1997R0515 — LV — 16.08.2008 — 002.004

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

PADOMES REGULA (EK) Nr. 515/97

(1997. gada 13. marts)

par dalībvalstu pārvaldes iestāžu savstarpēju palīdzību un šo iestāžu un Komisijas sadarbību, lai nodrošinātu ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pareizu piemērošanu







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 43. un 235. pantu, ņemot vērā Padomes 1970. gada 21. aprīļa Regulu (EEK) Nr. 729/70 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu ( 1 ), un jo īpaši tās 8. panta 3. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 2 ), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 3 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 4 ), tā kā krāpšanas apkarošanā muitas ūnijas un kopējas lauksaimniecības politikas kontekstā ir nepieciešama cieša sadarbība starp atbildīgajām administratīvajām iestādēm katrā dalībvalstī, lai piemērotu noteikumus, kas pieņemti šajās jomās; tā kā ir nepieciešama arī atbilstoša sadarbība starp šīm valstu iestādēm un Komisiju, kas ir atbildīga par Līguma un ar to pieņemto noteikumu piemērošanas nodrošināšanu; tā kā efektīva sadarbība šajā jomā pastiprina Kopienas finansiālo interešu aizsardzību; tā kā tādēļ būtu jāizveido noteikumi, saskaņā ar kuriem dalībvalstu administratīvās iestādes palīdz cita citai un sadarbojas ar Komisiju, lai garantētu muitas un lauksaimniecības noteikumu pareizu piemērošanu un Kopienas finansiālo interešu juridisku aizsardzību, jo īpaši kavējot un izmeklējot šo noteikumu pārkāpumus un izmeklējot darbības, kas ir vai, iespējams, ir pret šiem noteikumiem; tā kā Padomes 1981. gada 19. maija Regula (EEK) Nr. 1468/81 par dalībvalstu administratīvo iestāžu savstarpējo palīdzību un sadarbību ar Komisiju, lai nodrošinātu muitas un lauksaimniecības likumu pareizu piemērošanu ( 5 ), izveidoja ciešu sadarbību starp minētajām iestādēm un Komisiju; tā kā šī sistēma ir izrādījusies efektīva; tā kā tomēr, ņemot vērā gūto pieredzi, ir nepieciešams pilnībā aizstāt Regulu (EEK) Nr. 1468/81, lai pastiprinātu sadarbību gan starp tām dalībvalstu iestādēm, kas atbildīgas par muitas ūnijas un kopējās lauksaimniecības politikas jomā pieņemto noteikumu piemērošanu, gan starp šīm iestādēm un Komisiju; tā kā šim nolūkam būtu jāizveido noteikumi Kopienas līmenī; tā kā Kopienas noteikumu ieviešana par savstarpēju palīdzību starp dalībvalstu iestādēm un to sadarbību ar Kopienu, lai nodrošinātu, ka pienācīgā muitas vai lauksaimniecības noteikumu piemērošana neierobežo 1967. gada Konvenciju par savstarpēju palīdzību muitas pārvalžu starpā jomās, kas ir tikai dalībvalstu kompetencē; tā kā šie Kopienas noteikumi nav tādi, kas ietekmē noteikumu par tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās piemērošanu dalībvalstīs; tā kā vispārējie Kopienas noteikumi, ar kuriem izveido savstarpējas palīdzības un sadarbības sistēmu starp dalībvalstu administratīvajām iestādēm un starp šīm iestādēm un Komisiju, nepiemēro, ja tie pārklājas ar tiem noteikumiem, kas izveidoti ar īpašiem noteikumiem, izņemot gadījumus, ja vispārējie noteikumi uzlabo vai pastiprina administratīvu sadarbību; tā kā jo īpaši muitu informācijas sistēmas ieviešana nekādi neietekmē dalībvalstu pienākumus Komisiju nodrošināt ar informāciju, kas noteikti cita starpā ar Regulu (EEK, Euratom) Nr. 1552/89 ( 6 ) un (EEK) Nr. 595/91 ( 7 ), vai noteikto krāpšanas informāciju lapu izmantošanu, lai izplatītu informāciju Kopienas interesēs; tā kā lielākai sadarbībai starp dalībvalstīm ir nepieciešama ievāktās informācijas un citu attiecīgo iestāžu veikto darbību saskaņošana; tā kā tāpēc ir svarīgi, lai Komisijai sniegtu detalizētāku informāciju par šādām dalībvalstu darbībām; tā kā Komisijai ir jānodrošina, ka pret uzņēmējiem izturas līdzīgi un ka dalībvalstu veiktā savstarpējā administratīvās palīdzības sistēma nerada diskrimināciju starp uzņēmējiem dažādās dalībvalstīs; tā kā ir lietderīgi noteikt dalībvalstu pienākumus saskaņā ar savstarpējo administratīvās palīdzības sistēmu attiecībā uz gadījumiem, kad dalībvalstu pārvaldes iestāžu pārstāvji veic informācijas iegūšanas procedūras attiecībā uz ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ piemērošanu ar pilnvaru no tiesu iestādēm vai to pakļautībā; tā kā būtu jānosaka to valsts pārstāvju pilnvaras, kas veic informācijas iegūšanas procedūras citās dalībvalstīs; tā kā pamatotos gadījumos būtu arī jāizveido noteikumi Komisijas pārstāvju līdzdalībai valsts informācijas iegūšanā attiecībā uz savstarpēju administratīvu palīdzību un to pilnvaru noteikšanai; tā kā veiksmīgai administratīvās sadarbības darbībai ir nepieciešams, lai Komisiju informētu par starp dalībvalstīm un ►C1 trešām valstīm ◄ sniegto informāciju Kopienas īpašas intereses gadījumos; tā kā, lai nodrošinātu ātru un sistemātisku Komisijai nosūtītās informācijas apmaiņu, ir nepieciešams izveidot datorizētu muitas informācijas sistēmu Kopienas līmenī; tā kā šajā kontekstā konfidenciāla informācija attiecībā uz krāpšanu un pārkāpumiem muitā un lauksaimniecībā būtu jāglabā atsevišķās datu bāzēs, kas pieejamas dalībvalstīm, nodrošinot sniegtās informācijas konfidenciālās iedabas, jo īpaši personas datu iedabas, ievērošanu; tā kā, ņemot vērā pamatoto jautājuma jūtīgumu, būtu jābūt skaidriem un caurredzamiem noteikumiem, lai aizsargātu personas brīvību; tā kā muitas dienestiem ikdienā ir jāpiemēro gan Kopienas gan ārpuskopienas noteikumi; tā kā tāpēc ir vēlama vienota infrastruktūra šo noteikumu piemērošanai; tā kā sniegtā informācija var attiekties uz fiziskām personām, un tāpēc šai regulai savā darbības jomā ir jāievieš personas aizsardzības principi attiecībā uz personas datu apstrādi ar automātiskiem līdzekļiem vai citiem līdzekļiem; tā kā šiem principiem, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvā 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti ( 8 ), pašiem saskaņā ar minētās direktīvas noteikumiem būtu jābūt noteiktiem un papildinātiem šajā regulā; tā kā līdz valsts pasākumu ieviešanai, kas pārņem minēto direktīvu, atsevišķas dalībvalstis, kurām nav aizsardzības noteikumu personas datiem, kas sniegti ar neautomātiskiem līdzekļiem, būtu jāatbrīvo no šīs regulas noteikumu piemērošanas attiecībā uz neautomātisku datu apmaiņu; tā kā, lai piedalītos muitas informācijas sistēmā, dalībvalstīm un Komisijai ir jāpieņem likumi par personu tiesībām un brīvību attiecībā uz personas datu apstrādi; tā kā līdz valsts pasākumu ieviešanai, kas pārņem Direktīvu 95/46/EK, ir svarīgi, lai dalībvalstis un Komisija garantētu aizsardzības līmeni, kura pamatā ir minētajā direktīvā ietvertie principi; tā kā, lai nodrošinātu, ka attiecīgo personu tiesības ir pietiekami aizsargātas, ir jābūt personas datu apstrādes neatkarīgas pārraudzības garantijai muitas informācijas sistēmā gan dalībvalsts līmenī gan arī attiecībā uz Komisiju; tā kā Komisijai ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm būtu jāveicina datorsistēmu uzstādīšana un vadība dalībvalstīs; tā kā būtu jāpaziņo Komisijai par ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpumu izskatīšanu administratīvā kārtībā vai tiesas prāvā; tā kā lai ieviestu atsevišķus šīs regulas noteikumus, kas ļauj uzstādīt muitas informācijas sistēmu un ļauj tai funkcionēt un pārbaudīt iespējamās problēmas saistībā ar administratīvās sadarbības attīstību, kā noteikts šajā regulā, ir nepieciešama komitejas izveidošana; tā kā šīs regulas noteikumi attiecas gan uz kopējās lauksaimniecības politikas noteikumu piemērošanu, gan arī uz muitas likumu piemērošanu; tā kā saskaņā ar šo regulu izveidotā sistēma ir Kopienas neatņemama sastāvdaļa; tā kā tāpēc, ka Līguma noteikumi, kas īpaši ietver muitas jautājumus, nepilnvaro Kopienu izveidot šādu sistēmu, ir nepieciešams piemērot 235. pantu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







1. pants

1. Šī regula nosaka veidus, kādos par ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ ieviešanu dalībvalstīs atbildīgās administratīvās iestādes sadarbojas cita ar citu un ar Komisiju, lai nodrošinātu atbilstību likumiem Kopienas sistēmas ietvaros.

2. Šīs regulas noteikumus nepiemēro, ja tie pārklājas ar īpašiem noteikumiem citos likumos par savstarpēju palīdzību starp dalībvalstu administratīvajām iestādēm un sadarbību starp tām un Komisiju ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ piemērošanai.

2. pants

1. Šajā regulā:

— “ ►C1 tiesību akti muitas jomā ◄ ” nozīmē tādu Kopienas noteikumu un saistīto izpildes noteikumu kopumu, kuri reglamentē tādu preču importu, eksportu, tranzītu un klātbūtni, kuras tirgo starp dalībvalstīm un ►C1 trešām valstīm ◄ , kā arī starp dalībvalstīm, tādu preču gadījumā, kam nav Kopienas statusa Līguma 9. panta 2. punkta nozīmē, vai precēm, uz ko attiecas papildu pārraudzība vai pārbaudes, lai noteiktu to Kopienas statusu,

— “lauksaimniecības tiesību akti” nozīmē noteikumu kopumu, kas pieņemts saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku, un speciālus noteikumus, kas pieņemti attiecībā uz precēm, kuras iegūtas, pārstrādājot lauksaimniecības produktus,

— “iesniedzēja iestāde” ir kādas dalībvalsts kompetentā iestāde, kura iesniedz palīdzības pieprasījumu,

— “saņēmēja iestāde” ir kādas dalībvalsts kompetentā iestāde, kurai iesniedz palīdzības pieprasījumu,

— “administratīvā procedūra” nozīmē visas kontroles, pārbaudes un citas darbības, kuras veicis 1. panta 1. punktā minēto administratīvo iestāžu personāls, pildot savus pienākumus ar mērķi nodrošināt pienācīgu ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ piemērošanu un, nepieciešamības gadījumā, pārbaudot darbības īpatnības, kas, iespējams, ir pretrunā ar šiem tiesību aktiem, izņemot darbību, kas veikta pēc tiesas iestādes pieprasījuma vai saskaņā ar tās pilnvaru; termins “administratīvā procedūra” ietver arī 20. pantā minētos Kopienas uzdevumus,

— “personas dati” nozīmē visu informāciju, kas attiecas uz identificēto vai identificējamo indivīdu; identificējama persona ir persona, ko var tieši vai netieši identificēt, jo īpaši atsaucoties uz identifikācijas numuru vai vienu vai vairākiem faktoriem, kas ir raksturīgi tās fiziskajai, fizioloģiskajai, garīgajai, ekonomiskajai, kultūras vai sociālajai identitātei,

▼M2

— “operatīvā analīze” ir tādu darbību analīze, kuras ir vai šķietami ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumi, un tā ietver šādus secīgus posmus: — a) informācijas, tostarp personas datu, vākšana; b) informācijas avota un pašas informācijas ticamības izvērtēšana; c) starp šo informāciju vai arī starp šo informāciju un citiem būtiskiem datiem pastāvošās saiknes izpēte, metodiska atspoguļošana un interpretācija; d) novērojumu, hipotēžu vai ieteikumu formulēšana, kurus kompetentās iestādes un Komisija var tieši izmantot kā riska informāciju, lai novērstu un atklātu citus ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpumus un/vai precīzi noteiktu personu vai uzņēmumus, kas ir iesaistīti šādās darbībās,

— “stratēģiskā analīze” ir vispārējo ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpumu tendenču izpēte un atspoguļošana, novērtējot atsevišķu ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpumu veidu radīto apdraudējumu, mērogu un ietekmi, lai vēlāk noteiktu prioritātes, labāk izprastu šo parādību vai apdraudējumu, pārorientētu darbību uz krāpšanas novēršanu un atklāšanu un pārskatītu dienestu organizāciju. Stratēģiskajai analīzei drīkst izmantot tikai datus, kuros nav iekļauti identificējoši faktori,

— “regulāra automātiska apmaiņa” ir iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana bez iepriekšēja pieprasījuma un ik pēc iepriekš noteikta regulāra intervāla,

— “neregulāra automātiska apmaiņa” ir iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana bez iepriekšēja pieprasījuma, tiklīdz informācija kļūst pieejama.

▼B

2. Katra dalībvalsts paziņo pārējām dalībvalstīm un Komisijai to kompetento iestāžu sarakstu, kuras ir norīkotas šīs regulas piemērošanai.

Šajā regulā “kompetentās iestādes” nozīmē iestādes, kuras ir norīkotas saskaņā ar iepriekšējiem apakšpunktiem.

▼M2

2.a pants

Neskarot citus šīs regulas noteikumus un cenšoties sasniegt tajā noteiktos mērķus, īpaši gadījumos, kad nav iesniegta muitas deklarācija vai vienkāršota deklarācija vai arī tā ir nepilnīgi aizpildīta, vai ir pamats uzskatīt, ka tajā norādītā informācija ir nepatiesa, Komisija vai katras dalībvalsts kompetentās iestādes drīkst ar jebkuras citas dalībvalsts kompetento iestādi vai Komisiju apmainīties ar šādiem datiem:

a) firma;

b) preču zīme;

c) uzņēmuma adrese;

d) uzņēmuma PVN reģistrācijas numurs;

e) akcīzes nodokļu identifikācijas numurs ( 9 );

f) informācija par to, vai PNV reģistrācijas numurs un/vai akcīzes nodokļa identifikācijas numurs tiek izmantots;

g) uzņēmuma vadītāju, direktoru un, ja pieejams, galveno akcionāru, dalībnieku vārdi un uzvārdi;

h) rēķina numurs un izdošanas datums; kā arī

i) rēķina summa.

Šis pants attiecas tikai uz 2. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā minēto preču kustību.

▼B

3. pants

Ja valsts iestādes kā atbildi uz administratīvās palīdzības pieprasījumu vai paziņojumu, kas balstīts uz šo regulu, pieņem lēmumu uzsākt darbību, kas ietver pasākumus, kurus var ieviest tikai ar tiesas iestādes pilnvaru vai pēc tās pieprasījuma:

— jebkādu tādējādi iegūtu informāciju attiecībā uz ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ piemērošanu, vai vismaz

— to informācijas daļu, kas nepieciešama, lai pārtrauktu krāpšanas darbību,

paziņo kā šajā regulā minētās administratīvās sadarbības daļu.

Tomēr jebkurai šādai paziņošanai ir jāsaņem iepriekšēja tiesas iestādes pilnvara, ja šādas pilnvaras nepieciešamību paredz valsts tiesību akti.







I SADAĻA

PALĪDZĪBA PĒC PIEPRASĪJUMA

4. pants

1. Pēc iesniedzējas iestādes pieprasījuma, saņēmēja iestāde tai nosūta jebkādu informāciju, kas tai ļauj nodrošināt atbilstību muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu noteikumiem, jo īpaši tiem, kas attiecas uz:

— tādu muitas nodokļu un maksu piemērošanu, kurām ir līdzvērtīga ietekme kopā ar muitas nodokļiem un citām maksām, kas paredzētas saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku vai īpašiem noteikumiem, kas piemērojami precēm, kas iegūtas, pārstrādājot lauksaimniecības produktus,

— darbībām, kas veido daļu no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda finansētās sistēmas.

2. Lai iegūtu nepieciešamo informāciju, saņēmēja iestāde vai administratīvā iestāde, pie kuras tā vēršas, darbojas tā, it kā tā rīkotos pati savā vārdā vai pēc citas iestādes pieprasījuma savā valstī.

5. pants

Pēc iesniedzējas iestādes pieprasījuma, saņēmēja iestāde to nodrošina ar jebkādu apliecinājumu, dokumentu vai apliecinātu dokumenta oriģinālu, kas atrodas tās rīcībā vai ir iegūts saskaņā ar 4. panta 2. punktu, kas attiecas uz darbībām, kas ietvertas muitas vai lauksaimniecības tiesību aktos.

6. pants

1. Pēc iesniedzējas iestādes pieprasījuma, saņēmēja iestāde, ievērojot tajā dalībvalstī spēkā esošos noteikumus, kurā tā atrodas, saņēmējam paziņo par visiem instrumentiem vai lēmumiem, kurus izdevušas administratīvās iestādes un kas attiecas uz muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu piemērošanu.

2. Paziņojuma pieprasījumiem, kur norāda paziņojamā instrumenta vai lēmuma priekšmetu, pievieno tulkojumu tās dalībvalsts oficiālajā valodā vai vienā no oficiālajām valodām, kur atrodas saņēmēja iestāde, neskarot iepriekš minētās iestādes tiesības atteikties no šāda tulkojuma.

7. pants

Pēc iesniedzējas iestādes pieprasījuma, saņēmēja iestāde, cik vien tas ir iespējams, veic uzraudzību vai noorganizē īpašu uzraudzību tās darbības zonā:

a) pār personām, jo īpaši to pārvietošanos, ja ir pamatoti iemesli uzskatīt, ka tās pārkāpj ►C1 tiesību aktus muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktus ◄ ;

b) pār vietām, kur preces uzglabā tādā veidā, kas rada pamatu aizdomām, ka tās domātas, lai atbalstītu darbības ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpšanai;

c) pār tādu preču kustību, kas noteiktas kā potenciālo ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpumu priekšmets;

d) pār transporta līdzekļiem, ja ir pamatots iemesls uzskatīt, ka tos izmanto, lai veiktu darbības ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpšanai.

8. pants

Pēc iesniedzējas iestādes pieprasījuma, saņēmēja iestāde padara pieejamu jebkādu tās rīcībā esošo vai saskaņā ar 4. panta 2. punktu iegūto informāciju, jo īpaši ziņojumus un citus dokumentus vai to izrakstu apstiprinātus oriģinālus, attiecībā uz noteiktām vai plānotām darbībām, ar kurām pārkāpj muitas vai lauksaimniecības tiesību aktus vai kuras iesniedzējas iestādes uzskata par muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumiem, vai, attiecīgos gadījumos, uz saskaņā ar 7. pantu veiktās īpašās uzraudzības atklājumiem.

Tomēr oriģināldokumentus un pozīcijas sniedz tikai tad, ja tas nav pretrunā ar tajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem, kurā atrodas saņēmēja iestāde.

9. pants

1. Pēc iesniedzējas iestādes pieprasījuma, saņēmēja iestāde veic vai organizē attiecīgu izmeklēšanu attiecībā uz darbībām, ar kurām pārkāpj muitas vai lauksaimniecības tiesību aktus vai kuras iesniedzējas iestādes uzskata par muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumiem.

Lūguma saņēmēja iestāde vai administratīvā iestāde, pie kuras tā vēršas, veic administratīvo procedūru, darbojoties tā, it kā tā rīkotos pati savā vārdā vai pēc citas iestādes pieprasījuma savā valstī.

Lūguma saņēmēja iestāde nosūta iesniedzējai iestādei šādu administratīvo procedūru rezultātus.

2. Uz vienošanās pamata starp iesniedzēju iestādi un saņēmēja iestādi, iesniedzējas iestādes norīkotas amatpersonas var ņemt dalību 1. punktā minētajās administratīvajās procedūrās.

Administratīvās procedūras vienmēr veic saņēmēja iestādes personāls. Iesniedzējas iestādes darbinieki pēc savas iniciatīvas nevar uzņemties saņēmēja iestādes darbiniekiem piešķirtās pārbaudes pilnvaras. Tomēr ar saņēmēja iestādes darbinieku starpniecību un vienīgi nolūkā veikt administratīvu procedūru viņiem ir pieejamas tās pašas telpas un tie paši dokumenti, kuri ir pieejami pieprasījuma saņēmēja iestādes darbiniekiem.

Ciktāl valsts kriminālprocesa noteikumi uztic atsevišķas darbības amatpersonām, kas īpaši noteiktas ar valsts tiesību aktiem, iesniedzējas iestādes darbinieki nepiedalās šādās darbībās. Jebkurā gadījumā tie nepiedalās jo īpaši kratīšanās telpās vai personu oficiālā nopratināšanā saskaņā ar krimināllikumu. Tiem tomēr ir pieeja šādi iegūtai informācijai saskaņā ar 3. pantā minētajiem nosacījumiem.

10. pants

Uz vienošanās pamata starp iesniedzēju iestādi un saņēmēju iestādi un saskaņā ar pēdējās izveidotajiem noteikumiem, iesniedzējas iestādes attiecīgi pilnvarotas amatpersonas no birojiem, kur savas darbības veic tās dalībvalsts administratīvās iestādes, kurā atrodas saņēmēja iestāde, var iegūt informāciju attiecībā ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ piemērošanu, kas nepieciešama iesniedzējai iestādei un kas iegūta no dokumentiem, kuriem šo biroju darbiniekiem ir pieeja. Šīs amatpersonas ir pilnvarotas iegūt minēto dokumentu kopijas.

11. pants

Iesniedzējas iestādes darbiniekiem, kas atrodas citā dalībvalstī, saskaņā ar 9. un 10. pantu vienmēr jābūt iespējai uzrādīt rakstisku pilnvaru, kas apliecina to identitāti un oficiālos pienākumus.

12. pants

Atklājumi, sertifikāti, informācija, dokumenti, notariāli apstiprinātas kopijas un jebkādas ziņas, ko ieguvuši saņēmēja iestādes darbinieki un nosūtījuši iesniedzējai iestādei 4. līdz 11. pantā minētās palīdzības gaitā, iesniedzējas iestādes dalībvalsts kompetentās iestādes var izmantot kā pierādījumu.







II SADAĻA

SPONTĀNA PALĪDZĪBA

13. pants

Katras dalībvalsts kompetentās iestādes, kā noteikts 14. un 15. pantā, sniedz pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm palīdzību bez iepriekšēja pieprasījuma.

14. pants

Ja tās uzskata par lietderīgu atbilstības nodrošināšanai muitas vai lauksaimniecības tiesību aktiem, katra dalībvalsts kompetentā iestāde:

a) pēc iespējas veic vai organizē īpašu uzraudzību, kas raksturota 7. pantā;

b) nosūta pārējo attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm visu to rīcībā esošu informāciju un, jo īpaši, ziņojumus un citus dokumentus vai šo dokumentu apstiprinātas kopijas vai izrakstus attiecībā uz darbībām, kas ietver vai pēc tās domām ietver muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumus.

15. pants

►M2 1. ◄ Katras dalībvalsts kompetentās iestādes nekavējoties nosūta pārējo attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm visu attiecīgo informāciju par darbībām, kas ietver vai pēc to domām ietver muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumus, jo īpaši par iesaistītajām precēm un jauniem šādu darbību veikšanas veidiem.

▼M2

2. Katras dalībvalsts kompetentās iestādes, veicot regulāru automātisku apmaiņu vai neregulāru automātisku apmaiņu, var arī paziņot citas attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei informāciju, kas ir saņemta saistībā ar tādu preču ievešanu, izvešanu, tranzītu, glabāšanu un galapatēriņu, tostarp pasta satiksmi, kuras ir pārvietotas starp Kopienas muitas teritoriju un citām teritorijām, kā arī saistībā ar ārpuskopienas un galapatēriņa preču esamību un kustību muitas teritorijā, ja tas ir vajadzīgs, lai novērstu vai atklātu darbības, kuras ir vai šķietami ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumi.

▼B

16. pants

Palīdzības, kas minēta 13. līdz 15. pantā, gaitā vienas dalībvalsts darbinieku iegūto un citai dalībvalstij nosūtīto informāciju tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kas saņem informāciju, var izmantot kā pierādījumu.







III SADAĻA

ATTIECĪBAS AR KOMISIJU

17. pants

1. Katras dalībvalsts kompetentās iestādes Komisijai tiklīdz tā ir pieejama nosūta:

a) jebkādu informāciju, ko tās uzskata par būtisku, attiecībā uz: — precēm, kas ir bijušas vai par kurām ir aizdomas, ka tās ir bijušas muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumu priekšmets, — metodēm vai praksi, kas izmantota vai par kuru ir aizdomas, ka tā ir izmantota, lai pārkāptu muitas vai lauksaimniecības tiesību aktus, — palīdzības pieprasījumiem, veiktajām darbībām un sniegto informāciju 4. līdz 16. panta piemērošanā, kas var atklāt negodīguma tendences muitas un lauksaimniecības jomā;

b) jebkādu informāciju par trūkumiem vai nepilnībām ►C1 tiesību aktos muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktos ◄ , kas kļūst redzama šo tiesību aktu piemērošanas laikā.

2. Komisija kompetentajām iestādēm katrā dalībvalstī nosūta informāciju, kas palīdzētu ieviestu muitas vai lauksaimniecības tiesību aktus, tiklīdz šāda informācija ir pieejama.

18. pants

1. Ja dalībvalsts kompetentās iestādes uzzina par darbībām, kas ietver vai pēc to domām ietver muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumus, kas ir īpaši būtiski Kopienas līmenī, un jo īpaši:

▼M2

— ja tie ir izraisījuši vai varētu izraisīt turpmākus saistītus pārkāpumus citās dalībvalstīs vai ►C1 trešās valstīs ◄ , vai

▼B

— ja iepriekš minētās iestādes uzskata, ka līdzīgas darbības ir veiktas arī citās dalībvalstīs,

tās vai nu pēc savas iniciatīvas vai atbildot uz pamatotu pieprasījumu no Komisijas nosūta Komisijai visu attiecīgo informāciju, neatkarīgi no tā, vai tā ir dokumentu, kopiju vai to izrakstu formā, kas nepieciešama, lai noteiktu faktus tā, lai Komisija varētu saskaņot dalībvalstu pieņemtos pasākumus.

Komisija minēto informāciju paziņo pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm.

▼M2

Sešu mēnešu laikā pēc Komisijas paziņotās informācijas saņemšanas dalībvalstu kompetentās iestādes nosūta Komisijai kopsavilkumu par krāpšanas apkarošanas pasākumiem, ko tās veikušas, pamatojoties uz saņemto informāciju. Komisija, pamatojoties uz šiem kopsavilkumiem, regulāri sagatavo un nosūta dalībvalstīm ziņojumus par dalībvalstu veikto pasākumu rezultātiem.

▼B

2. Ja dalībvalsts kompetentās iestādes piemēro 1. punktu, tām nav jānosūta informācija pārējo attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm kā minēts 14.b un 15. pantā

3. Atbildot uz pamatotu pieprasījumu no Komisijas, dalībvalsts kompetentās iestādes darbojas 4. līdz 8. pantā noteiktajā veidā.

4. Ja Komisija uzskata, ka pārkāpumi notikuši vienā vai vairākās dalībvalstīs, tā par to informē attiecīgo dalībvalsti vai dalībvalstis, un šī valsts vai valstis pēc iespējas ātrāk veic procedūru, kurā var piedalīties Komisijas amatpersonas, saskaņā ar šīs regulas 9. panta 2. punktu un 11. pantu.

Attiecīgā dalībvalsts vai dalībvalstis cik vien iespējams drīz nosūta Komisijai procedūras rezultātus.

5. Komisijas amatpersonas var ievākt informāciju, kas minēta 10. pantā, saskaņā ar noteikumiem, kas, savstarpēji vienojoties, noteikti minētajā pantā.

6. Šis pants neierobežo Komisijas tiesības uz informāciju un pārbaudi, ko nosaka citi spēkā esoši tiesību akti.

▼M2

7. Neskarot Kopienas Muitas kodeksa noteikumus par kopīgas risku pārvaldības struktūras izveidošanu, stratēģiskās un operatīvās analīzes nolūkā var glabāt un izmantot datus, kuru apmaiņa starp Komisiju un dalībvalstīm ir notikusi atbilstoši 17. un 18. pantam.

8. Dalībvalstis un Komisija var apmainīties ar rezultātiem, kas iegūti, veicot operatīvo un stratēģisko analīzi saskaņā ar šo regulu.

18.a pants

1. Neskarot dalībvalstu kompetences un lai palīdzētu 1. panta 1. punktā paredzētajām kompetentajām iestādēm atklāt preču kustību, kas rada aizdomas par ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpumiem, kā arī šajā nolūkā izmantotos transportlīdzekļus, tostarp konteinerus, Komisija izveido un pārvalda centrālu reģistru, kurā iekļauti dati, kas saņemti no valsts vai privātiem pakalpojumu sniedzējiem, kas darbojas starptautiskajā piegādes ķēdē. Šis reģistrs iepriekš minētajām iestādēm ir tieši pieejams.

2. Pārvaldot šo reģistru, Komisija ir pilnvarota:

a) jebkādā veidā un ar jebkādiem līdzekļiem piekļūt datiem vai iegūt tos un šos datus atkārtoti izmantot, ievērojot intelektuālā īpašuma tiesību aktus; starp Komisiju, kas darbojas Kopienas vārdā, un pakalpojumu sniedzēju noslēdz tehnisku vienošanos, kurā paredz noteikumus par piekļuvi datiem vai to ieguvi;

b) salīdzināt no reģistra iegūtos vai tajā pieejamos datus, indeksēt un papildināt tos, izmantojot citus datu avotus, kā arī analizēt tos, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti ( 10 ) noteikumus;

c) izmantojot elektroniskās datu apstrādes metodes, nodot reģistra datus 1. panta 1. punktā minēto kompetento iestāžu rīcībā.

3. Šajā pantā minētie dati jo īpaši attiecas uz konteineru un/vai transporta līdzekļu kustību un ar to saistītajām precēm un personām. Dati, ja pieejams, ir šādi:

a) attiecībā uz konteineru kustību: — konteinera numurs, — konteinera iekraušanas statuss, — datums, kad notikusi kustība, — kustības veids (iekraušana, izkraušana, pārkraušana, ievešana, izvešana utt.), — kuģa nosaukums vai transportlīdzekļa numura zīme, — brauciena numurs, — vieta, — kravas pavadzīme vai cits transporta dokuments;

b) attiecībā uz transportlīdzekļu kustību: — kuģa nosaukums vai transportlīdzekļa numura zīme, — kravas pavadzīme vai cits transporta dokuments, — konteineru skaits, — kravas svars, — preču apraksts un/vai kods, — rezervācijas numurs, — zīmoga numurs, — pirmās iekraušanas vieta, — pēdējās izkraušanas vieta, — pārkraušanas vietas, — datums, kad paredzama ierašanās pēdējās izkraušanas vietā;

c) personām, kas ir iesaistītas a) un b) apakšpunktā minētajos kustības veidos: uzvārds, pirmslaulības uzvārds, vārdi, agrākie uzvārdi, pieņemtie vārdi, dzimšanas vieta un laiks, valstspiederība, dzimums un adrese;

d) uzņēmumiem, kas ir iesaistīti a) un b) apakšpunktā minētajos kustības veidos: firma, preču zīme, adrese, reģistrācijas numurs, PVN maksātāja numurs, akcīzes nodokļa identifikācijas numurs un īpašnieku, kravas nosūtītāju, saņēmēju, kravas pārsūtītāju, pārvadātāju un citu starpnieku vai starptautiskajā piegādes ķēdē iesaistīto personu adrese.

4. Komisijā tikai iecelti analītiķi ir pilnvaroti apstrādāt personas datus, uz kuriem attiecas šā panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts.

Personas datus, kas nav vajadzīgi attiecīgā mērķa sasniegšanai, nekavējoties dzēš vai padara anonīmus. Jebkurā gadījumā tos nedrīkst glabāt ilgāk par trīs gadiem.

18.b pants

1. Komisija ir pilnvarota sadarbības koordinatoriem no ►C1 trešām valstīm ◄ un Eiropas un starptautiskajām organizācijām un aģentūrām nodrošināt apmācību un visu veidu tehnisko palīdzību, izņemot finansiālu palīdzību.

2. Komisija var dalībvalstīm sniegt ekspertu konsultācijas, tehnisko vai loģistikas palīdzību, īstenot mācību vai komunikācijas pasākumus vai jebkādu citu operatīvu atbalstu, lai sasniegtu šīs regulas mērķus un lai tās varētu veikt savus dalībvalsts pienākumus saistībā ar Līguma par Eiropas Savienību 29. un 30. pantā minētās muitas sadarbības ieviešanu.

▼B







IV SADAĻA

ATTIECĪBAS AR ►C1 TREŠĀM VALSTĪM ◄

▼M2

19. pants

Ja attiecīgā ►C1 trešā valsts ◄ ir juridiski apņēmusies sniegt palīdzību, kas vajadzīga, lai savāktu visus pierādījumus par to, ka darbības, kas šķietami ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumi, ir nelikumīgas, vai lai noteiktu to darbību apmēru, kurās ir konstatēti minēto jomu tiesību aktu pārkāpumi, saskaņā ar šo regulu iegūto informāciju ►C1 trešai valstij ◄ drīkst paziņot:

— Komisija vai attiecīgā dalībvalsts, ja vajadzīgs, iepriekš saņemot piekrišanu no dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kuras sniegušas šo informāciju, vai arī

— Komisija vai attiecīgās dalībvalstis kopīgas rīcības gadījumā, ja informāciju ir sniegusi vairāk nekā viena dalībvalsts, iepriekš saņemot piekrišanu no tām dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras sniegušas šo informāciju.

Dalībvalsts paziņošanu veic, ievērojot valsts tiesību normas, ko piemēro personas datu nodošanā ►C1 trešām valstīm ◄ .

Jebkurā gadījumā nodrošina, ka attiecīgās ►C1 trešās valsts ◄ noteikumi piedāvā aizsardzības līmeni, kas ir līdzvērtīgs 45. panta 1. un 2. punktā paredzētajam.

▼B

20. pants

1. Šīs regulas mērķu sasniegšanai Komisija saskaņā ar 19. pantā noteikto kārtību var veikt Kopienas administratīvās un izziņas sadarbības darbības ►C1 trešās valstīs ◄ ciešā saskaņā un sadarbībā ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm.

2. Komisijas darbības 1. punktā minētajās ►C1 trešās valstīs ◄ regulē šādi noteikumi:

a) tās var veikt pēc Komisijas iniciatīvas, attiecīgos gadījumos pamatojoties uz informāciju, ko sniedzis Eiropas Parlaments, vai pēc vienas vai vairāku dalībvalstu pieprasījuma;

b) tās veic Komisijas amatpersonas, kas norīkotas šim mērķim, un amatpersonas, kuras šim mērķim norīkojušas attiecīgās dalībvalstis;

c) tās ar Komisijas un attiecīgo dalībvalstu piekrišanu var veikt arī dalībvalstu amatpersonas Kopienas vārdā, jo īpaši ar divpusējās palīdzības līgumu ar ►C1 trešo valsti ◄ ; šajā gadījumā Komisiju informē par misijas rezultātiem.

▼M2 —————

▼B

3. Komisija par saskaņā ar šo pantu veikto darbību rezultātiem informē dalībvalstis un Eiropas Parlamentu.

21. pants

1. Šīs regulas 20. pantā minēto Kopienas darbību laikā iegūto informāciju un konstatējumus, jo īpaši attiecīgo ►C1 trešo valstu ◄ sniegtos dokumentus, apstrādā saskaņā ar šīs regulas 45. pantu.

2. Regulas 12. pantu piemēro mutatis mutandis 1. punktā minētajai informācijai un konstatējumiem.

3. Lai to izmantotu saskaņā ar 12. pantu, iegūtos oriģināldokumentus vai to apstiprinātas kopijas Komisija nosūta dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ja tās to pieprasa.

22. pants

Dalībvalstis paziņo Komisijai savstarpējās administratīvās palīdzības ietvaros ar ►C1 trešām valstīm ◄ sniegto informāciju 18. panta 1. punkta nozīmē, ja tā ir īpaši svarīga muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu efektivitātei saskaņā ar šo regulu un ja šī informācija atbilst šīs regulas darbības jomai.







V SADAĻA

MUITAS INFORMĀCIJAS SISTĒMA







1. nodaļa

Muitas informācijas sistēmas izveide

23. pants

1. Ar šo izveido automatizētu informācijas sistēmu, “muitas informācijas sistēmu”, turpmāk tekstā “MIS”, lai pildītu to administratīvo iestāžu prasības, kas atbildīgas par muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu piemērošanu, kā arī Komisijas prasības.

▼M2

2. MIS mērķis saskaņā ar šīs regulas noteikumiem ir palīdzēt novērst, izmeklēt un saukt pie atbildības par darbībām, kas ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumi, ātrāk sniedzot pieejamo informāciju un tādējādi palielinot šajā regulā minēto kompetento iestāžu sadarbības un kontroles procedūru efektivitāti.

▼B

3. Dalībvalstu muitas dienesti var izmantot MIS tehnisko infrastruktūru savu pienākumu veikšanā Līguma par Eiropas Savienību ►M2 29. un 30. pantā ◄ minēto muitas darbību ietvaros.

Šādā gadījumā Komisija nodrošina infrastruktūras tehnisko vadību.

4. Šīs darbības saistībā ar to lauksaimniecības noteikumu piemērošanu, kuriem nepieciešama informācijas ievadīšana MIS, saskaņā ar ►M2 43. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru ◄ nosaka Komisija.

▼M2 —————

▼B

6. Dalībvalstis un Komisija, turpmāk tekstā “MIS partneri”, piedalās MIS saskaņā ar šajā sadaļā minētajiem noteikumiem.







2. nodaļa

MIS darbība un izmantošana

24. pants

MIS sastāv no centrālās datu bāzes, un tā ir pieejama caur termināliem katrā dalībvalstī un Komisijā. Tajā ietilpst tikai dati, tostarp arī personas dati, kas ir vajadzīgi, lai sasniegtu mērķi, kā paredzēts 23. panta 2. punktā, kuri iedalīti šādās kategorijās:

a) preces;

b) transportlīdzekļi;

c) uzņēmumi;

d) personas;

e) krāpšanas tendences;

f) pieejamā ekspertīze;

▼M2

g) aizturētas, atsavinātas vai konfiscētas preces;

h) aizturēta, atsavināta vai konfiscēta skaidrā naudā, kā tā definēta Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1889/2005 (2005. gada 26. oktobris) par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās ( 11 ) 2. pantā.

▼M2

25. pants

1. MIS iekļaujamās pozīcijas, kas attiecas uz katru no 24. panta a) līdz h) apakšpunktā minētajām kategorijām, nosaka saskaņā ar 43. panta 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru, ciktāl tas ir vajadzīgs, lai sasniegtu sistēmas mērķi. Personas dati nekādā gadījumā nedrīkst būt 24. panta e) apakšpunktā minētajā kategorijā.

2. Regulas 24. panta a) līdz d) apakšpunktā minētajās kategorijās attiecībā uz personas datiem iekļaujamās pozīcijas ietver tikai šādu informāciju:

a) uzvārdu, pirmslaulības uzvārdu, vārdus, iepriekšējos uzvārdus un pieņemtos vārdus;

b) dzimšanas datumu un vietu;

c) valstspiederību;

d) dzimumu;

e) personu apliecinošu dokumentu (pases, identifikācijas kartes, autovadītāja apliecības) numuru, izdošanas vietu un datumu;

f) adresi;

g) īpašās faktiskās un pastāvīgās fiziskās pazīmes;

h) brīdinājuma kodu, kas norāda, ka persona bijusi bruņota, varmācīga vai izvairījusies no iestādēm;

i) datu iekļaušanas iemeslu;

j) ierosināto darbību;

k) transportlīdzekļa reģistrācijas numuru.

3. Regulas 24. panta f) apakšpunktā minētajā kategorijā iekļaujamie personas dati ietver tikai informāciju par ekspertu vārdiem un uzvārdiem.

4. Regulas 24. panta g) un h) apakšpunktā minētajā kategorijā iekļaujamie personas dati ietver tikai šādu informāciju:

a) uzvārdu, pirmslaulības uzvārdu, vārdus, iepriekšējos uzvārdus un pieņemtos vārdus;

b) dzimšanas datumu un vietu;

c) valstspiederību;

d) dzimumu;

e) adresi.

5. Nekādā gadījumā neiekļauj personas datus, kas norāda rasi vai etnisko izcelsmi, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību, dalību arodbiedrībā un informāciju par privātpersonas veselību vai seksuālo dzīvi.

▼B

26. pants

Šādi principi jāievēro, ieviešot MIS, saistībā ar personas datiem:

a) ievākšana un jebkādas citas darbības personas datu apstrādei jāveic godīgi un likumīgi;

b) informācija jāievāc nolūkiem, kas minēti 23. panta 2. punktā, un to nedrīkst sekojoši apstrādāt veidā, kas nav savietojams ar šiem nolūkiem;

c) informācijai jābūt adekvātai, atbilstīgai un ne pārlieku apjomīgai, ņemot vērā nolūkus, kādos to apstrādā;

d) informācijai jābūt precīzai un vajadzības gadījumā tā jāatjaunina;

e) informācija jāglabā formā, kas ļauj identificēt datu subjektus ne ilgāk, kā vajadzīgs attiecīgajiem nolūkiem.

▼M2

27. pants

1. Personas datus, kas ir iekļauti 24. pantā minētajās kategorijās, iekļauj MIS tikai šādu ierosināto darbību nolūkā:

a) konstatēšana un ziņošana;

b) slepena novērošana;

c) īpaša kontrole un

d) operatīvā analīze.

2. Personas datus, kas ir iekļauti 24. pantā minētajās kategorijās, drīkst iekļaut MIS tikai tad, ja, īpaši pamatojoties uz iepriekšējām nelikumīgām darbībām vai informāciju, kas sniegta kā palīdzība, pastāv faktiskas pazīmes, kas liecina, ka attiecīgā persona ir veikusi, veic vai gatavojas veikt darbības, kuras ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumi un kuras ir īpaši būtiskas Kopienas līmenī.

▼B

28. pants

1. Ja tiek veiktas 27. panta 1. punktā minētās darbības, šādu informāciju, pilnīgu vai daļēju, var iegūt un nosūtīt MIS partnerim, kas ierosināja šīs darbības:

a) to, ka atrasta prece, transportlīdzeklis, uzņēmums vai persona;

b) kontroles vieta, laiks un iemesls;

c) ceļojuma maršruts un mērķis;

d) personas, kas ir kopā ar attiecīgo personu, vai personas attiecīgajā transportlīdzeklī;

e) izmantotie transporta līdzekļi;

f) objekti, kas tiek transportēti;

g) apstākļi, kādos tika atrasta prece, transportlīdzeklis, uzņēmums vai persona.

Gadījumā, kad šāda informācija ir iegūta, veicot diskrētu novērošanu, ir jāveic pasākumi, kas nodrošina, ka netiek apdraudēta novērošanas slepenība.

2. Sakarā ar īpašo kontroli, kas minēta 27. panta 1. punktā, personas, transportlīdzekļus un objektus var pārmeklēt, ciktāl to atļauj likumi, noteikumi un procedūras dalībvalstī, kur notiek pārmeklēšana. Ja kādas dalībvalsts likumi nepieļauj īpašo kontroli, minētā dalībvalsts to automātiski pārveido novērošanā un ziņošanā.

29. pants

1. Tieša piekļuve datiem, kas ir iekļauti MIS, ir tikai katras dalībvalsts noteiktām valsts iestādēm un Komisijas noteiktām struktūrvienībām. Šīs valsts iestādes ir muitu pārvaldes, bet var būt arī citas iestādes, kas saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumiem, noteikumiem un procedūrām ir kompetentas rīkoties, lai sasniegtu mērķi, kas paredzēts 23. panta 2. punktā.

2. Katra dalībvalsts Komisijai nosūta tās noteiktu kompetento iestāžu sarakstu, kurām ir tieša piekļuve MIS, par katru iestādi nosakot, kādiem datiem tai ir piekļuve un kādam nolūkam.

Komisija attiecīgi informē pārējās dalībvalstis. Tā informē visas dalībvalstis arī par attiecīgajiem datiem, kas saistīti ar Komisijas struktūrvienībām, kurām ļauta piekļuve MIS.

Valsts iestāžu un Komisijas struktūrvienību sarakstu informācijai Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

3. Neatkarīgi no 1. un 2. punkta noteikumiem, Padome, darbojoties pēc Komisijas priekšlikuma, var pieņemt lēmumu, vai ļaut piekļuvi MIS starptautiskām vai reģionālām organizācijām, ar noteikumu, ka attiecīgos gadījumos tajā pašā laikā ar šīm organizācijām ir noslēgts protokols saskaņā ar 7. panta 3. punktu Konvencijā starp dalībvalstīm un Kopienu par informāciju tehnoloģiju izmantošanu muitas vajadzībām. Pieņemot lēmumu, vērā ņem jo īpaši jebkādus esošus divpusējus vai Kopienas līgumus un datu aizsardzības līmeņa atbilstību.

30. pants

1. MIS partneri var izmantot MIS datus vienīgi tam, lai sasniegtu mērķi, kas paredzēts 23. panta 2. punktā; tomēr tie var tos izmantot administratīviem vai citiem mērķiem ar tā MIS partnera iepriekšēju atļauju, kas datus ievadījis sistēmā, saskaņā ar tā vai, attiecīgos gadījumos, Komisijas, kas tos iekļāva sistēmā uzliktiem noteikumiem. Šāda cita izmantošana ir saskaņā ar to dalībvalstu likumiem, noteikumiem un procedūrām, kas to izmanto, un, attiecīgos gadījumos, ar atbilstošiem noteikumiem, kas ir piemērojami Komisijai šajā sakarā, un tajā būtu jāievēro pielikumā izklāstītie principi.

2. Neskarot šā panta 1. un 4. punktu un 29. panta 3. punktu, katrā dalībvalstī MIS datus izmanto tikai valsts iestādes, ko izraudzījusi katra dalībvalsts, un Komisijas izraudzītas struktūrvienības, kuras saskaņā ar likumiem, noteikumiem un procedūrām, ko tām piemēro, ir kompetentas rīkoties, lai sasniegtu mērķus, kas paredzēti 23. panta 2. punktā.

3. Katra dalībvalsts nosūta Komisijai 2. punktā minēto iestāžu vai struktūrvienību sarakstu.

Komisija attiecīgi informē pārējās dalībvalstis. Tā informē visas dalībvalstis arī par attiecīgajiem datiem, kas saistīti ar Komisijas struktūrvienībām, kurām ļauta piekļuve MIS.

Šādi noteikto iestāžu un struktūrvienību sarakstu informācijai Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

4. Muitas informācijas sistēmas datus, ar iepriekšēju atļauju un ievērojot nosacījumus, ko noteikusi dalībvalsts, kas šos datus ievadījusi sistēmā, var nosūtīt iestādēm, kas nav tās, kas minētas 2. punktā, ►C1 trešām valstīm ◄ , starptautiskām vai reģionālām organizācijām, kas vēlas tos izmantot. Katra dalībvalsts veic īpašus pasākumus, lai nodrošinātu šo datu drošību, kad tos pārraida vai piegādā struktūrvienībām, kas atrodas ārpus to teritorijas.

Pirmajā daļā minētos noteikumus piemēro mutatis mutandis Komisijai, ja tā ir ievadījusi sistēmā datus.

31. pants

1. Datu ievadīšanu MIS regulē to dalībvalstu likumi, noteikumi un procedūras, kas nodrošina šos datus, un, attiecīgos gadījumos, atbilstoši noteikumi, kas piemērojami Komisijai šajā sakarā, izņemot gadījumus, kad šī regula paredz stingrākus noteikumus.

2. MIS datu apstrādi, ieskaitot to izmantošanu vai 27. panta 1. punktā minēto darbību veikšanu, ko piedāvājis MIS partneris, kas nodrošina datus, regulē tās dalībvalsts likumi, noteikumi un procedūras, kas apstrādā vai izmanto šādus datus, un atbilstoši noteikumi, kas piemērojami Komisijai šajā sakarā, izņemot gadījumus, kad šī regula paredz stingrākus noteikumus.







3. nodaļa

Datu grozīšana

32. pants

1. Tikai tas MIS partneris, kas piegādā datus, ir tiesīgs grozīt, papildināt, labot vai dzēst datus, kurus tas ievadījis MIS.

2. Ja MIS partneris, kas piegādā datus, konstatē vai uzzina, ka dati, kurus tas ievadījis, ir faktiski kļūdaini vai ka tie ievadīti un glabāti pretēji šai regulai, tas pēc vajadzības tos groza, papildina, labo vai dzēš un par to brīdina pārējos MIS partnerus.

3. Ja kādam no MIS partneriem ir pierādījumi, kas liek domāt, ka dati faktiski ir kļūdaini vai ir iekļauti un glabāti MIS pretrunā ar šo regulu, cik drīz vien tas ir iespējams, tas par to brīdina MIS partneri, kas piegādā datus. MIS partneris, kas piegādā datus, pārbauda attiecīgos datus un vajadzības gadījumā tūlīt labo vai dzēš konkrēto datu daļu. MIS partneris, kas piegādā datus, brīdina pārējos partnerus par jebkuru labojumu un dzēšanu, ko tas veicis.

4. Ja, ievadot datus MIS, kāds MIS partneris konstatē, ka tā ziņojums satura ziņā vai attiecībā uz ierosināto darbību ir pretrunā ar iepriekšējo ziņojumu, tas tūlīt brīdina partneri, kas veica iepriekšējo ziņojumu. Tad abi partneri cenšas jautājumu atrisināt. Gadījumā, ja nevar panākt vienošanos, pirmo ziņojumu saglabā, bet tās jaunā ziņojuma daļas, kas nav pretrunā ar pirmo ziņojumu, iekļauj sistēmā.

5. Saskaņā ar pārējiem šīs regulas noteikumiem, ja kādā dalībvalstī tiesa vai cita iestāde, kas šajā dalībvalstī noteikta šim mērķim, pieņem galīgo lēmumu grozīt, papildināt, labot vai dzēst datus MIS, MIS partneri saskaņo savu darbību.

Gadījumā, kad šādi lēmumi, kurus pieņēmušas tiesas vai citas iestādes, kas noteiktas šim nolūkam, tostarp 36. pantā paredzētie lēmumi attiecībā uz labojumu vai likvidāciju, ir pretrunīgi, dalībvalsts, kas ievadījusi konkrētos datus sistēmā, tos izdzēš.

Pirmās daļas noteikumus piemēro mutatis mutandis, ja Komisijas lēmumu par MIS ietverto informāciju Tiesa ir paziņojusi par spēkā neesošu.







4. nodaļa

Datu saglabāšana

33. pants

1. MIS iekļautus datus glabā tikai tik ilgi, cik tas ir vajadzīgs, lai sasniegtu mērķi, kura dēļ tie tika iekļauti. MIS partneris, kas piegādā datus, vismaz reizi gadā pārbauda vajadzību tos saglabāt.

2. MIS partneris, kas piegādā datus, pārbaudes laikā var izlemt saglabāt šos datus līdz nākošajai pārbaudei, ja tas ir vajadzīgs, lai sasniegtu mērķus, kuru dēļ šie dati tika iekļauti sistēmā. Neskarot 36. pantu, ja lēmums saglabāt datus netiek pieņemts, tos automātiski pārvieto uz to MIS daļu, kurai pieeja ir ierobežota saskaņā ar 4. punktu.

3. Kad saskaņā ar 2. punktu ir paredzēta MIS glabātu datu pārvietošana, par to MIS automātiski vienu mēnesi iepriekš informē MIS partneri.

4. Datus, kas pārsūtīti saskaņā ar 2. punktu, MIS turpina paturēt vienu gadu, bet, neierobežojot 36. pantu, tie ir pieejami tikai 43. pantā minētās komitejas pārstāvim saistībā ar minētā panta 4. punkta septītā, astotā un devītā ievilkuma un 5. punkta piemērošanu vai 37. pantā minētajām pārraudzības iestādēm. Šajā laika periodā datus var apskatīt tikai tāpēc, lai pārbaudītu to precizitāti un likumību. Pēc tam tos dzēš.







5. nodaļa

Personas datu aizsardzība

34. pants

1. Katrs MIS partneris, kas plāno iegūt personas datus no MIS vai tos ievadīt MIS, ne vēlāk par brīdi, kad stājas spēkā šī regula, pieņem valsts tiesību aktus vai iekšējus noteikumus, kas piemērojami Komisijā, kas nodrošina indivīdu tiesību un brīvības aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi.

2. MIS partneris var iegūt personas datus no MIS vai tos tur ievadīt, kad stājušies spēkā noteikumi 1. punktā minēto šādu datu aizsardzībai. Katra dalībvalsts arī iepriekš izrauga vienu vai vairākas valsts pārraudzības iestādes saskaņā ar 37. pantu.

▼M2

3. Lai nodrošinātu to, ka šīs regulas personas datu aizsardzības noteikumus piemēro pareizi, katra dalībvalsts un Komisija MIS uzskata par personas datu apstrādes sistēmu, uz kuru attiecas:

— valstu tiesību akti, ar kuriem transponē Direktīvu (EK) Nr. 95/46/EK,

— Regula (EK) Nr. 45/2001 un

— citi šajā regulā paredzēti stingrāki noteikumi.

35. pants

1. Saskaņā ar 30. panta 1. punktu MIS partneriem ir aizliegts izmantot MIS iekļautos personas datus mērķiem, kas nav minēti 23. panta 2. punktā.

2. Datus drīkst pavairot vienīgi tehniskām vajadzībām ar nosacījumu, ka šāda pavairošana ir vajadzīga 29. pantā minēto iestāžu veiktiem informācijas meklējumiem.

3. Personas datus, ko MIS iekļāvusi dalībvalsts vai Komisija, nedrīkst kopēt uz tādām datu apstrādes sistēmām, par kurām atbildīgas ir dalībvalstis vai Komisija, izņemot riska pārvaldības sistēmas, ko izmanto tiešām muitas pārbaudēm valsts līmenī, vai operatīvās analīzes sistēmas, kuras izmanto, lai koordinētu pasākumus Kopienas līmenī.

Šādā gadījumā tikai katras dalībvalsts iestāžu ieceltie analītiķi un Komisijas dienestu ieceltie analītiķi ir pilnvaroti apstrādāt no MIS iegūtos personas datus riska pārvaldības sistēmā, ko izmanto tiešām muitas pārbaudēm, kuras veic valsts iestādes, vai operatīvās analīzes sistēmā, ko izmanto, lai koordinētu pasākumus Kopienas līmenī.

Katra dalībvalsts nosūta Komisijai sarakstu ar riska pārvaldības dienestiem, kuros strādājošie analītiķi drīkst kopēt un apstrādāt MIS iekļautos personas datus. Komisija par to attiecīgi informē pārējās dalībvalstis. Tā arī sniedz visām dalībvalstīm attiecīgo informāciju par saviem dienestiem, kuri ir atbildīgi par operatīvo analīzi.

Šādi noteikto valstu iestāžu un Komisijas dienestu sarakstu Komisija zināšanai publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

No MIS nokopētos personas datus glabā tikai tik ilgi, cik tas ir vajadzīgs, lai sasniegtu mērķi, kuram tie tika kopēti. MIS partneris, kas kopē datus, vismaz reizi gadā pārbauda vajadzību tos glabāt. Glabāšanas laiks ir ne ilgāk kā desmit gadi. Personas datus, kas nav vajadzīgi analīzes turpināšanai, nekavējoties dzēš vai padara anonīmus.

▼B

36. pants

1. Personu tiesības attiecībā uz MIS personas datiem, jo īpaši to piekļuves tiesībām, izmanto:

— saskaņā ar tās dalībvalsts likumiem, noteikumiem un procedūrām, kurā šādas tiesības izmanto,

— saskaņā ar 34. panta 1. punktā minētajiem iekšējiem noteikumiem, kas piemērojami Komisijai.

Ja attiecīgās dalībvalsts likumi, noteikumi un procedūras to paredz, 37. pantā paredzētā valsts uzraudzības iestāde lemj, vai ziņas ir jāsniedz un pēc kādas procedūras.

2. MIS partneris, kuram ir iesniegts pieteikums piekļuvei personas datiem, var atteikt piekļuvi, ja informācijas paziņošana, visticamāk, ierobežotu to darbību, ar kurām pārkāpj muitas vai lauksaimniecības tiesību aktus, novēršanu, izmeklēšanu un kriminālvajāšanu to sakarā. Dalībvalsts arī var atteikt piekļuvi, kā paredzēts tās likumos, noteikumos un procedūrās attiecībā uz gadījumiem, kad šāda atteikšana ir tāda pasākuma daļa, kas nepieciešams, lai nodrošinātu valsts drošību, aizsardzību, sabiedrības drošību un citu tiesības un brīvības. Komisija var atteikt piekļuvi, ja šāds atteikums ir tāda pasākuma daļa, kas nepieciešams, lai nodrošinātu citu tiesības un brīvības.

▼M2

Jebkurā gadījumā laikposmā, kad tiek īstenoti pasākumi, lai veiktu konstatēšanu un ziņošanu vai slepenu novērošanu, kā arī laikposmā, kad notiek datu operatīvā analīze vai administratīva procedūra vai kriminālizmeklēšana, piekļuvi var liegt visām personām, kuru dati tiek apstrādāti.

▼B

3. Ja cits MIS partneris ir sniedzis personas datus, attiecībā uz kuriem ir iesniegts piekļuves pieteikums, piekļuvi atļauj tikai, ja partnerim, kas piegādā datus, ir dota iespēja izklāstīt savu nostāju.

4. Jebkura persona saskaņā ar katras dalībvalsts likumiem, noteikumiem un procedūrām vai iekšējiem noteikumiem, kas piemērojami Komisijai, var pieprasīt katram MIS partnerim labot vai dzēst personas datus attiecībā uz viņu pašu, ja šie dati faktiski ir kļūdaini vai ja tie ir iekļauti vai uzglabāti MIS pretēji 23. panta 2. punktā minētajam mērķim, vai, ja nav ievēroti 26. panta principi.

5. Katrā dalībvalstī jebkura persona saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumiem, noteikumiem un procedūrām var iesniegt prasību vai, vajadzības gadījumā, sūdzību tiesā vai iestādē, kas ir noteikta šim mērķim saskaņā ar likumiem, noteikumiem un procedūrām, sakarā ar personas datiem, kas attiecībā uz to iekļauti MIS, lai:

a) tiktu izlaboti vai dzēsti faktiski kļūdaini personas dati;

b) lai tiktu izlaboti vai dzēsti personas dati, kas iekļauti vai tiek glabāti MIS pretēji šai regulai;

c) lai iegūtu piekļuvi personas datiem;

d) lai iegūtu kompensāciju saskaņā ar 40. panta 2. punktu.

Attiecībā uz Komisijas iekļautiem datiem saskaņā ar Līguma 173. pantu var iesniegt prasību Tiesā.

Dalībvalstis un Komisija kopīgi uzņemas ieviest galīgos lēmumus, ko pieņēmusi tiesa, Eiropas Kopienu Tiesa vai cita šim mērķim noteikta iestāde, attiecībā uz pirmās daļas a), b) un c) punktu.

6. Norāde šajā pantā un 32. panta 5. punktā uz “galīgu lēmumu” nenozīmē, ka kādai dalībvalstij vai Komisijai ir jāpārsūdz lēmums, ko pieņēmusi tiesa vai cita šim nolūkam noteikta iestāde.







6. nodaļa

Personas datu aizsardzības uzraudzība

37. pants

1. Katra dalībvalsts izrauga vienu vai vairākas valsts uzraudzības iestādes, kas atbild par personas datu aizsardzību, lai tās neatkarīgi pārraudzītu šādus MIS ievadītus datus.

Uzraudzības iestādes saskaņā ar attiecīgiem savas valsts likumiem veic neatkarīgu uzraudzību un pārbaudes, lai nodrošinātu, ka MIS glabāto datu apstrāde un izmantojums nebūtu pretrunā ar attiecīgās personas tiesībām. Šai nolūkā uzraudzības iestādēm ir piekļuve MIS.

▼M2

2. Ikviena persona drīkst pieprasīt Direktīvas 95/46/EK 28. pantā paredzētajai valsts uzraudzības iestādei vai Regulas (EK) Nr. 45/2001 41. panta 2. punktā paredzētajam Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam atļauju piekļūt saviem personas datiem, lai pārbaudītu to pareizību un veidu, kā tos izmanto vai kā tie ir izmantoti. Minētās tiesības reglamentē attiecīgi likumi, noteikumi un procedūras dalībvalstī, kur veikts attiecīgais pieprasījums, vai Regula (EK) Nr. 45/2001. Ja datus ir iekļāvusi cita dalībvalsts vai Komisija, pārbaudi veic ciešā sadarbībā ar šīs dalībvalsts uzraudzības iestādi vai Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju.

▼B

3. Komisija savu struktūrvienību ietvaros veic visus pasākumus, lai nodrošinātu personas datu aizsardzības uzraudzību, kas sniedz tāda līmeņa drošību, kas līdzvērtīga 1. punktā minētajai.

▼M2

3.a Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs uzrauga MIS atbilstību Regulai (EK) Nr. 45/2001.

▼M2

4. Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs vismaz reizi gadā rīko sanāksmi, kurā piedalās visas dalībvalstu datu aizsardzības uzraudzības iestādes, kuras ir atbildīgas par jautājumiem, kas saistīti ar MIS uzraudzību.

▼B







7. nodaļa

▼M2

Datu drošība

▼B

38. pants

1. Visus tehniskos un organizatoriskos pasākumus, kas nepieciešami, lai saglabātu drošību, pieņem:

a) dalībvalstis un Komisija, katra tiktāl, cik tas attiecas uz katru no tām, attiecībā uz MIS termināliem, kas atrodas to attiecīgajās teritorijās un Komisijas birojos;

b) 43. pantā minētā komiteja attiecībā uz MIS un termināliem, kas atrodas tajās pašās telpās, kur atrodas sistēma un ko izmanto tehniskām vajadzībām un 3. punktā paredzētajām pārbaudēm;

▼M2

c) Komisija attiecībā uz kopējā sakaru tīkla Kopienas elementiem.

▼B

2. Jo īpaši dalībvalstis, Komisija un 43. pantā minētā komiteja veic pasākumus:

a) lai personas bez atļaujas nevarētu piekļūt iekārtām, ko izmanto datu apstrādei;

b) lai personas bez atļaujas nevarētu lasīt, kopēt, grozīt vai likvidēt datus vai datu nesējus;

c) lai nepieļautu, ka datus ievada, iegūst, groza vai dzēš neatļauti;

d) lai personām bez atļaujas nebūtu piekļuves MIS datiem, izmantojot datu pārraides iekārtas;

e) lai attiecībā uz MIS izmantojumu garantētu, ka personām ar atļaujām būtu pieejas tiesības, kas ļauj piekļūt tikai tiem datiem, kas atbilst to kompetencei;

f) lai garantētu, ka to, kurām iestādēm var pārraidīt datus ar datu pārraides iekārtām, var pārbaudīt un konstatēt;

g) lai garantētu, ka pēc datu ievadīšanas var pārbaudīt un konstatēt, kādi dati ievadīti MIS, kad un kas to ir veicis, kā arī uzraudzīt šo datu apskati;

h) lai novērstu to, ka laikā, kad pārraida datus vai transportē datu nesējus, var neatļauti nolasīt, nokopēt, grozīt vai dzēst datus.

3. Saskaņā ar 43. pantu Komisija pārbauda, ka veiktā meklēšana bija atļauta, un to veikuši lietotāji, kam to darīt ir atļauts. Pārbauda vismaz 1 % veikto meklējumu. Šādu meklējumu un pārbaužu ierakstu ievada sistēmā un izmanto tikai minētajām pārbaudēm. To dzēš pēc sešiem mēnešiem.

39. pants

1. Katra dalībvalsts nosaka struktūrvienību, kas ir atbildīga par 38. pantā minētajiem drošības pasākumiem attiecībā uz termināliem, kas atrodas tās teritorijā, 33. panta 1. un 2. punktā minētajām pārskata darbībām un kopumā attiecībā uz šīs regulas pienācīgu ieviešanu, ciktāl tas nepieciešams saskaņā ar tās likumiem, noteikumiem un procedūrām.

2. Komisija no savas puses nosaka tās savas struktūrvienības, kas būs atbildīgas par 1. punktā minētajiem pasākumiem.







8. nodaļa

Pienākumi un publicēšana

40. pants

1. Katrs MIS partneris, kas iekļāvis sistēmā datus, ir atbildīgs par šo datu precizitāti, aktualitāti un likumību. Katra dalībvalsts vai, attiecīgos gadījumos, Komisija arī ir atbildīga par atbilstību šīs regulas 26. panta noteikumiem.

2. Katrs MIS partneris saskaņā ar valsts likumiem, noteikumiem un procedūrām vai līdzvērtīgiem Kopienas noteikumiem ir atbildīgs par personai radīto kaitējumu ar MIS izmantošanu attiecīgajā dalībvalstī vai Komisijā.

Tas pats attiecas uz gadījumiem, kad kaitējums nodarīts sakarā ar to, ka MIS partneris, kas piegādā datus, ievadījis kļūdainus datus vai ievadījis tos pretēji šai regulai.

3. Ja MIS partneris, pret kuru izvirzīta prasība sakarā ar kļūdainiem datiem, nav tos piegādājis, attiecīgie partneri cenšas vienoties par kompensācijas summu varbūtējo proporciju, ko partneris, kas piegādājis šos datus, atmaksā šim citam partnerim. Šādi apstiprinātas summas atmaksā pēc pieprasījuma.

41. pants

Komisija Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicē paziņojumu par MIS ieviešanu.

▼M2







Va SADAĻA

MUITAS LIETU IDENTIFIKĀCIJAS DATU BĀZE







1. nodaļa

Muitas lietu identifikācijas datu bāzes izveidošana

41.a pants

1. MIS ietilpst arī īpaša datu bāze, ko sauc par “muitas lietu identifikācijas datu bāzi” (“FIDE”). Ja vien šīs sadaļas noteikumi neparedz citādi, visi šīs regulas noteikumi par MIS attiecas arī uz FIDE, un ar visām atsaucēm uz MIS saprotama šī datu bāze.

2. FIDE mērķi ir palīdzēt novērst darbības, kas ir tādu ►C1 tiesību aktu muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktu ◄ pārkāpumi, kuri attiecas uz precēm, ko ieved Kopienas muitas teritorijā vai izved no tās, kā arī atvieglot un paātrināt šādu pārkāpumu atklāšanu un apsūdzību izvirzīšanu par tiem.

3. FIDE nolūks ir nodrošināt, ka Komisija, kad tā sāk koordinācijas lietu 18. panta nozīmē vai gatavo Kopienas misiju kādā ►C1 trešā valstī ◄ 20. panta nozīmē, un dalībvalsts kompetentās iestādes, kuras attiecībā uz administratīvām procedūrām ir ieceltas saskaņā ar 29. pantu, kad tās sāk izmeklēšanas lietu vai veic izmeklēšanu par vienu vai vairākām personām vai uzņēmumiem, var identificēt pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes vai Komisijas dienestus, kuri veic vai ir veikuši izmeklēšanu par attiecīgajām personām vai uzņēmumiem, lai sasniegtu 2. punktā minēto mērķi, izmantojot informāciju par izmeklēšanas lietu esamību.

4. Ja dalībvalstij vai Komisijai, meklējot informāciju FIDE, rodas vajadzība iegūt sīkākas ziņas par reģistrētām izmeklēšanas lietām, kas saistītas ar personām vai uzņēmumiem, tā lūdz palīdzību informācijas sniedzējai dalībvalstij.

5. Dalībvalstu muitas dienesti drīkst izmantot FIDE saistībā ar muitas sadarbību, kas paredzēta Līguma par Eiropas Savienību 29. un 30. pantā. Šādā gadījumā Komisija nodrošina šīs datu bāzes tehnisko vadību.







2. nodaļa

FIDE darbība un izmantošana

41.b pants

1. Kompetentās iestādes drīkst ievadīt FIDE datus no izmeklēšanas lietām 41.a panta 3. punktā minētajos nolūkos par lietām, kas saistītas ar tādu muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumiem, kuri attiecas uz precēm, ko ieved Kopienas muitas teritorijā vai izved no tās, un par lietām, kas ir īpaši būtiskas Kopienas līmenī. Šie dati ietver tikai šādas kategorijas:

a) personas un uzņēmumi, par kuriem kādas dalībvalsts kompetentais dienests veic vai ir veicis administratīvu procedūru vai kriminālizmeklēšanu, un — par kuriem pastāv aizdomas, ka tie veic vai ir veikuši muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumu vai piedalās vai ir piedalījušies šāda pārkāpuma veikšanā, — par kuriem ir sastādīts ziņojums saistībā ar kādu no šiem pārkāpumiem vai — par kuriem ir pieņemts administratīvs lēmums, vai kuriem ir piespriests administratīvs sods vai naudas sods par šādu pārkāpumu;

b) izmeklēšanas lietas joma;

c) dalībvalsts attiecīgā dienesta nosaukums, valstspiederība un kontaktinformācija, kā arī lietas numurs.

Datus, kas minēti a), b) un c) apakšpunktā, ievada par katru personu un uzņēmumu atsevišķi. Nedrīkst veidot saites starp šiem datiem.

2. Personas dati, kas minēti 1. punkta a) apakšpunktā, ietver tikai:

a) attiecībā uz personām: uzvārdu, pirmslaulības uzvārdu, vārdu, iepriekšējos uzvārdus un pieņemto vārdu, dzimšanas datumu un vietu, valstspiederību un dzimumu;

b) attiecībā uz uzņēmumiem: firmu, uzņēmuma nosaukumu, juridisko adresi, PVN maksātāja numuru un akcīzes nodokļu identifikācijas numuru.

3. Datus iekļauj uz noteiktu laiku saskaņā ar 41.d pantu.

41.c pants

1. Tikai 41.a pantā minētās iestādes drīkst ievadīt datus FIDE un pieprasīt tos no šīs datu bāzes.

2. Pieprasot datus no FIDE, jānorāda šādi personas dati:

a) attiecībā uz personām: vārds un/vai uzvārds, un/vai pirmslaulības uzvārds, un/vai iepriekšējie uzvārdi, un/vai pieņemtais vārds, un/vai dzimšanas datums;

b) attiecībā uz uzņēmumiem: firma un/vai uzņēmuma nosaukums, un/vai PVN maksātāja numurs, un/vai akcīzes nodokļu identifikācijas numurs.







3. nodaļa

Datu glabāšana

41.d pants

1. Datu glabāšanas termiņš ir atkarīgs no datu sniedzējas dalībvalsts likumiem, noteikumiem un procedūrām. Nedrīkst pārsniegt šādus maksimālos termiņus, sākot skaitīt no dienas, kad dati ievadīti izmeklēšanas lietā:

a) datus saistībā ar pašreizējām izmeklēšanas lietām nedrīkst glabāt ilgāk par trīs gadiem, ja vien nav konstatēts, ka šajā periodā ir notikusi darbība, kas ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpums; dati jāizdzēš pirms šā termiņa, ja ir pagājis viens gads kopš pēdējā konstatējuma;

b) datus saistībā ar administratīvām procedūrām vai kriminālizmeklēšanu, kurā konstatēts, ka darbība ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpums, bet nav pieņemts administratīvs lēmums, notiesājošs tiesas spriedums vai piespriests naudas sods vai administratīvs sods, nedrīkst glabāt ilgāk par sešiem gadiem;

c) datus saistībā ar administratīvām procedūrām vai kriminālizmeklēšanu, kurā ir pieņemts administratīvs lēmums vai notiesājošs spriedums, piespriests naudas sods vai administratīvs sods, nedrīkst glabāt ilgāk par desmit gadiem.

Šie laikposmi nesummējas.

2. Visos izmeklēšanas lietas posmos, kas paredzēti 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā, datus par personām vai uzņēmumiem dzēš, tiklīdz persona vai uzņēmums, uz kuru attiecas 41.b pants, saskaņā ar datu sniedzējas dalībvalsts likumiem, noteikumiem un procedūrām vairs netiek turēta aizdomās.

3. FIDE automātiski dzēš datus, tiklīdz ir pagājis maksimālais 1. punktā paredzētais datu glabāšanas termiņš.

▼M2







VI SADAĻA

FINANSĒŠANA

42.a pants

1. Šī regula ir pamatakts, atbilstoši kuram finansē visas šajā regulā paredzētās Kopienas darbības, tostarp:

a) visas izmaksas par pastāvīgās tehniskās infrastruktūras izveidošanu un uzturēšanu, ar ko dalībvalstu rīcībā nodod loģistikas, biroju tehnikas un informātikas līdzekļus, lai nodrošinātu kopīgo muitas operāciju koordināciju, sevišķi īpašo uzraudzību, kas paredzēta 7. pantā;

b) transporta un viesnīcas izdevumu, kā arī dienasnaudu atlīdzināšana dalībvalstu pārstāvjiem, kas piedalās 20. pantā paredzētajās Kopienas misijās, kopīgajās muitas operācijās, kuras organizē vai kuru organizēšanā iesaistīta Komisija, kā arī mācībās, ad hoc sanāksmēs un administratīvās izmeklēšanas vai dalībvalstu operatīvo pasākumu sagatavošanas sanāksmēs, kuras organizē vai kuru organizēšanā iesaistīta Komisija. Ja a) apakšpunktā paredzēto tehnisko infrastruktūru izmanto muitas sadarbībā, kas paredzēta Līguma par Eiropas Savienību 29. un 30. pantā, dalībvalstu pārstāvju transporta un viesnīcas izdevumus, kā arī dienasnaudas sedz dalībvalstis;

c) izdevumi saistībā ar informācijas tehnoloģiju infrastruktūru (datortehnikas), programmatūras un saistīto tīklu savienojumu iegādi, izpēti, izveidošanu un uzturēšanu, kā arī izdevumi par saistītiem izstrādes, atbalsta un mācību pakalpojumiem, lai veiktu šajā regulā paredzētās darbības, jo īpaši krāpšanas novēršanu un apkarošanu;

d) informācijas sniegšanas izdevumi un izdevumi par darbībām, kas ar to saistītas un nodrošina piekļuvi informācijai, datiem un datu avotiem, lai veiktu šajā regulā paredzētās darbības, jo īpaši krāpšanas novēršanu un apkarošanu;

e) izdevumi, kas saistīti ar MIS izmantošanu un kas paredzēti juridiskajos instrumentos, kas pieņemti saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 29. un 30. pantu, un jo īpaši Konvenciju par informācijas tehnoloģiju izmantošanu muitas vajadzībām, ko sagatavoja ar Padomes 1995. gada 26. jūlija Aktu ( 12 ), arī tiek segti no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, ciktāl to paredz minētie juridiskie instrumenti.

2. Izdevumus, kas saistīti ar šā panta 1. punkta c) apakšpunktā minētajiem mērķiem izmantotā kopējā sakaru tīkla Kopienas elementu iegādi, izpēti, izveidošanu un uzturēšanu, arī sedz no Eiropas Savienības vispārējā budžeta. Komisija Kopienas vārdā slēdz vajadzīgos līgumus, lai nodrošinātu šo elementu darbību.

3. Neskarot MIS darbības izdevumus un 40. pantā minētās kompensācijas summas, dalībvalstis un Komisija atsakās no jebkādām pretenzijām uz to izdevumu atlīdzināšanu, kas attiecas uz informācijas vai dokumentu sniegšanu un administratīvās izmeklēšanas vai jebkādas citas operatīvas darbības veikšanu, kas notiek, piemērojot šo regulu, un tiek izpildītas pēc dalībvalsts vai Komisijas pieprasījuma, izņemot ekspertu atlīdzību, ja tāda ir samaksāta.

▼B







VII SADAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

43. pants

▼M1

1. Komisijai palīdz komiteja.

▼M2

2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.

3. Šādus pasākumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs regulas elementus, inter alia, to papildinot, pieņem saskaņā ar 2. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru:

a) lēmumus par informācijas iekļaušanu MIS, kā noteikts 25. pantā;

b) par to darbību noteikšanu, kas attiecas uz lauksaimniecības tiesību aktu piemērošanu, attiecībā uz kuriem informācija jāiekļauj MIS, kā noteikts 23. panta 4. punktā.

4. Komiteja izskata visus jautājumus, kas attiecas uz šīs regulas piemērošanu, kurus izvirza tās priekšsēdētājs vai nu pats pēc savas iniciatīvas, vai arī pēc dalībvalsts pārstāvja lūguma, īpaši attiecībā uz:

— šajā regulā minēto savstarpējās palīdzības noteikumu vispārējo darbību,

— praktisku pasākumu pieņemšanu 15., 16. un 17. pantā minētās informācijas nosūtīšanai,

— informāciju, kas Komisijai nosūtīta saskaņā ar 17. un 18. pantu, lai pārbaudītu, vai no tās var gūt pieredzi, kā arī lai pieņemtu lēmumu par pasākumiem, kas vajadzīgi, lai pārtrauktu darbības, par kurām ir konstatēts, ka tās ir muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumi, un – attiecīgos gadījumos – lai ieteiktu grozīt spēkā esošos Kopienas noteikumus vai izstrādāt papildu noteikumus,

— kopīgu muitas operāciju, jo īpaši 7. pantā paredzētās īpašās uzraudzības organizēšanu,

— tādu izmeklēšanu sagatavošanu, ko veic dalībvalstis un ko koordinē Komisija, kā arī 20. pantā paredzēto Kopienas misiju sagatavošanu,

— pasākumiem, kas nav V sadaļā minētie un kas pieņemti, lai nodrošinātu saskaņā ar šo regulu apmainītās informācijas, īpaši personas datu, konfidencialitāti,

— MIS ieviešanu un pienācīgu darbību un visiem tehniskajiem un darbības pasākumiem, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu sistēmas drošību,

— nepieciešamību glabāt informāciju MIS,

— pasākumiem, kas pieņemti, lai nodrošinātu saskaņā ar šo regulu MIS iekļautās informācijas, īpaši personas datu, konfidencialitāti un lai nodrošinātu atbilstību par apstrādi atbildīgo personu pienākumiem,

— pasākumiem, kas pieņemti saskaņā ar 38. panta 2. punktu.

5. Komiteja izskata visas problēmas, kuras saistītas ar MIS darbību un kuras atklājušas 37. pantā minētās valstu uzraudzības iestādes. Komiteja vismaz reizi gadā sasauc ad hoc sanāksmi.

▼B

6. Šī panta nolūkā komitejai ir tieša piekļuve MIS datiem, un tā tos var tieši izmantot.

▼M1

7. Komiteja pieņem savu reglamentu.

▼B

44. pants

Neierobežojot ►M2 V un Va sadaļas noteikumus ◄ , šajā regulā minētos dokumentus var aizstāt ar datorizētu informāciju, kas šim pašam nolūkam sniegta jebkurā veidā.

45. pants

1. Neatkarīgi no formas, jebkura saskaņā ar šo regulu nosūtītā informācija ir konfidenciāla, ieskaitot MIS uzglabātos datus. Uz to attiecas arodnoslēpuma glabāšanas pienākums, un tai pienākas aizsardzība, ko uz tamlīdzīgu informāciju attiecina gan pēc tās dalībvalsts likumiem, kas tās saņēmusi, gan pēc attiecīgajiem noteikumiem, ko piemēro Kopienas iestādēm.

Jo īpaši pirmajā daļā minēto informāciju nedrīkst nosūtīt personām, kas neatrodas dalībvalstīs vai nav piederīgas Kopienas iestādēm, un kurām savu darbību izpildei ir nepieciešams to zināt vai izmantot. To arī nedrīkst izmantot mērķiem, kas nav minēti šajā regulā, izņemot gadījumus, ja dalībvalstis vai Komisija, kas to sniegusi vai iekļāvusi MIS, ir devusi piekrišanu, saskaņā ar dalībvalstu vai Komisijas izveidotiem noteikumiem, ciktāl šāda paziņošana vai izmantošana nav aizliegta ar tajā dalībvalstī spēkā esošajiem noteikumiem, kurā atrodas iestāde, kas saņem informāciju.

2. Neierobežojot ►M2 V un Va sadaļas noteikumus ◄ , informāciju attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām nosūta saskaņā ar šo regulu tikai tad, ja īpaši nepieciešams, lai novērstu, izmeklētu vai uzsāktu lietas izskatīšanas procesu attiecībā uz darbībām, ar kurām pārkāpj muitas vai lauksaimniecības tiesību aktus.

3. Panta 1. un 2. punkts neliedz saskaņā ar šo regulu iegūtās informācijas izmantošanu lietas izskatīšanai tiesā, kas sekojoši uzsākta attiecībā uz muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumiem.

Par šādu izmantošanu ziņo kompetentajai iestādei, kas informāciju ir sniegusi.

4. Ja dalībvalsts paziņo Komisijai, ka tālākas procedūras attaisno fizisku vai juridisku personu, kuras saskaņā ar šo regulu nosūtītais vārds minēts saistībā ar pārkāpumiem, Komisija par to informē visas personas, kurām nosūtīti šie personas dati, pamatojoties uz šo regulu. Attiecīgo personu vairs neuzskata par tādu, kas iesaistīta pārkāpumos, kas bija par pamatu sākotnējai paziņošanai.

Ja personas dati par attiecīgo personu ir iekļauti MIS, tos no tās dzēš.

46. pants

Šīs regulas piemērošanai dalībvalstis veic visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai:

a) nodrošinātu 1. panta 1. punktā minēto administratīvo iestāžu darbības efektīvu savstarpēju saskaņošanu;

b) savstarpējās attiecībās izveidotu nepieciešamo tiešo sadarbību starp iestādēm, kam dotas tiesības tieši šim nolūkam.

47. pants

Dalībvalstis, savstarpēji vienojoties, var pieņemt lēmumu par to, vai ir nepieciešamas procedūras, lai nodrošinātu šajā regulā minēto savstarpējās palīdzības noteikumu vienmērīgu darbību, jo īpaši, lai izvairītos no uzraudzības pārtraukšanas attiecībā uz personām vai precēm, ja tas varētu traucēt atklāt darbības, ar kurām pārkāpj ►C1 tiesību aktus muitas jomā un lauksaimniecības tiesību aktus ◄ .

48. pants

1. Šī regula neuzliek saistības dalībvalstu administratīvajām iestādēm savstarpēji piešķirt palīdzību, ja tas, visticamāk, radītu kaitējumu sabiedriskajā kārtībā (ordre public) vai citās pamatinteresēs dalībvalstīs, kur tās atrodas, jo īpaši attiecībā uz datu aizsardzību.

2. Jāpamato jebkurš atteikums sniegt palīdzību.

Komisiju cik vien iespējams drīz informē par atteikumiem sniegt palīdzību un par atteikuma iemesliem.

49. pants

Neierobežojot Komisijas tiesības uz informācijas saņemšanu saskaņā ar citiem spēkā esošiem noteikumiem, dalībvalstis Komisijai nosūta administratīvo vai juridisko lēmumu, vai tā galvenās daļas attiecībā uz sodu piemērošanu par muitas vai lauksaimniecības tiesību aktu pārkāpumiem gadījumos, kas ir saskaņā ar 17. vai 18. pantu izdarītās paziņošanas priekšmetu.

50. pants

Neierobežojot izdevumus, kas saistīti ar MIS ieviešanu vai 40. pantā minētajiem bojājumiem, dalībvalstis un Komisija atceļ visas prasības atmaksāt izdevumus, kas radušies saistībā ar šo regulu, attiecīgos gadījumos izņemot izdevumus, kas saistīti ar ekspertu honorāriem.

51. pants

Šī regula dalībvalstīs neietekmē kriminālprocesa un savstarpējās palīdzības krimināllietās noteikumu piemērošanu, ieskaitot noteikumus par izmeklēšanas noslēpuma glabāšanu.

▼M2

51.a pants

Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm katru gadu iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, lai īstenotu šo regulu.

▼B

52. pants

1. Regulu (EEK) Nr. 1468/81 atceļ.

2. Atsauces uz atcelto regulu jāsaprot kā atsauces uz šo regulu.

53. pants

►M2 ————— ◄ Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 1998. gada 13. marta.

▼M2 —————

▼B

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









PIELIKUMS

DATU PAZIŅOŠANA

( 30. panta 1. punkts )

1. Paziņošana valsts iestādēm

Datu paziņošana valsts iestādēm būtu jāatļauj tikai, ja attiecīgā gadījumā:

a) pastāv skaidrs tiesisks pienākums vai atļauja, vai ar uzraudzības iestādes atļauju; vai

b) šie dati ir būtiski saņēmējam, lai pildītu savus likumīgos uzdevumus, ar noteikumu, ka saņēmēja veiktās ievākšanas un apstrādes mērķis nav pretrunā ar sākotnējo mērķi un ka kopienas iestādes juridiskās saistības to neliedz.

Nosūtīšana ir īpaši atļaujama, ja attiecīgā gadījumā:

a) paziņošana nešaubīgi ir datu subjekta interesēs un datu subjekts tam ir devis piekrišanu, vai, ja apstākļi ir tādi, kas skaidri ļauj saprast, ka šāda piekrišana ir bijusi; vai

b) paziņošana ir nepieciešama, lai novērstu nopietnas un tuvas briesmas.

2. Paziņošana privātpersonām

Datu paziņošana privātpersonām būtu jāatļauj tikai tad, ja attiecīgajā gadījumā pastāv skaidras juridiskas saistības vai atļauja, vai ar uzraudzības iestādes atļauju.

Nosūtīšana privātpersonām ir īpaši atļaujama, ja attiecīgā gadījumā:

a) paziņošana nešaubīgi ir datu subjekta interesēs un datu subjekts tam ir devis piekrišanu, vai, ja apstākļi ir tādi, kas skaidri ļauj saprast, ka šāda piekrišana ir bijusi; vai

b) paziņošana ir nepieciešama, lai novērstu nopietnas un tuvas briesmas.

3. Starptautiska paziņošana

Datu paziņošana ārvalstu iestādēm būtu jāatļauj tikai:

a) ja pastāv skaidri juridiski noteikumi saskaņā ar valsts vai starptautiskiem likumiem;

b) šādu noteikumu neesamības gadījumā, ja paziņošana ir nepieciešama nopietnu un tuvu briesmu novēršanai;

un ar noteikumu, ka vietējie noteikumi datu subjekta aizsardzībai netiek ierobežoti.

4.1. Paziņošanas pieprasījumi

Saskaņā ar valsts tiesību aktos vai starptautiskos līgumos ietvertiem noteikumiem datu paziņošanas pieprasījumos būtu jāsniedz norāde attiecībā uz iestādi vai personu, kas tos pieprasa, kā arī pieprasījuma iemesls un tā mērķis.

4.2. Noteikumi, kas regulē paziņošanu

Cik vien tas ir iespējams, datu kvalitāte būtu jāpārbauda vēlākais pirms to paziņošanas. Cik vien tas ir iespējams, visos datu paziņojumos būtu jānorāda tiesas lēmumi, kā arī lēmumi atbrīvot no atbildības, un dati, kas pamatoti uz atzinumu vai personīgu izvērtējumu, būtu jāpārbauda izcelsmes vietā pirms paziņošanas, un jānorāda to precizitāte vai uzticamība.

Ja atklāj, ka dati vairs nav precīzi vai aktuāli, tos nevajadzētu paziņot; ja ir paziņota neprecīzi vai neaktuāli dati, iestādei, kas datus paziņo, būtu pēc iespējas jāinformē visi datu saņēmēji par datu neatbilstību.

4.3. Paziņošanas drošība

Citām iestādēm, privātpersonām un ārvalstu iestādēm paziņoto informāciju nevajadzētu izmantot mērķiem, kas nav tie, kas norādīti paziņošanas pieprasījumā.

Datu izmantošana citiem mērķiem, neierobežojot 1. pantu līdz 4. panta 2. punktu, būtu jāpakļauj iestādes, kas paziņo datus, piekrišanai.