1993R2847 — LV — 01.01.2011 — 011.002

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:





Labota ar:







(*) Šis tiesību akts nekad nav publicēts latviešu valodā.









▼B

PADOMES REGULA (EEK) Nr. 2847/93

(1993. gada 12. oktobris),

ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanu, un jo īpaši tā 43. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), tā kā, ievērojot Padomes 1992. gada 20. decembra Regulas (EEK) Nr. 3760/92, kas izveido Kopienas sistēmu zivsaimniecībai un akvakultūrai ( 4 ), 12. pantu, Padome ievieš Kopienas kontroles sistēmu; tā kā kopējas zivsaimniecības politikas panākumi ietver sevī efektīvu kontroles sistēmu, kas aptver visus šīs politikas aspektus; tā kā šā mērķa sasniegšanai ir jāietver noteikumi par saglabāšanas pārraudzību un resursu pārvaldības pasākumiem, struktūrpasākumiem un tirgus kopējas organizācijas pasākumiem, kā arī konkrēti noteikumi par izturēšanos neveiksmes gadījumā, veicot šos pasākumus, kas piemērojami pilnīgi visai zivsaimniecības nozarei no ražotāja līdz patērētājam; tā kā šī sistēma vēlamo rezultātu var sasniegt vienīgi tad, ja ražošanas nozare atzīs, ka tā ir pamatota; tā kā kontrole ir dalībvalstu pirmais un galvenais pienākums; tā kā Komisija arī var censties nodrošināt, lai dalībvalstis taisnīgā ceļā pārrauga un novērš pārkāpumus; tā kā tādēļ Komisija jāapgādā ar finanšu, juridiskiem un tiesiskiem līdzekļiem, lai paveiktu šo uzdevumu cik vien iespējams efektīvi; tā kā pieredze, kas gūta, piemērojot Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2241/87, kas nosaka konkrētus kontroles pasākumus zvejniecībai ( 5 ), parādīja, ka ir vajadzība pastiprināt kontroli noteikumu, kas reglamentē zivsaimniecības resursu saglabāšanu, piemērošanai; tā kā atbilstība zivsaimniecības resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem prasa pieaugošu atbildības izjūtu visiem uzņēmējiem, kas darbojas zvejniecības nozarē; tā kā zivsaimniecības resursu pārvaldības politika, kas balstās jo īpaši uz kopējo pieļaujamo nozveju (TACs) un kvotām, un tehniskiem pasākumiem, ir jāpapildina ar zvejas intensitātes pārvaldību, kas ietver zvejas darbības un apjomus; tā kā, lai nodrošinātu, ka visas nozvejas un kuģu piestātnes atrodas uzraudzībā, dalībvalstīm visos jūras ūdeņos jāuzrauga Kopienas kuģu darbības un visas attiecīgās darbības, kas ļauj pārbaudīt noteikumu, kas attiecas uz kopējo zivsaimniecības politiku, īstenošanu; tā kā ir būtiski, lai dalībvalstis sadarbotos operatīvā līmenī zvejas darbību pārbaužu laikā jūrā, lai veiktu efektīvas un finansiāli pamatotas pārbaudes, daļēji tām darbībām, kas tiek veiktas ārpus dalībvalsts jurisdikcijas vai suverenitātes; tā kā kopējas zivsaimniecības politikas īstenošana rada nepieciešamību pēc pasākumiem, lai uzraudzītu zvejas kuģus, kas Kopienas ūdeņos peld zem trešās valsts karoga, un jo īpaši sistēmu to pārvietošanās izziņošanai un zivju sugām, kas atrodas uz borta, neierobežojot mierīgas caurbraukšanas tiesības teritoriālajos ūdeņos un navigācijas brīvību 200 jūdžu zvejas zonā; tā kā eksperimentālu projektu īstenošana, ko dalībvalstis sadarbībā ar Komisiju piemēro noteiktām kuģu kategorijām, var dot iespēju Padomei līdz 1996. gada 1. janvārim lemt, vai būtu jāievieš satelītuzraudzības vai alternatīva sistēma; tā kā zivsaimniecības vadība, nosakot TAC, prasa sīku informāciju par lomu sastāvu, šāda informācija ir vienlīdz nepieciešama citām procedūrām, ko paredz Regula (EEK) Nr. 3760/92; tā kā tas prasa, lai katrs zvejas kuģa kapteinis vestu kuģa žurnālu; tā kā dalībvalstij, kurā notiek piestāšana krastā, ir jāspēj uzraudzīt kuģu piestātnes savā teritorijā un tādēļ zvejas kuģiem, kas reģistrēti citās dalībvalstīs, būtu jāinformē dalībvalsti, kurā notiek piestāšana krastā, par savu nolūku piestāt krastā tās teritorijā; tā kā ir būtiski krastā piestāšanās laikā noskaidrot un apstiprināt informāciju, kas ir kuģa žurnālos; tā kā tādēļ ir nepieciešams, lai tie, kas iesaistīti krastā piestāšanas procesā un tirdzniecībā ar lomiem, deklarētu daudzumus, kas ir ievesti piestātnē, pārkrauti, piedāvāti pārdošanai; tā kā, lai paredzētu atbrīvojumus no pienākuma vest kuģa žurnālu vai izpildīt deklarāciju par izvešanu krastā maziem zvejas kuģiem, kuriem šāds pienākums var radīt neatbilstīgu apgrūtinājumu, salīdzinot ar viņu nozvejas apjomu, katrai dalībvalstij ir jāuzrauga šādu kuģu darbības, īstenojot paraugplānu; tā kā, lai nodrošinātu Kopienas saglabāšanas un tirdzniecības pasākumu ievērošanu, visiem zivsaimniecības produktiem, kas ievesti vai importēti Kopienā, līdz pirmajai pārdošanai jāpievieno transportēšanas dokuments, kurā uzrādīta to izcelsme; tā kā nozvejas ierobežojumus var regulēt gan dalībvalsts, gan Kopienas līmenī; tā kā dalībvalstīm jāreģistrē piestāšanas krastā un par to, izmantojot datorizētu translēšanu, jāinformē Komisija; tā kā tādēļ ir jāparedz izņēmumi no šā pienākuma par maziem daudzumiem, kas tiek ievesti, kuru datorizēta translēšana var radīt neatbilstīgu administratīvu un finansiālu apgrūtinājumu dalībvalstu iestādēm; tā kā, lai nodrošinātu visu izmantoto resursu saglabāšanu un pārvaldību, noteikumus attiecībā uz kuģa žurnālu, krastā izvešanas un pārdošanas deklarācijām un informāciju par pārkraušanu un lomu reģistrāciju var paplašināt līdz krājumiem, uz kuriem neattiecas TAC vai kvota; tā kā dalībvalstīm jābūt informētām par savu kuģu darbībām ūdeņos, kas atrodas trešo valstu jurisdikcijā vai starptautiskos ūdeņos; tā kā uz šo kuģu kapteiņiem atbilstīgi attiecas pienākums par kuģa žurnālu un izvešanu krastā, un pārkraušanas deklarācijām; tā kā dalībvalstu savāktā informācija jānosūta Komisijai; tā kā krājumu pārvaldība un datu apstrāde prasa radīt kompjuterizētu datu bāzi, lai dotu iespēju datus savstarpēji salīdzināt; tā kā tādēļ Komisijai un tās pārstāvjiem jābūt piekļuvei šīm datorizētas translācijas datu bāzēm, lai veiktu šo datu pārbaudi; tā kā atbilstību noteikumiem, kas attiecas uz zvejniecības piederumiem, nevar adekvāti nodrošināt, ja uz borta atrodas tīkli ar dažāda izmēra acīm, ja vien uz tiem neattiecas papildu kontroles pasākumi; tā kā īpašai zvejai var būt piemēroti noteikt īpašus noteikumus, kā, piemēram, noteikumu par viena tīkla izmantošanu; tā kā, kad dalībvalsts kvota ir izsmelta vai TAC pats par sevi ir izsmelts, zveja jāaizliedz ar Komisijas lēmumu; tā kā ir nepieciešams novērst kaitējumu, kas rodas dalībvalstij, kura nav izsmēlusi savu kvotu, savus piešķīrumus no krājumu daļas vai krājumu grupas, kad zveja tiek aizliegta sakarā ar TAC izsmelšanu; tā kā tādēļ jāparedz kompensāciju sistēma; tā kā gadījumos, kad par zvejas kuģiem atbildīgās personas neievēro šo regulu, saglabāšanas nolūkos uz tām jāattiecina papildu kontroles pasākumi; tā kā, lai garantētu iedarbīgu pieņemto pasākumu vadību, jāparedz deklarēšanas mehānismi saskaņā ar vadības mērķiem un stratēģijām, kas noteiktas Regulas (EEK) Nr. 3760/92 8. pantā un piemērojamas dalībvalstij, kas ir pārsniegusi savu zvejas kvotu; tā kā viens no kopējas zivsaimniecības politikas galvenajiem mērķiem ir pielāgot zvejas apjomus pieejamajiem resursiem; tā kā Regulas (EEK) Nr. 3760/92 11. pants paredz, ka tas ir Padomes uzdevums — nospraust mērķus un stratēģijas zvejas intensitātes restrukturēšanai; tā kā ir arī jānodrošina saskaņa ar tirgus kopējās organizācijas pasākumiem, jo īpaši personām, attiecībā uz kurām šos pasākumus piemēro; tā kā tādēļ ir būtiski, lai katra dalībvalsts, papildus finanšu pārbaudēm, kas jau paredzētas Kopienas noteikumos, veiktu tehniskas pārbaudes, lai nodrošinātu Padomes izstrādāto noteikumu ievērošanu; tā kā jānosaka vispārēji noteikumi, lai atļautu Komisijas ieceltiem Kopienas inspektoriem nodrošināt vienveidīgu Kopienas noteikumu piemērošanu un pārbaudītu kontroli, ko veic dalībvalstu kompetentās iestādes; tā kā, lai garantētu pārbaužu objektivitāti, ir svarīgi, lai Kopienas inspektori varētu, pastāvot noteiktiem apstākļiem, veikt uzdevumu bez iepriekšēja paziņojuma un neatkarīgi tā, lai pārbaudītu kontroles darbības, ko veic dalībvalstu kompetentās iestādes; tā kā šādi uzdevumi nekādos apstākļos nenozīmē privātpersonu kontroli; tā kā rīcība pēc pārkāpuma dalībvalstīs var būt atšķirīga, radot zvejniekos netaisnas attieksmes izjūtu; tā kā preventīvu sankciju trūkums noteiktās dalībvalstīs samazina pārbaužu efektivitāti un tā kā saskaņā ar šiem vērojumiem dalībvalstīm būtu jāveic visi vajadzīgie, nediskriminējošie pasākumi, lai nodrošinātos pret pārkāpumiem un tos izmeklētu, īpaši, izveidojot sarakstu ar sankcijām, kas efektīvi atņemtu sakarā ar pārkāpumiem radušos komerciālo ieguvumu tiem, kas rīkojas nepareizi; tā kā gadījumos, kad dalībvalsts, kurā notiek piestāšana krastā, efektīvi neizmeklē pārkāpumus, karoga dalībvalstij ir mazas iespējas nodrošināt, lai tiek ievēroti noteikumi par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un pārvaldību; tā kā tādēļ jāuzskaita lomi, kas nozvejoti nelegāli, pretēji dalībvalsts, kurā notiek piestāšana krastā, kvotai, ja šī valsts nav uzsākusi efektīvu tiesvedību; tā kā dalībvalstīm regulāri jāziņo Komisijai par savām pārbaužu darbībām un par pasākumiem, kas veikti pēc Kopienas pasākumu pārkāpumiem; tā kā attiecībā uz noteiktiem pasākumiem, ko nosaka šī regula, ir lietderīgi paredzēt sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus; tā kā jānodrošina šajā regulā apkopoto datu konfidencialitāte; tā kā šī regula neiespaido valstu pārraudzības noteikumus, kas, lai arī ietilpst tā jomā, pārsniedz tās obligātos noteikumus, tomēr paredzot, ka šādi valstu noteikumi ir saskaņā ar Kopienas tiesībām; tā kā Regula (EEK) Nr. 2241/87 jāatceļ, izņemot tomēr tās 5. pantu, kas paliek spēkā, līdz tiek pieņemti saraksti, kas minēti šīs regulas 6. panta 2. punktā; tā kā, lai īstenotu noteiktu pantu īpašos noteikumus, ir jāparedz pārejas posms, ļaujot dalībvalstu kompetentajām iestādēm izstrādāt un pielāgot savas prasību ievērošanas procedūras jaunajai regulai; tā kā noteiktu pantu noteikumi tiktāl, cik tie ir saistīti ar zivsaimniecības darbībām Vidusjūrā, kur kopēja zivsaimniecības politika vēl netiek integrāli pielietota, stājas spēkā 1989. gada 1. janvārī, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







▼M15 —————

▼B







II

SADAĻA

Lomu uzraudzība

6. pants

1. Kopienas zvejas kuģu, kas zvejo no krājumiem vai krājumu grupas, kapteiņiem par savām darbībām jāved kuģa žurnāls, konkrēti norādot katras sugas daudzumus, kas ir nozvejoti un tiek turēti uz borta, datumu un šo lomu ieguves vietu (ICES statistiskais taisnstūris), kā arī izmantoto piederumu tipu.

▼M7

2. No 2000. gada 1. janvāra jebkāds daudzums, kas lielāks par 50 kg dzīvā inventāra un ekvivalents jebkādām uz kuģa esošām sugām, jāatzīmē kuģa žurnālā visos apgabalos, izņemot Vidusjūru. ►M11 ►C1 Veicot zvejas darbības Vidusjūrā, kuģa žurnālā jāieraksta jebkādu tādu sugu daudzums, kas norādītas saskaņā ar 8. punktu pieņemtā sarakstā, ja šāda daudzuma svars ir lielāks par 15 kg dzīvsvara ekvivalenta, kas paturēts uz kuģa. ◄ ◄

▼C1

Tomēr kuģa žurnālā jāieraksta tāli migrējošu sugu un mazo pelaģisko sugu jebkurš svars, kas lielāks par 50 kg dzīvsvara ekvivalentu.

▼B

3. Kopienas zvejas kuģu kapteiņi reģistrē savā kuģa žurnālā daudzumus, kas nozvejoti jūrā, datumu un zvejas vietu, kā arī sugas, kas minētas 2. punktā. Jūrā atlaistos daudzumus var reģistrēt novērtēšanas mērķiem.

4. Kopienas zvejas kuģu kapteiņus atbrīvo no 1. un 3. punkta prasībām, ja kuģu kopējais garums ir mazāks par 10 m.

5. Padome ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Komisijas priekšlikuma var lemt par citu atbrīvojumu piešķiršanu nekā tie, kas minēti 4. punktā.

6. Atlases kārtībā katra dalībvalsts veic to zvejas kuģu darbību uzraudzību, kas ir atbrīvoti no 4. un 5. punktā konkretizētajām prasībām, lai nodrošinātu to, ka šie kuģi ievēro spēkā esošos Kopienas noteikumus.

Tādēļ katra dalībvalsts izveido atlases plānu un iesniedz to Komisijai. Veiktās uzraudzības rezultātus regulāri paziņo Komisijai.

7. Kopienas zvejas kuģu kapteiņi reģistrē informāciju, kas prasīta 1. un 3. punktā, vai nu datorlasāmā formā, vai uz papīra.

▼M7

8. Sīki izstrādātas normas šā panta izpildīšanai pieņem saskaņā ar 36. pantā noteikto kārtību, ietverot:

— vēl vienu ģeogrāfisko pamatu bez ICES statistiskā taisnstūra, dažos īpašos gadījumos, un

— to nozveju reģistrēšanu, kas iegūtas ar mazu tīklu ierīcēm un tiek turētas uz kuģa nesašķirotas,

— 2. punktā minēto sarakstu.

▼M15 —————

▼B

8. pants

1. Katra kopienas zvejas kuģa, kura kopējais garums ir vienāds vai lielāks par 10 m, kapteinis vai tā vietnieks pēc katra brauciena un 48 stundu laikā pēc piestāšanas krastā tās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, kurā notiek piestāšana krastā, iesniedz deklarāciju. Kapteinis ir atbildīgs par precizitāti deklarācijā, kurā norāda vismaz katras ievestās sugas daudzumus, kā noteikts 6. panta 2. punktā, un vietu, kur tie nozvejoti.

2. Padome var nolemt, rīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu, attiecināt pienākumu, kas izklāstīts 1. punktā, uz kuģiem, kuru kopējais garums ir mazāks par 10 m. Padome var arī nolemt, rīkojoties pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu, atbrīvot no pienākuma, kas izklāstīts 1. punktā, noteiktas kuģu kategorijas, kuru kopējais garums ir vienāds vai lielāks par 10 m un kas veic īpašas zvejas darbības.

3. Atlases veidā katra dalībvalsts veic to zvejas kuģu uzraudzību, kas ir atbrīvoti no 1. punktā konkretizētajām prasībām, lai nodrošinātu, ka šie kuģi ievēro spēkā esošos Kopienas noteikumus.

Tādēļ katra dalībvalsts izveido atlases plānu un iesniedz to Komisijai. Veiktās uzraudzības rezultātus regulāri paziņo Komisijai.

4. Saskaņā ar 36. pantā noteikto procedūru šā panta īstenošanai pieņem sīki izstrādātus noteikumus.

▼M15 —————

▼M7

11. pants

1. Dalībvalsts var atļaut pārkraušanu un zveju, kas saistīta ar kopējām divu vai vairāku kuģu darbībām un kas notiek jūras ūdeņos, uz kuriem attiecas šīs dalībvalsts suverenitāte vai jurisdikcija, kā arī pārkraušanu, kas notiek šīs dalībvalsts ostās. Attiecīgo kuģu kapteiņi ievēro saskaņā ar 2. punktu noteiktās procedūras, jo īpaši attiecībā uz:

— atļauto vietu definīciju,

— inspekcijas un uzraudzības procedūrām,

— noteikumiem un nosacījumiem par pārkraušanas darbību reģistrēšanu un paziņošanu un par pārkrautajiem daudzumiem.

Šo noteikumu nepiemēro uz pārī veiktām tralēšanas darbībām, kuras veic Kopienas kuģi.

2. Sīki izstrādātas normas šā panta piemērošanai pieņem, ņemot vērā attiecīgo dalībvalstu piezīmes, saskaņā ar kārtību, kas noteikta 36. pantā.

▼M15 —————

▼B

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.