīvas 2006/112/EK 58. pants; d) Direktīvas 2006/112/EK 192.a pants.

3. PVN identifikācijas numurs pats par sevi nav pietiekams pamats uzskatīt, ka nodokļa maksātājam ir pastāvīgās iestādes vieta.

12. pants

Piemērojot Direktīvu 2006/112/EK, fiziskas personas, kura ir vai nav nodokļa maksātāja, “pastāvīgā adrese” ir adrese, kas ir iekļauta iedzīvotāju reģistrā vai līdzīgā reģistrā, vai adrese, ko minētā persona ir norādījusi attiecīgajām nodokļu iestādēm, ja vien nav pierādījumu, ka šī adrese neatbilst patiesajam stāvoklim.

13. pants

Vieta, kura ir fiziskās personas “parastā dzīvesvieta”, neatkarīgi no tā, vai persona ir vai nav nodokļa maksātāja, kā minēts Direktīvā 2006/112/EK, ir vieta, kur minētā persona parasti dzīvo privātu un profesionālu saistību dēļ.

Ja profesionālas saistības ir citā valstī, kas nav valsts, kurā ir privātas saistības, vai ja nav profesionālu saistību, parasto dzīvesvietu nosaka, pamatojoties uz privātām saistībām, kas nosaka ciešu saikni ar vietu, kurā šī persona dzīvo.

▼M2

13.a pants

Vieta, kur atrodas juridiskās personas, bet kas nav nodokļa maksātāja uzņēmējdarbības vieta, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmajā daļā un 58. un 59. pantā, ir:

a) tās centrālās administrācijas darbības vieta; vai

b) jebkura cita uzņēmējdarbības vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj saņemt un izmantot pakalpojumus, kuri sniegti tās pašas vajadzībām.

13.b pants

Piemērojot Direktīvu 2006/112/EK, par “nekustamo īpašumu” uzskata:

a) jebkuru konkrētu zemes virsmas daļu vai daļu zem tās, kuram var nodibināt īpašumu un valdījumu;

b) jebkuru ēku vai būvi, kas nostiprināta uz zemes vai zemē virs vai zem jūras līmeņa, kuru nav iespējams vienkārši nojaukt vai pārvietot;

c) jebkuru elementu, kas ir uzstādīts un ir ēkas vai būves sastāvdaļa, bez kuras ēka vai būve nav pilnīga, piemēram, durvis, logus, jumtus, kāpnes un liftus;

d) jebkuru elementu, iekārtu vai mašīnu, kura ēkā vai būvē ierīkota ilgtermiņa lietošanai un kuru nav iespējams pārvietot, nenojaucot vai nepārveidojot ēku vai būvi.

▼B







2.

IEDAĻA

Preču piegādes vieta

(Direktīvas 2006/112/EK 31. līdz 39. pants)

▼M5 —————

▼B

15. pants

Direktīvas 2006/112/EK 37. pantā minēto pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienas iekšienē, nosaka, ņemot vērā transportlīdzekļa nobraukto posmu, nevis katra pasažiera nobraukto posmu.







3.

IEDAĻA

Vieta preču iegādei Kopienas iekšienē

(Direktīvas 2006/112/EK 40., 41. un 42. pants)

16. pants

Ja ir veikta preču iegāde Kopienas iekšienē Direktīvas 2006/112/EK 20. panta nozīmē, dalībvalsts, kas ir nosūtīšanas vai transportēšanas galamērķa dalībvalsts, īsteno savas nodokļa uzlikšanas tiesības neatkarīgi no PVN režīma, kas darījumam ir piemērots nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalstī.

Jebkuru preču piegādātāja pieprasījumu veikt korekcijas PVN rēķinā, ko viņš deklarējis nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalstī, minētā dalībvalsts izskata saskaņā ar saviem tiesību aktiem.







4.

IEDAĻA

Pakalpojumu sniegšanas vieta

(Direktīvas 2006/112/EK 43. līdz 59. pants)







1.

apakšiedaļa

Pakalpojumu saņēmēja statuss

17. pants

1. Ja pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšana ir atkarīga no tā, vai pakalpojumu saņēmējs ir vai nav nodokļa maksātājs, pakalpojumu saņēmēja statusu nosaka, pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 9. līdz 13. pantu un 43. pantu.

2. Juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, bet kura PVN nolūkā ir identificēta vai kurai PVN nolūkā jābūt identificētai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 214. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo tās veiktajai preču iegādei Kopienas iekšienē uzliek PVN, vai ja šī persona ir izmantojusi izvēles iespēju, kuras rezultātā minētajām darbībām uzliek PVN, ir nodokļa maksātāja minētās direktīvas 43. panta nozīmē.

18. pants

1. Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, ir nodokļa maksātājs: a) ja pakalpojumu saņēmējs ir paziņojis viņam savu individuālo PVN identifikācijas numuru un ja pakalpojumu sniedzējs saņem minētā identifikācijas numura derīguma, kā arī attiecīgā vārda/nosaukuma un adreses apstiprinājumu saskaņā ar 31. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 904/2010 (2010. gada 7. oktobris) par administratīvu sadarbību un krāpšanas apkarošanu pievienotās vērtības nodokļa jomā ( 1 ); b) ja pakalpojumu saņēmējs vēl nav saņēmis individuālo PVN identifikācijas numuru, bet informē pakalpojumu sniedzēju par to, ka viņš ir iesniedzis pieteikumu tā piešķiršanai, un ja pakalpojumu sniedzējs saņem jebkādu citu pierādījumu, kas apliecina, ka pakalpojumu saņēmējs ir nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, bet kura ir PVN nolūkā jāidentificē, un ja pakalpojumu sniedzējs pienācīgā apjomā veic pakalpojumu saņēmēja sniegtās informācijas pareizības pārbaudi, izmantojot ierastus tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, kas attiecas uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

2. Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, nav nodokļa maksātājs, ja viņš var apliecināt, ka pakalpojumu saņēmējs viņam nav paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.

▼M2

Tomēr neatkarīgi no informācijas, kas liecina par pretējo, telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtu pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojuma saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, nav nodokļa maksātājs tikmēr, kamēr pakalpojuma saņēmējs tam nav paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.

▼B

3. Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas, ir nodokļa maksātājs: a) ja viņš no pakalpojumu saņēmēja saņem sertifikātu, ko izsniegušas pakalpojumu saņēmēja kompetentās nodokļa iestādes kā apliecinājumu tam, ka pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, kas ļauj viņam iegūt PVN atmaksu saskaņā ar Padomes Direktīvu 86/560/EEK (1986. gada 17. novembris) par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem – pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanas kārtība nodokļiem pakļautajām personām, kas nav reģistrētas Kopienas teritorijā ( 2 ); b) ja pakalpojumu saņēmējam nav minētā sertifikāta, gadījumos, kad pakalpojumu sniedzēja rīcībā ir pakalpojumu saņēmēja PVN numurs vai līdzīgs numurs, ko pakalpojumu saņēmējam piešķīrusi valsts, kurā tiek veikta uzņēmējdarbība, un ko izmanto uzņēmumu identifikācijai, vai jebkāds cits pierādījums, kas apliecina, ka pakalpojumu saņēmējs ir nodokļa maksātājs, un ja pakalpojumu sniedzējs pienācīgā apjomā veic pakalpojumu saņēmēja sniegtās informācijas pareizības pārbaudi, izmantojot ierastus tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, kas attiecas uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.







2.

apakšiedaļa

Pakalpojumu saņēmēja rīcības raksturojums

19. pants

Piemērojot noteikumus attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pantā minēto pakalpojumu sniegšanas vietu, nodokļa maksātāju vai juridisku personu, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, kura saņem pakalpojumus tikai savām privātajām vajadzībām, tostarp sava personāla vajadzībām, uzskata par personu, kura nav nodokļa maksātāja.

Ja vien pakalpojumu sniedzējam nav informācijas, kas liecina par pretējo, piemēram, attiecībā uz sniegto pakalpojumu veidu, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumi ir paredzēti pakalpojumu saņēmēja saimnieciskajai darbībai, ja attiecībā uz minēto darījumu pakalpojumu saņēmējs viņam ir paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.

Ja viens un tas pats pakalpojums ir paredzēts gan privātām vajadzībām, tostarp pakalpojumu saņēmēja personāla vajadzībām, gan arī saimnieciskajai darbībai, uz minētā pakalpojuma sniegšanu attiecas tikai Direktīvas 2006/112/EK 44. pants, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.







3.

apakšiedaļa

Pakalpojumu saņēmēja atrašanās vieta

20. pants

Ja pakalpojumi, kas sniegti nodokļa maksātājam vai juridiskai personai, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā un ja minētais nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību tikai vienā valstī vai, ja šādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas vai pastāvīgās iestādes nav, viņa pastāvīgā adrese un parastā dzīvesvieta ir tikai vienā valstī, minēto pakalpojumu sniegšanai nodokli piemēro minētajā valstī.

Pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

Informācijā var iekļaut PVN identifikācijas numuru, ko piešķir dalībvalsts, kurā pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību.

21. pants

Ja pakalpojumu sniegšana nodokļa maksātājam vai juridiskai personai, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā un nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību vairākās dalībvalstīs, par minēto pakalpojumu sniegšanu uzliek nodokli valstī, kur ir minētā nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta.

Tomēr, ja pakalpojumu sniedz nodokļa maksātāja pastāvīgajai iestādei vietā, kas nav pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, nodokli par minētā pakalpojuma sniegšanu uzliek vietā, kur atrodas pastāvīgā iestāde, kas minēto pakalpojumu saņem un izmanto savām vajadzībām.

Ja nodokļa maksātājam nav saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas vai pastāvīgās iestādes vietas, nodokli par pakalpojumu sniegšanu uzliek vietā, kur ir nodokļa maksātāja pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta.

22. pants

1. Lai noteiktu pakalpojumu saņēmēja pastāvīgo iestādi, kurai tiek sniegts pakalpojums, pakalpojumu sniedzējs pārbauda sniegtā pakalpojuma veidu un izmantojumu.

Ja sniegtā pakalpojuma veids un izmantojums viņam neļauj identificēt pastāvīgo iestādi, kurai pakalpojums tiek sniegts, pakalpojumu sniedzējs, nosakot minēto pastāvīgo iestādi, pievērš īpašu uzmanību tam, vai līgumā, pasūtījuma veidlapā un PVN identifikācijas numurā, ko ir piešķīrusi pakalpojumu saņēmēja dalībvalsts un ko viņam ir paziņojis pakalpojumu saņēmējs, kā pakalpojumu saņēmējs ir norādīta pastāvīgā iestāde un vai pastāvīgā iestāde ir struktūra, kas maksā par pakalpojumu.

Ja saskaņā ar šā punkta pirmo un otro daļu nav iespējams noteikt pakalpojumu saņēmēja, kam tiek sniegts pakalpojums, pastāvīgo iestādi vai gadījumos, kad pakalpojumi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants, tiek sniegti nodokļa maksātājam saskaņā ar līgumu, kurā paredzēts sniegt vienu vai vairākus pakalpojumus, ko izmanto neidentificējamā un skaitliski neizsakāmā veidā, pakalpojumu sniedzējs var pamatoti uzskatīt, ka pakalpojumi ir sniegti pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā.

2. Šā panta piemērošana neskar pakalpojumu saņēmēja pienākumus.

23. pants

1. Ja saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punktu, ko piemēro no 2013. gada 1. janvāra, par pakalpojumu sniegšanu nodokli uzliek pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā vai, ja tādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas nav, vietā, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto faktisko informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

2. Ja saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 58. un 59. pantu nodokli par pakalpojumu sniegšanu uzliek pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā vai, ja tādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas nav, vietā, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto faktisko informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

▼M2

24. pants

Ja pakalpojumus, uz kuriem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmā daļa vai 58. un 59. pants, sniedz personai, kura nav nodokļa maksātāja un kura veic uzņēmējdarbību vairāk nekā vienā valstī vai kuras pastāvīgā adrese ir vienā valstī, bet parastā dzīvesvieta – citā valstī, prioritāti piešķir:

a) attiecībā uz juridisku personu, kas nav nodokļa maksātāja, – vietai, kas minēta šīs regulas 13.a panta a) punktā, ja vien nav pierādījumu, ka pakalpojums tiek izmantots vietā, kas norādīta minētā panta b) punktā;

b) attiecībā uz fizisku personu – vietai, kur tā parasti dzīvo, ja vien nav pierādījumu, ka pakalpojums tiek izmantots vietā ar pastāvīgo adresi.

▼M2







3.a

apakšiedaļa

Prezumpcija pakalpojuma saņēmēja piederības vietas noteikšanai

24.a pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44., 58. un 59.a pantu, ja telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtu pakalpojumu sniedzējs šos pakalpojumus sniedz tādā vietā kā, piemēram, tālruņa kabīne, tālruņa kiosks, wi-fi piekļuves punkts, interneta kafejnīca, restorāns vai viesnīcas vestibils, kur pakalpojuma saņemšanai no šā pakalpojumu sniedzēja ir vajadzīga saņēmēja fiziska klātbūtne šajā vietā, tad prezumē, ka šī vieta ir vieta, kur pakalpojuma saņēmējs veic uzņēmējdarbību, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, un ka minēto pakalpojumu faktiski lieto un izmanto šajā vietā.

2. Ja šā panta 1. punktā minētā vieta ir kuģī, gaisa kuģī vai vilcienā, ar ko Kopienā veic pasažieru pārvadājumus saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 37. un 57. pantu, piederības valsts ir pasažieru pārvadājuma sākumpunkta valsts.

▼M3

24.b pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 58. pantu telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kurus personai, kas nav nodokļa maksātāja, sniedz:

a) šīs personas fiksētā sakaru tīklā, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir valstī, kurā ir uzstādīts fiksētais sakaru tīkls;

b) mobilo sakaru tīklā, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir valstī, ko identificē pēc pakalpojuma saņemšanai lietotās SIM kartes mobilo sakaru tīkla valsts koda;

c) tā, ka to izmantošanai ir nepieciešams dekodētājs vai līdzīga ierīce, vai TV karte un netiek izmantots šīs personas fiksētais sakaru tīkls, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir vietā, kurā atrodas šis dekodētājs vai līdzīga ierīce, vai, ja minētā vieta nav zināma, – vietā, uz kuru nosūtīta lietošanai tajā paredzētā TV karte;

d) citos apstākļos, kas nav minēti 24.a pantā un šā panta a), b) un c) punktā, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir vieta, ko par tādu noteicis pakalpojumu sniedzējs, pamatojoties uz diviem atsevišķiem pierādījumiem, kuri ir uzskaitīti šīs regulas 24.f pantā un nav savstarpēji pretrunīgi.

Neskarot pirmās daļas d) punktu, attiecībā uz tādu pakalpojumu sniegšanu saskaņā ar minēto punktu, ja šādu pakalpojumu, ko sniedz nodokļa maksātājs no savas saimnieciskās darbības vietas vai pastāvīgās iestādes, kas atrodas kādā no dalībvalstīm, kopējā vērtība bez PVN kārtējā un iepriekšējā kalendārajā gadā nepārsniedz EUR 100 000 vai līdzvērtīgu summu attiecīgās valsts valūtā, prezumpcija ir, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir vieta, ko par tādu noteicis pakalpojumu sniedzējs, pamatojoties uz vienu no 24.f panta a) līdz e) punktā uzskaitītajiem pierādījumiem, ko sniegusi persona, kura iesaistīta pakalpojumu sniegšanā un kura nav pakalpojumu sniedzējs vai saņēmējs.

Ja kalendārajā gadā ir pārsniegta otrajā daļā noteiktā robežvērtība, minēto daļu nepiemēro no attiecīgā brīža līdz brīdim, kad atkal tiek izpildīti minētajā daļā paredzētie nosacījumi.

Summai atbilstīgo vērtību attiecīgās valsts valūtā aprēķina, piemērojot valūtas maiņas kursu, ko publicējusi Eiropas Centrālā banka Regulas (ES) 2017/2459 ( 3 ) pieņemšanas dienā.

▼M2

24.c pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punktu, ja transportlīdzekļa noma, izņemot īstermiņa nomu, sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja, tad prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir vieta, ko par tādu noteicis pakalpojumu sniedzējs, pamatojoties uz diviem atsevišķiem pierādījumiem, kuri ir uzskaitīti šīs regulas 24.e pantā un nav savstarpēji pretrunīgi.







3.b

apakšiedaļa

Prezumpciju atspēkošana

24.d pants

1. Ja pakalpojumu sniedzējs sniedz pakalpojumu, kas minēts Direktīvas 2006/112/EK 58. pantā, viņš var atspēkot šīs regulas 24.a pantā vai 24.b panta a), b) vai c) punktā minētās prezumpcijas, pamatojoties uz trim atsevišķiem pierādījumiem, kuri nav savstarpēji pretrunīgi un kuri parāda, ka vieta, kur pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, atrodas citur.

2. Nodokļu iestāde var atspēkot 24.a, 24.b vai 24.c pantā minētās prezumpcijas, ja ir norādes par pakalpojumu sniedzēja nepareizu vai ļaunprātīgu rīcību.







3.c

apakšiedaļa

Pierādījumi pakalpojumu saņēmēja piederības vietas noteikšanai un prezumpciju atspēkošanai

24.e pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta noteikumus un izpildot šīs regulas 24.c panta prasības, par pierādījumiem it īpaši var kalpot:

a) pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

b) bankas rekvizīti, piemēram, maksāšanai izmantotā bankas konta atrašanās vieta vai bankā norādītā pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

c) pakalpojumu saņēmēja nomātā transportlīdzekļa reģistrācijas dati, ja vietā, kur transportlīdzekli lieto, tas ir jāreģistrē, vai līdzīga informācija;

d) cita komerciāli būtiska informācija.

24.f pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 58. panta noteikumus un izpildot šīs regulas 24.b panta d) punkta vai 24.d panta 1. punkta prasības, pierādījumi jo īpaši ir:

a) pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

b) pakalpojumu saņēmēja izmantotās ierīces interneta protokola (IP) adrese vai jebkura cita atrašanās vietas noteikšanas metode;

c) bankas rekvizīti, piemēram, maksāšanai izmantotā bankas konta atrašanās vieta vai bankā norādītā pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

d) starptautiskās mobilo sakaru abonenta identitātes (International Mobile Subscriber Identity – IMSI) valsts mobilo sakaru kods (Mobile Country Code – MCC), kas saglabāts abonenta identifikācijas moduļa (Subscriber Identity Module – SIM) kartē, ko izmanto pakalpojuma saņēmējs;

e) pakalpojumu saņēmēja uzrādīta fiksētā sakaru tīkla atrašanās vieta, kuru izmanto, lai viņam nodrošinātu pakalpojumu;

f) cita komerciāli būtiska informācija.

▼B







4.

apakšiedaļa

Kopēji noteikumi attiecībā uz pakalpojumu saņēmēja statusa, rīcības raksturojuma un atrašanās vietas noteikšanu

25. pants

Piemērojot noteikumus, kas reglamentē pakalpojumu sniegšanas vietu, ņem vērā tikai nodokļa iekasējamības gadījuma iestāšanās brīdī esošos apstākļus. Jebkādas turpmākas izmaiņas saņemtā pakalpojuma izmantošanā neietekmē pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.







5.

apakšiedaļa

Pakalpojumu sniegšana, ko nosaka vispārīgie noteikumi

26. pants

Uz darījumu, kurā struktūra nodokļa maksātājiem piešķir televīzijas apraides tiesības attiecībā uz futbola spēlēm, attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants.

27. pants

Uz pakalpojumu sniegšanu, kas aptver PVN atmaksas pieteikuma iesniegšanu vai PVN atmaksas saņemšanu saskaņā ar Padomes Direktīvu 2008/9/EK (2008. gada 12. februāris), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Direktīvā 2006/112/EK paredzētajai pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanai nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgās valsts teritorijā, bet veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī ( 4 ), attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants.

28. pants

Ja pakalpojumi, kas sniegti, organizējot bēres, veido vienu pakalpojumu, uz tiem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. panta darbības joma.

29. pants

Neskarot šīs regulas 41. pantu, uz tekstu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pants.







6.

apakšiedaļa

Starpnieku pakalpojumu sniegšana

30. pants

Starpnieku pakalpojumu sniegšana, kas minēta Direktīvas 2006/112/EK 46. pantā, aptver pakalpojumu sniegšanu, ko veic starpnieki, kuri darbojas pakalpojumu saņēmēja vārdā un interesēs, kā arī pakalpojumu sniegšanu, ko veic starpnieki, kuri darbojas pakalpojumu sniedzēja vārdā un interesēs.

31. pants

Pakalpojumi, ko citu personu vārdā un interesēs sniedz starpnieki un kas aptver starpniecību, sniedzot izmitināšanas pakalpojumus viesnīcu nozarē vai nozarēs ar līdzīgām funkcijām, ietilpst:

a) Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā, ja pakalpojumu sniedz nodokļa maksātājam, kas rīkojas kā tāds, vai juridiskai personai, kas nav nodokļa maksātāja, bet ko uzskata par nodokļa maksātāju;

b) Direktīvas 2006/112/EK 46. panta darbības jomā, ja pakalpojumu sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja.

▼M2







6.a

apakšiedaļa

Ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšana

31.a pants

1. Pakalpojumi, kas saistīti ar nekustamo īpašumu, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 47. pantā, ir tikai tādi pakalpojumi, kam ir pietiekami tieša saikne ar šo īpašumu. Uzskata, ka pakalpojumiem ir pietiekami tieša saikne ar nekustamo īpašumu, ja: a) šo pakalpojumu iemesls ir nekustamais īpašums un attiecīgais īpašums ir pakalpojuma neatņemama sastāvdaļa un sniegto pakalpojumu galvenais un būtiskais elements; b) šie pakalpojumi tiek sniegti nekustamajam īpašumam vai ir tieši vērsti uz šo īpašumu un to mērķis ir šā īpašuma juridiskā statusa vai fiziskā stāvokļa izmaiņas.

2. Šā panta 1. punkts īpaši attiecas uz turpmāk minēto: a) konkrētam zemesgabalam paredzētu ēku vai ēku daļu plānu izstrāde neatkarīgi no tā, vai šī ēka tiek uzcelta; b) uzraudzības vai drošības pakalpojumi uz vietas; c) ēkas būvniecība uz zemesgabala, kā arī ēkas vai ēkas daļu būvniecība un nojaukšana; d) pastāvīgu konstrukciju būvniecība uz zemesgabala, kā arī ilgtermiņa lietošanai paredzētu pastāvīgu konstrukciju, piemēram, gāzes, ūdens, notekūdeņu cauruļvadu sistēmu, ierīkošana un nojaukšana; e) zemes apstrāde, ieskaitot lauksaimniecības pakalpojumus, piemēram, aršana, sēšana, laistīšana un mēslošana; f) nekustamā īpašuma apskate un riska un veseluma novērtēšana; g) nekustamā īpašuma vērtēšana, tostarp gadījumos, kad šāds pakalpojums vajadzīgs, lai noteiktu īpašuma vērtību apdrošināšanas nolūkā, to ieķīlātu aizdevuma saņemšanai vai novērtētu riskus un zaudējumus strīdu gadījumos; h) nekustama īpašuma iznomāšana vai izīrēšana, uz ko neattiecas 3. punkta c) apakšpunkts, ieskaitot preču glabāšanu, kurai paredzēta konkrēta īpašuma daļa, kas nodota pakalpojumu saņēmēja ekskluzīvai lietošanai; i) izmitināšanas pakalpojumi viesnīcu nozarē vai nozarēs ar līdzīgām funkcijām, piemēram, brīvdienu nometnes vai kempingiem paredzētas vietas, tostarp tiesības apmesties konkrētā vietā, kas iegūtas, pārņemot daļlaika lietojuma tiesības vai līdzīgas tiesības; j) tādu tiesību piešķiršana vai nodošana, uz kurām neattiecas h) un i) apakšpunkts, lai lietotu nekustamo īpašumu vai tā daļu, ieskaitot atļauju izmantot daļu no īpašuma, piemēram, zvejas un medību atļauju piešķiršana vai piekļuve atpūtas telpām lidostās, vai tādas infrastruktūras, piemēram, tiltu un tuneļu, izmantošana, par kuras lietošanu jāmaksā; k) ēkas vai tās daļas uzturēšana, atjaunošana un remonts, tostarp tīrīšana, flīzēšana, tapešu līmēšana un parketa ieklāšana; l) pastāvīgu konstrukciju, piemēram, gāzes, ūdens, notekūdeņu cauruļvadu sistēmu un līdzīgu konstrukciju, uzturēšana, atjaunošana un remonts; m) tādu mašīnu vai iekārtu uzstādīšana vai montāža, kuras pēc uzstādīšanas vai montāžas ir uzskatāmas par nekustamo īpašumu; n) mašīnu vai iekārtu uzturēšana un remonts, pārbaude un uzraudzība, ja šīs mašīnas vai iekārtas ir uzskatāmas par nekustamo īpašumu; o) īpašumu pārvaldība, kas nav tāda nekustamo īpašumu ieguldījumu portfeļa pārvaldība, uz ko attiecas 3. punkta g) apakšpunkts, un kas ir komerciāla, rūpnieciska rakstura ēku vai dzīvojamo ēku nekustamā īpašuma pārvaldība īpašuma īpašnieka interesēs; p) starpniecības pakalpojumi, kas nav starpniecības pakalpojumi, uz kuriem attiecas 3. punkta d) apakšpunkts, saistībā ar nekustamā īpašuma pārdošanu, izīrēšanu vai nodošanu lietošanā un konkrētu tiesību uz nekustamo īpašumu (neatkarīgi no tā, vai to uzskata par materiālu īpašumu vai ne) vai nekustamā īpašuma lietu tiesību nodibināšanu vai nodošanu; q) juridiskie pakalpojumi, kas attiecas uz nekustamā īpašuma tiesību nodošanu, konkrētu ar nekustamo īpašumu saistītu interešu vai ar nekustamo īpašumu saistītu lietu tiesību (neatkarīgi no tā, vai to uzskata par materiālu īpašumu vai ne) nodibināšanu vai nodošanu, piemēram, notāra pakalpojumi vai nekustamā īpašuma pārdošanas vai pirkšanas līgumu sarakstīšana, pat ja līguma pamatā esošie darījumi, kas maina īpašuma juridisko statusu, netiek īstenoti.

3. Šā panta 1. punkts neattiecas uz: a) tādu ēku vai ēku daļu plānu izstrādi, kas nav paredzētas konkrētam zemesgabalam; b) preču glabāšanu nekustamajā īpašumā, ja konkrēta šā nekustamā īpašuma daļa nav nodota tikai pakalpojumu saņēmēja lietošanā; c) reklāmas pakalpojumiem, arī tādos gadījumos, kad šie pakalpojumi ir saistīti ar nekustamā īpašuma izmantošanu; d) starpniecības pakalpojumiem saistībā ar izmitināšanu viesnīcās vai izmitināšanu citās nozarēs ar līdzīgām funkcijām, piemēram, brīvdienu nometnēs vai kempingiem paredzētās vietās, ja starpnieks rīkojas citas personas vārdā un interesēs; e) stenda vietas nodrošināšanu gadatirgus vai izstādes teritorijā kopā ar citiem saistītiem pakalpojumiem, kas izstādes dalībniekam ļauj izstādīt priekšmetus, piemēram, stenda dizainu, priekšmetu pārvešanu un glabāšanu, apgādi ar mašīnām, elektroinstalācijas ierīkošanu, apdrošināšanu un reklāmu; f) mašīnu vai iekārtu uzstādīšanu vai montāžu, uzturēšanu un remontu, pārbaudi vai uzraudzību, ja šīs mašīnas vai iekārtas nav vai nekļūs par nekustamā īpašuma daļu; g) nekustamo īpašumu ieguldījumu portfeļa pārvaldību; h) juridiskajiem pakalpojumiem, kas nav pakalpojumi, uz kuriem attiecas 2. punkta q) apakšpunkts, kas ir saistīti ar līgumiem, tostarp konsultācijas par līguma noteikumiem attiecībā uz nekustamā īpašuma nodošanu vai šāda līguma īstenošanu, vai šāda līguma esības pārbaudi, ja šādi pakalpojumi nav saistīti ar nekustamā īpašuma tiesību nodošanu.

31.b pants

Ja iekārta ir nodota pakalpojumu saņēmēja rīcībā, lai veiktu darbus nekustamajā īpašumā, šis darījums tikai tādā gadījumā ir pakalpojums, kas saistīts ar nekustamo īpašumu, ja pakalpojumu sniedzējs uzņemas atbildību par darbu izpildi.

Prezumē, ka pakalpojumu sniedzējs, kas pakalpojumu saņēmējam darbu izpildei nodrošina iekārtu un tās ekspluatācijai vajadzīgo personālu, uzņemas atbildību par darbu izpildi. Prezumpciju, ka pakalpojuma sniedzējs ir atbildīgs par darbu izpildi, var atspēkot ar jebkādiem būtiskiem apstākļiem vai tiesību aktiem.

31.c pants

Lai noteiktu piegādes vietu telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, ko nodokļa maksātājs savā vārdā sniedz līdztekus izmitināšanas pakalpojumiem viesnīcu nozarē vai citās nozarēs, kas veic līdzīgu funkciju, piemēram, brīvdienu nometnēs vai kempingiem paredzētās vietās, šos pakalpojumus uzskata par piegādātiem šādās vietās.

▼B







7.

apakšiedaļa

Kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides pakalpojumu un līdzīgu pakalpojumu sniegšana

32. pants

1. Pakalpojumi, kas saistīti ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 53. pantā, ietver tādu pakalpojumu sniegšanu, kuru būtiskākā iezīme ir tiesību piešķiršana apmeklēt pasākumu apmaiņā pret biļeti vai samaksu, tostarp abonēšanu, sezonas biļeti vai periodisku maksājumu.

2. Panta 1. punktu jo īpaši piemēro šādiem gadījumiem: a) tiesības apmeklēt izrādes, teātra izrādes, cirkus, gadatirgus, izklaides parkus, koncertus, izstādes un līdzīgus kultūras pasākumus; b) tiesības apmeklēt sporta pasākumus, piemēram, sacīkstes vai sacensības; c) tiesības apmeklēt izglītības un zinātnes pasākumus, piemēram, konferences un seminārus.

3. Panta 1. punkts neattiecas uz telpu, piemēram, vingrošanas zāļu un līdzīgu telpu, izmantošanu par atlīdzību.

33. pants

Direktīvas 2006/112/EK 53. pantā minētie papildpakalpojumi ietver pakalpojumus, kas ir tieši saistīti ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem un kurus atsevišķi par samaksu sniedz personai, kas apmeklē pasākumu.

Šādos papildpakalpojumos jo īpaši ietver garderobju vai sanitāro telpu izmantošanu, bet tajos neietver vienkāršus starpnieka pakalpojumus, kas saistīti ar biļešu tirdzniecību.

▼M2

33.a pants

Attiecībā uz kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides un līdzīgu pasākumu ieejas biļešu izplatīšanu, ko veic starpnieks savā vārdā, bet pasākuma rīkotāja interesēs, vai ko savās interesēs veic nodokļa maksātājs, kas nav pasākuma rīkotājs, piemēro Direktīvas 2006/112/EK 53. pantu un 54. panta 1. punktu.

▼B







8.

apakšiedaļa

Transporta papildpakalpojumu sniegšana un kustamā īpašuma novērtēšana un darbs ar to

34. pants

Izņemot gadījumus, kad samontējamās preces kļūst par nekustamā īpašuma daļu, vietu, kur pakalpojumus sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja, ja nodokļa maksātājs vienīgi montē iekārtas dažādas detaļas, kuras visas tam ir piegādājis viņa pakalpojumu saņēmējs, nosaka saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 54. pantu.







9.

apakšiedaļa

Restorānu un ēdināšanas pakalpojumu sniegšana transportlīdzeļos

35. pants

Nosakot Direktīvas 2006/112/EK 57. pantā minēto pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienā, ņem vērā transportlīdzekļa nobraukto posmu, nevis katra pasažiera nobraukto posmu.

36. pants

Ja restorānu un ēdināšanas pakalpojumi tiek sniegti pasažieru pārvadājuma posmā, kas notiek Kopienā, uz šādu pakalpojumu sniegšanu attiecas Direktīvas 2006/112/EK 57. pants.

Ja restorānu un ēdināšanas pakalpojumi tiek sniegti ārpus šāda pārvadājuma posma, bet dalībvalstī vai trešā valstī, uz šādu pakalpojumu sniegšanu attiecas minētās direktīvas 55. pants.

37. pants

Vietu, kur sniedz restorānu vai ēdināšanas pakalpojumu, ko veic Kopienā – daļēji pasažieru pārvadājuma posmā, kas notiek Kopienā, un daļēji ārpus šāda pārvadājuma posma, bet dalībvalsts teritorijā, nosaka attiecībā uz visu pakalpojumu kopumā saskaņā ar noteikumiem par pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanu, ko piemēro restorānu vai ēdināšanas pakalpojuma sniegšanas sākumā.







10.

apakšiedaļa

Transportlīdzekļu noma

38. pants

1. “Transportlīdzeklis”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. pantā un 59. panta pirmās daļas g) apakšpunktā, ietver gan mehāniskos transportlīdzekļus, gan pārējos transportlīdzekļus, kā arī citu aprīkojumu un ierīces, kas paredzētas pasažieru vai priekšmetu pārvadāšanai no vienas vietas uz citu vietu, kurus var vilkt vai stumt ar transportlīdzekļa palīdzību un kurus parasti paredzēts izmantot un kurus faktiski izmanto pārvadāšanai.

2. Panta 1. punktā minētie transportlīdzekļi ietver jo īpaši šādus transportlīdzekļus: a) sauszemes transportlīdzekļus, piemēram, automobiļus, motociklus, divriteņus, trīsriteņus un treilerus; b) piekabes un puspiekabes; c) dzelzceļa vagonus; d) kuģus; e) gaisa kuģus; f) īpaši aprīkotus transportlīdzekļus, lai pārvadātu slimas vai ievainotas personas; g) lauksaimniecības traktorus un citus lauksaimniecības transportlīdzekļus; h) invalīdu ratiņus ar mehāniskām vai elektroniskām ierīcēm ratiņu virzībai uz priekšu.

3. Par 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem neuzskata konteinerus un pastāvīgi imobilizētus transportlīdzekļus.

39. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 56. pantu, nomātā transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas laikposmu nosaka, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp iesaistītajām pusēm.

Līgums ir pieņēmums, ko var atspēkot ar jebkuriem faktiem vai tiesību aktiem, lai noteiktu nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas faktisko ilgumu.

Ja nepārvaramas varas rezultātā tiek pārsniegts Direktīvas 2006/112/EK 56. pantā minētā īstermiņa nomas līgumā noteiktais termiņš, tas nekādi neietekmē transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas ilguma noteikšanu.

2. Ja viena un tā paša transportlīdzekļa noma ir atrunāta secīgos līgumos, kas noslēgti starp tām pašām pusēm, termiņš ir visos līgumos kopumā noteiktais transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas laikposms.

Piemērojot punkta pirmo daļu, līgums un tā termiņa pagarinājumi ir secīgi līgumi.

Tomēr nevar apstrīdēt tāda īstermiņa nomas līguma vai līgumu termiņu, kuri noslēgti pirms līguma, ko uzskata par ilgtermiņa līgumu, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.

3. Ja vien nav ļaunprātīgas rīcības, secīgus nomas līgumus, kas noslēgti starp vienām un tām pašām pusēm, bet attiecas uz dažādiem transportlīdzekļiem, neuzskata par secīgiem līgumiem, piemērojot 2. punktu.

40. pants

Vieta, kur transportlīdzekli reāli nodod pakalpojumu saņēmēja rīcībā, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 1. punktā, ir vieta, kur tas nonāk pakalpojumu saņēmēja vai trešās personas, kura rīkojas tā vārdā, fiziskā valdījumā.







11.

apakšiedaļa

Pakalpojumu sniegšana personām, kas nav nodokļa maksātājas, ārpus Kopienas

41. pants

Uz tekstu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu personai, kas nav nodokļa maksātāja un kas veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas, attiecas Direktīvas 2006/112/EK 59. panta pirmās daļas c) apakšpunkts.

▼M5







Va NODAĻA

PVN IEKASĒJAMĪBAS GADĪJUMS UN PVN IEKASĒJAMĪBA

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK VI SADAĻA)

41.a pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 66.a pantu, brīdis, kad maksājums ir pieņemts, ir tas brīdis, kad piegādātājs, kas pārdod preces ar elektroniskas saskarnes palīdzību, vai persona, kura rīkojas tā interesēs, no pircēja ir saņēmusi maksājuma apstiprinājumu, paziņojumu par atļauju veikt maksājumu vai saistības veikt maksājumu – atkarībā no tā, kas iestājas agrāk –, neskatoties uz to, kad ir veikts faktiskais naudas maksājums.

▼B







VI

NODAĻA

SUMMA, KURAI UZLIEK NODOKLI

(Direktīvas 2006/112/EK VII sadaļa)

42. pants

Ja preču piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs kā nosacījumu tam, lai pieņemtu maksājumu ar kredītkarti vai debetkarti, pieprasa pircējam vai pakalpojumu saņēmējam samaksāt summu viņam pašam vai citam uzņēmumam un ja minētā pircēja vai pakalpojumu saņēmēja kopējā maksājamā summa paliek nemainīga neatkarīgi no maksāšanas veida, minētā summa ir daļa no summas par preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, kurai uzliek nodokli saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 73. līdz 80. pantu.







VII

NODAĻA

LIKMES

43. pants

Pakalpojums “izmitināšana brīvdienās”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK III pielikuma 12. punktā, ietver telšu, treileru un pārvietojamo māju nomu, ko ierīko nometnes vietās un izmanto kā mājvietu.







VIII

NODAĻA

ATBRĪVOJUMI







1.

IEDAĻA

Atbrīvojumi konkrētām darbībām sabiedrības interesēs

(Direktīvas 2006/112/EK 132., 133. un 134. pants)

44. pants

Arodizglītības vai pārkvalifikācijas pakalpojumi, kas paredzēti Direktīvas 2006/112/EK 132. panta 1. punkta i) apakšpunktā izklāstītajos nosacījumos, ietver apmācību, kas tieši saistīta ar kādu amatu vai profesiju, kā arī jebkādu apmācību, kas ir vērsta uz zināšanu apguvi vai atjaunināšanu aroda vajadzībām. Arodizglītības vai pārkvalifikācijas kursa ilgums šajā gadījumā nav svarīgs.







2.

IEDAĻA

Atbrīvojumi citām darbībām

(Direktīvas 2006/112/EK 135., 136. un 137. pants)

45. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz platīna monētām (nobles de platine).

▼M4







2.A

IEDAĻA

Atbrīvojumi darījumiem Kopienas iekšienē

(Direktīvas 2006/112/EK 138. līdz 142. pants)

45.a pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 138. pantā paredzēto atbrīvojumu piemērošanas nolūkā jebkurā no abiem turpmāk minētajiem gadījumiem prezumē, ka preces ir nosūtītas vai transportētas no dalībvalsts uz galamērķi ārpus tās teritorijas, bet Kopienā: a) pārdevējs norāda, ka viņš vai trešā persona viņa vārdā ir nosūtījusi vai transportējusi preces, un vai nu pārdevējam ir vismaz divi atsevišķi 3. punkta a) apakšpunktā minēti pierādījumi, kas nav savstarpēji pretrunīgi un ko izdevušas divas dažādas puses, kuras nav atkarīgas viena no otras, no pārdevēja un no pircēja, vai arī pārdevējam ir jebkāds viens atsevišķs 3. punkta a) apakšpunktā minēts pierādījums kopā ar jebkādu vienu atsevišķu 3. punkta b) apakšpunktā minētu pierādījumu, kas nav savstarpēji pretrunīgi, kas apstiprina nosūtīšanu vai transportēšanu un ko izdevušas divas dažādas puses, kuras nav atkarīgas viena no otras, no pārdevēja un no pircēja; b) pārdevējam ir šādi dokumenti: i) rakstisks pircēja paziņojums par to, ka pircējs vai trešā persona pircēja vārdā ir nosūtījusi vai transportējusi preces, un tajā ir norādīta preču galamērķa dalībvalsts; minētajā rakstiskajā paziņojumā norāda: izdošanas datumu; pircēja nosaukumu / vārdu un uzvārdu un adresi; preču daudzumu un veidu; preču ievešanas datumu un vietu; transportlīdzekļa piegādes gadījumā – transportlīdzekļa identifikācijas numurs; un tās personas identifikācija, kas preces pieņem pircēja vārdā; un ii) vismaz divi atsevišķi 3. punkta a) apakšpunktā minēti pierādījumi, kas nav savstarpēji pretrunīgi un ko izdevušas divas dažādas puses, kuras nav atkarīgas viena no otras, no pārdevēja un no pircēja, vai jebkāds viens atsevišķs 3. punkta a) apakšpunktā minēts pierādījums kopā ar jebkādu vienu atsevišķu 3. punkta b) apakšpunktā minētu pierādījumu, kas nav savstarpēji pretrunīgi, kas apstiprina nosūtīšanu vai transportēšanu un ko izdevušas divas dažādas puses, kuras nav atkarīgas viena no otras, no pārdevēja un no pircēja. Pircējs pārdevējam izsniedz b) apakšpunkta i) punktā minēto rakstisko paziņojumu ne vēlāk kā tā mēneša desmitajā dienā, kas seko preču piegādei.

2. Nodokļu iestāde var atspēkot 1. punktā minēto prezumpciju.

3. Piemērojot 1. punktu, kā nosūtīšanas vai transportēšanas pierādījumu pieņem šādus dokumentus: a) dokumenti saistībā ar preču nosūtīšanu vai transportēšanu, piemēram, parakstīts CMR dokuments vai pavadzīme, kravaszīme, rēķins par gaisa kravu pārvadājumiem, preču pārvadātāja izsniegts rēķins; b) šādi dokumenti; i) apdrošināšanas polise attiecībā uz preču nosūtīšanu vai transportēšanu vai bankas dokumenti, kas pierāda maksājumu par preču nosūtīšanu vai transportēšanu; ii) valsts sektora iestāžu (amatpersonu), piemēram, notāru, izsniegti oficiāli dokumenti, kas apstiprina preču ievešanu galamērķa dalībvalstī; iii) noliktavas turētāja izsniegta faktūra galamērķa dalībvalstī, kas apstiprina preču glabāšanu minētajā dalībvalstī.

▼B







3.

IEDAĻA

Importa atbrīvojumi

(Direktīvas 2006/112/EK 143., 144. un 145. pants)

46. pants

Direktīvas 2006/112/EK 144. pantā paredzētais atbrīvojums attiecas uz transporta pakalpojumiem, kas saistīti ar kustama īpašuma ievešanu dzīvesvietas maiņas gadījumā.







4.

IEDAĻA

Eksporta atbrīvojumi

(Direktīvas 2006/112/EK 146. un 147. pants)

47. pants

“Personiskas lietošanas transportlīdzekļi”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 146. panta 1. punkta b) apakšpunktā, ietver transportlīdzekļus, kurus ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem izmanto personas, kas nav fiziskas personas, piemēram, publisko tiesību subjekti minētās direktīvas 13. panta nozīmē un apvienības.

48. pants

Lai noteiktu, vai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 147. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktu dalībvalsts noteiktā robežvērtība, kas ir nosacījums atbrīvojumam to preču piegādei, kuras ir ceļotāju personīgā bagāžā, ir pārsniegta, aprēķinus veic, pamatojoties uz rēķina vērtību. Vairāku preču kopējo vērtību var izmantot tikai tad, ja visas minētās preces ir iekļautas vienā rēķinā, ko izdevis viens un tas pats nodokļa maksātājs, kurš piegādā preces vienam un tam pašam pircējam.







5.

IEDAĻA

Atbrīvojumi, kas saistīti ar konkrētiem eksportam pielīdzinātiem darījumiem

(Direktīvas 2006/112/EK 151. un 152. pants)

49. pants

Direktīvas 2006/112/EK 151. pantā paredzētais atbrīvojums attiecas arī uz elektroniskiem pakalpojumiem, ja tos sniedz nodokļa maksātājs, uz kuru attiecas īpašs režīms elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kas paredzēti minētās direktīvas 357. līdz 369. pantā.

50. pants

1. Struktūru var atzīt par starptautisku struktūru, piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 1. punkta g) apakšpunktu un 151. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu, ja struktūra, ko izveido kā Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorciju (ERIC), kā minēts Padomes Regulā (EK) Nr. 723/2009 (2009. gada 25. jūnijs) par Kopienas tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorcijam (ERIC) ( 5 ), atbilst visiem šiem nosacījumiem: a) tā ir tiesību subjekts, un tai ir pilnīga tiesībspēja un rīcībspēja; b) tā ir izveidota saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem, un uz to attiecas minētie tiesību akti; c) tās dalībnieki ir dalībvalstis un vajadzības gadījumā trešās valstis un starpvaldību organizācijas, izņemot privātas organizācijas; d) tai ir īpaši un likumīgi mērķi, kas tiek kopīgi īstenoti un pēc būtības nav saistīti ar peļņu.

2. Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 1. punkta g) apakšpunktā un 151. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu piemēro 1. punktā minētajam ERIC tad, ja uzņēmēja dalībvalsts to atzīst par starptautisku struktūru.

Šāda atbrīvojuma ierobežojumi un nosacījumi tiek izklāstīti līgumā, ko noslēdz starp ERIC dalībniekiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 723/2009 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu. Ja preces nav nosūtītas vai transportētas ārpus dalībvalsts, kurā ir veikta preču piegāde, un attiecībā uz pakalpojumiem atbrīvojumu var piešķirt, piemērojot PVN atmaksāšanas procedūru saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 151. panta 2. punktu.

51. pants

1. Ja preču vai pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne dalībvalstī, kurā tiek veikta preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana, PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāts, kas paredzēts šīs regulas II pielikumā, ievērojot paskaidrojumus, kas norādīti minētā sertifikāta pielikumā, tiek uzskatīts par apliecinājumu tam, ka darījumam var piemērot atbrīvojumu saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 151. pantu.

Izmantojot minēto sertifikātu, dalībvalsts, kurā preču vai pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, var izlemt, vai tā izmanto kopējo PVN un akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu vai arī divus atsevišķus sertifikātus.

2. Panta 1. punktā minētajam sertifikātam uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes uzliek zīmogu. Tomēr, ja preces vai pakalpojumi ir paredzēti oficiālām vajadzībām, dalībvalstis var paredzēt nosacījumus, ar kādiem preču vai pakalpojumu saņēmēju var atbrīvot no zīmoga saņemšanas prasības. Atbrīvojumu no šīs prasības var atcelt ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā.

Dalībvalstis informē Komisiju par kontaktpunktu, kuram ir uzdots noteikt dienestus, kas atbild par sertifikāta apzīmogošanu, un par to, cik lielā mērā tās var atbrīvot no prasības par sertifikāta apzīmogošanu. Komisija saņemto informāciju dara zināmu pārējām dalībvalstīm.

3. Ja tiek piemērots tiešais atbrīvojums dalībvalstī, kurā tiek veikta piegāde, piegādātājs saņem šā panta 1. punktā minēto sertifikātu no preču vai pakalpojumu saņēmēja un saglabā to savā uzskaitē. Ja atbrīvojums tiek piešķirts, piemērojot PVN atmaksāšanas procedūru atbilstīgi Direktīvas 2006/112/EK 151. panta 2. punktam, sertifikātu pievieno atmaksas pieprasījumam, ko iesniedz attiecīgajai dalībvalstij.







IX

NODAĻA

ATSKAITĪŠANA

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK X SADAĻA)

52. pants

Ja importa dalībvalsts ir ieviesusi elektronisku sistēmu muitas formalitāšu izpildīšanai, termins “importa dokuments” Direktīvas 2006/112/EK 178. panta e) punktā ietver šādu dokumentu elektroniskās versijas, ja tās ļauj pārbaudīt atskaitīšanas tiesības.







X

NODAĻA

NODOKĻA MAKSĀTĀJU UN DAŽU TO PERSONU PIENĀKUMI, KAS NAV NODOKĻA MAKSĀTĀJAS

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK XI SADAĻA)







1.

IEDAĻA

Personas, kas atbildīgas par PVN nomaksu

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK 192.A –205. PANTS)

53. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 192.a pantu, ņem vērā tikai nodokļa maksātāja pastāvīgo iestādi, ja tai ir pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj piegādāt preces, kuru piegādē tā piedalās, vai sniegt pakalpojumus, kuru sniegšanā tā piedalās.

2. Ja nodokļa maksātājam ir pastāvīgā iestāde tās dalībvalsts teritorijā, kurā PVN ir jāmaksā, uzskata, ka minētā filiāle nepiedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā Direktīvas 2006/112/EK 192.a panta b) punkta nozīmē, ja vien minētās pastāvīgās iestādes tehniskos resursus un cilvēkresursus neizmanto, lai minētajā dalībvalstī veiktu ar šo preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu saistītas darbības, par kurām uzliek nodokli, un ja minētā izmantošana notiek pirms minēto preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas vai tās laikā.

Ja pastāvīgās iestādes resursus izmanto tikai administratīvu uzdevumu veikšanai, piemēram, uzskaitei, rēķinu piesūtīšanai un parādu piedziņai, tad neuzskata, ka resursi tiek izmantoti preču piegādei vai pakalpojumu sniegšanai.

Tomēr, ja tiek izsniegts rēķins ar PVN identifikācijas numuru, ko piešķīrusi pastāvīgās iestādes dalībvalsts, uzskata, ka pastāvīgā iestāde piedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā minētajā dalībvalstī, ja vien netiek pierādīts pretējais.

54. pants

Ja nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir dalībvalsts teritorijā, kurā ir jāmaksā PVN, Direktīvas 2006/112/EK 192.a pantu nepiemēro neatkarīgi no tā, vai minētā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta piedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā, ko viņš veic minētajā dalībvalstī.

▼M4







1.A

IEDAĻA

Vispārīgi pienākumi

(Direktīvas 2006/112/EK 242. līdz 243. pants)

54.a pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 243. panta 3. punktā minētajā reģistrā, kas jātur katram nodokļa maksātājam, kurš pārvieto preces saskaņā ar režīmu preču piegādei uz noliktavu, ietver šādu informāciju: a) dalībvalsts, no kuras preces tika nosūtītas vai transportētas, un preču nosūtīšanas vai transportēšanas datums; b) tā nodokļa maksātāja PVN identifikācijas numurs, kuram preces paredzētas, kas izdots dalībvalstī, uz kuru preces tiek nosūtītas vai transportētas; c) dalībvalsts, uz kuru preces tiek nosūtītas vai transportētas, noliktavas turētāja PVN identifikācijas numurs, tās noliktavas adrese, kurā preces tiek glabātas ievedot, un datums, kurā preces ievestas noliktavā; d) noliktavā ievesto preču vērtība, apraksts un daudzums; e) tā nodokļa maksātāja PVN identifikācijas numurs, kurš aizvieto šā punkta b) apakšpunktā minēto personu, ievērojot Direktīvas 2006/112/EK 17.a panta 6. punktā minētos nosacījumus; f) piegādāto preču summa, kurai uzliek nodokli, apraksts un daudzums un datums, kurā Direktīvas 2006/112/EK 17.a panta 3. punkta a) apakšpunktā minētās preces ir piegādātas, un pircēja PVN identifikācijas numurs; g) preču summa, kurai uzliek nodokli, apraksts un daudzums, un datums, kurā radušies jebkādi no apstākļiem, un attiecīgais pamatojums saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 17.a panta 7. punktu; h) atpakaļnosūtīto preču vērtība, apraksts un daudzums un preču atpakaļnosūtīšanas datums, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 17.a panta 5. punktā.

2. Direktīvas 2006/112/EK 243. panta 3. punktā minētajā reģistrā, kas jātur katram nodokļa maksātājam, kuram preces piegādā saskaņā ar režīmu preču piegādei uz noliktavu, ietver šādu informāciju: a) tā nodokļa maksātāja PVN identifikācijas numurs, kurš pārvieto preces saskaņā ar režīmu preču piegādei uz noliktavu; b) viņam paredzēto preču apraksts un daudzums; c) datums, kurā viņam paredzētās preces ievestas noliktavā; d) viņam piegādāto preču summa, kurai uzliek nodokli, apraksts un daudzums un datums, kurā tiek veikta Direktīvas 2006/112/EK 17.a panta 3. punkta b) apakšpunktā minētā preču iegāde Kopienas iekšienē; e) preču apraksts un daudzums un datums, kurā preces izvestas no noliktavas ar a) apakšpunktā minētā nodokļa maksātāja rīkojumu; f) iznīcināto vai nozaudēto preču apraksts un daudzums un datums, kurā iepriekš noliktavā ievestās preces iznīcinātas, nozaudētas vai nozagtas, vai datums, kurā konstatēts, ka preces iznīcinātas vai nozaudētas; Gadījumā, ja preces saskaņā ar režīmu preču piegādei uz noliktavu nosūtītas vai transportētas noliktavas turētājam, kurš nav nodokļa maksātājs, kuram preces bija paredzēts piegādāt, minētā nodokļa maksātāja reģistrā nav jābūt pirmās daļas c), e) un f) apakšpunktā minētajai informācijai.

▼M5







1.B IEDAĻA

Uzskaite

(Direktīvas 2006/112/EK 241.–249. pants)

54.b pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 242.a pantu, jēdziens “veicina” nozīmē, ka, izmantojot elektronisku saskarni, notiek pircēja saziņa ar piegādātāju, kurš piedāvā sniegt pakalpojumus vai pārdot preces ar elektroniskās saskarnes palīdzību, un rezultātā ar šīs elektroniskās saskarnes palīdzību tiek piegādātas preces vai sniegti pakalpojumi. Tomēr termins “veicina” neattiecas uz preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi: a) nodokļa maksātājs ne tieši, ne netieši nenosaka noteikumus, saskaņā ar kuriem tiek veikta piegāde; b) nodokļa maksātājs ne tieši, ne netieši nav saistīts ar atļauju veikt pircēja maksājumu saistībā ar veiktā maksājuma iekasēšanu; c) nodokļa maksātājs ne tieši, ne netieši nav iesaistīts preču pasūtīšanā vai tiešajā piegādē vai pakalpojumu sniegšanā.

2. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 242.a pantu, jēdziens “veicina” neattiecas uz gadījumiem, kad nodokļa maksātājs nodrošina vienīgi jebko no turpmāk minētā: a) maksājumu apstrādi saistībā ar preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu; b) preču vai pakalpojumu iekļaušanu sarakstā vai reklāmu; c) pircēju novirzīšanu vai pāradresēšanu uz citām elektroniskām saskarnēm, kurās piedāvā preces vai pakalpojumus, bez jebkādas turpmākas iesaistīšanās piegādē.

54.c pants

1. Direktīvas 2006/112/EK 242.a pantā minētais nodokļa maksātājs veic šādu uzskaiti attiecībā uz piegādēm, par kurām uzskata, ka viņš pats ir saņēmis un piegādājis preces saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 14.a pantu, vai ja viņš piedalās tādu elektroniski sniegtu pakalpojumu sniegšanā, par kuriem uzskata, ka viņš rīkojas savā vārdā saskaņā ar šīs regulas 9.a pantu: a) uzskaiti saskaņā ar šīs regulas 63.c pantu, ja nodokļa maksātājs ir izvēlējies piemērot kādu no īpašajiem režīmiem, kas paredzēti Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļā; b) uzskaiti saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 242. pantu, ja nodokļa maksātājs nav izvēlējies piemērot kādu no īpašajiem režīmiem, kas paredzēti Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļā.

2. Direktīvas 2006/112/EK 242.a pantā minētais nodokļa maksātājs par piegādēm, kas nav minētas 1. punktā, glabā šādu informāciju: a) tā piegādātāja nosaukums, pasta adrese un elektroniskā adrese vai tīmekļa vietne, kura piegādes ir veicinātas, izmantojot elektronisku saskarni, un, ja pieejams: i) piegādātāja PVN identifikācijas numurs vai valsts nodokļa maksātāja numurs; ii) piegādātāja bankas konta numurs vai virtuālā konta numurs; b) preču apraksts, to vērtība, vieta, kur preču nosūtīšana vai transportēšana beidzas, piegādes laiks un, ja zināms, pasūtījuma numurs vai unikālais darījuma numurs; c) pakalpojumu apraksts, to vērtība, informācija piegādes vietas un piegādes laika noteikšanai un, ja zināms, pasūtījuma numurs vai unikālais darījuma numurs.

▼B







2.

IEDAĻA

Dažādi noteikumi

(Direktīvas 2006/112/EK 272. un 273. pants)

55. pants

Attiecībā uz darījumiem, kas ir minēti Direktīvas 2006/112/EK 262. pantā, nodokļa maksātāji, kam saskaņā ar minētās direktīvas 214. pantu ir piešķirts PVN identifikācijas numurs, un juridiskās personas, kas nav nodokļa maksātājas, bet ir identificētas PVN nolūkos, kad tās rīkojas kā tādas, nekavējoties paziņo preču piegādātājiem vai pakalpojumu sniedzējiem savu PVN identifikācijas numuru.

Direktīvas 2006/112/EK 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem nodokļa maksātājiem, kuriem ir tiesības uz nodokļa neuzlikšanu preču iegādei Kopienas iekšienē saskaņā ar šīs regulas 4. panta pirmo daļu, nav pienākuma preču piegādātājiem paziņot savu PVN identifikācijas numuru, ja viņi ir identificēti kā PVN maksātāji saskaņā ar minētās direktīvas 214. panta 1. punkta d) vai e) apakšpunktu.







XI

NODAĻA

ĪPAŠI REŽĪMI







1.

IEDAĻA

Īpašs režīms ieguldījumu zeltam

(Direktīvas 2006/112/EK 344. līdz 356. pants)

56. pants

“Svars, kādu atzīst dārgmetālu tirgos”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 344. panta 1. punkta 1) apakšpunktā, attiecas vismaz uz lietotajām vienībām un svaru, kā minēts šīs regulas III pielikumā.

57. pants

Lai izveidotu Direktīvas 2006/112/EK 345. pantā minēto zelta monētu sarakstu, “cena” un “atvērtā tirgus vērtība”, kā paredzēts minētās direktīvas 344. panta 1. punkta 2) apakšpunktā, ir cena un atvērtā tirgus vērtība, kas fiksēta katra gada 1. aprīlī. Ja 1. aprīlis nav dienā, kurā minētās vērtības ir fiksētas, izmanto nākamajā dienā fiksētās vērtības.

▼M5







2.

IEDAĻA

Īpaši režīmi nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas

(Direktīvas 2006/112/EK 358. līdz 369.k pants)







1. apakšiedaļa

Definīcijas

57.a pants

Šajā iedaļā piemēro šādas definīcijas:

1) “ārpussavienības režīms” ir īpašais režīms pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa maksātāji, kuri neveic uzņēmējdarbību Kopienā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 2. iedaļā;

2) “Savienības režīms” ir īpašs režīms preču tālpārdošanai Kopienas iekšienē, preču piegādēm dalībvalstī, kuras veiktas ar šādas piegādes veicinošas elektroniskas saskarnes palīdzību, un pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa maksātāji, kuri veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne patēriņa dalībvalstī, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 3. iedaļā;

3) “importa režīms” ir īpašais režīms tādu preču tālpārdošanai, kas importētas no trešām teritorijām vai trešām valstīm, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 4. iedaļā;

4) “īpašais režīms” atkarībā no konteksta ir “ārpussavienības režīms”, “Savienības režīms” vai “importa režīms”;

5) “nodokļa maksātājs” ir Direktīvas 2006/112/EK 359. pantā minētais nodokļa maksātājs, kam ir atļauts izmantot ārpussavienības režīmu, minētās direktīvas 369.b pantā minētais nodokļa maksātājs, kuram ir atļauts izmantot Savienības režīmu, vai minētās direktīvas 369.m pantā minētais nodokļa maksātājs, kam atļauts izmantot importa režīmu;

6) “starpnieks” ir persona, kas definēta Direktīvas 2006/112/EK 369.l panta otrās daļas 2) punktā.







2. apakšiedaļa

Savienības režīma piemērošana

57.b pants

(svītrots)







3. apakšiedaļa

Savienības režīma darbības joma

57.c pants

Savienības režīmu nepiemēro pakalpojumiem, ko sniedz dalībvalstī, kurā nodokļa maksātājam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai kuram ir pastāvīgā iestāde. Minēto pakalpojumu sniegšanu deklarē minētās dalībvalsts kompetentajām nodokļu iestādēm PVN deklarācijā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK 250. pantā.







4. apakšiedaļa

Identifikācija

57.d pants

1. Ja nodokļa maksātājs paziņo identifikācijas dalībvalstij, ka tas plāno izmantot ārpussavienības režīmu vai Savienības režīmu, minēto īpašo režīmu piemēro no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas. Tomēr, ja preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana, uz ko jāattiecas ārpussavienības režīmam vai Savienības režīmam, pirmo reizi tiek veikta pirms minētā datuma, tad īpašo režīmu piemēro no šī pirmās preču piegādes vai pakalpojuma sniegšanas datuma ar noteikumu, ka nodokļa maksātājs par tādu darbību uzsākšanu, uz kurām jāattiecas režīmam, paziņo identifikācijas dalībvalstij ne vēlāk kā tā mēneša desmitajā dienā, kas seko mēnesim, kurā šīs preces tika piegādātas vai šie pakalpojumi tika sniegti pirmoreiz.

2. Ja nodokļa maksātājs vai starpnieks, kas rīkojas tā interesēs, informē identifikācijas dalībvalsti, ka tas plāno izmantot importa režīmu, tad minēto īpašo režīmu piemēro no dienas, kad nodokļa maksātājam vai starpniekam ir piešķirts individuālais PVN identifikācijas numurs attiecībā uz importa režīmu, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK 369.q panta 1. un 3. punktā.

57.e pants

Identifikācijas dalībvalsts identificē nodokļa maksātāju, kas izmanto Savienības režīmu, ar PVN identifikācijas numuru, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 214. un 215. pantā.

Individuālais identifikācijas numurs, kas piešķirts starpniekam saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 369.q panta 2. punktu, dod viņam iespēju darboties kā starpniekam to nodokļa maksātāju interesēs, kuri izmanto importa režīmu. Tomēr starpnieks šo numuru nevar izmantot, lai deklarētu PVN darījumiem, par kuriem uzliek nodokli.

57.f pants

1. Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto Savienības režīmu, vairs neatbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti Direktīvas 2006/112/EK 369.a panta 2) punktā dotajā definīcijā, dalībvalsts, kurā tas ir bijis identificēts, pārstāj būt identifikācijas dalībvalsts. Tomēr, ja minētais nodokļa maksātājs joprojām atbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai izmantotu īpašo režīmu, tas, lai turpinātu izmantot šo režīmu, kā jauno identifikācijas dalībvalsti norāda dalībvalsti, kurā tam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai, ja tam nav saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas Kopienā, norāda dalībvalsti, kurā tam ir pastāvīgā iestāde. Ja nodokļa maksātājs, kas preču piegādei izmanto Savienības režīmu, neveic uzņēmējdarbību Kopienā, tas kā jauno identifikācijas dalībvalsti norāda dalībvalsti, no kuras nosūta vai transportē preces. Ja saskaņā ar otro daļu mainās identifikācijas dalībvalsts, tad minētās izmaiņas piemēro no tā datuma, kad nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības vieta vai pastāvīgā iestāde vairs nav dalībvalstī, kura iepriekš ir bijusi norādīta kā identifikācijas dalībvalsts, vai no tā datuma, kurā minētais nodokļa maksātājs vairs neveic preču nosūtīšanu vai transportēšanu no minētās dalībvalsts.

2. Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto importa režīmu, vai starpnieks, kas rīkojas tā interesēs, vairs neatbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti Direktīvas 2006/112/EK 369.l panta otrās daļas 3) punkta b)–e) apakšpunktā, tad dalībvalsts, kurā nodokļa maksātājs vai tā starpnieks ir bijis identificēts, pārstāj būt identifikācijas dalībvalsts. Tomēr, ja minētais nodokļa maksātājs vai tā starpnieks joprojām atbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai izmantotu īpašo režīmu, tas, lai turpinātu izmantot šo režīmu, kā jauno identifikācijas dalībvalsti norāda dalībvalsti, kurā tam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai, ja tam nav saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas Kopienā, norāda dalībvalsti, kurā tam ir pastāvīgā iestāde. Ja saskaņā ar otro daļu mainās identifikācijas dalībvalsts, tad minētās izmaiņas piemēro no tā datuma, kad nodokļa maksātāja vai tā starpnieka saimnieciskās darbības vieta vai pastāvīgā iestāde vairs nav dalībvalstī, kura iepriekš ir bijusi norādīta kā identifikācijas dalībvalsts.

57.g pants

1. Nodokļa maksātājs, kas izmanto ārpussavienības režīmu vai Savienības režīmu, var pārtraukt šo īpašo režīmu izmantošanu neatkarīgi no tā, vai tas turpina piegādāt preces vai sniegt pakalpojumus, uz kuriem var attiecināt šos īpašos režīmus. Nodokļa maksātājs par to informē identifikācijas dalībvalsti vismaz 15 dienas pirms kalendārā ceturkšņa beigām, kurš ir pirms tā kalendārā ceturkšņa, kurā nodokļa maksātājs plāno pārtraukt režīma izmantošanu. Pārtraukšana stājas spēkā no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas. Tās PVN saistības attiecībā uz preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, kas rodas pēc datuma, kad pārtraukšana ir stājusies spēkā, kārto tieši ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm.

2. Nodokļa maksātājs, kas izmanto importa režīmu, var pārtraukt šā režīma izmantošanu neatkarīgi no tā, vai viņš turpina no trešām teritorijām vai trešām valstīm importētu preču tālpārdošanu. Nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, informē identifikācijas dalībvalsti vismaz 15 dienas pirms tā mēneša beigām, kurš ir pirms mēneša, kurā nodokļa maksātājs plāno pārtraukt režīma izmantošanu. Pārtraukšana stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā, un nodokļa maksātājam vairs nav atļauts izmantot režīmu preču piegādēm, ko veic pēc attiecīgās dienas.







5. apakšiedaļa

Ziņošanas pienākumi

57.h pants

1. Nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, ne vēlāk kā nākamā mēneša desmitajā dienā identifikācijas dalībvalstij elektroniski paziņo par turpmāk minēto: a) par savu darbību, uz ko attiecas kāds no īpašajiem režīmiem, pārtraukšanu; b) par savu darbību, uz ko attiecas kāds no īpašajiem režīmiem, izmaiņām, kuru dēļ tas vairs neatbilst attiecīgajiem nosacījumiem, lai varētu izmantot šo īpašo režīmu; c) par visām izmaiņām identifikācijas dalībvalstij iepriekš sniegtajā informācijā.

2. Ja identifikācijas dalībvalsts mainās saskaņā ar 57.f pantu, nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, informē abas attiecīgās dalībvalstis par maiņu ne vēlāk kā tā mēneša desmitajā dienā, kas seko minētajai maiņai. Nodokļa maksātājs jaunajai identifikācijas dalībvalstij sniedz reģistrācijas informāciju, kas tiek prasīta, ja nodokļa maksātājs īpašo režīmu izmanto pirmo reizi.







6. apakšiedaļa

Izslēgšana

58. pants

1. Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, atbilst vienam vai vairākiem Direktīvas 2006/112/EK 369.e pantā noteiktajiem izslēgšanas kritērijiem vai 363. pantā vai 369.r panta 1. un 3. punktā noteiktajiem kritērijiem svītrošanai no identifikācijas reģistra, tad identifikācijas dalībvalsts izslēdz šo nodokļa maksātāju no minētā režīma. Tikai identifikācijas dalībvalsts var izslēgt nodokļa maksātāju no kāda no īpašajiem režīmiem. Identifikācijas dalībvalsts pamato savu lēmumu par izslēgšanu vai svītrošanu ar jebkādu pieejamo informāciju, tostarp informāciju, ko sniegusi jebkura cita dalībvalsts.

2. Nodokļa maksātāja izslēgšana no ārpussavienības režīma vai Savienības režīma stājas spēkā no tā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas, kas seko dienai, kurā lēmums par izslēgšanu tiek elektroniski nosūtīts nodokļa maksātājam. Tomēr, ja izslēgšana notikusi saimnieciskās darbības vietas vai pastāvīgās iestādes vietas, vai vietas, no kuras sākusies preču nosūtīšana vai transportēšana, maiņas dēļ, izslēgšana stājas spēkā no minētās maiņas datuma.

3. Nodokļa maksātāja izslēgšana no importa režīma stājas spēkā no tā kalendārā mēneša pirmās dienas, kas seko dienai, kurā lēmums par izslēgšanu tiek elektroniski nosūtīts nodokļa maksātājam, izņemot šādus gadījumus: a) ja izslēgšana notikusi tā saimnieciskās darbības vietas vai pastāvīgās iestādes vietas maiņas dēļ, – šajā gadījumā izslēgšana stājas spēkā no minētās maiņas datuma; b) ja izslēgšana ir saistīta ar viņa pastāvīgu neatbilstību šī režīma noteikumiem, – šajā gadījumā izslēgšana stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās, kad lēmums par izslēgšanu tiek elektroniski nosūtīts nodokļa maksātājam.

4. Izņemot 3. punkta b) apakšpunktā minēto situāciju, individuālais PVN identifikācijas numurs, kas piešķirts importa režīma izmantošanai, paliek derīgs tik ilgi, cik vajadzīgs, lai importētu preces, kas piegādātas pirms izslēgšanas datuma, un tomēr ne ilgāk kā divus mēnešus no minētās dienas.

5. Ja starpnieks atbilst kādam no Direktīvas 2006/112/EK 369.r panta 2. punktā noteiktajiem svītrošanas kritērijiem, identifikācijas dalībvalsts svītro minēto starpnieku no identifikācijas reģistra un izslēdz no importa režīma nodokļa maksātājus, kurus šis starpnieks pārstāv. Tikai identifikācijas dalībvalsts var svītrot starpnieku no identifikācijas reģistra. Identifikācijas dalībvalsts pamato savu lēmumu par svītrošanu ar jebkādu pieejamo informāciju, tostarp informāciju, ko sniegusi jebkura cita dalībvalsts. Starpnieka svītrošana no identifikācijas reģistra ir spēkā no tā mēneša pirmās dienas, kas seko dienai, kurā lēmums par svītrošanu tiek elektroniski nosūtīts starpniekam un nodokļa maksātājiem, kurus tas pārstāv, izņemot šādās situācijās: a) ja svītrošana notikusi tā saimnieciskās darbības vietas vai pastāvīgās iestādes vietas maiņas dēļ, – šajā gadījumā svītrošana stājas spēkā no minētās maiņas datuma; b) ja starpnieka svītrošana ir saistīta ar viņa pastāvīgu neatbilstību importa režīma noteikumiem, – šajā gadījumā svītrošana stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās, kad lēmums par svītrošanu tiek elektroniski nosūtīts starpniekam un nodokļa maksātājiem, kurus tas pārstāv.

58.a pants

Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, divus gadus nevienā patēriņa dalībvalstī nav piegādājis preces vai sniedzis pakalpojumus, uz kuriem attiecas minētais režīms, tad uzskata, ka tas ir pārtraucis darbības, par kurām uzliek nodokli, attiecīgi Direktīvas 2006/112/EK 363. panta b) punkta, 369.e panta b) punkta, 369.r panta 1. punkta b) apakšpunkta vai 369.r panta 3. punkta b) apakšpunkta nozīmē. Šī pārtraukšana neliedz tam izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, ja tas atsāk savas darbības, uz kurām attiecas jebkurš no režīmiem.

58.b pants

1. Nodokļa maksātājam, kas izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem ar minēto režīmu saistīto noteikumu pastāvīgas neizpildes dēļ, nav atļauta neviena īpašā režīma izmantošana nevienā dalībvalstī divus gadus pēc tā deklarācijas pārskata perioda, kurā nodokļa maksātājs ir izslēgts. Tomēr pirmo daļu nepiemēro attiecībā uz importa režīmu, ja izslēgšana ir bijusi saistīta ar to, ka starpnieks, kurš rīkojas nodokļa maksātāja interesēs, pastāvīgi neievēro noteikumus. Ja starpnieks tiek svītrots no identifikācijas reģistra tā iemesla dēļ, ka pastāvīgi netiek ievēroti importa režīma noteikumi, tad viņam nav atļauts darboties kā starpniekam divus gadus pēc mēneša, kurā viņš tika svītrots no minētā reģistra.

2. Uzskata, ka nodokļa maksātājs vai starpnieks pastāvīgi neievēro ar kādu no īpašajiem režīmiem saistītos noteikumus Direktīvas 2006/112/EK 363. panta d) punkta, 369.e panta d) punkta, 369.r panta 1. punkta d) apakšpunkta, 369.r panta 2. punkta c) apakšpunkta vai 369.r panta 3. punkta d) apakšpunkta nozīmē vismaz šādos gadījumos: a) ja identifikācijas dalībvalsts par trim deklarācijas pārskata periodiem, kas bijuši tieši pirms tam, ir izdevusi tam vai starpniekam, kurš rīkojas tā interesēs, atgādinājumus saskaņā ar 60.a pantu un desmit dienu laikā pēc atgādinājuma nosūtīšanas PVN deklarācija nav iesniegta par katru un par visiem no minētajiem deklarācijas pārskata periodiem; b) ja identifikācijas dalībvalsts par trim deklarācijas pārskata periodiem, kas bijuši tieši pirms tam, ir izdevusi tam vai starpniekam, kurš rīkojas tā interesēs, atgādinājumus saskaņā ar 63.a pantu un desmit dienu laikā pēc katra atgādinājuma nosūtīšanas deklarētais PVN pilnā apjomā nav samaksāts par katru un par visiem no minētajiem deklarācijas pārskata periodiem, izņemot, ja atlikusī nesamaksātā summa par katru deklarācijas pārskata periodu ir mazāka par 100 EUR; c) ja pēc identifikācijas dalībvalsts pieprasījuma un vienu mēnesi pēc atkārtota atgādinājuma, ko izdevusi identifikācijas dalībvalsts, nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, nav darījis elektroniski pieejamu uzskaiti, kas minēta Direktīvas 2006/112/EK 369., 369.k un 369.x pantā.

58.c pants

Nodokļa maksātājs, kas ir izslēgts no ārpussavienības režīma vai no Savienības režīma, visas PVN saistības attiecībā uz preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, kas rodas pēc datuma, kad izslēgšana stājas spēkā, kārto tieši ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm.







7. apakšiedaļa

PVN deklarācija

59. pants

1. Jebkurš deklarācijas pārskata periods Direktīvas 2006/112/EK 364., 369.f vai 369.s panta nozīmē ir atsevišķs deklarācijas pārskata periods.

2. Ja saskaņā ar 57.d panta 1. punkta otro daļu ārpussavienības režīmu vai Savienības režīmu piemēro no dienas, kad preces tika piegādātas vai pakalpojumi tika sniegti pirmo reizi, nodokļa maksātājs iesniedz atsevišķu PVN deklarāciju par to kalendāro ceturksni, kurā preces tika piegādātas vai pakalpojumi tika sniegti pirmo reizi.

3. Ja nodokļa maksātājs deklarācijas pārskata periodā ir bijis reģistrēts ārpussavienības režīmam un Savienības režīmam, tas iesniedz PVN deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus katra režīma identifikācijas dalībvalstij par precēm, kas piegādātas, vai pakalpojumiem, kas sniegti, un par laikposmiem, uz kuriem attiecas minētie režīmi.

4. Ja identifikācijas dalībvalsts maiņa saskaņā ar 57.f pantu notiek pēc attiecīgā deklarācijas pārskata perioda pirmās dienas, nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, iesniedz PVN deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus iepriekšējai un jaunajai identifikācijas dalībvalstij par precēm, kas piegādātas, vai par pakalpojumiem, kas sniegti attiecīgajos laikposmos, kad dalībvalstis bija identifikācijas dalībvalsts.

59.a pants

Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, pārskata periodā nevienā patēriņa dalībvalstī nav piegādājis preces vai sniedzis pakalpojumus un tam nav jāveic labojumi iepriekšējās deklarācijās, tas vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, iesniedz PVN deklarāciju, kurā norāda, ka minētajā periodā preces nav piegādātas un pakalpojumi nav sniegti (nulles PVN deklarācija).

60. pants

PVN deklarācijās, kas sagatavotas saskaņā ar īpašajiem režīmiem, summas nenoapaļo uz augšu vai uz leju līdz tuvākajai pilnajai naudas vienībai. Deklarē un samaksā precīzu PVN summu.

60.a pants

Ja nodokļa maksātāji vai starpnieki, kuri rīkojas to interesēs, nav iesnieguši PVN deklarāciju saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364., 369.f vai 369.s pantu, tad identifikācijas dalībvalsts tiem elektroniski atgādina pienākumu iesniegt šādu deklarāciju. Identifikācijas dalībvalsts atgādinājumu izdod desmitajā dienā pēc dienas, kurā būtu bijis jāiesniedz deklarācija, un elektroniski informē pārējās dalībvalstis, ka ir izdots atgādinājums.

Visi turpmākie atgādinājumi un PVN noteikšanas un iekasēšanas pasākumi ir attiecīgās patēriņa dalībvalsts atbildībā.

Neatkarīgi no jebkura izdota atgādinājuma un jebkuriem pasākumiem, ko veikusi patēriņa dalībvalsts, nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, iesniedz PVN deklarāciju identifikācijas dalībvalstij.

61. pants

▼M6

1. Kad PVN deklarācija ir iesniegta, vienīgais veids, kā veic izmaiņas tajā ietvertajos skaitļos, kas attiecas uz periodiem līdz otrajam deklarācijas pārskata periodam 2021. gadā un ieskaitot to, ir izdarot grozījumus šajā deklarācijā, nevis izdarot pielāgojumus nākamajā deklarācijā.

Kad PVN deklarācija ir iesniegta, vienīgais veids, kā veic izmaiņas tajā ietvertajos skaitļos, kas attiecas uz periodiem no trešā deklarācijas pārskata perioda 2021. gadā, ir izdarot pielāgojumus nākamajā deklarācijā.

▼M5

2. Grozījumus, kas minēti 1. punktā, elektroniski iesniedz identifikācijas dalībvalstij trīs gadu laikā pēc datuma, kad bija prasīts iesniegt sākotnējo deklarāciju. Tomēr patēriņa dalībvalsts noteikumus attiecībā uz novērtējumiem un grozījumiem saglabā neskartus.

61.a pants

1. Nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, iesniedz savu galīgo PVN deklarāciju un novēlotas iepriekšējās deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus tai dalībvalstij, kas bijusi identifikācijas dalībvalsts pārtraukšanas, izslēgšanas vai izmaiņu veikšanas laikā, ja tas: a) pārtrauc izmantot kādu no īpašajiem režīmiem; b) ir izslēgts no viena no īpašajiem režīmiem; c) maina identifikācijas dalībvalsti saskaņā ar 57.f pantu. Visus labojumi galīgajā deklarācijā un iepriekšējās deklarācijās, kas radušies pēc galīgās deklarācijas iesniegšanas, kārto tieši attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēs.

2. Starpnieks iesniedz galīgās PVN deklarācijas attiecībā uz visiem nodokļa maksātājiem, kuru interesēs viņš rīkojas, kā arī novēlotas iepriekšējās deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus tai dalībvalstij, kura bijusi identifikācijas dalībvalsts svītrošanas vai izmaiņu veikšanas laikā, ja tas: a) ir svītrots no identifikācijas reģistra; b) maina identifikācijas dalībvalsti saskaņā ar 57.f panta 2. punktu. Visus labojumi galīgajā deklarācijā un iepriekšējās deklarācijās, kas radušies pēc galīgās deklarācijas iesniegšanas, kārto tieši attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēs.







7.a apakšiedaļa

Importa režīms – nodokļa iekasējamības gadījums

61.b pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 369.n pantu, brīdis, kad maksājums ir pieņemts, ir tas brīdis, kad nodokļa maksātājs, kurš izmanto importa režīmu, vai persona, kura rīkojas tā interesēs, no pircēja ir saņēmusi maksājuma apstiprinājumu, paziņojumu par atļauju veikt maksājumu vai saistības veikt maksājumu – atkarībā no tā, kas iestājas agrāk –, neraugoties uz to, kad ir veikts faktiskais naudas maksājums.







8. apakšiedaļa

Valūta

61.c pants

Ja identifikācijas dalībvalsts, kuras valūta nav euro, nosaka, ka PVN deklarācija ir jāsagatavo tās valsts valūtā, šis nosacījums attiecas uz to visu nodokļa maksātāju PVN deklarācijām, kuri izmanto īpašos režīmus.







9. apakšiedaļa

Maksājumi

62. pants

Neskarot 63.a panta trešo daļu un 63.b pantu, nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurs rīkojas tā interesēs, visus maksājumus veic identifikācijas dalībvalstij.

PVN maksājumi, ko veicis nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367., 369.i vai 369.v pantu, attiecas konkrēti uz PVN deklarāciju, kura iesniegta saskaņā ar minētās direktīvas 364., 369.f vai 369.s pantu. Nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurs rīkojas tā interesēs, var veikt jebkādus turpmākus samaksāto summu pielāgojumus, tikai atsaucoties uz minēto deklarāciju, un tās nevar attiecināt uz citu deklarāciju vai pielāgot nākamajā deklarācijā. Katrā maksājumā norāda šīs konkrētās deklarācijas atsauces numuru.

63. pants

Identifikācijas dalībvalsts, kurai samaksāta lielāka summa par to, kas norādīta PVN deklarācijā, kura iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364., 369.f vai 369.s pantu, atmaksā pārmaksāto summu tieši attiecīgajam nodokļa maksātājam vai starpniekam, kurš rīkojas tā interesēs.

Ja identifikācijas dalībvalstij samaksāta summa par PVN deklarāciju, kas pēc tam atzīta par kļūdainu, un ja minētā dalībvalsts šo summu jau ir sadalījusi patēriņa dalībvalstīm, šīs patēriņa dalībvalstis katra atmaksā savu attiecīgo daļu no pārmaksātās summas tieši nodokļa maksātājam vai starpniekam, kurš rīkojas tā interesēs.

Tomēr, ja pārmaksas attiecas uz laikposmiem līdz pēdējam deklarācijas pārskata periodam 2018. gadā (ieskaitot to), identifikācijas dalībvalsts atmaksā atbilstīgo attiecīgās summas daļu, kas paturēta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 904/2010 46. panta 3. punktu, un patēriņa dalībvalsts atmaksā pārmaksu, no kuras atņemta summa, ko atmaksā identifikācijas dalībvalsts.

Patēriņa dalībvalsts elektroniski informē identifikācijas dalībvalsti par šīm atmaksātajām summām.

63.a pants

Ja nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, ir iesniedzis PVN deklarāciju saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364., 369.f vai 369.s pantu, bet maksājums nav veikts vai tas ir mazāks par summu, kas izriet no deklarācijas, identifikācijas dalībvalsts desmitajā dienā pēc pēdējās dienas, kad maksājumu būtu vajadzējis veikt saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367., 369.i vai 369.v pantu, elektroniski atgādina nodokļa maksātājam vai starpniekam, kurš rīkojas tā interesēs, par visiem nokavētajiem PVN maksājumiem.

Identifikācijas dalībvalsts elektroniski informē patēriņa dalībvalstis, ka atgādinājums ir izsūtīts.

Visi turpmākie atgādinājumi un PVN iekasēšanas pasākumi ir attiecīgās patēriņa dalībvalsts atbildībā. Ja patēriņa dalībvalsts atkārtoti ir izdevusi šādus atgādinājumus, attiecīgo PVN maksā minētajai dalībvalstij.

Patēriņa dalībvalsts elektroniski informē identifikācijas dalībvalsti, ka atgādinājums ir izdots.

63.b pants

Ja PVN deklarācija nav iesniegta vai ja tā ir iesniegta ar nokavēšanos vai ir nepilnīga vai nepareiza, vai ja PVN maksājums ir nokavēts, visus procentu maksājumus, soda naudas un jebkādus citus maksājumus aprēķina un novērtē patēriņa dalībvalsts. Nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, maksā šādus procentu maksājumus, soda naudas un jebkādus citus maksājumus tieši patēriņa dalībvalstij.







10. apakšiedaļa

Uzskaite

63.c pants

1. Nodokļa maksātāja veiktajā uzskaitē ietver šādu informāciju, kas uzskatāma par pietiekami detalizētu Direktīvas 2006/112/EK 369. un 369.k panta nozīmē: a) patēriņa dalībvalsts, kurā piegādātas preces vai sniegti pakalpojumi; b) sniegto pakalpojumu veids vai piegādāto preču apraksts un daudzums; c) preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas datums; d) summa, kurai uzliekams nodoklis, norādot izmantoto valūtu; e) visi turpmākie palielinājumi vai samazinājumi summai, kurai uzliekams nodoklis; f) piemērotā PVN likme; g) maksājamā PVN summa, norādot izmantoto valūtu; h) saņemto maksājumu datums un summa; i) jebkādi maksājumi kontā, kas saņemti pirms preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas; j) ja ir izrakstīts rēķins, rēķinā ietvertā informācija; k) attiecībā uz pakalpojumiem – informācija, ko izmanto, lai noteiktu vietu, kur pircējs veic uzņēmējdarbību vai kur tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, un attiecībā uz precēm – informācija, kas izmantota, lai noteiktu vietu, kur sākas un beidzas preču nosūtīšana vai transportēšana pircējam; l) jebkādi pierādījumi par preču iespējamu atgriešanu, tostarp summa, kurai uzliekams nodoklis, un piemērotā PVN likme.

2. Nodokļa maksātāja vai starpnieka, kurš rīkojas tā interesēs, veiktajā uzskaitē ietver šādu informāciju, kas uzskatāma par pietiekami detalizētu Direktīvas 2006/112/EK 369.x panta nozīmē: a) patēriņa dalībvalsts, kurā piegādātas preces; b) piegādāto preču apraksts un daudzums; c) preču piegādes datums; d) summa, kurai uzliekams nodoklis, norādot izmantoto valūtu; e) visi turpmākie palielinājumi vai samazinājumi summai, kurai uzliekams nodoklis; f) piemērotā PVN likme; g) maksājamā PVN summa, norādot izmantoto valūtu; h) saņemto maksājumu datums un summa; i) ja ir izrakstīts rēķins, rēķinā ietvertā informācija; j) informācija, ko izmanto, lai noteiktu vietu, kur sākas un beidzas preču nosūtīšana vai transportēšana pircējam; k) pierādījumi par preču iespējamu atgriešanu, tostarp summa, kurai uzliekams nodoklis, un piemērotā PVN likme; l) pasūtījuma numurs vai unikālais darījuma numurs; m) unikālais sūtījuma numurs, ja nodokļa maksātājs ir tieši iesaistīts piegādē.

3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto informāciju nodokļa maksātājs vai starpnieks, kurš rīkojas tā interesēs, uzskaita tādā veidā, lai to bez kavēšanās un par katru atsevišķo piegādāto preci vai sniegto pakalpojumu var darīt pieejamu elektroniski. Ja nodokļa maksātājam vai starpniekam, kurš rīkojas tā interesēs, ir izteikta prasība elektroniski iesniegt Direktīvas 2006/112/EK 369., 369.k un 369.x pantā minēto uzskaiti un viņš to nav iesniedzis 20 dienu laikā pēc pieprasījuma dienas, tad identifikācijas dalībvalsts atgādina nodokļa maksātājam vai starpniekam, kurš rīkojas tā interesēs, ka ir jāiesniedz minētā uzskaite. Identifikācijas dalībvalsts elektroniski informē patēriņa dalībvalsti, ka atgādinājums ir izsūtīts.

▼M5







3. Iedaļa

Īpašs režīms importa PVN deklarēšanai un samaksai

(Direktīvas 2006/112/EK 369.y līdz 369.zb pants)

63.d pants

Uz importa PVN ikmēneša samaksas piemērošanu saskaņā ar īpašo režīmu importa PVN deklarēšanai un samaksai, kas paredzēts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 7. nodaļā, var attiecināt nosacījumus, kurus piemēro muitas nodokļa samaksas atlikšanai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 ( 6 ).

Īpašā režīma piemērošanas nolūkā dalībvalstis var uzskatīt, ka nosacījums “uzrāda preces muitai tās personas interesēs, kura ir preču saņēmēja” ir izpildīts, ja persona, kura uzrāda preces muitai, paziņo par savu nodomu izmantot īpašo režīmu un iekasēt PVN no personas, kura ir preču saņēmēja.

▼B







XII

NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

64. pants

Ar šo atceļ Regulu (EK) Nr. 1777/2005.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu IV pielikumā.

65. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2011. gada 1. jūlija.

Tomēr:

— šīs regulas 3. panta a) punktu, 11. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 23. panta 1. punktu un 24. panta 1. punktu piemēro no 2013. gada 1. janvāra,

— šīs regulas 3. panta b) punktu piemēro no 2015. gada 1. janvāra,

— šīs regulas 11. panta 2. punkta c) apakšpunktu piemēro līdz 2014. gada 31. decembrim.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

Šīs regulas 7. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 1. punkts:

a) tīmekļa vietnes un lapu virtuālā mitināšana;

b) automātiska tiešsaistes programmu uzturēšana no attāluma;

c) tālvadāmo sistēmu vadība;

d) tiešsaistes datu uzglabāšana, kur specifiskos datus uzglabā un atjauno elektroniski;

e) izsaukuma prasības diska vietas piegāde tiešsaistē.

2. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 2. punkts:

a) piekļuve programmatūrai vai tās lejupielāde, tostarp apgādes/uzskaites programmas, pretvīrusu programmatūra un atjauninājumi;

b) programmatūra, lai bloķētu reklāmkarogu parādīšanos, kas ir citādi zināma kā Bannerblockers;

c) draiveru lejupielāde, piemēram, programmatūru, kas savieno personālo datoru ar ārējo ierīci, piemēram, printeri;

d) tiešsaistes automatizēta filtru uzstādīšana tīmekļa vietnēs;

e) tiešsaistes automatizēta ugunsmūru uzstādīšana.

3. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 3. punkts:

a) piekļuve ekrāna attēliem vai to lejupielāde;

b) piekļuve fotogrāfijām, attēliem vai ekrānsaudzētājiem vai to lejupielāde;

c) digitalizēts grāmatu un citu elektronisko izdevumu saturs;

d) parakstīšanās uz tiešsaistes laikrakstiem un žurnāliem;

e) tīmekļa žurnālu un vietņu statistika;

f) tiešsaistes ziņas, informācija par satiksmi un laika prognoze;

g) tiešsaistes informācija, ko programmatūra ģenerē automātiski, reaģējot uz klienta specifisko datu ievietošanu, piemēram, tādi dati kā juridiskie un finanšu dati, tostarp pastāvīgi atjaunojami biržas dati;

h) reklāmas telpas piešķiršana, tostarp reklāmkarogi