1993R0259 — LV — 01.01.2002 — 007.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

Grozīta ar:







(*) Šis tiesību akts nekad nav publicēts latviešu valodā.









▼B

PADOMES REGULA (EEK) Nr. 259/93

(1993. gada 1. februāris)

par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem Eiropas Kopienā, ievešanu tajā un izvešanu no tās







EIROPAS KOPIENU PADOME, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 130.s pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu ( 1 ), ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu ( 2 ), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 3 ), tā kā Kopiena ir parakstījusi 1989. gada 22. marta Bāzeles Konvenciju par bīstamo atkritumu starptautisko pārvadājumu un to apglabāšanas kontroli; tā kā noteikumi, kas attiecas uz atkritumiem, ir iekļauti ĀAK un EEK 1989. gada 15. decembraKonvencijas 39. pantā; tā kā Kopiena ir apstiprinājusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) Padomes 1992. gada 30. marta Lēmumu par kontroli attiecībā uz pārstrādei paredzēto atkritumu pārvietošanu pāri robežām; tā kā, ņemot vērā iepriekšminēto, Direktīva 84/631/EEK ( 4 ), kas nosaka, kā veicama uzraudzība un kontrole pār bīstamo atkritumu pārrobežu pārvadājumiem, ir jāaizstāj ar regulu; tā kā par atkritumu pārvadāšanas uzraudzību un kontroli dalībvalsts robežās ir atbildīga attiecīgā valsts; tā kā tomēr valstu izveidotajām sistēmām atkritumu pārvadāšanas uzraudzībai un kontrolei dalībvalsts robežās būtu jāatbilst minimālajiem kritērijiem, lai nodrošinātu augstu vides un cilvēku veselības aizsardzības līmeni; tā kā ir svarīgi atkritumu pārvadājumu uzraudzību un kontroli organizēt tā, lai ņemtu vērā vajadzību saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti; tā kā Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvas 75/442/EEK ( 5 ) 5. panta 1. punktā ir noteikts, ka dalībvalstīm pašām vai, ja tas ir nepieciešams un vēlams, sadarbībā ar citām dalībvalstīm, veicot atbilstīgus pasākumus, ir jāizveido integrēts un adekvāts atkritumu apglabāšanas objektu tīkls, kas ļautu Kopienai pašai kā vienotam veselumam nodrošināt atkritumu apglabāšanu un ļautu katrai dalībvalstij virzīties uz šo mērķi, ņemot vērā ģeogrāfisko situāciju vai vajadzību pēc specializētiem objektiem noteikta veida atkritumiem; tā kā minētās direktīvas 7. pantā ir noteikta prasība sastādīt atkritumu apsaimniekošanas plānus, ja nepieciešams – sadarbībā ar attiecīgo dalībvalsti, kurus dara zināmus Komisijai, kā arī noteikts, ka dalībvalsts var veikt vajadzīgos pasākumus, lai novērstu atkritumu pārvietošanu, kas neatbilst šo valstu izstrādātajiem atkritumu apsaimniekošanas plāniem, un tās informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par visiem šādiem pasākumiem; tā kā ir nepieciešams piemērot dažādas procedūras, ņemot vērā atkritumu veidu un to pārvietošanas galamērķi, ieskaitot to, vai atkritumi ir paredzēti apglabāšanai vai pārstrādei; tā kā par atkritumu pārvadājumiem iepriekš ir jāpaziņo kompetentajām iestādēm, lai tās būtu pienācīgi informētas jo īpaši par atkritumu veidu, pārvietošanu un apglabāšanu vai pārstrādi, kas ļautu šīm iestādēm veikt visus vajadzīgos pasākumus cilvēku veselības un vides aizsardzībai, ieskaitot iespēju izvirzīt pamatotus iebildumus pret pārvadājumu; tā kā dalībvalstīm būtu jāspēj ieviest vistuvākās iespējamās vietas izvēles principu, jādod priekšroka pārstrādei un pašpietiekamībai atkritumu apsaimniekošanā Kopienas un valstu līmenī – saskaņā ar Direktīvu 75/442/EEK –, veicot pasākumus saskaņā ar Līgumu, lai pilnīgi vai daļēji aizliegtu vai sistemātiski iebilstu pret atkritumu pārvadājumiem ar nolūku tos apglabāt, izņemot gadījumus, kad bīstamie atkritumi nosūtītājā dalībvalstī rodas tik mazos daudzumos, ka jauna speciāli šo atkritumu apglabāšanai paredzēta objekta būvniecība attiecīgajā dalībvalstī būtu ekonomiski nepamatota; tā kā, lai atrisinātu problēmu, kas saistīta ar šādu nelielu atkritumu apjomu apglabāšanu, vajadzīga attiecīgo dalībvalstu sadarbība un iespējama Kopienas procedūras izmantošana; tā kā atkritumu eksportēšana uz trešām valstīm, lai tos apglabātu, ir jāaizliedz, lai aizsargātu šo valstu vidi; tā kā izņēmuma statuss attiecas uz eksportu uz Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstīm, kas ir pievienojušās arī Bāzeles Konvencijai; tā kā atkritumu eksportēšana pārstrādei uz valstīm, uz ko ESAO lēmums neattiecas, ir veicama saskaņā ar noteikumiem, kas nodrošina atkritumu apsaimniekošanu videi drošā veidā; tā kā līgumi vai kārtība, kas nosaka atkritumu eksportēšanu pārstrādei uz valstīm, uz ko ESAO lēmums neattiecas, Komisijai ir periodiski jāpārskata, lai tā vajadzības gadījumā varētu ieteikt mainīt nosacījumus, saskaņā ar ko tiek veikts šāds eksports, ieskaitot iespēju to aizliegt; tā kā ESAO lēmuma Zaļajā sarakstā iekļautiem to atkritumu pārvadājumiem, kas paredzēti pārstrādei, parasti nepiemēro kontroles procedūru, ko nosaka šī regula, jo šādiem atkritumiem parasti nebūtu jārada risks videi, ja tie tiek atbilstīgi pārstrādāti galamērķa valstī; tā kā saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem un ESAO lēmumu ir nepieciešami daži izņēmumi šai kontroles nepiemērošanai; tā kā daži izņēmumi ir nepieciešami, lai veicinātu šādu pārvadājumu novērošanu Kopienā un ņemtu vērā izņēmuma gadījumus; tā kā uz šādiem atkritumiem attiecas Direktīva 75/442/EEK; tā kā, eksportējot pārstrādei paredzētus atkritumus, kas iekļauti ESAO Zaļajā sarakstā, uz valstīm, uz kurām ESAO lēmums neattiecas, Komisijai ir jākonsultējas ar galamērķa valsti; tā kā šādu apspriežu rezultātā var rasties vajadzība iesniegt Komisijas priekšlikumus Padomei; tā kā par pārstrādei paredzēto atkritumu eksportu uz valstīm, kas nav pievienojušās Bāzeles Konvencijai, ir jāslēdz īpaši līgumi starp šīm valstīm un Kopienu; tā kā dalībvalstīm izņēmuma gadījumos ir jābūt iespējai pēc šīs regulas piemērošanas dienas slēgt divpusējus līgumus par atsevišķu atkritumu importu, pirms Kopiena ir noslēgusi šādas vienošanās, attiecībā uz pārstrādei paredzētajiem atkritumiem, lai izvairītos no jebkādiem pārtraukumiem atkritumu apstrādē, un attiecībā uz apglabāšanai paredzētajiem atkritumiem, ja nosūtītājai dalībvalstij nav tehnisko iespēju un nepieciešamo iekārtu, lai atkritumus apglabātu videi drošā veidā, vai tā pamatoti nevar iegūt šādas iespējas un iekārtas; tā kā ir jānosaka, ka gadījumos, kad atkritumu pārvadājumu nevar pabeigt saskaņā ar kravas pavadzīmē vai līgumā iekļautajiem nosacījumiem, atkritumi ir jāpieņem atpakaļ vai tie jāapglabā vai jāpārstrādā alternatīvā un videi drošā veidā; tā kā nelikumīgas atkritumu pārvadāšanas gadījumā personai, kuras rīcība ir radījusi šādu nelikumīgu pārvadāšanu, atkritumi ir jāpieņem atpakaļ un/vai jāapglabā vai jāpārstrādā alternatīvā un videi drošā veidā; tā kā, ja šī persona to nedara, atkarībā no situācijas ir jāiejaucas nosūtītājas valsts vai galamērķa valsts kompetentajām iestādēm; tā kā ir svarīgi izveidot finansiālu garantiju sistēmu vai tām līdzvērtīgu apdrošināšanu; tā kā dalībvalstīm ir jāiesniedz Komisijai informācija, kas attiecas uz šīs regulas īstenošanu; tā kā to dokumentu forma, kurus nosaka šī regula, ir jāapstiprina un attiecīgie pielikumi ir jāpielāgo saskaņā ar Kopienas procedūru, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







I

SADAĻA

DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

1. Šī regula attiecas uz atkritumu pārvadāšanu Kopienā, ievešanu Kopienā un izvešanu no tās.

2. Šī regula neattiecas uz:

a) tādu atkritumu izkraušanu krastā, kas radušies kuģu un peldošo platformu parastas darbības rezultātā, ieskaitot izlietoto ūdeni un nosēdumus, ja uz šiem atkritumiem attiecas konkrēti saistoši starptautiski dokumenti;

b) civilās aviācijas atkritumu pārvadājumiem;

c) radioaktīvo atkritumu pārvadājumiem, kas definēti 2. pantā Direktīvā 92/3/Euratom (1992. gada 3. februāris) par kontroli un uzraudzību attiecībā uz radioaktīvo atkritumu pārvadājumiem starp dalībvalstīm, to ievešanu Kopienā un izvešanu no Kopienas ( 6 );

d) atkritumu pārvadājumiem, kas minēti Direktīvas 75/442/EEK 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā, ja uz tiem jau attiecas citi attiecīgie normatīvie akti;

e) atkritumu ievešanu Kopienā saskaņā ar Antarktikas Līguma Protokola par vides aizsardzību prasībām.

3.

a) Šīs regulas noteikumi neattiecas arī uz to atkritumu pārvadājumiem, kas paredzēti tikai pārstrādei un iekļauti II pielikumā, izņemot gadījumus, kas noteikti šā punkta b), c), d) un e) apakšpunktā, 11. pantā un 17. panta 1., 2. un 3. punktā;

b) uz šādiem atkritumiem attiecas visi Direktīvas 75/442/EEK noteikumi. Jo īpaši šie atkritumi: — var tikt nosūtīti tikai uz pilnībā sertificētām pārstrādes iekārtām, kas sertificētas saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 10. un 11. panta noteikumiem, — pakļaujas visiem Direktīvas 75/442/EEK 8., 12., 13. un 14. panta noteikumiem;

c) dažus atkritumu veidus, kas nosaukti II pielikumā, tomēr var kontrolēt tādā pašā veidā kā tos, kas iekļauti III vai IV pielikumā, ja, citu iemeslu starpā, tiem ir jebkādas no bīstamības īpašībām, kas nosauktas Padomes Direktīvas 91/689/EEK ( 7 ) III pielikumā. Šo atkritumu veidu, kā arī to, kuru no divām procedūrām piemērot, nosaka saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteikto kārtību. Šādus atkritumus iekļauj II pielikuma A daļā;

d) izņēmuma gadījumos II pielikumā iekļauto atkritumu pārvadājumus, ņemot vērā vides vai sabiedrības veselības aspektus, var kontrolēt dalībvalstis, it kā tie būtu iekļauti III vai IV pielikumā. Dalībvalstis, kas šo iespēju izmanto, par šādiem gadījumiem nekavējoties paziņo Komisijai un attiecīgi informē pārējās dalībvalstis, kā arī norāda sava lēmuma iemeslus. Komisija saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteikto kārtību var apstiprināt šādu rīcību, iekļaujot, kad tas ir atbilstīgi, šādus atkritumus II pielikuma A daļā;

e) gadījumos, kad II pielikumā nosauktie atkritumi tiek pārvadāti pretrunā ar šo regulu vai Direktīvu 75/442/EEK, dalībvalstis var piemērot atbilstošos šīs regulas 25. un 26. panta noteikumus.

2. pants

Šajā regulā:

a) “atkritumi” ir tie, kas definēti Direktīvas 75/442/EEK 1. panta a) apakšpunktā;

b) “kompetentās iestādes” ir tās kompetentās iestādes, ko norīkojušas dalībvalstis saskaņā ar 36. panta kārtību vai ko norīkojušas valstis, kas nav dalībvalstis;

c) “nosūtītāja kompetentā iestāde” ir kompetentā iestāde, ko saskaņā ar 36. panta kārtību norīkojušas dalībvalstis un kas darbojas teritorijā, no kuras krava ir nosūtīta, vai valstu, kas nav dalībvalstis, norīkota kompetentā iestāde;

d) “galamērķa kompetentā iestāde” ir kompetentā iestāde, ko saskaņā ar 36. pantu norīkojušas dalībvalstis un kas darbojas teritorijā, kurā krava tiek saņemta vai kurā atkritumi tiek iekrauti kuģī pirms to apglabāšanas jūrā, nepārkāpjot esošās konvencijas par atkritumu apglabāšanu jūrā, vai valstu, kas nav dalībvalstis, norīkota kompetentā iestāde;

e) “tranzīta kompetentā iestāde” ir atsevišķa iestāde, ko norīkojušas dalībvalstis saskaņā ar 36. pantu, valstij, caur kuras teritoriju notiek pārvadājuma tranzīts;

f) “korespondents” ir centrālā iestāde, ko ieceļ katra dalībvalsts un Komisija saskaņā ar 37. pantu;

g) “paziņotājs” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kuras pienākums ir iesniegt paziņojumu, citiem vārdiem sakot, šeit turpmāk tā ir persona, kura ierosina veikt atkritumu pārvadājumu vai kura ir nosūtījusi atkritumus: i) persona, kuras veiktās darbības ir radījušas atkritumus (sākotnējais ražotājs); vai, ii) ja tas nav iespējams, šim mērķim dalībvalsts licencēts savācējs vai reģistrēts vai licencēts mākleris vai aģents, kas nodrošina atkritumu apglabāšanu vai izmantošanu pārstrādei; vai, iii) ja šīs personas nav zināmas vai nav licencētas, persona, kurai pieder atkritumi vai kurai ir šo atkritumu juridiskās kontroles tiesības (īpašnieks); vai iv) gadījumā, ja atkritumi tiek importēti Kopienā vai vesti tranzītā caur to, persona, kas norīkota saskaņā ar nosūtītājas valsts tiesību aktiem, vai, ja šāda persona nav tikusi norīkota, persona, kurai pieder atkritumi vai kurai ir šo atkritumu juridiskās kontroles tiesības (īpašnieks);

h) “pārvadājuma saņēmējs” ir fiziska vai juridiska persona, kurai atkritumi ir nosūtīti pārstrādei vai apglabāšanai;

i) “apglabāšana” atbilst Direktīvas 75/442/EEK 1. panta e) apakšpunktā dotajai definīcijai;

j) “sertificēts objekts” ir jebkura iestāde vai uzņēmums, kas ir pilnvarots vai licencēts atbilstoši Direktīvas 75/439/EEK ( 8 ) 6. pantam, Direktīvas 75/442/EEK 9., 10. un 11. pantam un Direktīvas 76/403/EEK ( 9 ) 6. pantam;

k) “pārstrād” atbilst Direktīvas 75/442/EEK 1. panta f) apakšpunktā dotajai definīcijai;

l) “nosūtītāja valsts” ir jebkura valsts, no kuras atkritumu pārvadājums ir paredzēts vai ir veikts;

m) “galamērķa valsts” ir jebkura valsts, uz kuru atkritumu pārvadājums ir paredzēts vai ir veikts, lai atkritumus apglabātu vai pārstrādātu vai lai uzkrautu uz kuģa pirms to apglabāšanas jūrā, nepārkāpjot esošās konvencijas par atkritumu apglabāšanu jūrā;

n) “tranzīta valsts” ir jebkura valsts, kas nav nosūtītāja vai galamērķa valsts, caur kuru ir paredzēta vai ir veikta atkritumu pārvadāšana;

o) “kravas pavadzīme” ir standarta pavadzīme, kas ir sastādīta atbilstoši 42. pantā noteiktajai kārtībai;

p) “Bāzeles Konvencija” ir 1989. gada 22. marta Bāzeles Konvencija par bīstamo atkritumu starptautisko pārvadājumu un to apglabāšanas kontroli;

q) “ceturtā Lomes Konvencija” ir 1989. gada 15. decembra Lomes Konvencija;

r) “ESAO Lēmums” ir ESAO Padomes 1992. gada 30. marta lēmums par kontroli attiecībā uz pārstrādei paredzēto atkritumu pārvietošanu pāri robežām.







II

SADAĻA

ATKRITUMU PĀRVADĀJUMI STARP DALĪBVALSTĪM







A

nodaļa

Apglabāšanai paredzētie atkritumi

3. pants

1. Ja paziņotājs ir nodomājis nosūtīt apglabāšanai paredzētos atkritumus no vienas dalībvalsts uz otru un/vai vest tos caur vienu vai vairākām dalībvalstīm tranzītā, neierobežojot 25. panta 2. punkta un 26. panta 2. punkta noteikumus, viņš par to paziņo galamērķa kompetentajām iestādēm un nosūta paziņojuma kopiju nosūtītāja un tranzīta kompetentajām iestādēm, kā arī kravas saņēmējam.

2. Paziņošana ir obligāta par jebkuru pārvadājuma starpposmu no nosūtīšanas vietas līdz galamērķim.

3. Paziņošana notiek ar kravas pavadzīmi, ko izsniedz nosūtītāja kompetentā iestāde.

4. Sastādot paziņojumu, paziņotājs aizpilda kravas pavadzīmi un, ja kompetentās iestādes to pieprasa, sniedz papildu informāciju un dokumentus.

5. Paziņotājs kravas pavadzīmē sniedz informāciju jo īpaši par:

— apglabāšanai paredzēto atkritumu izcelsmi, sastāvu un daudzumu, ieskaitot, 2. panta g) punkta ii) apakšpunktā minētajā gadījumā, ziņas par ražotāju un, ja atkritumiem ir dažāda izcelsme, detalizētu atkritumu uzskaitījumu un visu atkritumu sākotnējo ražotāju identitāti, ja tā ir zināma,

— noteikto maršrutu un apdrošināšanu pret iespējamiem kaitējumiem trešajām personām,

— pasākumiem, kas veicami, lai nodrošinātu drošu transportēšanu, un jo īpaši, lai pārvadātājs ievērotu visus nosacījumus, kādi noteikti konkrētajai transportēšanai attiecīgajā dalībvalstī,

— atkritumu pārvadājuma saņēmēja identitāti, atkritumu apglabāšanas objekta atrašanās vietu un veidu un termiņu, līdz kuram ir derīga atļauja, kas izsniegta šā atkritumu apglabāšanas objekta darbībai. Objektam ir nepieciešama atbilstīga attiecīgo atkritumu apglabāšanas tehniskā jauda tādos apstākļos, kas nerada draudus cilvēku veselībai vai videi,

— darbībām, kas saistītas ar atkritumu apglabāšanu, kā tas atrunāts Direktīvas 75/442/EEK II. A pielikumā.

6. Paziņotājam jānoslēdz līgums ar pārvadājuma saņēmēju par atkritumu apglabāšanu.

Līgumā var būt iekļauta visa vai daļa no informācijas, kas minēta 5. punktā.

Līgumā ir jābūt iekļautām saistībām, kas attiecas uz:

— paziņotāju, par to, ka viņam saskaņā ar 25. pantu un 26. panta 2. punktu ir jāpieņem atkritumi atpakaļ, ja to pārvadājums nav pabeigts, kā iepriekš plānots, vai ja tas noticis, pārkāpjot šīs regulas noteikumus,

— pārvadājuma saņēmēju, ka viņam, cik vien ātri iespējams, bet ne vēlāk kā 180 dienas pēc atkritumu saņemšanas, ir paziņotājam jāuzrāda sertifikāts par to, ka atkritumi ir apglabāti videi drošā veidā.

Šā līguma kopija iesniedzama kompetentajai iestādei pēc tās pieprasījuma.

Ja atkritumu pārvadājums tiek veikts starp diviem uzņēmumiem, kas abi atrodas vienas un tās pašas juridiskās personas kontrolē, šo līgumu var aizstāt ar attiecīgās juridiskās personas deklarāciju par atkritumu apglabāšanu videi drošā veidā.

7. Informācija, kas sniegta saskaņā ar 4. un 6. punktu, uzskatāma par konfidenciālu atbilstoši spēkā esošajiem attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem.

8. Nosūtītāja kompetentā iestāde saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem var izlemt, ka tā pati, nevis paziņotājs, pārsūtīs paziņojumu galamērķa kompetentajai iestādei, kopijas nosūtot kravas saņēmējam un tranzīta kompetentajai iestādei.

Nosūtītāja kompetentā iestāde var nolemt nesūtīt paziņojumu, ja tai ir tūlītēji iebildumi pret attiecīgās kravas pārvadājumu saskaņā ar 4. panta 3. punktu. Šī iestāde nekavējoties informē paziņotāju par esošajiem iebildumiem.

4. pants

1. Saņemot paziņojumu, galamērķa kompetentā iestāde triju darba dienu laikā paziņotājam par to nosūta apliecinājumu un tā kopijas izsūta pārējām kompetentajām iestādēm un kravas saņēmējam.

2.

a) Galamērķa kompetentā iestāde 30 dienu laikā pēc apliecinājuma nosūtītāja pieņem lēmumu par pārvadājuma atļaušanu ar zināmiem nosacījumiem vai bez tiem vai par to noraidīšanu. Tā var pieprasīt arī papildu informāciju. Šī iestāde sniedz atļauju pārvadājuma veikšanai tikai tad, ja tai vai pārējām pārvadājumā iesaistītajām kompetentajām iestādēm nav nekādu iebildumu. Atļauju izsniedz ar noteikumu, ka tiek ievēroti visi transportēšanas nosacījumi, kas minēti d) apakšpunktā. Galamērķa kompetentā iestāde pieņem lēmumu ne agrāk kā 21 dienu pēc apliecinājuma izsūtīšanas. Tā tomēr var pieņem lēmumu agrāk, ja ir saņemta visu pārējo pārvadājumā iesaistīto kompetento iestāžu rakstiska piekrišana. Galamērķa kompetentā iestāde nosūta savu lēmumu paziņotājam rakstiski, nosūtot kopijas pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm;

b) galamērķa un tranzīta kompetentās iestādes var izteikt savus iebildumus 20 dienu laikā pēc apliecinājuma izsūtīšanas. Tās var pieprasīt arī papildu informāciju. Iebildumi paziņotājam iesniedzami rakstiski, nosūtot kopijas pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm;

c) iebildumi un nosacījumi, kas minēti a) un b) apakšpunktā, ir balstīti uz 3. punkta noteikumiem;

d) nosūtītāja un tranzīta kompetentās iestādes 20 dienu laikā pēc apliecinājuma izsūtīšanas var noteikt nosacījumus, kas jāievēro, transportējot atkritumus to jurisdikcijā esošajā teritorijā. Šie nosacījumi rakstiski tiek iesniegti paziņotājam, nosūtot kopijas iesaistītajām kompetentajām iestādēm, kā arī ierakstīti kravas pavadzīmē. Tajos izvirzītās prasības nevar būt stingrākas kā tās, kas ir noteiktas attiecībā uz līdzīgiem pārvadājumiem, kas pilnībā tiek veikti iepriekšminēto iestāžu jurisdikcijā esošajā teritorijā, kā arī jāņem vērā esošie nolīgumi, jo īpaši atbilstošās starptautiskās konvencijas.

3.

i) Lai ieviestu tuvākās vietas izvēles principu, prioritātes piešķiršanu pārstrādei un pašpietiekamību atkritumu apglabāšanā un pārstrādē Kopienas un dalībvalstu līmenī atbilstoši Direktīvas 75/442/EEK noteikumiem, dalībvalstis var veikt pasākumus saskaņā ar Līgumu, lai pilnīgi vai daļēji aizliegtu vai sistemātiski iebilstu pret atkritumu pārvadājumiem. Par šādiem pasākumiem nekavējoties tiek paziņots Komisijai, kas par to informē pārējās dalībvalstis; ii) uz gadījumiem, kad bīstamie atkritumi, kas definēti Direktīvas 91/689/EEK 1. panta 4. punktā, nosūtītāja dalībvalstī viena gada laikā tiek radīti tik mazos daudzumos, ka veidot jaunus specializētus atkritumu apglabāšanas objektus valstī būtu ekonomiski neizdevīgi, i) apakšpunkta noteikumi neattiecas; iii) galamērķa dalībvalsts sadarbojas ar nosūtītāju dalībvalsti, kas uzskata, ka ii) apakšpunkts attiecas uz konkrēto pārvadājumu, lai jautājumu atrisinātu divpusēju sarunu ceļā. Ja jautājumu nav iespējams atrisināt abām pusēm pieņemamā veidā, jebkura no divām dalībvalstīm var iesniegt jautājumu izskatīšanai Komisijā, kas jautājumu izlems saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteikto kārtību; a)

b) nosūtītāja un galamērķa kompetentās iestādes, ņemot vērā ģeogrāfiskos apstākļus vai nepieciešamību pēc specializētiem objektiem noteikta veida atkritumiem, var izteikt pamatotus iebildumus pret plānotiem pārvadājumiem, ja tie netiek veikti saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK noteikumiem, jo īpaši 5. un 7. pantu: i) lai īstenotu pašpietiekamības principu atkritumu apglabāšanā un pārstrādē Kopienas un valsts līmenī; ii) gadījumos, kad atkritumu apglabāšanas objektā ir jāapglabā atkritumi no tuvāk esoša atkritumu veidošanās avota un kompetentā iestāde prioritāti ir piešķīrusi šiem atkritumiem; iii) lai nodrošinātu, ka pārvadājumi tiek veikti saskaņā ar atkritumu apsaimniekošanas plāniem;

c) turklāt nosūtītāja, galamērķa un tranzīta kompetentās iestādes var izteikt pamatotus iebildumus pret plānoto pārvadājumu, ja: — tas nenotiek saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem, kas attiecas uz vides aizsardzību, sabiedrisko kārtību, sabiedrisko drošību vai veselības aizsardzību, — paziņotājs vai kravas saņēmējs iepriekš ir tikuši atzīti par vainīgiem nelikumīgu pārvadājumu veikšanā. — Šajā gadījumā nosūtītāja kompetentā iestāde saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem var atteikt visus pārvadājumus, kuros ir iesaistīta attiecīgā persona, vai — pārvadājums ir pretrunā ar saistībām, kas izriet no starptautiskajām konvencijām, kam dalībvalsts vai iesaistītās dalībvalstis ir pievienojušās.

4. Ja 2. punktā noteiktajā termiņā kompetentās iestādes ir pārliecinājušās, ka problēmas, kas bijušas par pamatu iebildumu izteikšanai, ir novērstas un tiks ievēroti visi nosacījumi, kas ir noteikti attiecībā uz pārvadājumu, tās nekavējoties rakstiski par to informē paziņotāju, nosūtot kopijas kravas saņēmējam un pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

Ja pēc tam notiek kaut kādas būtiskas izmaiņas pārvadājuma nosacījumos, ir jāsastāda jauns paziņojums.

5. Galamērķa kompetentā iestāde savu atļauju pārvadājuma veikšanai apstiprina, atbilstīgi apzīmogojot kravas pavadzīmi.

5. pants

1. Pārvadājums var notikt tikai pēc tam, kad paziņotājs ir saņēmis atļauju no galamērķa kompetentās iestādes.

2. Pēc tam, kad paziņotājs ir saņēmis atļauju, viņš kravas pavadzīmē ieraksta nosūtīšanas datumu un aizpilda pārējos ierakstus, un kravas pavadzīmes kopijas nosūta attiecīgajām kompetentajām iestādēm trīs darba dienas pirms nosūtīšanas.

3. Kravas pavadzīmes kopija vai, ja kompetentās iestādes to pieprasa, tās viens eksemplārs ar pārvadājumu pilnvarojošu zīmogu pavada katru pārvadājumu.

4. Visi uzņēmumi, kas iesaistīti šajā darbībā, aizpilda kravas pavadzīmi norādītajās vietās, paraksta to un patur tās kopiju.

5. Triju darba dienu laikā pēc apglabāšanai paredzēto atkritumu saņemšanas kravas saņēmējs nosūta aizpildītas kravas pavadzīmes kopijas, izņemot 6. punktā minēto sertifikātu, paziņotājam un attiecīgajām kompetentajām iestādēm.

6. Cik vien ātri iespējams un ne vēlāk kā 180 dienas pēc atkritumu saņemšanas kravas saņēmējs, uzņemoties atbildību, nosūta paziņotājam un pārējām attiecīgajām kompetentajām iestādēm atkritumu apglabāšanas sertifikātu. Šis sertifikāts ir daļa no kravas pavadzīmes, kas pavada pārvadājumu, vai ir tai pievienots.







B

nodaļa

Pārstrādei paredzētie atkritumi

6. pants

1. Gadījumos, kad paziņotājs gatavojas atkritumus, kas iekļauti III pielikumā, nosūtīt pārstrādei no vienas dalībvalsts uz otru dalībvalsti un/vai vest tos tranzītā caur vienu vai vairākām dalībvalstīm, un neierobežojot 25. panta 2. punkta un 26. panta 2. punkta noteikumus, viņš par to paziņo galamērķa kompetentajai iestādei un nosūta paziņojuma kopijas nosūtītāja un tranzīta kompetentajām iestādēm, kā arī kravas saņēmējam.

2. Paziņojums obligāti attiecas arī uz pārvadājuma starpposmiem no nosūtītāja vietas līdz galamērķim.

3. Paziņošanu veic, izmantojot kravas pavadzīmi, ko izsniedz nosūtītāja kompetentā iestāde.

4. Sastādot paziņojumu, paziņotājs aizpilda kravas pavadzīmi un, ja to pieprasa kompetentās iestādes, iesniedz papildu informāciju un dokumentus.

5. Paziņotājs kravas pavadzīmē sniedz informāciju jo īpaši par:

— pārstrādei paredzēto atkritumu izcelsmi, sastāvu un daudzumu, kā arī ziņas par atkritumu ražotāju un, ja atkritumiem ir dažāda izcelsme, sīku atkritumu uzskaitījumu un ziņas par visu atkritumu sākotnējiem ražotājiem, ja tie ir zināmi,

— noteikto maršrutu un apdrošinājumu pret iespējamiem kaitējumiem trešajām personām,

— pasākumiem, kas veicami, lai nodrošinātu drošu transportēšanu un, jo īpaši, lai pārvadātājs ievērotu visus nosacījumus, kādi noteikti konkrētajai transportēšanai attiecīgajā dalībvalstī,

— atkritumu pārvadājuma saņēmēja identitāti, atkritumu pārstrādes objekta atrašanās vietu un veidu un laiku, cik ilgi ir derīga atļauja, kas izsniegta šā atkritumu pārstrādes objekta darbībai. Objektam ir nepieciešama atbilstīga attiecīgo atkritumu pārstrādes tehniskā jauda ar tādiem nosacījumiem, kas nerada draudus cilvēku veselībai vai videi,

— darbībām, kas saistītas ar atkritumu pārstrādi, kā uzskaitīts Direktīvas 75/442/EEK II. B pielikumā,

— paredzēto metodi to atkritumu apglabāšanai, kas paliek pāri pēc atkritumu pārstrādes procesa,

— otrreizējo izejvielu attiecību pret atkritumu daudzumu, kas atlikuši pēc pārstrādes,

— otrreizējo izejvielu paredzamo vērtību.

6. Paziņotājam jānoslēdz līgums ar kravas saņēmēju par atkritumu pārstrādi.

Līgumā var būt iekļauta visa informācija, kas minēta 5. punktā, vai tās daļa.

Līgumā ir jābūt iekļautām:

— paziņotāja saistībām saskaņā ar 25. pantu un 26. panta 2. punktu pieņemt atpakaļ atkritumus, ja to pārvadājums nav pabeigts, kā iepriekš plānots, vai ja tas noticis, pārkāpjot šīs regulas noteikumus,

— pārvadājuma saņēmēja saistībām, ja pārstrādei paredzētie atkritumi tiek pārsūtīti uz citu dalībvalsti vai uz trešo valsti, uzrādīt sākotnējās nosūtītājas valsts paziņojumu,

— pārvadājuma saņēmēja saistībām, cik vien ātri iespējams, bet ne vēlāk kā 180 dienas pēc atkritumu saņemšanas, uzrādīt paziņotājam sertifikātu par to, ka atkritumi ir pārstrādāti videi drošā veidā.

Šā līguma kopija jāiesniedz kompetentajai iestādei pēc tās pieprasījuma.

Ja atkritumu pārvadājumu veic starp diviem nodibinājumiem, kas abi atrodas vienas un tās pašas juridiskās personas kontrolē, šo līgumu var aizstāt ar attiecīgās juridiskās personas paziņojumu par apņemšanos atkritumus pārstrādāt videi drošā veidā.

7. Informācija, kas sniegta saskaņā ar 4. un 6. punktu, uzskatāma par konfidenciālu atbilstoši spēkā esošajiem attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem.

8. Kompetentā nosūtītāja iestāde saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem var izlemt, ka tā pati, nevis paziņotājs, pārsūtīs paziņojumu galamērķa kompetentajai iestādei, kopijas nosūtot kravas saņēmējam un tranzīta kompetentajai iestādei.

7. pants

1. Saņemot paziņojumu, galamērķa kompetentā iestāde nosūta paziņotājam apliecinājumu par to triju darba dienu laikā un tā kopijas izsūta pārējām kompetentajām iestādēm un kravas saņēmējam.

2. Galamērķa, nosūtītāja un tranzīta kompetentās iestādes 30 dienu laikā pēc apliecinājuma nosūtītāja var izteikt iebildumus pret pārvadājumu. Šādi iebildumi tiek balstīti uz 4. punkta noteikumiem. Jebkuri iebildumi rakstiski iesniedzami paziņotājam un citām attiecīgajām kompetentajām iestādēm 30 dienu laikā.

Iesaistītās kompetentās iestādes var pieņemt lēmumu par rakstiskas piekrišanas izsniegšanu ātrāk nekā 30 dienu laikā.

Rakstisku piekrišanu vai iebildumu var iesniegt pa pastu vai telefaksu, pēc tam izsūtot to pa pastu. Šādas piekrišanas darbības termiņš beidzas pēc viena gada, ja vien nav noteikts citādi.

3. Nosūtītāja, galamērķa un tranzīta kompetentās iestādes 20 dienu laikā pēc apliecinājuma nosūtītāja var izvirzīt nosacījumus, kas jāievēro, transportējot atkritumus to jurisdikcijā esošajā teritorijā.

Šie nosacījumi rakstiski tiek iesniegti paziņotājam, nosūtot kopijas iesaistītajām kompetentajām iestādēm, kā arī ierakstīti kravas pavadzīmē. Tajos izvirzītās prasības nevar būt stingrākas kā tās, kas ir noteiktas attiecībā uz līdzīgiem pārvadājumiem, kas tiek veikti pilnībā iepriekšminēto iestāžu jurisdikcijā esošajā teritorijā, kā arī tiek ņemti vērā esošie nolīgumi, jo īpaši atbilstošās starptautiskās konvencijas.

4.

a) Nosūtītāja un galamērķa kompetentās iestādes var izteikt pamatotus iebildumus pret plānoto pārvadājumu: — saskaņā ar Direktīvu 75/442/EEK, un jo īpaši tās 7. pantu, vai — ja tas nenotiek saskaņā ar attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem, kas attiecas uz vides aizsardzību, sabiedrisko kārtību, sabiedrisko drošību vai veselības aizsardzību, vai — ja paziņotājs vai kravas saņēmējs iepriekš ir atzīti par vainīgiem nelikumīgu pārvadājumu veikšanā. Šajā gadījumā nosūtītāja kompetentā iestāde saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem var atteikt visus pārvadājumus, kuros ir iesaistīta attiecīgā persona; vai — ja pārvadājums ir pretrunā ar saistībām, kas izriet no starptautiskajām konvencijām, kam pievienojusies dalībvalsts vai iesaistītās dalībvalstis, vai — ja pārstrādei izmantojamo un šim nolūkam neizmantojamo atkritumu attiecība, pārstrādes rezultātā iegūto materiālu paredzamā vērtība vai pārstrādes izmaksas un nepārstrādājamās daļas apglabāšanas izmaksas neattaisno pārstrādi nedz ekonomisku, nedz ar vidi saistītu apsvērumu aspektā;

b) tranzīta kompetentās iestādes var izteikt pamatotus iebildumus pret plānoto pārvadājumu, pamatojoties uz a) apakšpunkta otro, trešo un ceturto ievilkumu.

5. Ja 2. punktā noteiktajā termiņā kompetentās iestādes ir pārliecinājušās, ka problēmas, kas bijušas par pamatu iebildumu izteikšanai, ir novērstas un tiks ievēroti visi nosacījumi, kas ir noteikti attiecībā uz pārvadājumu, tās tūlīt par to rakstiski informē paziņotāju, nosūtot kopijas kravas saņēmējam un pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

Ja pēc tam notiek kādas būtiskas izmaiņas pārvadājuma nosacījumos, jāsastāda jauns paziņojums.

6. Ja tiek izsniegta iepriekšēja rakstiska piekrišana pārvadājuma veikšanai, kompetentā iestāde savu atļauju izsaka, atbilstīgi apzīmogojot kravas pavadzīmi.

8. pants

1. Pārvadājumu var veikt pēc tam, kad ir pagājis 30 dienu termiņš, ja nav iesniegti nekādi iebildumi. Piekrišana klusējot tomēr ir spēkā tikai vienu gadu pēc šā datuma.

Ja kompetentās iestādes nolemj izsniegt rakstisku piekrišanu, pārvadājumu var veikt tūlīt pēc tam, kad visas nepieciešamās piekrišanas ir saņemtas.

2. Paziņotājs kravas pavadzīmē ieraksta kravas nosūtīšanas datumu un veic pārējos nepieciešamos ierakstus kravas pavadzīmē, un kopijas nosūta iesaistītajām kompetentajām iestādēm trīs darba dienas pirms nosūtīšanas.

3. Kravas pavadzīmes kopija vai, ja to pieprasa kompetentās iestādes, tās viens eksemplārs ir līdzi katram pārvadājumam.

4. Visi uzņēmumi un iestādes, kas iesaistīti šajā darbībā, aizpilda kravas pavadzīmi norādītajās vietās, paraksta to un patur tās kopiju.

5. Triju darba dienu laikā pēc pārstrādei paredzēto atkritumu saņemšanas kravas saņēmējs nosūta aizpildītas kravas pavadzīmes kopijas, izņemot 6. punktā minēto sertifikātu, paziņotājam un attiecīgajām kompetentajām iestādēm.

6. Cik vien ātri iespējams un ne vēlāk kā 180 dienas pēc atkritumu saņemšanas kravas saņēmējs, uzņemoties atbildību, nosūta paziņotājam un pārējām attiecīgajām kompetentajām iestādēm atkritumu pārstrādes sertifikātu. Šis sertifikāts ir kravas pavadzīmes, kas pavada pārvadājumu, sastāvdaļa vai ir tai pievienots.

9. pants

1. Kompetentās iestādes, kuru kompetencē ir specifiskas atkritumu pārstrādes iekārtas, var izlemt, neskatoties uz 7. panta noteikumiem, ka tās necels iebildumus pret noteikta veida atkritumu pārvadājumiem uz konkrēto atkritumu veidu pārstrādes iekārtām. Šie lēmumi var attiekties uz ierobežotu laika periodu; tos tomēr var atcelt jebkurā laikā.

2. Kompetentās iestādes, kas izvēlas šādu risinājumu, informē Komisiju par atkritumu pārstrādes objekta nosaukumu, adresi, izmantojamām tehnoloģijām, atkritumu veidu un laika periodu, uz ko attiecas šis lēmums. Arī par jebkuru lēmuma atcelšanu ir jāpaziņo Komisijai.

Komisija tūlīt šo informāciju nosūta pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm Kopienā un ESAO sekretariātam.

3. Par visiem paredzamajiem pārvadājumiem uz šādām pārstrādes iekārtām saskaņā ar 6. pantu paziņo iesaistītajām kompetentajām iestādēm. Šādam paziņojumam ir jāpienāk pirms kravas nosūtīšanas.

Nosūtītāja dalībvalsts un tranzīta kompetentās iestādes var izteikt iebildumus pret jebkādiem šādiem pārvadājumiem, pamatojoties uz 7. panta 4. punktu, vai noteikt konkrētas prasības attiecībā uz transportēšanu.

4. Gadījumos, kad kompetentajām iestādēm, darbojoties saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktu noteikumiem, ir jāpārskata 6. panta 6. punktā minētais līgums, šīm kompetentajām iestādēm par to ir jāinformē Komisija. Šādos gadījumos paziņojumam kopā ar līgumiem vai to pārskatāmajām daļām ir jāpienāk septiņas dienas pirms tam, kad krava tiek nosūtīta, lai pienācīgā veidā varētu veikt vajadzīgo līguma pārskatīšanu.

5. Uz faktisko pārvadājumu attiecas 8. panta 2. līdz 6. punkts.

10. pants

Uz IV pielikumā iekļauto pārstrādei paredzēto atkritumu un to pārstrādājamo atkritumu pārvadājumiem, kas vēl nav iekļauti II, III vai IV pielikumā, attiecas tās pašas procedūras, kas minētas 6. un 8. pantā, izņemot to, ka iesaistīto kompetento iestāžu piekrišana iesniedzama rakstiski pirms pārvadājuma uzsākšanas.

11. pants

1. Lai palīdzētu izsekot to pārstrādei paredzēto atkritumu pārvadājumiem, kas iekļauti II pielikumā, tiem līdzi sniedzama sekojoša informācija, ko parakstījis kravas īpašnieks:

a) īpašnieka vārds un adrese;

b) parastais atkritumu komercapzīmējums;

c) atkritumu daudzums;

d) kravas saņēmēja vārds un adrese;

e) darbības, kas saistītas ar pārstrādi, kuras uzskaitītas Direktīvas 75/442/EK II. B pielikumā;

f) paredzamais nosūtīšanas datums.

2. Informācija, kas norādīta 1. punktā, uzskatāma par konfidenciālu saskaņā ar esošajiem attiecīgās valsts tiesību aktiem.







C

nodaļa

Apglabāšanai un pārstrādei paredzēto atkritumu pārvadājumi starp dalībvalstīm, veicot tranzītu caur trešām valstīm

12. pants

Neskarot 3. līdz 10. panta noteikumus, gadījumos, kad atkritumi tiek pārvadāti starp dalībvalstīm, veicot tranzītu caur vienu vai vairākām trešām valstīm:

a) paziņotājs nosūta paziņojuma kopiju treš(-o) valsts(-u) kompetentajai(-ām) iestādei(-ēm);

b) galamērķa kompetentā iestāde vaicā trešās(-o) valsts(-u) kompetentajai iestādei, vai tā vēlas nosūtīt rakstisku piekrišanu plānotajam pārvadājumam: — 60 dienu laikā, ja attiecīgā valsts ir pievienojusies Bāzeles Konvencijai, ja vien tā nav atteikusies no tiesībām saskaņā ar šīs konvencijas nosacījumiem, vai — laikposmā, par ko ir vienojušās kompetentās iestādes, ja attiecīgā valsts nav pievienojusies Bāzeles Konvencijai.

Abos gadījumos galamērķa kompetentā iestāde attiecīgā gadījumā gaida piekrišanu pirms savas atļaujas izsniegšanas.







III

SADAĻA

ATKRITUMU PĀRVADĀJUMI DALĪBVALSTU ROBEŽĀS

13. pants

1. Direktīvas II, VII un VIII sadaļa neattiecas uz pārvadājumiem dalībvalsts robežās.

2. Dalībvalstis tomēr nosaka atbilstīgu sistēmu atkritumu pārvadājumu uzraudzībai un kontrolei savas jurisdikcijas teritorijā. Šai sistēmai būtu jāņem vērā vajadzība panākt atbilstību Kopienas sistēmai, kas izveidota ar šo regulu.

3. Dalībvalstis informē Komisiju par savu sistēmu atkritumu pārvadājumu uzraudzībai un kontrolei. Komisija par to informē pārējās dalībvalstis.

4. Dalībvalstis savas kompetences sfērā var piemērot sistēmu, kas noteikta II, VII un VIII sadaļā.







IV

SADAĻA

ATKRITUMU EKSPORTS







A

nodaļa

Apglabāšanai paredzētie atkritumi

14. pants

1. Jebkāds apglabāšanai paredzēto atkritumu eksports ir aizliegts, izņemot eksportu uz Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstīm, kas ir pievienojušās Bāzeles Konvencijai.

2. Neierobežojot 25. panta 2. punkta un 26. panta 2. punkta noteikumus, apglabāšanai paredzēto atkritumu eksports tomēr ir aizliegts arī uz EBTA valsti, ja:

a) galamērķa valsts, kas ir EBTA valsts, ir aizliegusi šādu atkritumu importu vai ja tā nav devusi rakstisku piekrišanu konkrēti šo atkritumu importam;

b) Kopienā esošajai nosūtītāja kompetentajai iestādei ir pamats uzskatīt, ka atkritumi attiecīgajā galamērķa valstī, kas ir EBTA valsts, netiks apsaimniekoti atbilstoši videi drošām metodēm.

3. Nosūtītāja kompetentā iestāde pieprasa, lai jebkuri atkritumi, kam ir dota eksporta atļauja uz EBTA valstīm, tiktu apsaimniekoti videi drošā veidā visā pārvadājuma laikā, kā arī galamērķa valstī.

15. pants

1. Paziņotājs nosūta paziņojumu nosūtītāja kompetentajai iestādei, izmantojot kravas pavadzīmi saskaņā ar 3. panta 5. punktu, kopijas nosūtot pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm un kravas saņēmējam. Kravas pavadzīmi izsniedz nosūtītāja kompetentā iestāde.

Saņemot paziņojumu, nosūtītāja kompetentā iestāde triju darba dienu laikā nosūta paziņotājam par to rakstisku apliecinājumu, kopijas nosūtot pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

2. Nosūtītāja kompetentā iestāde 70 darba dienu laikā pēc apliecinājuma izsūtīšanas pieņem lēmumu par pārvadājuma atļaušanu ar vai bez zināmiem nosacījumiem vai arī to noraida. Tā var pieprasīt arī papildu informāciju.

Šī iestāde sniedz atļauju pārvadājuma veikšanai tikai tad, ja tai vai pārējām kompetentajām iestādēm nav nekādu iebildumu un ja tā no paziņotāja ir saņēmusi 4. punktā minēto dokumentu kopijas. Atļauju attiecīgā gadījumā izdod ar nosacījumu, ka tiek ievēroti visi transportēšanas noteikumi, kas minēti 5. punktā.

Nosūtītāja kompetentā iestāde pieņem lēmumu ne agrāk kā 61 dienas pēc apliecinājuma izsūtīšanas.

Tā tomēr var pieņemt lēmumu agrāk, ja ir saņemta pārējo kompetento iestāžu rakstiska piekrišana.

Nosūtītāja kompetentā iestāde nosūta oficiāli apstiprinātu lēmuma kopiju pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm, muitas iestādei, kas atbildīga par punktu, caur kuru krava tiek izvesta no Kopienas, un kravas saņēmējam.

3. Nosūtītāja un tranzīta kompetentās iestādes Kopienā, pamatojoties uz 4. panta 3. punktu, var izteikt savus iebildumus 60 dienu laikā pēc paziņojuma apliecinājuma nosūtīšanas. Tās var pieprasīt arī papildu informāciju. Jebkuri iebildumi iesniedzami rakstiski paziņotājam, kopijas nosūtot pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm.

4. Paziņotājs iesniedz nosūtītāja kompetentajai iestādei šādu dokumentu kopijas:

a) galamērķa valsts, kas ir EBTA valsts, rakstisku piekrišanu plānotajam pārvadājumam;

b) galamērķa valsts, kas ir EBTA valsts, apstiprinājumu par to, ka ir noslēgts līgums starp paziņotāju un kravas saņēmēju, kas nosaka attiecīgo atkritumu apsaimniekošanu videi drošā veidā; ja tiek pieprasīts, ir jānosūta arī līguma kopija. Līgums nosaka arī, ka kravas saņēmējam jāiesniedz: — pilnībā aizpildītas kravas pavadzīmes kopijas, izņemot sertifikātu, kas minēts otrajā ievilkumā, paziņotājam un iesaistītajai kompetentajai iestādei triju dienu laikā pēc apglabāšanai paredzēto atkritumu saņemšanas, — sertifikāts par atkritumu apglabāšanu, par ko viņš uzņemas atbildību, paziņotājam un iesaistītajai kompetentajai iestādei pēc iespējas ātrāk un ne vēlāk kā 180 dienas pēc atkritumu saņemšanas. Šis sertifikāts ir daļa no kravas pavadzīmes, kas pavada pārvadājumu. Līgums nosaka arī, ka gadījumā, ja kravas saņēmējs izsniedz nepareizu sertifikātu un tāpēc tiek atsaukta finansiālā garantija, viņš sedz visus izdevumus, kas rodas, atvedot atkritumus atpakaļ uz nosūtītāja kompetentās iestādes jurisdikcijā esošo teritoriju un tos apglabājot alternatīvā un videi drošā veidā;

c) rakstiska piekrišana plānotajam pārvadājumam no citas (citām) tranzīta valsts (valstīm), ja vien šī valsts (šīs valstis) nav pievienojusies (pievienojušās) Bāzeles Konvencijai un atteikusies (atteikušās) no šīm savām tiesībām saskaņā ar minētās konvencijas noteikumiem.

5. Kopienā esošās tranzīta kompetentās iestādes 60 dienu laika pēc paziņojuma apliecinājuma nosūtīšanas nosaka, kādi nosacījumi attiecas uz atkritumu pārvadāšanu viņu jurisdikcijā esošajā teritorijā.

Šos nosacījumus, kas tiek nosūtīti paziņotājam, kopijas izsūtot pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm, nevar būt stingrākas nekā tās, kas ir noteiktas attiecībā uz līdzīgiem pārvadājumiem, ko pilnībā veic attiecīgās kompetentās iestādes jurisdikcijā esošajā teritorijā.

6. Nosūtītāja kompetentā iestāde pauž savu atļauju pārvadājuma veikšanai, atbilstīgi apzīmogojot kravas pavadzīmi.

7. Pārvadājumu var veikt tikai pēc tam, kad paziņotājs ir saņēmis nosūtītāja kompetentās iestādes atļauju.

8. Pēc tam, kad paziņotājs ir saņēmis atļauju, viņš kravas pavadzīmē ieraksta nosūtīšanas datumu un attiecīgi aizpilda pārējo kravas pavadzīmi, un tās kopijas nosūta iesaistītajām kompetentajām iestādēm trīs darba dienas pirms pārvadājuma sākšanas. Katram pārvadājumam ir līdzi kravas pavadzīmes kopija vai, ja to pieprasa kompetentās iestādes, tās viens eksemplārs, kas apzīmogots ar pārvadājumu pilnvarojošu zīmogu.

Visi darbībā iesaistītie uzņēmumi aizpilda kravas pavadzīmi norādītajās vietās, paraksta to un patur sev tās kopiju.

Kravas pavadzīmes vienu eksemplāru pārvadātājs nogādā pēdējā nosūtītāja muitas punktā, kad atkritumu krava tiek izvesta no Kopienas.

9. Tiklīdz atkritumu krava ir izvesta no Kopienas, nosūtītāja muitas iestāde nosūta kravas pavadzīmes kopiju kompetentajai iestādei, kas ir izdevusi pārvadājuma atļauju.

10. Ja 42 dienu laikā pēc tam, kad atkritumi ir izvesti no Kopienas, kompetentā iestāde, kas ir izdevusi pārvadājuma atļauju, nav saņēmusi informāciju no kravas saņēmēja par to, ka atkritumi ir saņemti, tā nekavējoties par to ziņo galamērķa kompetentajai iestādei.

Līdzīgi tā rīkojas gadījumā, ja 180 dienu laikā pēc atkritumu izvešanas no Kopienas kompetentā iestāde, kas izdevusi pārvadājuma atļauju, no kravas saņēmēja nav saņēmusi atkritumu apglabāšanas sertifikātu, kas minēts 4. punktā.

11. Nosūtītāja kompetentā iestāde saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem var nolemt, ka tā pati, nevis paziņotājs, nosūtīs paziņojumu, kopijas nosūtot kravas saņēmējam un tranzīta kompetentajai iestādei.

Nosūtītāja kompetentā iestāde var nolemt nosūtīt jebkādu paziņojumu, ja tai pašai ir tūlītēji iebildumi pret pārvadājumu saskaņā ar 4. panta 3. punktu. Tā tūlīt informē paziņotāju par šiem iebildumiem.

12. Informācija, kas minēta 1. līdz 4. punktā, tiek uzskatīta par konfidenciālu saskaņā ar spēkā esošajiem attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem.







B

nodaļa

Pārstrādei paredzētie atkritumi

16. pants

▼M3

1. Ir aizliegts jebkāds tādu reģenerācijai paredzētu atkritumu eksports, kas iekļauti V pielikumā, izņemot eksportu uz:

a) valstīm, uz kurām attiecas ESAO lēmums;

b) citām valstīm: — kuras ir pievienojušās Bāzeles konvencijai un/vai ar kurām Kopiena vai Kopiena un tās dalībvalstis ir noslēgušas divpusējus vai daudzpusējus, vai reģionālus līgumus vai nolīgumus saskaņā ar Bāzeles konvencijas 11. pantu un šā panta 2. punktu. Tomēr no 1998. gada 1. janvāra ir aizliegts jebkāds šāds eksports, — ar kurām dalībvalstis atsevišķi ir noslēgušas divpusējus līgumus un nolīgumus pirms šīs regulas spēkā stāšanās dienas, ciktāl šie līgumi un nolīgumi saskan ar Kopienas tiesību aktiem un Bāzeles konvencijas 11. pantu un šā panta 2. punktu. Par šiem līgumiem un nolīgumiem tiek paziņots Komisijai triju mēnešu laikā no šīs regulas piemērošanas dienas vai no iepriekš minēto līgumu spēkā stāšanās dienas atkarībā no tā, kurš datums ir agrāk, un tie zaudē savu spēku, kad līgumi vai nolīgumi tiek noslēgti saskaņā ar pirmo ievilkumu. Tomēr no 1998. gada 1. janvāra ir aizliegts jebkāds šāds eksports.

Komisija saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteikto kārtību pēc iespējas ātrāk, bet ne vēlāk kā līdz 1998. gada 1. janvārim pārskata un papildina šīs regulas V pielikumu, pilnībā ņemot vērā tos atkritumus, kuri iekļauti atkritumu sarakstā, kas apstiprināts saskaņā ar 1. panta 4. punktu Padomes Direktīvā 91/689/EEK (1991. gada 12. decembris) par bīstamajiem atkritumiem ( 10 ), un jebkurus to atkritumu sarakstus, kas raksturoti kā bīstami Bāzeles konvencijas nozīmē.

V pielikumu vajadzības gadījumā turpmāk pārskata un groza saskaņā ar to pašu kārtību. Komisija jo īpaši pārskata pielikumu, lai ieviestu Bāzeles konvencijas dalībvalstu lēmumus par to, kādi atkritumi raksturojami kā bīstami Bāzeles konvencijas nozīmē, un lai ņemtu vērā labojumus atkritumu sarakstā, kas apstiprināts saskaņā ar Direktīvas 91/689/EEK 1. panta 4. punktu.

▼B

2. Līgumi un nolīgumi, kas minēti 1. punkta b) apakšpunktā, garantē atkritumu apsaimniekošanu videi drošā veidā saskaņā ar Bāzeles Konvencijas 11. pantu, un jo īpaši:

a) garantē, ka pārstrāde notiks sertificētā objektā, kas atbilst videi drošas atkritumu apsaimniekošanas prasībām;

b) nosaka, kā jārīkojas ar tām atkritumu sastāvdaļām, ko nevar izmantot pārstrādei, un attiecīgā gadījumā nosaka, ka paziņotāja pienākums ir paņemt tās atpakaļ;

c) ļauj attiecīgā gadījumā objektā uz vietas pārbaudīt līgumu nosacījumu ievērošanu attiecīgajā valstī, ar ko līgums ir noslēgts;

d) Komisija tos periodiski pārbauda, un pirmo reizi tas notiek ne vēlāk kā 1996. gada 31. decembrī, ņemot vērā gūto pieredzi un attiecīgo valstu spēju veikt pārstrādi tādā veidā, kas pilnībā garantē videi drošu apsaimniekošanu. Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par šīs pārbaudes rezultātiem. Ja pārbaude atklāj, ka vides aizsardzības garantijas nav pietiekamas, atkritumu eksports, ko veic ar šādiem nosacījumiem, pēc Komisijas priekšlikuma tiek pārskatīts, ieskaitot iespēju to aizliegt.

3. Neskarot 25. panta 2. punkta un 26. panta 2. punkta noteikumus, pārstrādei paredzēto atkritumu eksportu uz 1. punktā minētajām valstīm tomēr aizliedz, ja:

a) valsts aizliedz šādu atkritumu jebkādu importu vai ja tā nav devusi savu piekrišanu konkrēto atkritumu importam;

b) nosūtītāja kompetentai iestādei ir pamats uzskatīt, ka atkritumi šajā valstī netiks apsaimniekoti atbilstoši videi drošām metodēm.

4. Nosūtītāja kompetentā iestāde pieprasa, lai jebkuri atkritumi, kuru eksports pārstrādei ir atļauts, tiktu apsaimniekoti videi drošā veidā visu pārvadājuma laiku un galamērķa valstī.

17. pants

1. Attiecībā uz II pielikumā minētajiem atkritumiem Komisija pirms šīs regulas piemērošanas dienas paziņo ikvienai valstij, uz ko neattiecas ESAO lēmums, šajā pielikumā iekļauto atkritumu sarakstu un pieprasa rakstisku apstiprinājumu, ka uz šiem atkritumiem galamērķa valstī neattiecina kontroli un ka tā atļaus šādus atkritumus pārvadāt, neizmantojot kontroles procedūras, kas attiecas uz III vai IV pielikumā iekļautajiem atkritumiem, vai pieprasa, lai tā norāda, kādos gadījumos uz šādiem atkritumiem attieksies kāda no minētajām kontroles procedūrām vai procedūra, kas noteikta 15. pantā.

Ja šāds apstiprinājums nav saņemts sešus mēnešus pirms šīs regulas piemērošanas dienas, Komisija iesniedz atbilstošus priekšlikumus Padomei.

2. Eksportējot II pielikumā uzskaitītos atkritumus, tos nosūta pārstrādei uz objektu, kas saskaņā ar piemērojamiem attiecīgās valsts tiesību aktiem darbojas vai kam ir izsniegta atļauja darboties importētājā valstī. Gadījumos, ko nosaka saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā aprakstīto kārtību, turklāt tiek izveidota uzraudzības sistēma, kas balstās uz iepriekšēju automātisku eksporta licencēšanu.

Šī sistēma nosaka, ka ikvienā gadījumā eksporta licences kopiju tūlīt nosūta attiecīgās valsts iestādēm.

3. Ja šādi atkritumi tiek kontrolēti galamērķa valstī vai pēc šādas valsts pieprasījuma saskaņā ar 1. punktu vai ja galamērķa valsts saskaņā ar Bāzeles Konvencijas 3. pantu ir paziņojusi, ka tā uzskata noteikta veida atkritumus, kas iekļauti II pielikumā, par bīstamiem atkritumiem, tad šādu atkritumu eksports uz šo valsti tiek kontrolēts. Eksportētāja dalībvalsts vai Komisija par visiem šādiem gadījumiem paziņo komitejai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantu; Komisija, konsultējoties ar galamērķa valsti, nosaka, vai piemēro tās kontroles procedūras, kas attiecas uz III vai IV pielikumā iekļautajiem atkritumiem, vai procedūru, kas noteikta 15. pantā.

4. Ja pārstrādei paredzētie atkritumi, kas iekļauti III pielikumā, tiek eksportēti no Kopienas uz valstīm un caur valstīm, uz ko attiecas ESAO lēmums, tad piemēro 6., 7., 8. panta un 9. panta 1., 3., 4. un 5. punkta noteikumus, attiecinot noteikumus par nosūtītāja un tranzīta kompetentajām iestādēm tikai uz attiecīgajām Kopienā esošajām kompetentajām iestādēm.

5. Turklāt eksportētāju un Kopienas tranzīta valstu kompetentās iestādes tiek informētas par 9. pantā minēto lēmumu.

6. Ja IV pielikumā iekļautie pārstrādei paredzētie atkritumi un pārstrādājamie atkritumi, kas vēl nav iekļauti II, III vai IV pielikumā, pārstrādei tiek eksportēti uz valstīm un cauri valstīm, uz ko attiecas ESAO lēmums, tad analogi piemēro 10. panta noteikumus.

7. Turklāt, ja atkritumi tiek eksportēti saskaņā ar 4. un 6. punkta noteikumiem:

— kravas pavadzīmes vienu eksemplāru pārvadātājs nogādā pēdējā nosūtītāja muitas punktā, kad atkritumu krava tiek izvesta no Kopienas,

— tiklīdz atkritumu krava ir izvesta no Kopienas, nosūtītāja muitas iestāde nosūta kravas pavadzīmes kopiju eksporta kompetentajai iestādei,

— ja 42 dienu laikā pēc tam, kad atkritumi ir izvesti no Kopienas, kompetentā eksporta iestāde nav saņēmusi informāciju no kravas saņēmēja par to, ka atkritumi ir saņemti, tā nekavējoties par to ziņo galamērķa kompetentajai iestādei,

— līgums nosaka, ka gadījumā, ja kravas saņēmējs izsniedz nepatiesu sertifikātu un tāpēc tiek atsaukta finanšu garantija, viņš sedz visus izdevumus, kas rodas, atsūtot atkritumus atpakaļ uz nosūtītāja kompetentās iestādes jurisdikcijā esošo teritoriju un tos apglabājot alternatīvā un videi drošā veidā.

8. Ja III un IV pielikumā iekļautie pārstrādei paredzētie atkritumi un pārstrādājamie atkritumi, kas vēl nav iekļauti II, III vai IV pielikumā, tiek eksportēti uz valstīm un cauri valstīm, uz ko ESAO lēmums neattiecas:

— analogi tiek piemēroti 15. panta noteikumi, izņemot tā 3. punktu,

— var tikt izteikti pamatoti iebildumi tikai saskaņā ar 7. panta 4. punktu,

ja vien divpusējie vai daudzpusējie līgumi, kas stājušies spēkā saskaņā ar 16. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nenosaka citādi un izņemot gadījumus, kad tiek izmantota kontroles procedūra, kas noteikta šā panta 4. vai 6. punktā vai 15. pantā.







C

nodaļa

Atkritumu eksports uz ĀKK valstīm

18. pants

1. Jebkāds atkritumu eksports uz ĀKK valstīm ir aizliegts.

2. Šis noteikums neliedz dalībvalstij, uz kuru ĀKK valsts ir izvēlējusies eksportēt atkritumus pārstrādei, nosūtīt pārstrādātos atkritumus atpakaļ uz ĀKK izcelsmes valsti.

3. Reeksporta gadījumā uz ĀKK valsti katram pārvadājumam pievieno kravas pavadzīmes eksemplāru ar pārvadājuma atļaujas zīmogu.







V

SADAĻA

ATKRITUMU IMPORTS KOPIENĀ







A

nodaļa

Apglabāšanai paredzēto atkritumu imports

19. pants

1. Jebkāds apglabāšanai paredzētu atkritumu imports Kopienā ir aizliegts, izņemot importu no:

a) EBTA valstīm, kas ir pievienojušās Bāzeles Konvencijai;

b) citām valstīm: — kuras ir pievienojušās Bāzeles Konvencijai vai — ar kurām Kopiena vai Kopiena un tās dalībvalstis ir noslēgušas divpusējus vai daudzpusējus līgumus vai nolīgumus, kas atbilst Kopienas tiesību aktiem un Bāzeles Konvencijas 11. panta noteikumiem, garantējot, ka atkritumu apglabāšana notiek sertificētā apglabāšanas objektā un atbilst prasībām par videi drošu atkritumu apsaimniekošanu, vai — ar kurām atsevišķas dalībvalstis pirms šīs regulas piemērošanas dienas ir noslēgušas divpusējus līgumus vai nolīgumus, kas atbilst Kopienas tiesību aktiem un Bāzeles Konvencijas 11. panta noteikumiem, nosakot tās pašas garantijas, kas minētas iepriekš, un garantējot, ka nosūtītāja valsts ir atkritumu izcelsmes valsts un atkritumi tiks apglabāti tikai un vienīgi tajā dalībvalstī, kas ir noslēgusi attiecīgo līgumu vai nolīgumu. Par šiem līgumiem vai nolīgumiem tiek paziņots Komisijai triju mēnešu laikā no šīs regulas piemērošanas dienas vai iepriekšminēto līgumu vai nolīgumu piemērošanas dienas atkarībā no tā, kurš datums ir agrāk. Šie līgumi vai nolīgumi ir spēkā līdz brīdim, kamēr tiek noslēgti līgumi vai nolīgumi saskaņā ar otro ievilkumu, vai — ar kurām atsevišķas dalībvalstis noslēdz divpusējus līgumus vai nolīgumus pēc šīs regulas piemērošanas dienas apstākļos, kas izklāstīti 2. punktā.

2. Ar šo Padome pilnvaro atsevišķas dalībvalstis izņēmuma gadījumos slēgt divpusējus līgumus un nolīgumus pēc šīs regulas piemērošanas dienas konkrētu atkritumu apglabāšanai, ja šie atkritumi nosūtītāja valstī nevar tikt apsaimniekoti videi drošā veidā. Šiem līgumiem un nolīgumiem jāatbilst nosacījumiem, kas izklāstīti 1. punkta b) apakšpunkta trešajā ievilkumā, un par tiem ir jāpaziņo Komisijai pirms to noslēgšanas.

3. Valstīm, kas minētas 1. punkta b) apakšpunktā, tiek prasīts uzrādīt galamērķa dalībvalsts kompetentajai iestādei pilnībā pamatotu lūgumu, norādot uz to, ka attiecīgajā valstī nav tehnisko iespēju un nepieciešamā aprīkojuma, lai atkritumus apglabātu videi drošā veidā, un tā pamatoti nevar iegūt šīs iespējas un aprīkojumu.

4. Galamērķa kompetentā iestāde aizliedz ievest tās jurisdikcijā esošajā teritorijā atkritumus, ja tai ir pamats uzskatīt, ka šajā teritorijā atkritumi netiks apsaimniekoti videi drošā veidā.

20. pants

1. Paziņojumu galamērķa kompetentajai iestādei iesniedz, izmantojot kravas pavadzīmi saskaņā ar 3. panta 5. punktu, kopijas nosūtot atkritumu saņēmējam un tranzīta kompetentajām iestādēm. Kravas pavadzīmi izsniedz galamērķa kompetentā iestāde.

Saņemot paziņojumu, galamērķa kompetentā iestāde triju darba dienu laikā par to nosūta rakstisku apliecinājumu paziņotājam, kopijas nosūtot Kopienā esošajām tranzīta kompetentajām iestādēm.

2. Galamērķa kompetentā iestāde dod atļauju pārvadājuma veikšanai tikai tad, ja nav iebildumu nedz šai iestādei, nedz pārējām iesaistītajam kompetentajām iestādēm. Atļauju izsniedz ar nosacījumu, ka tiek ievēroti visi transportēšanas noteikumi, kas minēti 5. punktā.

3. Kopienā esošās galamērķa un tranzīta kompetentās iestādes 60 dienu laikā pēc apliecinājuma kopijas izsūtīšanas var izvirzīt iebildumus, pamatojoties uz 4. panta 3. punktu.

Tās var pieprasīt arī papildu informāciju. Šos iebildumus iesniedz paziņotājam rakstiski, kopijas nosūtot pārējām iesaistītajām Kopienā esošajām kompetentajām iestādēm.

4. Galamērķa kompetentā iestāde 70 dienu laikā pēc apliecinājuma nosūtīšanas pieņem lēmumu par pārvadājuma atļaušanu ar zināmiem nosacījumiem vai bez tiem, vai par pārvadājuma aizliegšanu. Tā var pieprasīt arī papildu informāciju.

Tā nosūta oficiāli apstiprinātas lēmuma kopijas Kopienā esošajām tranzīta kompetentajām iestādēm, kravas saņēmējam un muitas punktam, cauri kuram krava tiks ievesta Kopienā.

Galamērķa kompetentā iestāde pieņem lēmumu ne ātrāk kā 61 dienas laikā no apliecinājuma nosūtītāja dienas. Tā tomēr var pieņemt lēmumu arī agrāk, ja ir saņemta pārējo kompetento iestāžu rakstiska piekrišana.

Galamērķa kompetentā iestāde apstiprina savu atļauju, atbilstīgi apzīmogojot kravas pavadzīmi.

5. Kopienā esošā galamērķa un tranzīta kompetentā iestāde 60 dienu laikā pēc apliecinājuma izsūtīšanas nosaka prasības attiecībā uz atkritumu pārvadājumu. Šīs prasības, kas ir jādara zināmas paziņotājam, kopijas nosūtot iesaistītajām kompetentajām iestādēm, nevar būt stingrākas nekā tās prasības, kas noteiktas līdzīgiem pārvadājumiem, kas pilnībā tiek veikti attiecīgas kompetentās iestādes jurisdikcijā esošajā teritorijā.

6. Pārvadājums var notikt tikai pēc tam, kad paziņotājs ir saņēmis atļauju no galamērķa kompetentās iestādes.

7. Pēc tam, kad paziņotājs ir saņēmis atļauju pārvadājuma veikšanai, viņš kravas pavadzīmē ieraksta nosūtīšanas datumu un veic pārējos nepieciešamos ierakstus, un kopijas nosūta iesaistītajām kompetentajām iestādēm trīs darba dienas pirms nosūtīšanas Kravas pārvadātājs nogādā kravas pavadzīmes vienu eksemplāru muitas punktā, caur kuru krava tiek ievesta Kopienā.

Katram pārvadājumam ir līdzi kravas pavadzīmes kopija vai, ja kompetentās iestādes to pieprasa, tās viens eksemplārs ar zīmogu, kas pilnvaro pārvadājumu.

Visi uzņēmumi, kas iesaistīti attiecīgajā pārvadājumā, aizpilda kravas pavadzīmi norādītajās vietās, paraksta to un patur sev kopiju.

8. Triju darba dienu laikā pēc apglabāšanai paredzēto atkritumu saņemšanas kravas saņēmējs nosūta paziņotājam un iesaistītajām kompetentajām iestādēm aizpildītās kravas pavadzīmes kopijas, izņemot 9. punktā minēto sertifikātu.

9. Cik vien ātri iespējams, bet ne vēlāk kā 180 dienas pēc atkritumu saņemšanas, kravas saņēmējs, pilnībā uzņemoties atbildību, nosūta atkritumu apglabāšanas sertifikātu paziņotājam un pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm. Šis sertifikāts ir kravas pavadzīmes daļa vai tiek pievienots kravas pavadzīmei, kas pavada kravu.







B

nodaļa

Pārstrādei paredzētu atkritumu imports

21. pants

1. Jebkāds pārstrādei paredzētu atkritumu imports Kopienā ir aizliegts, izņemot importu no:

a) valstīm, uz kurām attiecas ESAO lēmums;

b) citām valstīm: — kas ir pievienojušās Bāzeles Konvencijai un/vai ar kurām Kopiena vai Kopiena un tās dalībvalstis ir noslēgušas divpusējus vai daudzpusējus, vai reģionālos līgumus vai nolīgumus, kas atbilst Kopienas tiesību aktiem un Bāzeles Konvencijas 11. panta noteikumiem, garantējot, ka atkritumu pārstrāde notiek sertificētā pārstrādes objektā un atbilst prasībām par videi drošu atkritumu apsaimniekošanu, vai — ar kurām atsevišķas dalībvalstis pirms šīs regulas piemērošanas dienas ir noslēgušas divpusējus līgumus vai nolīgumus, kas atbilst Kopienas tiesību aktiem un Bāzeles Konvencijas 11. panta noteikumiem, nosakot tās pašas garantijas, kas minētas iepriekš. Par šiem līgumiem vai nolīgumiem tiek paziņots Komisijai triju mēnešu laikā no šīs regulas piemērošanas dienas vai iepriekšminēto līgumu vai nolīgumu piemērošanas dienas, atkarībā no tā, kurš datums ir agrāk. Šie līgumi vai nolīgumi ir spēkā līdz brīdim, kamēr tiek noslēgti līgumi vai nolīgumi saskaņā ar pirmo ievilkumu, vai — ar kurām atsevišķas dalībvalstis noslēdz divpusējus līgumus vai nolīgumus pēc šīs regulas piemērošanas dienas apstākļos, kas izklāstīti 2. punktā.

2. Ar šo Padome pilnvaro atsevišķas dalībvalstis izņēmuma gadījumos slēgt divpusējus līgumus un vienošanās pēc šīs regulas piemērošanas dienas specifisku atkritumu pārstrādei, ja dalībvalsts uzskata, ka šādi līgumi vai nolīgumi ir vajadzīgi, lai izvairītos no jebkādiem pārtraukumiem atkritumu apstrādē, pirms Kopiena ir noslēgusi attiecīgos līgumus un nolīgumus. Šiem līgumiem un nolīgumiem jāatbilst arī Kopienas tiesību aktiem un Bāzeles Konvencijas 11. pantam; par tiem ir jāpaziņo Komisijai pirms to noslēgšanas, un tie ir spēkā līdz brīdim, kamēr tiek noslēgti līgumi un nolīgumi atbilstoši 1. punkta b) apakšpunkta pirmajam ievilkumam.

22. pants

1. Gadījumos, kad pārstrādei paredzētie atkritumi tiek importēti no valstīm un caur valstīm, uz ko attiecas ESAO lēmums, analoģiski tiek piemērotas šādas kontroles procedūras:

a) atkritumiem, kas iekļauti III pielikumā – 6., 7., 8. pants, 9. panta 1., 3., 4. un 5. punkts un 17. panta 5. punkts;

b) atkritumiem, kas iekļauti IV pielikumā, un atkritumiem, kas vēl nav iekļauti II, III vai IV pielikumā – 10. pants.

2. Gadījumos, kad III un IV pielikumā iekļautie un II, III vai IV pielikumā vēl neiekļautie pārstrādei paredzētie atkritumi tiek importēti no un cauri valstīm, uz kurām ESAO lēmums neattiecas:

— līdzīgi piemēro 20. pantu,

— pamatotus iebildumus var izvirzīt tikai atbilstoši 7. panta 4. punktam,

ja vien divpusējie vai daudzpusējie līgumi, kas noslēgti saskaņā ar 21. panta 1. punkta b) apakšpunktu, nenosaka citādi un ja netiek izmantotas šā panta 1. punktā vai 20. pantā izklāstītās kontroles procedūras.







VI

SADAĻA

APGLABĀŠANAI VAI PĀRSTRĀDEI ĀRPUS KOPIENAS PAREDZĒTU ATKRITUMU TRANZĪTS NO ĀRPUSKOPIENAS VALSTĪM UN CAUR KOPIENU







A

nodaļa

Apglabāšanai un pārstrādei paredzētie atkritumi (izņemot tranzītu, uz ko attiecas 24. pants)

23. pants

1. Gadījumos, kad caur dalībvalsti (dalībvalstīm) transportē atkritumus, kas paredzēti apglabāšanai un pārstrādei, izņemot gadījumus, uz ko attiecas 24. pants, paziņošanu veic, nosūtot kravas pavadzīmi pēdējai tranzīta kompetentajai iestādei Kopienā, kopijas nosūtot pārējām iesaistītajām kompetentajām iestādēm un muitas punktiem, caur kuriem krava tiek ievesta Kopienā un no tās izvesta.

2. Pēdējā Kopienā esošā tranzīta kompetentā iestāde nekavējoties informē paziņotāju par paziņojuma saņemšanu. Pārējās Kopienā esošās kompetentās iestādes, pamatojoties uz 5. punktu, dara zināmu savu viedokli pēdējai Kopienas teritorijā esošajai tranzīta kompetentajai iestādei, kas savukārt 60 dienu laikā sniedz rakstisku atbildi paziņotājam, piekrītot pārvadājuma veikšanai ar zināmiem nosacījumiem vai bez tiem; tā attiecīgā gadījumā var arī attiecināt uz pārvadājumu nosacījumus, ko noteikušas citas tranzīta kompetentās iestādes, vai nesniegt informāciju. Jebkurš atteikums vai papildu nosacījumi ir jāpamato. Kompetentā iestāde nosūta oficiāli apstiprinātu lēmuma kopiju gan pārējām kompetentajām tranzīta iestādēm, gan muitas punktiem, caur kuriem krava tiek ievesta Kopienā un no tās izvesta.

3. Neskarot 25. panta 2. punkta un 26. panta 2. punkta noteikumus, nosūtījumu ir atļauts ievest Kopienā tikai tad, ja paziņotājs ir saņēmis rakstisku piekrišanu no pēdējās Kopienas teritorijā esošās tranzīta kompetentās iestādes. Šī iestāde savu piekrišanu apstiprina, attiecīgi apzīmogojot kravas pavadzīmi.

4. Kopienā esošās tranzīta kompetentās iestādes 20 dienu laikā pēc paziņojuma saņemšanas attiecīgā gadījumā nosaka jebkādus papildu nosacījumus, kas attiecas uz atkritumu pārvadājumu.

Šie nosacījumi, kas paziņotājam tiek darīti zināmi rakstiski, kopijas nosūtot iesaistītajām kompetentajām iestādēm, nevar būt stingrāki kā tie, kas noteikti attiecībā uz līdzīgiem pārvadājumiem, ko pilnībā veic attiecīgās kompetentās iestādes jurisdikcijā esošajā teritorijā.

5. Kravas pavadzīmi izsniedz pēdējā Kopienas teritorijā esošā kompetentā tranzīta iestāde.

6. Pēc tam, kad paziņotājs ir saņēmis pārvadājuma atļauju, viņš aizpilda kravas pavadzīmi un nosūta kopijas iesaistītajām kompetentajām iestādēm trīs dienas pirms pārvadājuma veikšanas.

Viens kravas pavadzīmes eksemplārs ar pārvadājuma pilnvarojuma zīmogu pavada katru pārvadājumu.

Kravas pārvadātājs nogādā vienu kravas pavadzīmes eksemplāru nosūtītāja muitas punktā, kad krava tiek izvesta no Kopienas teritorijas.

Visas darbībā iesaistītās iestādes un uzņēmumi aizpilda kravas pavadzīmi norādītajās vietās, paraksta to un saglabā sev tās kopiju.

7. Tiklīdz atkritumi ir izvesti no Kopienas, nosūtītāja muitas punkts nosūta kravas pavadzīmes kopiju pēdējai Kopienas teritorijā esošajai kompetentajai tranzīta iestādei.

Turklāt ne vēlāk kā 42 dienas pēc tam, kad atkritumi ir izvesti no Kopienas, paziņotājs deklarē vai apstiprina iepriekšminētajai kompetentajai iestādei, nosūtot kopijas pārējām tranzīta kompetentajām iestādēm, ka atkritumi ir nonākuši paredzētajā galamērķī.







B

nodaļa

Pārstrādei paredzēto atkritumu tranzīts no valsts un uz valsti, uz ko attiecas ESAO lēmums

24. pants

1. Par III un IV pielikumā iekļautu pārstrādei paredzēto atkritumu tranzītu un tālāku pārsūtīšanu pārstrādei uz valsti, uz ko attiecas ESAO lēmums, caur dalībvalsts(-u) teritoriju nepieciešams paziņot visām pārvadājumā iesaistītās(-o) dalībvalsts(-u) kompetentajām tranzīta iestādēm.

2. Paziņošanu veic ar kravas pavadzīmi.

3. Kompetentā(-ās) tranzīta iestāde(-es), saņemot paziņojumu, triju darba dienu laikā par to nosūta apliecinājumu paziņotājam un kravas saņēmējam.

4. Iepriekšminētā(-ās) kompetentā(-ās) tranzīta iestāde(-es) var izvirzīt pamatotus iebildumus pret plānoto pārvadājumu, pamatojoties uz 7. panta 4. punktu. Jebkuri iebildumi iesniedzami paziņotājam un pārējo iesaistīto dalībvalstu kompetentajām tranzīta iestādēm rakstiski 30 dienu laikā no apliecinājuma izsūtīšanas.

5. Tranzīta kompetentā iestāde var nolemt izsniegt rakstisku piekrišanu ātrāk nekā 30 dienu laikā.

Gadījumā, ja notiek IV pielikumā iekļauto atkritumu un tādu atkritumu tranzīts, kas vēl nav iekļauti II, III un IV pielikumā, rakstiskai piekrišanai jābūt izsniegtai pirms pārvadājuma uzsākšanas.

6. Pārvadājums drīkst notikt tikai tad, ja nav izvirzīti nekādi iebildumi.







VII

SADAĻA

KOPĪGI NOTEIKUMI

25. pants

1. Ja atkritumu pārvadājumu, kam ir piekritušas kompetentās iesaistītās iestādes, nevar pabeigt saskaņā ar tiem nosacījumiem, kas iekļauti kravas pavadzīmē vai 3. un 6. pantā minētajos līgumos, nosūtītāja kompetentā iestāde 90 dienu laikā pēc tam, kad tā ir par to informēta, nodrošina, ka paziņotājs nogādā atkritumus atpakaļ tās jurisdikcijā esošajā teritorijā vai citur nosūtītājas valsts teritorijā, ja vien tā nav pārliecinājusies, ka atkritumus var apglabāt vai pārstrādāt alternatīvā un videi drošā veidā.

2. Gadījumos, kas minēti 1. punktā, tiek izsūtīts paziņojums par tālākām darbībām. Neviena no nosūtītāja vai tranzīta dalībvalstīm nevar iebilst pret šo atkritumu nogādāšanu atpakaļ, ja tas tiek darīts pēc pienācīgi pamatota galamērķa kompetentās iestādes lūguma, paskaidrojot iemeslu.

3. Paziņotāja pienākums un pakārtotais nosūtītājas valsts pienākums pieņemt atkritumus atpakaļ ir spēkā līdz brīdim, kad kravas saņēmējs izsniedz 5. un 8. pantā minēto sertifikātu.

26. pants

1. Jebkurš veiktais pārvadājums:

a) par ko nav paziņots visām iesaistītajām kompetentajām iestādēm atbilstoši šīs regulas noteikumiem vai

b) par ko nav saņemta iesaistīto kompetento iestāžu piekrišana atbilstoši šīs regulas noteikumiem, vai

c) par ko iesaistīto kompetento iestāžu piekrišana saņemta viltus vai maldu vai krāpšanas ceļā, vai

d) kas pēc būtības nav konkretizēts kravas pavadzīmē, vai

e) kā rezultātā atkritumi tiek apglabāti vai izmantoti pārstrādei tādā veidā, kas ir pretrunā ar Kopienas vai starptautiskajiem noteikumiem, vai

f) kas ir pretrunā ar 14., 16., 19. un 21. panta noteikumiem,

tiek uzskatīts par nelikumīgu pārvadājumu.

2. Ja par šādu nelikumīgu pārvadājumu ir atbildīgs paziņotājs, nosūtītāja kompetentā iestāde nodrošina, ka attiecīgos atkritumus:

a) nosūtītāja valstī pieņem atpakaļ paziņotājs vai vajadzības gadījumā pati kompetentā iestāde, vai ja tas nav izpildāms;

b) citādi apglabā vai izmanto pārstrādei videi drošā veidā

30 dienu laikā no dienas, kad kompetentā iestāde saņēmusi informāciju par nelikumīgo pārvadājumu, vai kādā citā laika periodā, par ko var vienoties iesaistītās kompetentās iestādes.

Šādā gadījumā tiek izsūtīts paziņojums par tālākām darbībām. Neviena no nosūtītāja vai tranzīta dalībvalstīm nevar iebilst pret šo atkritumu nogādāšanu atpakaļ, ja tas tiek darīts pēc pilnībā pamatota galamērķa kompetentās iestādes lūguma un sniedzot iemesla paskaidrojumu.

3. Ja par šādu nelikumīgu pārvadājumu ir atbildīgs kravas saņēmējs, galamērķa kompetentā iestāde nodrošina, ka kravas saņēmējs attiecīgos atkritumus apglabā videi drošā veidā, vai, ja tas nav izpildāms, pati kompetentā iestāde 30 dienu laikā no brīža, kad tā saņēmusi informāciju par nelikumīgo pārvadājumu, vai kādā citā laika periodā, par ko var vienoties iesaistītās kompetentās iestādes. Lai to panāktu, iepriekšminētās iestādes sadarbojas, kad tas ir nepieciešams, lai atkritumus apglabātu vai pārstrādātu videi drošā veidā.

4. Gadījumos, kad atbildību par nelikumīgo pārvadājumu nav iespējams uzlikt nedz paziņotājam, nedz kravas saņēmējam, kompetentās iestādes sadarbojas, lai nodrošinātu, ka attiecīgie atkritumi tiek apglabāti vai pārstrādāti videi drošā veidā. Norādījumi par šādu sadarbību tiek pieņemti saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteikto kārtību.

5. Dalībvalstis veic attiecīgas tiesiskās darbības, lai aizliegtu nelikumīgos pārvadājumus un par tiem sodītu.

27. pants

1. Visiem atkritumu pārvadājumiem, uz ko attiecas šī regula, ir vajadzīga finansiāla garantija vai tai līdzvērtīgs apdrošinājums, kas sedz pārvadāšanas izmaksas, ieskaitot gadījumus, kas minēti 25. un 26. pantā, un apglabāšanas vai pārstrādes izmaksas.

2. Šādas garantijas tiek atdotas, kad pierādījumam tiek iesniegti:

— atkritumu apglabāšanas vai to pārstrādes sertifikāts par to, ka atkritumi ir sasnieguši galamērķi un ir apglabāti vai pārstrādāti videi drošā veidā,

— Kontroles kopija T5, kas sastādīta saskaņā ar Komisijas Regulu (EEK) Nr. 2823/87 ( 11 ), par to ka atkritumi ir izvesti no Kopienas ja ir veikts tranzīts caur Kopienu.

3. Katra dalībvalsts informē Komisiju par tiesību normām, ko tā iestrādā valsts tiesību aktos saskaņā ar šo pantu. Komisija šo informāciju nodod tālāk visām dalībvalstīm.

28. pants

1. Ievērojot saistības, kas paziņotājam tiek noteiktas, piemērojot 3., 6., 9., 15., 17., 20., 22., 23. un 24. pantu, viņš var izmantot vispārīgo paziņošanas kārtību, ja apglabāšanai vai pārstrādei paredzētie atkritumi ar vienādām fiziskām un ķīmiskām īpašībām periodiski tiek sūtīti vienam un tam pašam kravas saņēmējam pa vienu un to pašu maršrutu. Ja neparedzētu apstākļu dēļ kravu nav iespējams sūtīt pa to pašu maršrutu, paziņotājs informē iesaistītās kompetentās iestādes, cik vien ātri tas ir iespējams, vai arī pirms pārvadājuma uzsākšanas, ja tajā brīdī jau ir zināms, ka jāmaina maršruts.

Ja maršruta izmaiņas ir zināmas pirms pārvadājuma sākšanas un tas ietver citas kompetentās iestādes nekā tās, kam ir nosūtīts vispārīgais paziņojums, iepriekš minēto procedūru nevar izmantot.

2. Izmantojot vispārīgo paziņošanas kārtību, viens paziņojums var attiekties uz vairākiem atkritumu pārvadājumiem ne ilgāk kā vienu gadu. Norādīto laikposmu var samazināt, ja par to vienojas iesaistītās kompetentās iestādes.

3. Iesaistītās kompetentās iestādes piekrišanu šīs vispārīgās paziņošanas kārtības izmantošanai saista ar vēlāku papildu informācijas iesniegšanu. Ja atkritumu sastāvs neatbilst tam, kas norādīts paziņojumā vai ja netiek izpildīti noteikumi, kas izvirzīti attiecīgo atkritumu pārvadāšanai, kompetentās iestādes atsauc savu piekrišanu šai procedūrai, izsūtot paziņotājam oficiālu paziņojumu.

4. Vispārīgais paziņojums tiek iesniegts, izmantojot kravas pavadzīmi.

29. pants

Atkritumi, uz ko attiecas dažādi paziņojumi, pārvadājuma laikā nedrīkst būt sajaukti kopā.

30. pants

1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atkritumi tiek pārvadāti atbilstoši šīs regulas noteikumiem. Šādi pasākumi var ietvert iestāžu un uzņēmumu pārbaudes saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 13. pantu un izlases veida kravu pārbaudes.

2. Pārbaudes var veikt:

— izcelsmes vietā, pārbaudi veicot kopā ar ražotāju, īpašnieku vai paziņotāju,

— galamērķī, pārbaudi veicot kopa ar galīgo kravas saņēmēju,

— uz Kopienas ārējām robežām,

— pārvadājuma laikā Kopienas teritorijā.

3. Pārbaudes var ietvert dokumentu, identitātes apstiprinājuma pārbaudi un, attiecīgā gadījumā, atkritumu fizisku pārbaudi.

31. pants

1. Kravas pavadzīmi drukā, aizpilda, kā arī jebkurus papildu dokumentus un informāciju, kas minēta 4. un 6. pantā, sniedz valodā, kas ir pieņemama:

— nosūtītāja kompetentajai iestādei, kā tas norādīts 3., 7., 15. un 17. pantā, gan gadījumos, kad atkritumi tiek pārvadāti Kopienā, gan atkritumu eksporta gadījumā,

— galamērķa kompetentajai iestādei, kā tas norādīts 20. un 22. pantā, gadījumos, kad atkritumi tiek importēti,

— tranzīta kompetentajai iestādei, kā tas norādīts 23. un 24. pantā.

Tulkojumu iesniedz paziņotājs pēc pārējo iesaistīto kompetento iestāžu pieprasījuma valodā, kas tām ir pieņemama.

2. Sīkākas prasības var izstrādāt saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteikto kārtību.







VIII

SADAĻA

CITI NOTEIKUMI

32. pants

To starptautisko transporta konvenciju noteikumi, kuras uzskaitītas I pielikumā un kurām pievienojušās dalībvalstis, ir jāievēro tiktāl, cik tie attiecas uz atkritumiem, par ko ir runa šajā regulā.

33. pants

1. Var noteikt, ka paziņošanas un uzraudzības procedūras ieviešanai atbilstīgas administratīvās izmaksas un parastās vajadzīgo analīžu un pārbaužu izmaksas sedz paziņotājs.

2. Izmaksas, kas rodas, atvedot atkritumus atpakaļ, ieskaitot to pārvadāšanu, apglabāšanu vai pārstrādi alternatīvā un videi drošā veidā saskaņā ar 25. panta 1. punktu un 26. panta 2. punktu, sedz paziņotājs vai, ja tas nav izpildāms, attiecīgās dalībvalstis.

3. Izmaksas, kas rodas, atkritumus apglabājot vai pārstrādājot alternatīvā un videi drošā veidā saskaņā ar 26. panta 3. punktu, sedz kravas saņēmējs.

4. Izmaksas, kas rodas, atkritumus apglabājot vai pārstrādājot, ieskaitot iespējamās transportēšanas izmaksas saskaņā ar 26. panta 4. punktu, sedz paziņotājs un/vai kravas saņēmējs atkarībā no iesaistīto kompetento iestāžu lēmuma.

34. pants

1. Neskarot 26. panta noteikumus un Kopienas un valstu noteikumus, kas attiecas uz civiltiesisko atbildību, kā arī neatkarīgi no atkritumu apglabāšanas vai pārstrādes vietas, attiecīgo atkritumu ražotājs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atkritumus apglabātu vai pārstrādātu vai lai nodrošinātu šo atkritumu apglabāšanu vai izmantošanu pārstrādei tādējādi, lai tiktu aizsargāta vides kvalitāte saskaņā ar Direktīvu 75/442/EEK un Direktīvu 91/689/EEK.

2. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek izpildītas 1. punktā noteiktās saistības.

35. pants

Kompetentās iestādes, paziņotājs un kravas saņēmējs vismaz trīs gadus saglabā Kopienā visus dokumentus, kas nosūtīti kompetentajām iestādēm vai ko sūtījušas šīs iestādes.

36. pants

Dalībvalstis norīko kompetento iestādi vai iestādes šīs regulas īstenošanai. Katra dalībvalsts norīko vienu kompetento tranzīta iestādi.

37. pants

1. Dalībvalstis un Komisija katra norīko vismaz vienu korespondentu, kas ir atbildīgs par informācijas un konsultāciju sniegšanu personām vai uzņēmumiem, kuri iesniedz attiecīgus jautājumus. Komisijas korespondents nodod dalībvalstu korespondentiem jebkurus uzdotos jautājumus, kas attiecas uz pēdējiem, un otrādi.

2. Komisija, ja to pieprasa dalībvalstis vai ja tas ir vajadzīgs kādu citu iemeslu dēļ, periodiski sasauc korespondentu sanāksmi, lai ar viņiem izskatītu jautājumus, kas radušies šīs regulas īstenošanas gaitā.

38. pants

1. Dalībvalstis ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms šīs regulas piemērošanas paziņo Komisijai kompetento iestāžu un korespondentu vārdus vai nosaukumus, adreses, telefona un teleksa/telefaksa numurus kopā ar kompetento iestāžu zīmogu.

Dalībvalstis katru gadu paziņo Komisijai par visām izmaiņām minētajā informācijā.

2. Komisija iegūto informāciju tūlīt nosūta pārējām dalībvalstīm un Bāzeles Konvencijas sekretariātam.

Komisija turklāt nosūta dalībvalstīm atkritumu apsaimniekošanas plānus, kas minēti Direktīvas 75/442/EEK 7. pantā.

39. pants

1. Dalībvalstis var norīkot muitas punktus atkritumu kravu ievešanai Kopienā un izvešanai no tās un par to informēt Komisiju.

Komisija publicē šo muitas punktu sarakstu Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī un, ja vajag, atjaunina šo sarakstu.

2. Ja dalībvalstis izlemj nozīmēt 1. punktā minētos muitas punktus, nav atļauta atkritumu pārvadāšana, izmantojot jebkurus citus robežas šķērsošanas punktus dalībvalstī, lai ievestu kravu Kopienā vai izvestu no tās.

40. pants

Dalībvalstis attiecīgā gadījumā un obligāti sadarbībā ar Komisiju sadarbojas ar citām Bāzeles Konvencijas dalībvalstīm un starpvalstu organizācijām tieši vai ar Bāzeles Konvencijas sekretariāta starpniecību, tajā skaitā apmainoties ar informāciju, veicinot videi drošu tehnoloģiju izmantošanu un izstrādājot atbilstošus labas prakses kodeksus.

41. pants

1. Pirms katra kalendārā gada beigām dalībvalstis sastāda ziņojumu atbilstoši Bāzeles Konvencijas 13. panta 3. punktam un nosūta Bāzeles Konvencijas sekretariātam, tā kopiju nosūtot Komisijai.

2. Pamatojoties uz šiem ziņojumiem, Komisija ik pa trijiem gadiem sastāda ziņojumu par to, kā Kopiena un tās dalībvalstis īsteno šo regulu. Šim nolūkam Komisija var pieprasīt papildu informāciju atbilstoši Direktīvas 91/692/EEK ( 12 ) 6. pantam.

42. pants

1. Ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms šīs regulas piemērošanas dienas Komisija saskaņā ar Direktīvas 75/442/EEK 18. pantu sastāda, vajadzības gadījumā vēlāk papildinot, standarta kravas pavadzīmi, ieskaitot atkritumu apglabāšanas un pārstrādes sertifikāta veidlapu, ko vai nu iekļauj kravas pavadzīmē, vai pagaidām pievieno esošajai kravas pavadzīmei saskaņā ar Direktīvu 84/631/EEK, jo īpaši ņemot vērā:

— attiecīgos šīs regulas pantus,

— attiecīgās starptautiskās konvencijas un nolīgumus.

2. Esošās kravas pavadzīmju veidlapas tiek izmantotas līdzīgi, kamēr nav izveidota jaunā kravas pavadzīmes veidlapa. Atkritumu apglabāšanas un to pārstrādes sertifikāta veidlapu, kas pievienojama esošajai kravas pavadzīmei, izveido pēc iespējas ātrāk.

3. Neskarot 1. panta 3. punkta c) un d) apakšpunktā noteikto kārtību attiecībā uz II. A pielikumu, II, III un IV pielikumu Komisija pielāgo Direktīvas 75/442/EEK 18. pantā noteiktajā kārtībā tikai tādēļ, lai iestrādātu tās izmaiņas, kas jau pieņemtas saskaņā ar ESAO pārskatīšanas kārtību.

4. Procedūru, kas minēta 1. punktā, piemēro arī, lai definētu videi drošu pārvaldību, ņemot vērā attiecīgās starptautiskās konvencijas un nolīgumus.

43. pants

Ar šo Direktīva 84/631/EEK tiek atcelta no tās dienas, kad sāk piemērot šo regulu. Jebkuram pārvadājumam, kas veikts saskaņā ar minētās direktīvas 4. un 5. pantu, jābūt pabeigtam ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc dienas, kas sāk piemērot šo regulu.

44. pants

Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.

To sāk piemērot 15 mēnešus pēc publicēšanas.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

32. PANTĀ MINĒTO STARPTAUTISKO TRANSPORTA KONVENCIJU SARAKSTS ( 13 )

1. ADR:

Eiropas Līgums par starptautiskiem bīstamu kravu autopārvadājumiem (1957. g.).

2. Cotif:

Konvencija par bīstamo kravu starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (1985. g.).

RID:

Bīstamo kravu starptautisko dzelzceļa pārvadājumu noteikumi (1985. g.).

3. SOLAS konvencija:

Starptautiskā konvencija par dzīvības drošību jūrā (1974. g.).

4. IMDG kodekss ( 14 ):

Starptautiskais jūras bīstamo kravu kodekss.

5. Čikāgas Konvencija:

Konvencija par starptautisko civilo aviāciju (1944. g.), kuras 18. pants regulē bīstamo kravu pārvadāšanu pa gaisu (TI: tehniskās instrukcijas drošai bīstamo kravu pārvadāšanai pa gaisu).

6. MARPOL konvencija:

Starptautiskā konvencija par kuģu izraisītā piesārņojuma novēršanu (1973. līdz 1978. g.).

7. ADNR:

Nolīgums par bīstamu kravu pārvadājumiem pa Reinu (1970. g.).

▼M6









II PIELIKUMS







ATKRITUMU ZAĻAIS SARAKSTS (1) GA. METĀLI UN METĀLU SAKAUSĒJUMU ATKRITUMI METĀLISKĀ, NEDISPERSĀ FORMĀ (2) šādi dārgmetālu un to sakausējumu atkritumi un lūžņi GA 010 ex71 12 10 – no zelta GA 020 ex71 12 20 – no platīna (termins “platīns” ietver platīnu, irīdiju, osmiju, pallādiju, rodiju un rutēniju) GA 030 ex71 12 90 – no citiem dārgmetāliem, piem., sudraba NB:Dzīvsudrabs ir īpaši svītrots kā šo metālu vai to sakausējumu vai amalgamu piesārņotājs Šādi krāsaino metālu un to sakausējumu atkritumi un lūžņi GA 120 7404 00 Vara atkritumi un lūžņi GA 130 7503 00 Niķeļa atkritumi un lūžņi GA 140 7602 00 Alumīnija atkritumi un lūžņi GA 150 ex78 02 00 Svina atkritumi un lūžņi GA 160 7902 00 Cinka atkritumi un lūžņi GA 170 8002 10 Alvas atkritumi un lūžņi GA 180 ex81 01 91 Volframa atkritumi un lūžņi GA 190 ex81 02 91 Molibdēna atkritumi un lūžņi GA 200 ex81 03 10 Tantāla atkritumi un lūžņi GA 210 8104 20 Magnija atkritumi un lūžņi (izņemot tos, kas minēti ailē AA 190) GA 220 ex81 05 10 Kobalta atkritumi un lūžņi GA 230 ex81 06 00 Bismuta atkritumi un lūžņi GA 240 ex81 07 10 Kadmija atkritumi un lūžņi GA 250 ex81 08 10 Titāna atkritumi un lūžņi GA 260 ex81 09 10 Cirkonija atkritumi un lūžņi GA 270 ex81 10 00 Antimona atkritumi un lūžņi GA 280 ex81 11 00 Mangāna atkritumi un lūžņi GA 290 ex81 12 11 Berilija atkritumi un lūžņi GA 300 ex81 12 20 Hroma atkritumi un lūžņi GA 310 ex81 12 30 Germānija atkritumi un lūžņi GA 320 ex81 12 40 Vanādija atkritumi un lūžņi ex81 12 91 Atkritumi un lūžņi no: GA 330 – hafnija GA 340 – indija GA 350 – niobija GA 360 – rēnija GA 370 – gallija GA 400 ex28 04 90 Selēna atkritumi un lūžņi GA 410 ex28 04 50 Telūra atkritumi un lūžņi GA 420 ex28 05 30 Retzemju metālu atkritumi un lūžņi GA 430 7204 Dzelzs vai tērauda lūžņi GB. METĀLUS SATUROŠI ATKRITUMI, KAS RODAS METĀLU LIEŠANĀ, KAUSĒŠANĀ UN ATTĪRĪŠANĀ GB 010 2620 11 Tehniskais cinks GB 020 Cinku saturoši izdedži: GB 021 – cinkojamās plātnes cinka virsas izdedži (> 90 % Zn) GB 022 – cinkojamās plātnes cinka apakšas izdedži (> 92 % Zn) GB 023 – izdedži no cinka liešanas paaugstinātā spiedienā (> 85 % Zn) GB 024 – izdedži, kas radušies karstajā (vannu) cinkošanā (> 92 % Zn) GB 025 – cinka apdedži GB 030 Alumīnija apdedži (izņemot tos, kas ir viegli uzliesmojoši vai kas saskarē ar ūdeni izdala viegli uzliesmojošas gāzes bīstamos daudzumos) GB 040 ex26 20 90 Sārņi, kas radušies dārgmetālu un vara apstrādē turpmākai attīrīšanai GB 050 Tantālu saturoši alvas sārņi, kuros ir mazāk nekā 0,5 % alvas GC. CITI METĀLUS SATUROŠI ATKRITUMI GC 010 Elektriskās iekārtas, kas sastāv tikai no metāliem vai sakausējumiem GC 020 Elektroniskie lūžņi (piem., iespiedshēmas plates, elektroniskas sastāvdaļas, stieples utt.) un reģenerētas elektroniskas sastāvdaļas, kas ir derīgas parasto metālu un dārgmetālu reģenerācijai GC 030 ex89 08 00 Izjaukšanai paredzēti kuģi un citi peldķermeņi, kas pienācīgi atbrīvoti no kravām un citiem uz kuģa izmantotiem materiāliem, ko var klasificēt kā bīstamas vielas vai atkritumus GC 040 Mehānisko transportlīdzekļu lūžņi, kas atbrīvoti no šķidrām vielām Izlietoti katalizatori, izņemot šķidrumus, ko izmanto par katalizatoriem: GC 050 Izlietoti šķidrie katalītiskā krekinga (FCC) katalizatori (piemēram, alumīnija oksīds, ceolīti) GC 060 Izlietoti metālu saturoši katalizatori, kuru sastāvā ir: — dārgmetāli: zelts, sudrabs — platīna grupas metāli: rutēnijs, rodijs, pallādijs, osmijs, irīdijs, platīns — pārejas metāli: skandijs, vanādijs, mangāns, kobalts, varš, itrijs, niobijs, hafnijs, volframs, titāns, hroms, dzelzs, niķelis, cinks, cirkonijs, molibdēns, tantāls, rēnijs — lantanīdi (retzemju metāli): lantāns, prazeodīms, samārijs, gadolīnijs, disprozijs, erbijs, iterbijs, cērijs, neodīms, eiropijs, terbijs, holmijs, tūlijs, lutēcijs GC 070 ex26 19 00 Sārņi, kas rodas, ražojot dzelzi un oglekļa tēraudu (tostarp mazleģētu tēraudu), izņemot sārņus, kas ir īpaši ražoti atbilstoši gan valsts, gan attiecīgām starptautiskām prasībām un standartiem (3) GC 080 Plāva (melnais metāls) Šādi metālu un to sakausējumu atkritumi metāliskā, dispersā formā GC 090 Molibdēns GC 100 Volframs GC 110 Tantāls GC 120 Titāns GC 130 Niobijs GC 140 Rēnijs GC 150 Zelts GC 160 Platīns (termins “platīns” ietver platīnu, irīdiju, osmiju, pallādiju, rodiju un rutēniju) GC 170 Citi dārgmetāli, piem., sudrabs NB:Dzīvsudrabs ir īpaši svītrots kā minēto metālu un to sakausējumu vai amalgamu piesārņotājs GD. ATKRITUMI NO IZRAKTEŅU IEGUVES, ŠIEM ATKRITUMIEM JĀBŪT NEDISPERSĀ FORMĀ GD 010 ex25 04 90 Dabiskā grafīta atkritumi GD 020 ex25 14 00 Slānekļa atkritumi, rupji apstrādāti vai neapstrādāti, sazāģēti vai citādi sadalīti GD 030 2525 30 Vizlas atkritumi GD 040 ex25 29 30 Leicīta, nefelīna un nefelīna sinīta atkritumi GD 050 ex25 29 10 Laukšpata atkritumi GD 060 ex25 29 21 Fluoršpata atkritumi ex25 29 22 GD 070 ex28 11 22 Cietie silīcija atkritumi, izņemot tos, ko izmanto liešanai GE. STIKLA ATKRITUMI NEDISPERSĀ VEIDĀ GE 010 ex70 01 00 Stikla lauskas vai citi stikla atkritumi, izņemot stiklu no katodstaru lampām un citiem aktivētiem (ar pārklājumu) stikliem GE 020 Stiklšķiedras atkritumi GF. KERAMIKAS ATKRITUMI NEDISPERSĀ VEIDĀ GF 010 Pēc veidošanas apdedzināti keramikas atkritumi, tostarp keramikas trauki (pirms un/vai pēc lietošanas) GF 020 ex81 13 00 Metālkeramikas atkritumi un lūžņi (metālkeramikas kompozīti) GF 030 Citur neminētas vai neiekļautas keramikas šķiedras GG. CITI ATKRITUMI, KAS SATUR GALVENOKĀRT NEORGANISKUS KOMPONENTUS, KURI VAR SATURĒT METĀLUS UN ORGANISKAS VIELAS GG 010 Daļēji attīrīts kalcija sulfāts, kas radies dūmvadu gāzes atsērošanā (FDG) GG 020 Ģipša un rīģipša atkritumi no ēku nojaukšanas GG 030 ex26 21 Termoelektrocentrāļu smagie pelni un izdedži GG 040 ex26 21 Termoelektrocentrāļu vieglie pelni GG 050 Naftas koksa un/vai bitumena anodi GG 060 ex28 03 Dzeramā ūdens attīrīšanai, pārtikas rūpniecībā un vitamīnu ražošanā izlietota aktivētā ogle GG 080 ex26 21 00 Ķīmiski stabilizēti vara ražošanā radušies sārņi ar augstu dzelzs saturu (vairāk nekā 20 %), pārstrādāti saskaņā ar nozares specifikācijām (piem., DIN 4301 un DIN 8201), kuras attiecas galvenokārt uz būvniecību un abrazīviem instrumentiem GG 090 Sērs cietā veidā GG 100 Kalcija karbonāts no kalcija ciānamīda (pH līmenis zemāks par 9) ražošanas GG 110 ex26 21 00 Neitralizētas sarkanās nogulsnes no alumīnija ražošanas GG 120 Nātrija, kālija, kalcija hlorīdi GG 130 Karborunds (silīcija karbīds) GG 140 Betona šķembas GG 150 ex26 20 90 Litiju un tantālu vai litiju un niobiju saturoši stikla lūžņi GG 160 Darvu nesaturoši bitumena materiāli (asfalta atkritumi) no ceļu būves un uzturēšanas GH. CIETIE PLASTMASAS ATKRITUMI Tostarp, bet ne tikai: GH 010 3915 Plastmasas atkritumi, skaidas un atlūzas no: GH 011 ex39 15 10 – etilēna polimēriem GH 012 ex39 15 20 – stirēna polimēriem GH 013 ex39 15 30 – vinilhlorīda polimēriem GH 014 ex39 15 90 – polimēriem vai kopolimēriem, piemēram: — polipropilēna — polietilēntereftalāta — akrilnitrila kopolimēra — butadiēna kopolimēra — stirēna kopolimēra — poliamīdiem — polibutilēna tereftalāta — polikarbonātiem — polifenilīna sulfīdiem — akrilpolimēriem — parafīniem (C10– C13) (4) — poliuretāna (kas nesatur hlorfluorogļūdeņražus) — polisiloksāniem (silikoniem) — polimetilmetakrilāta — polivinilspirta — polivinilbutirāla — polivinilacetāta — fluorēta etilēna polimēriem (teflona, PTFE) GH 015 ex39 15 90 – Sveķiem vai kondensācijas produktiem, piemēram: — urīnvielas formaldehīda sveķiem — fenola formaldehīda sveķiem — melamīna formaldehīda sveķiem — epoksīdsveķiem — alkīdsveķiem — Poliamīdiem GI. PAPĪRA, KARTONA UN PAPĪRA IZSTRĀDĀJUMU ATKRITUMI GI 010 4707 Atkritumu un makulatūras papīrs vai kartons GI 011 4707 10 – nebalināts kraftpapīrs vai kartons vai gofrētais papīrs vai kartons GI 012 4707 20 – cits papīrs vai kartons, kas gatavots galvenokārt no balinātas nekrāsotas celulozes blokos GI 013 4707 30 – papīrs vai kartons, kas gatavots galvenokārt no mehāniskās celulozes (piemēram, avīzes, žurnāli un tamlīdzīgi iespieddarbi) GI 014 4707 90 – Citi, tostarp, bet ne tikai: 1. Laminēts kartons 2. Nešķiroti atkritumi un makulatūra GJ. TEKSTILA ATKRITUMI GJ 010 5003 Zīda atkritumi (tostarp tīšanai nederīgi kokoni, pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 011 5003 10 – nekārsti vai neķemmēti GJ 012 5003 90 – citi GJ 020 5103 Vilnas atkritumi vai smalku vai rupju dzīvnieku spalvu atkritumi, tostarp pavedienu atlikas, izņemot irdinātas šķiedras GJ 021 5103 10 – Vilnas vai dzīvnieku smalko spalvu izsukas GJ 022 5103 20 – Pārējie vilnas vai dzīvnieku smalko spalvu atkritumi GJ 023 5103 30 – Dzīvnieku rupjo spalvu atkritumi GJ 030 5202 Kokvilnas atkritumi (tostarp pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 031 5202 10 – Pavedienu atlikas (tostarp diegu atlikas) GJ 032 5202 91 – Irdinātas šķiedras GJ 033 5202 99 – Citi GJ 040 5301 30 Linu pakulas un atkritumi GJ 050 ex53 02 90 Kaņepāju (Cannabis sativa L.) atsukas un atkritumi (tostarp pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 060 ex53 03 90 Džutas un citu lūksnes tekstilšķiedru (izņemot linus, kaņepājus un rāmijas) atsukas un atkritumi (tajā skaitā pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 070 ex53 04 90 Sizala un citu agavju ģints lūksnes tekstilšķiedru atsukas un atkritumi (tajā skaitā pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 080 ex53 05 19 Kokosa šķiedru pakulas, atsukas un atkritumi (tajā skaitā pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 090 ex53 05 29 Abakas (Manilas kaņepju vai Musa textilis Nee) pakulas, atsukas un atkritumi (tajā skaitā pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 100 ex53 05 99 Citur neminētas vai neiekļautas rāmiju un citu augu tekstilšķiedru pakulas, atsukas un atkritumi (tajā skaitā pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras) GJ 110 5505 Ķīmisko šķiedru atkritumi (tajā skaitā atsukas, pavedienu atlikas un irdinātas šķiedras): GJ 111 5505 10 – no sintētiskām šķiedrām GJ 112 5505 20 – no mākslīgām šķiedrām GJ 120 6309 00 Valkātas drēbes un citas valkātas tekstilpreces GJ 130 ex63 10 Lietotas lupatas, auklu driskas, virves, troses un tauvas un lietoti priekšmeti no tekstilmateriālu auklām, virvēm, trosēm vai tauvām: GJ 131 ex63 10 10 – šķiroti GJ 132 ex63 10 90 – citi GJ 140 ex63 10 Tekstila grīdsegu, paklāju atkritumi GK. KAUČUKA ATKRITUMI GK 010 4004 00 Kaučuka (izņemot cieto kaučuku) un no tā iegūto granulu atkritumi, atgriezumi un atlūzas GK 020 4012 20 Lietotas pneimatiskās riepas GK 030 ex40 17 00 Cietā kaučuka (piemēram, ebonīta) atkritumi un lūžņi GL. NEAPSTRĀDĀTI KORĶA UN KOKSNES ATKRITUMI GL 010 ex44 01 30 Koksnes atlikumi un atgriezumi, aglomerēti vai neaglomerēti apaļkokos, briketēs, granulās vai tamlīdzīgā formā GL 020 4501 90 Korķa atkritumi; smalcināts, granulēts vai malts korķis GM. LAUKSAIMNIECĪBAS UN PĀRTIKAS RŪPNIECĪBAS ATKRITUMI GM 070 ex23 07 Vīna nogulsnes GM 080 ex23 08 Kaltēti un sterilizēti augu izcelsmes atkritumi, atliekas un blakusprodukti, granulēti vai negranulēti, izmantojami lopbarībai, kas citur nav minēti vai iekļauti GM 090 1522 Degra; taukvielu vai dzīvnieku vai augu vasku apstrādes atlikumi GM 100 0506 90 Neapstrādāti, attaukoti, vienkārši apstrādāti (bet negriezti pēc formas), apstrādāti ar skābi vai atželatinēti kaulu un ragu atkritumi GM 110 ex05 11 91 Zivju atkritumi GM 120 1802 00 Kakao čaumalas, apvalki, miziņas un citi kakao atlikumi GM 130 Lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības atkritumi, izņemot blakusproduktus, kas atbilst valsts un starptautiskajām prasībām un standartiem attiecībā uz izmantošanu pārtikā vai dzīvnieku barībai GM 140 ex15 00 Dzīvnieku vai augu izcelsmes pārtikas tauku vai eļļu atkritumi (piem., cepamās eļļas) GN. ĀDU MIECĒŠANAS, APSTRĀDES UN IZMANTOŠANAS ATKRITUMI GN 010 ex05 02 00 Cūku, mežacūku vai kuiļu saru un spalvu, vai āpšu spalvu atkritumi un citu suku ražošanā izmantojamu spalvu atkritumi GN 020 ex05 03 00 Astru atkritumi, salikti vai nesalikti kārtās, ar vai bez stiprinājumiem GN 030 ex05 05 90 Putnu ādas un citu daļu atkritumi, ar spalvām vai dūnām, spalvu un to daļu (arī ar apgrieztām malām) un dūnu atkritumi, bez tālākas apstrādes, izņemot tīrīšanu, dezinficēšanu vai apstrādāšanu uzglabāšanai GN 040 ex41 10 00 Dabīgu vai mākslīgu ādu atgriezumi un citi atkritumi, kas neder ādas izstrādājumu ražošanai, izņemot ādas nogulsnes GO. CITI ATKRITUMI, KAS SATUR GALVENOKĀRT ORGANISKUS KOMPONENTUS, KURI VAR SATURĒT METĀLUS UN NEORGANISKAS VIELAS GO 010 ex05 01 00 Cilvēku matu atkritumi GO 020 Salmu atkritumi GO 030 Dezaktivēts sēņu micēlijs no penicilīna ražošanas, ko izmanto lopbarībā GO 040 Atkritumi no fotofilmām un fotopapīra (tajā skaitā ar pamata un gaismjutīgu pārklājumu), ar sudrabu vai bez, bet kas nesatur sudrabu brīvo jonu formā GO 050 Vienreizlietojami fotoaparāti bez baterijām (1) Ja iespējams, iepretī ierakstam norāda kodu no preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētās sistēmas, kas noteikta Briseles 1983. gada 14. jūnija Konvencijā Muitas sadarbības padomes aizgādībā (harmonizētā sistēma). Šo kodu var piemērot gan atkritumiem, gan izstrādājumiem. Šajā regulā nav iekļautas pozīcijas, kas nav atkritumi. Tāpēc kodu, ko muitas darbinieki izmanto, lai atvieglotu savu un citu personu darbu, šeit norāda vienīgi tāpēc, lai palīdzētu identificēt atkritumus, kas ir uzskaitīti un uz ko attiecas šī regula. Lai identificētu atkritumus, uz ko attiecas vispārīgi pozīciju nosaukumi, kā skaidrojošu līdzekli izmanto Muitas sadarbības padomes izdotos atbilstīgos oficiālos paskaidrojumus. (2) Apzīmējums “nedisperss” neietver atkritumus pulvera, nosēdumu, putekļu formā vai cietus priekšmetus, kas satur bīstamus atkritumus šķidrā formā. (3) Šis ieraksts ietver šādu sārņu izmantošanu titāna dioksīda un vanādija iegūšanai. (4) Tos nevar polimerizēt, un tos izmanto kā plastifikatorus.









III PIELIKUMS







ATKRITUMU DZELTENAIS SARAKSTS (1) AA. METĀLUS SATUROŠI ATKRITUMI AA 010 ex26 19 00 Izdedži, plāva un citi atkritumi, kas radušies dzelzs un tērauda ražošanā (2) AA 020 ex26 20 19 Cinka pelni un atliekas (2) AA 030 2620 20 Svina pelni un atliekas (2) AA 040 ex26 20 30 Vara pelni un atliekas (2) AA 050 ex26 20 40 Alumīnija pelni un atliekas (2) AA 060 ex26 20 50 Vanādija pelni un atliekas (2) AA 070 2620 90 Pelni un atliekas (2), kas satur metālus vai metālu savienojumus, kas citur nav minēti vai iekļauti AA 080 ex81 12 91 Tallija atkritumi, lūžņi un atliekas AA 090 ex28 04 80 Arsēna atkritumi un atliekas (2) AA 100 ex28 05 40 Dzīvsudraba atkritumi un atliekas (2) AA 110 Atliekas no alumīnija ražošanas, kas citur nav minētas vai iekļautas AA 120 Galvanizācijas nosēdumi AA 130 Atsārmi, kas radušies metālu kodināšanā AA 140 Sārmainas atliekas, kas radušās cinka apstrādē, putekļi un nosēdumi, piemēram, jarozīts, hematīts, getīts utt. AA 150 Dārgmetālus saturošas cietas atliekas, kas satur neorganisko cianīdu atliekas AA 160 Dārgmetālu pelni, nosēdumi, putekļi un citas atliekas, piemēram: AA 161 – pelni no iespiedshēmu plašu sadedzināšanas AA 162 – fotofilmu pelni AA 170 Svina skābes akumulatori neizjauktā vai sapresētā veidā AA 180 Izlietotas baterijas vai akumulatori neizjauktā vai sapresētā veidā, izņemot svina skābes akumulatorus, un atkritumi un lūžņi, kas rodas bateriju un akumulatoru ražošanā un kas citur nav minēti vai iekļauti AA 190 8104 20 Magnija atkritumi un lūžņi, kas ir viegli uzliesmojoši vai pirofori vai kas saskarē ar ūdeni izdala viegli uzliesmojošas gāzes bīstamos daudzumos AB. ATKRITUMI, KAS SATUR GALVENOKĀRT NEORGANISKUS KOMPONENTUS, KURI VAR SATURĒT METĀLUS UN ORGANISKAS VIELAS AB 010 2621 00 Izdedži, pelni un atliekas (2), kas citur nav minētas vai iekļautas AB 020 Atliekas, kas rodas no sadzīves/mājturības atkritumu sadedzināšanas AB 030 Atkritumi, kas radušies metālu virsmas apstrādē bez cianīdiem AB 040 ex70 01 00 Stikla atkritumi no katodstaru lampām un citu veidu aktivētā stikla AB 050 ex25 29 21 Kalcija fluorīda nosēdumi AB 060 Citi neorganiski fluora savienojumi šķidrā veidā vai kā nosēdumi AB 070 Smiltis, kuras izmanto liešanai AB 080 Izlietoti katalizatori, kas nav iekļauti zaļajā sarakstā AB 090 Alumīnija hidrātu atkritumi AB 100 Alumīnija oksīda atkritumi AB 110 Bāziskie šķīdumi AB 120 Citur neminēti vai neiekļauti neorganiskie halogēnsavienojumi AB 130 Izlietotas spridzināšanas metālskaidas AB 140 Ģipsis, kas rodas ķīmiskās rūpniecības procesos AB 150 Neattīrīts kalcija sulfīts un kalcija sulfāts, kas radies dūmvadu gāzes atsērošanā (FGD) AC. ATKRITUMI, KAS SATUR GALVENOKĀRT ORGANISKUS KOMPONENTUS, KURI VAR SATURĒT METĀLUS UN NEORGANISKUS MATERIĀLUS AC 010 ex27 13 90 Atkritumi, kas radušies naftas koksa un bitumena ražošanā/pārstrādē, izņemot anodus AC 020 Citur neminēti vai neiekļauti bitumena materiāli (asfalta atkritumi) AC 030 Tādu eļļu atkritumi, kuras nav derīgas sākotnēji paredzētajam lietojumam AC 040 Etilēta benzīna (degvielas) nosēdumi AC 050 Šķidrie siltumnesēji AC 060 Hidrauliskie šķidrumi AC 070 Bremžu šķidrumi AC 080 Antifrīzu šķidrumi AC 090 Atkritumi, kas rodas sveķu, lateksa, plastifikatoru, līmes un adhezīvu ražošanā, pagatavošanā un lietošanā AC 100 ex39 15 90 Nitroceluloze AC 110 Fenolu, fenola savienojumu, tostarp hlorfenola, atkritumi šķidrumu vai nosēdumu veidā AC 120 Polihlorētie naftalīni AC 130 Ēteri AC 140 Trietilamīna katalizators liešanas smilšu nosēdināšanai AC 150 Hlorfluorogļūdeņraži AC 160 Halogēnogļūdeņraži AC 170 Apstrādāta korķa un koksnes atkritumi AC 180 ex41 10 00 Ādas daļiņas, pelni, nogulsnes un putekļi AC 190 Automobiļu sagriešanā radusies vieglā putekļainā frakcija AC 200 Fosfora organiskie savienojumi AC 210 Nehalogenēti šķīdinātāji AC 220 Halogenēti šķīdinātāji AC 230 Halogenētas vai nehalogenētas ūdeni nesaturošas destilācijas atliekas, kas radušās organisko šķīdinātāju rekuperācijā AC 240 Alifātisko halogenēto ogļūdeņražu (piemēram, hlormetāna, dihloretāna, vinilhlorīda, vinilidēnhlorīda, alilhlorīda un epihlorhidrīna) ražošanas atkritumi AC 250 Virsmas aktīvās vielas (surfaktanti) AC 260 Šķidri cūku mēsli; fekālijas AC 270 Notekūdeņu dūņas AD. ATKRITUMI, KAS VAR SATURĒT VAI NU NEORGANISKUS, VAI ORGANISKUS KOMPONENTUS AD 010 Farmaceitisku produktu ražošanas un gatavošanas atkritumi AD 020 Fitofarmaceitisko produktu un nelauksaimnieciskās indes ražošanas, pagatavošanas un lietošanas atkritumi AD 030 Koksnes konservantu ražošanas, pagatavošanas un lietošanas atkritumi Atkritumi, kas satur jebkuru no šādām vielām, no tām sastāv, vai ir piesārņoti ar tām: AD 040 – neorganiskie cianīdi, izņemot dārgmetālus saturošas cietas atliekas, kuros ir neorganiskie cianīdi AD 050 – organiskie cianīdi AD 060 Eļļu un ūdens, ogļūdeņražu un ūdens maisījumu, emulsiju atkritumi AD 070 Tipogrāfijas krāsu, krāsvielu, pigmentu, krāsu un laku ražošanas, pagatavošanas un lietošanas atkritumi AD 080 Sprādzienbīstami atkritumi, ja uz tiem neattiecas citi konkrēti tiesību akti AD 090 Citur neminēti vai neiekļauti atkritumi, kas radušies reprogrāfijā un fotogrāfijā izmantojamo ķimikāliju ražošanā, pagatavošanā un lietošanā AD 100 Atkritumi, kas radušies plastmasu virsmas apstrādē bez cianīdiem AD 110 Skābi šķīdumi AD 120 Jonu apmaiņas sveķi AD 130 Vienreizlietojami fotoaparāti ar baterijām AD 140 Atkritumi, kas radušies rūpniecības izplūdes gāzu piesārņojuma attīrīšanas iekārtās un nav minēti vai iekļauti citur AD 150 Dabā sastopami organiskie materiāli, ko izmanto kā filtrējošu vidi (piemēram, biofiltri) AD 160 Sadzīves/mājturības atkritumi AD 170 ex28 03 Izlietotā aktivētā ogle ar bīstamām īpašībām, kas rodas, to lietojot neorganiskās ķīmijas, organiskās ķīmijas un farmācijas rūpniecībā, notekūdeņu attīrīšanā, gāzes/gaisa attīrīšanā un tamlīdzīgos procesos (1) Ja iespējams, iepretī ierakstam norāda kodu no preču aprakstīšanas un kodēšanas harmonizētās sistēmas, kas noteikta Briseles 1983. gada 14. jūnija Konvencijā Muitas sadarbības padomes aizgādībā (harmonizētā sistēma). Šo kodu var piemērot gan atkritumiem, gan izstrādājumiem. Šajā regulā nav iekļautas pozīcijas, kas nav atkritumi. Tāpēc kodu, ko muitas darbinieki izmanto, lai atvieglotu savu un citu personu darbu, šeit norāda vienīgi tāpēc, lai palīdzētu identificēt atkritumus, kas ir uzskaitīti un uz kuriem attiecas šī regula. Lai identificētu atkritumus, uz ko attiecas vispārīgi pozīciju nosaukumi, kā skaidrojošu līdzekli izmanto Muitas sadarbības padomes izdotos atbilstīgos oficiālos paskaidrojumus. (2) Šajā sarakstā iekļauti atkritumi pelnu, atlieku, izdedžu, sārņu, apdedžu, plāvas, putekļu, pulvera, nosēdumu un nogulšņu uz filtra veidā, ja materiāls skaidri nav norādīts citur.









IV PIELIKUMS







ATKRITUMU SARKANAIS SARAKSTS RA. ATKRITUMI, KAS SATUR GALVENOKĀRT ORGANISKUS KOMPONENTUS, KURI VAR SATURĒT METĀLUS UN NEORGANISKUS MATERIĀLUS RA 010 Tādu vielu un izstrādājumu atkritumi, kas sastāv no polihlorēta bifenila (PCB) un/vai polihlorēta terfenila (PCT), un/vai polibromēta bifenila (PBB), tostarp no citiem šo savienojumu polibromanalogiem vai kuru sastāvā ir iepriekšminētās vielas 50 mg/kg vai lielākā koncentrācijā, vai kas ir piesārņoti ar tām RA 020 Darvainu atlikumu atkritumi (izņemot AC020 pozīcijā minētos), kas radušies organisku materiālu attīrīšanā, destilācijā vai pirolītiskā apstrādē RB. ATKRITUMI, KAS SATUR GALVENOKĀRT NEORGANISKUS KOMPONENTUS, KURI VAR SATURĒT METĀLUS UN ORGANISKAS VIELAS RB 010 Azbests (putekļi un šķiedras) RB 020 Tādas keramikas šķiedras, kuru fizikāli ķīmiskās īpašības ir l