2011R0282 — LV — 01.01.2015 — 001.001

Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu

►B PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 282/2011 (2011. gada 15. marts), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (pārstrādāta versija) (OV L 077, 23.3.2011, p.1)

Grozīta ar:









▼B

PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 282/2011

(2011. gada 15. marts),

ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

(pārstrādāta versija)







EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību, ņemot vērā Padomes Direktīvu 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu ( 1 ) un jo īpaši tās 397. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu, tā kā: (1) Padomes Regulā (EK) Nr. 1777/2005 (2005. gada 17. oktobris), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 77/388/EEK par kopēju pievienotās vērtības nodokļu sistēmu ( 2 ), jāizdara vairāki būtiski grozījumi. Skaidrības un racionalizācijas nolūkā būtu vēlams attiecīgos noteikumus pārstrādāt. (2) Direktīvā 2006/112/EK paredzēti noteikumi par pievienotās vērtības nodokli (PVN), kurus dažos gadījumos dalībvalstis interpretē dažādi. Pieņemot kopējus Direktīvas 2006/112/EK īstenošanas pasākumus, būtu jānodrošina PVN sistēmas piemērošanas pilnīgāka atbilstība iekšējā tirgus mērķim gadījumā, ja rodas vai var rasties piemērošanas atšķirības, kas nav saderīgas ar iekšējā tirgus pareizu darbību. Šie īstenošanas pasākumi ir juridiski saistoši tikai no šīs regulas spēkā stāšanās dienas un neskar dalībvalstu iepriekš pieņemto tiesību aktu un interpretācijas spēkā esību. (3) Šajā regulā būtu jāatspoguļo izmaiņas, kuras ieviestas ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris), ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas vietu ( 3 ). (4) Šīs regulas mērķis ir nodrošināt pašreizējās PVN sistēmas vienādu piemērošanu, pieņemot Direktīvas 2006/112/EK īstenošanas noteikumus, jo īpaši attiecībā uz nodokļa maksātājiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu un to darījumu vietu, par kuriem uzliek nodokli. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai. Vienādu piemērošanu vislabāk nodrošinātu regula, kas uzliek saistības un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. (5) Šie īstenošanas pasākumi ietver īpašus noteikumus, kuri atbilst noteiktiem piemērošanas jautājumiem, un to mērķis ir nodrošināt vienādu režīmu visā Savienībā vienīgi attiecībā uz šiem konkrētajiem gadījumiem. Tāpēc tie nav attiecināmi uz citiem gadījumiem, un attiecībā uz to formulējumu tie ir jāpiemēro ierobežojoši. (6) Ja persona, kas nav nodokļa maksātāja, mainot dzīvesvietu, pārvieto jaunu transportlīdzekli vai ja jauns transportlīdzeklis tiek atgriezts dalībvalstī, no kuras tas tika sākotnēji piegādāts, piemērojot PVN atbrīvojumu personai, kas nav nodokļa maksātāja un kas atgriež transportlīdzekli, būtu jāprecizē, ka šāda pārvietošana nav uzskatāma par jauna transportlīdzekļa iegādi Kopienas iekšienē. (7) Dažos pakalpojumu sniegšanas gadījumos pietiek ar to, ka pakalpojumu sniedzējs pierāda, ka šo pakalpojumu saņēmējs, nodokļa maksātājs vai persona, kas nav nodokļa maksātāja, atrodas ārpus Kopienas, lai minēto pakalpojumu sniegšana neietilptu PVN darbības jomā. (8) Būtu jāprecizē, ka PVN identifikācijas numura piešķiršana nodokļa maksātājam, kas sniedz pakalpojumus citai dalībvalstij vai saņem pakalpojumus no citas dalībvalsts, par kuriem PVN maksā vienīgi pakalpojumu saņēmējs, nedrīkst ietekmēt minētā nodokļa maksātāja tiesības gūt labumu no nodokļu neuzlikšanas viņa preču iegādēm Kopienas iekšienē. Taču, ja nodokļa maksātājs savu PVN identifikācijas numuru paziņo piegādātājam saistībā ar preču iegādi Kopienas iekšienē, jebkurā gadījumā tiek uzskatīts, ka viņš ir izvēlējies minētajiem darījumiem piemērot PVN. (9) Lielāka iekšējā tirgus integrācija ir radījusi vajadzību pēc arvien pieaugošas pārrobežu sadarbības starp saimnieciskās darbības subjektiem, kas veic uzņēmējdarbību dažādās dalībvalstīs, un vajadzību attīstīt Eiropas Ekonomisko interešu grupas (EEIG), kas izveidotas saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2137/85 (1985. gada 25. jūlijs) par Eiropas Ekonomisko interešu grupām ( 4 ). Tādēļ būtu jāprecizē, ka gadījumos, kad EEIG par atlīdzību piegādā preces vai sniedz pakalpojumus, tie ir nodokļa maksātāji. (10) Būtu skaidri jādefinē restorānu un ēdināšanas pakalpojumi, atšķirība starp abiem pakalpojumu veidiem un atbilstošs nodokļu režīms minētajiem pakalpojumiem. (11) Skaidrības labad darbības, kas uzskatāmas par elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, būtu jāiekļauj sarakstos, pat ja tās nav noteiktas un izsmeļošas. (12) Ir jānosaka, no vienas puses, ka darījums, kas sastāv vienīgi no pakalpojumu saņēmēja piegādātu iekārtas dažādu detaļu montāžas, ir uzskatāms par pakalpojumu sniegšanu un, no otras puses, ir jānosaka šādas pakalpojumu sniegšanas vieta, ja tas sniegts personai, kas nav nodokļa maksātāja. (13) Opcijas kā finanšu instrumenta pārdošana būtu jāuzskata par pakalpojumu sniegšanu atsevišķi no tās pamatā esošajiem darījumiem, uz kuriem opcija attiecas. (14) Lai nodrošinātu, ka noteikumi attiecībā uz to darījumu vietām, par kuriem uzliek nodokli, tiek piemēroti vienādi, būtu jāprecizē tādi jēdzieni kā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, pastāvīga iestāde, pastāvīga adrese un vieta, kur persona parasti uzturas. Nosakot pēc iespējas skaidrākus un objektīvākus kritērijus, tajā pašā laikā ņemot vērā Tiesas judikatūru, būtu jāveicina šo jēdzienu praktiskā piemērošana. (15) Būtu jāpieņem noteikumi, lai nodrošinātu vienotu režīmu preču piegādei, ja piegādātājs ir pārsniedzis tālpārdošanas robežvērtību, kas noteikta piegādēm citā dalībvalstī. (16) Būtu jāprecizē, ka, nosakot pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienā, jāņem vērā transportlīdzekļa nobrauktais posms, nevis pasažieru nobrauktais posms. (17) Preču iegādes Kopienas iekšienē gadījumā tās dalībvalsts tiesības uzlikt nodokli iegādei, kuras teritorijā tā notiek, būtu jāsaglabā neatkarīgi no PVN režīma, kas darījumam ir piemērots nosūtīšanas sākumpunkta dalībvalstī. (18) Lai pareizi piemērotu noteikumus, kas reglamentē pakalpojumu sniegšanas vietu, svarīgākais ir noskaidrot pakalpojumu saņēmēja statusu – vai tas ir vai nav nodokļa maksātājs –, kā arī tā rīcības raksturojumu. Lai noteiktu pakalpojumu saņēmēja nodokļa maksātāja statusu, ir jānosaka, kādi pierādījumi pakalpojumu sniedzējam būtu jāsaņem no pakalpojumu saņēmēja. (19) Būtu jāprecizē, ka gadījumā, ja nodokļa maksātājam sniegtie pakalpojumi paredzēti nodokļa maksātāja, tostarp pircēja vai pakalpojumu saņēmēja personāla, privātām vajadzībām, nedrīkst uzskatīt, ka minētais nodokļa maksātājs rīkojas nodokļa maksātāja statusā. Lai noteiktu, vai pakalpojumu saņēmējs rīkojas kā nodokļa maksātājs, pietiek ar to, ka pakalpojumu saņēmējs paziņo pakalpojumu sniedzējam savu PVN identifikācijas numuru, ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo. Būtu jānodrošina arī tas, ka vienam pakalpojumam, kas saņemts saimnieciskai darbībai, bet tiek izmantots arī privātām vajadzībām, nodoklis tiek uzlikts tikai vienā vietā. (20) Lai precīzi noteiktu pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu, pakalpojumu sniedzējam ir pienākums pārbaudīt pakalpojumu saņēmēja sniegto informāciju. (21) Neskarot vispārējo noteikumu pakalpojumu sniegšanas vietā, kurā pakalpojumi sniegti nodokļa maksātājam, ja pakalpojumi tiek sniegti pakalpojumu saņēmējam, kas veic uzņēmējdarbību vairākās vietās, vajadzētu paredzēt noteikumus, kas palīdzētu pakalpojumu sniedzējam noteikt pakalpojumu saņēmēja pastāvīgo iestādi, kurai pakalpojums tiek sniegts, ņemot vērā attiecīgos apstākļus. Ja pakalpojumu sniedzējs nespēj noteikt minēto vietu, vajadzētu paredzēt noteikumus, kas precizētu pakalpojumu sniedzēja pienākumus. Minētie noteikumi nedrīkstētu radīt traucējumus vai mainīt pakalpojumu saņēmēja pienākumus. (22) Tāpat būtu jāprecizē brīdis, kad pakalpojumu sniedzējam ir jānosaka pakalpojumu saņēmēja statuss, rīcības raksturojums un atrašanās vieta, neatkarīgi no tā, vai viņš ir vai nav nodokļa maksātājs. (23) Neskarot principa vispārējo piemērošanu attiecībā uz ļaunprātīgu rīcību šīs regulas noteikumos, būtu lietderīgi īpašu uzmanību pievērst tā piemērošanai attiecībā uz dažiem konkrētiem šīs regulas noteikumiem. (24) Daži īpaši pakalpojumi – piemēram, futbola spēļu televīzijas apraides tiesību piešķiršana, tekstu tulkošana, pakalpojumi, kas saistīti ar PVN atmaksas pieprasījumiem, un starpnieku pakalpojumi, kas sniegti personai, kas nav nodokļa maksātāja, – ir saistīti ar pārrobežu darbībām vai pat tādu saimnieciskās darbības subjektu dalību, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas. Lai nodrošinātu lielāku juridisko noteiktību, būtu skaidri jānosaka šo pakalpojumu sniegšanas vieta. (25) Būtu jāprecizē, ka pakalpojumus, ko starpnieks sniedz citas personas vārdā un interesēs, kura piedalās izmitināšanas pakalpojumu sniegšanā viesnīcu nozarē, nereglamentē īpašais noteikums par tādu pakalpojumu sniegšanu, kas saistīti ar nekustamo īpašumu. (26) Ja dažādi pakalpojumi, kas sniegti, organizējot bēres, veido viena pakalpojuma daļu, būtu jāparedz noteikums par pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu. (27) Lai nodrošinātu vienotu režīmu attiecībā uz kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides un līdzīgu pakalpojumu sniegšanu, jādefinē biļešu iegāde šādiem pasākumiem un ar to saistītie papildpakalpojumi. (28) Ir jāprecizē nodokļu režīms restorānu pakalpojumiem un ēdināšanas pakalpojumiem, kas sniegti transportlīdzeklī gadījumos, kad pasažieru pārvadājumi tiek veikti vairāku valstu teritorijā. (29) Tā kā konkrētu transportlīdzekļa nomas noteikumu saturs ir atkarīgs no tā, cik ilgi tas ir valdījumā vai izmantošanā, ir jānosaka ne tikai tas, kuri transportlīdzekļi jāuzskata par transportlīdzekļiem, bet arī jāprecizē nodokļu režīms tāda pakalpojuma sniegšanai, kura pamatā ir vairāki secīgi līgumi. Ir arī jānosaka vieta, kur transportlīdzekli faktiski nodod pakalpojumu saņēmēja rīcībā. (30) Dažos skaidri noteiktos gadījumos kredītkartes vai debetkartes komisijas maksai saistībā ar darījumu nevajadzētu samazināt minētā darījuma summu, kurai uzliek nodokli. (31) Ir jāprecizē, ka samazināto likmi var piemērot tādu telšu, treileru un pārvietojamo māju nomai, kas iekārtotas nometnes vietās un tiek izmantotas izmitināšanai. (32) Arodizglītībai vai pārkvalifikācijai būtu jāaptver apmācība, kas tieši saistīta ar amatu vai profesiju, kā arī jebkāda apmācība, kas ir vērsta uz zināšanu apguvi vai atjaunināšanu aroda vajadzībām, neatkarīgi no apmācības ilguma. (33) Platīna monētas (nobles de platine) būtu jāizlēdz no atbrīvojuma, ko piemēro valūtām, banknotēm un monētām. (34) Būtu jāprecizē, ka, atbrīvojot no nodokļa pakalpojumu sniegšanu, kas attiecas uz tādu preču importu, kuru vērtība ir iekļauta minēto preču summā, kurai uzliek nodokli, atbrīvojumā ir jāietver arī transporta pakalpojumi, kas sniegti dzīvesvietas maiņas gadījumā. (35) Preces, ko to pircējs eksportē ārpus Kopienas un ko izmanto, lai aprīkotu un apgādātu transportlīdzekļus, kurus ar saimniecisku darbību nesaistītiem mērķiem izmanto personas, kas nav fiziskas personas, piemēram, publisko tiesību subjekti un apvienības, būtu jāizslēdz no atbrīvojuma eksporta darījumiem. (36) Lai nodrošinātu vienādu administratīvo praksi minimālās vērtības aprēķināšanai attiecībā uz atbrīvojumiem tādu preču eksportam, kas tiek pārvadātas ceļotāju personīgā bagāžā, būtu jāsaskaņo noteikumi par šādiem aprēķiniem. (37) Būtu jāprecizē, ka, atbrīvojot no nodokļa konkrētus eksportam pielīdzināmus darījumus, atbrīvojums ir jāpiemēro arī pakalpojumiem, uz ko attiecas īpašais režīms, kurš paredzēts elektroniski sniegtiem pakalpojumiem. (38) Struktūra, kas tiks izveidota saskaņā ar tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorcijam (ERIC), būtu jākvalificē kā starptautiska struktūra ar nolūku atbrīvot to no PVN tikai tad, ja tā atbilst noteiktiem nosacījumiem. Tādēļ būtu jānosaka kritēriji, saskaņā ar kuriem minētā struktūra varētu izmantot nodokļa atbrīvojumu. (39) Preču piegāde un pakalpojumu sniegšana atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam vai atzītām starptautiskām iestādēm, vai konkrētiem bruņotajiem spēkiem tiek atbrīvota no PVN, piemērojot noteiktus ierobežojumus un nosacījumus. Lai nodokļa maksātājs, kas veic šādu piegādi no citas dalībvalsts, varētu apliecināt, ka šim nodokļa atbrīvojumam vajadzīgie nosacījumi un ierobežojumi ir izpildīti, būtu jāizveido atbrīvojuma sertifikāts. (40) Atskaitījumu tiesību izmantošanai būtu jāpieņem arī elektroniskie importa dokumenti, ja tie atbilst tādām pašām prasībām kā drukāti dokumenti. (41) Ja preču piegādātājam vai pakalpojumu sniedzējam tās dalībvalsts teritorijā, kurā nodoklis ir jāmaksā, ir pastāvīga iestāde, būtu jāprecizē, kādos apstākļos šai iestādei vajadzētu būt atbildīgai par nodokļa nomaksu. (42) Būtu jāprecizē, ka nodokļa maksātājs, kura saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir tās dalībvalsts teritorijā, kurā PVN ir jāmaksā, attiecībā uz nodokļa nomaksu ir jāuzskata par nodokļa maksātāju, kurš veic uzņēmējdarbību attiecīgajā valstī, pat ja šī uzņēmējdarbības vieta nav iesaistīta preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā. (43) Būtu jāprecizē, ka katram nodokļa maksātājam ir jāpaziņo savs PVN identifikācijas numurs, tiklīdz viņam tāds ir, par konkrētiem darījumiem, kuriem uzliek nodokli, lai nodrošinātu taisnīgāku nodokļa piedziņu. (44) Būtu svarīgi noteikt ieguldījumu zelta svaru, ko galīgi ir apstiprinājis dārgmetālu tirgus, kā arī vienotu datumu zelta monētu vērtības iedibināšanai, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret saimnieciskās darbības subjektiem. (45) Īpašā shēma tiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā un kas elektroniski sniedz pakalpojumus personām, kas nav nodokļa maksātāji un kas veic uzņēmējdarbību Kopienā vai ir Kopienas rezidenti, ir pakļauta dažiem nosacījumiem. Ja minētie nosacījumi vairs netiek izpildīti, būtu jo īpaši skaidri jānosaka sekas. (46) Ar Direktīvu 2008/8/EK ir ieviestas dažas izmaiņas. Tiktāl, ciktāl šīs izmaiņas attiecas, pirmkārt, uz nodokļa piemērošanu transportlīdzekļu ilgtermiņa nomai, sākot no 2013. gada 1. janvāra, un, otrkārt, uz nodokļa piemērošanu elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, sākot no 2015. gada 1. janvāra, būtu jāprecizē, ka šīs regulas attiecīgos noteikumus piemēro tikai no minētajiem datumiem, tā kā: IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.







I

NODAĻA

PRIEKŠMETS

1. pants

Ar šo regulu nosaka pasākumus Direktīvas 2006/112/EK I līdz V un VII līdz XII sadaļas dažu noteikumu īstenošanai.







II

NODAĻA

DARBĪBAS JOMA

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK I SADAĻA)

2. pants

Šādas darbības nav uzskatāmas par iegādi Kopienas iekšienē Direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē:

a) jauna transportlīdzekļa pārvietošana, ko persona, kas nav nodokļa maksātāja, veic, mainot dzīvesvietu, ar nosacījumu, ka Direktīvas 2006/112/EK 138. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums nevarēja tikt piemērots piegādes brīdī;

b) jauna transportlīdzekļa atgriešana dalībvalstī, ko veic persona, kas nav nodokļa maksātāja, ja tas sākotnēji viņai tika piegādāts no minētās dalībvalsts, piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 138. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu.

3. pants

Neskarot Direktīvas 2006/112/EK 59.a panta pirmās daļas b) apakšpunktu, par turpmāk uzskaitīto pakalpojumu sniegšanu neuzliek PVN, ja pakalpojumu sniedzējs apliecina, ka pakalpojumu sniegšanas vieta, kas noteikta saskaņā ar šīs regulas V nodaļas 4. iedaļas 3. un 4. apakšiedaļu, ir ārpus Kopienas:

a) no 2013. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmajā daļā minētajam pakalpojumam;

b) no 2015. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 58. pantā uzskaitītajiem pakalpojumiem;

c) Direktīvas 2006/112/EK 59. pantā uzskaitītajiem pakalpojumiem.

4. pants

Nodokļa maksātājs, kuram ir tiesības uz nodokļa neuzlikšanu par preču iegādi Kopienas iekšienē saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 3. pantu, saglabā tiesības uz nodokļa neuzlikšanu arī tad, ja atbilstīgi minētās direktīvas 214. panta 1. punkta d) vai e) apakšpunktam PVN identifikācijas numurs minētajam nodokļa maksātājam tika piešķirts, saņemot pakalpojumus, par kuriem viņam ir jāmaksā PVN, vai sniedzot pakalpojumus citas dalībvalsts teritorijā, par kuriem PVN jāmaksā tikai pakalpojumu saņēmējam.

Tomēr, ja minētais nodokļa maksātājs paziņo šo PVN identifikācijas numuru preču piegādātājam saistībā ar preču iegādi Kopienas iekšienē, uzskata, ka viņš ir izmantojis izvēles iespēju, kas paredzēta minētās direktīvas 3. panta 3. punktā.







III

NODAĻA

NODOKĻA MAKSĀTĀJI

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK III SADAĻA)

5. pants

Eiropas Ekonomisko interešu grupa (EEIG), kas ir izveidota saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2137/85 un kas par atlīdzību piegādā preces vai sniedz pakalpojumus saviem locekļiem vai trešām personām, ir nodokļa maksātāja Direktīvas 2006/112/EK 9. panta 1. punkta nozīmē.







IV

NODAĻA

DARĪJUMI, PAR KURIEM UZLIEK NODOKLI

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK 24. LĪDZ 29. PANTS)

6. pants

1. Restorānu un ēdināšanas pakalpojumi ir pakalpojumi, kuros ietilpst sagatavotas vai nesagatavotas pārtikas un/vai dzērienu, ko izmanto cilvēku uzturā, piegāde, kā arī pamatoti atbalsta pakalpojumi, kas nodrošina to tūlītēju patēriņu. Pārtikas un/vai dzērienu nodrošināšana ir tikai viens no komponentiem kopējā sniegumā, kurā dominē pakalpojumi. Restorānu pakalpojumi ir šādu pakalpojumu sniegšana pakalpojumu sniedzēja telpās, un ēdināšanas pakalpojumi ir šādu pakalpojumu sniegšana ārpus pakalpojumu sniedzēja telpām.

2. Sagatavotas vai nesagatavotas pārtikas un/vai dzērienu piegādi neatkarīgi no tā, vai tā ietver vai neietver transportēšanu, bet kas neietver citus atbalsta pakalpojumus, neuzskata par restorānu vai ēdināšanas pakalpojumiem 1. punkta nozīmē.

▼M2

6.a pants

1. Telekomunikāciju pakalpojumi Direktīvas 2006/112/EK 24. panta 2. punkta nozīmē jo īpaši ir:

a) fiksētie un mobilie balss telefonijas pakalpojumi balss, datu un videomateriālu pārraides un komutācijas nodrošināšanai, tostarp balss telefonijas pakalpojumi ar attēla sastāvdaļu (videotelefona pakalpojumi);

b) balss telefonijas pakalpojumi, kas tiek nodrošināti ar interneta starpniecību, tostarp balss pārraide ar interneta protokolu (VoIP);

c) balss pasta, zvanu gaidīšanas, zvanu pāradresēšanas, zvanītāja identifikācijas, trīspusējas zvanīšanas un citi zvanu pārvaldības pakalpojumi;

d) peidžeru pakalpojumi;

e) balss ziņojumu pakalpojumi;

f) telefaksa, telegrāfa un teleksa pakalpojumi;

g) piekļuve internetam, ieskaitot globālo tīmekli;

h) privātie tīkla savienojumi, kas nodrošina telekomunikāciju savienojumus īpašām klienta vajadzībām.

2. Telekomunikāciju pakalpojumi Direktīvas 2006/112/EK 24. panta 2. punkta nozīmē nav šādi pakalpojumi:

a) elektroniski sniegti pakalpojumi;

b) radio un televīzijas apraides (“apraides”) pakalpojumi.

6.b pants

1. Apraides pakalpojumi ir audio un audiovizuālā satura, piemēram, radio un televīzijas programmu, pārraides pakalpojumi, kurus plašai sabiedrībai, izmantojot sakaru tīklus, nodrošina mediju pakalpojumu sniedzējs un uz kuriem ir attiecināma mediju pakalpojumu sniedzēja redakcionāla atbildība, lai nodrošinātu vienlaicīgu klausīšanos vai skatīšanos saskaņā ar raidījumu programmu.

2. Šā panta 1. punkts jo īpaši attiecas uz:

a) radio vai televīzijas programmām, ko pārraida vai retranslē radio vai televīzijas tīklā;

b) radio vai televīzijas programmām, ko izplata ar interneta vai cita elektroniskā tīkla starpniecību (IP straumēšana), ja tās pārraida vienlaicīgi ar šo programmu pārraidi vai retranslāciju radio vai televīzijas tīklā.

3. Šā panta 1. punkts neattiecas uz:

a) telekomunikāciju pakalpojumiem;

b) elektroniski sniegtiem pakalpojumiem;

c) informēšanu par konkrētām programmām pēc pieprasījuma;

d) apraides un translācijas tiesību nodošanu;

e) tehniskā aprīkojuma vai telpu īri apraides pakalpojumu saņemšanai;

f) radio vai televīzijas programmām, ko izplata ar interneta vai cita elektroniskā tīkla starpniecību (IP straumēšana), izņemot gadījumus, kad programmas tiek vienlaikus raidītas vai pārraidītas radio vai televīzijas tīklos.

▼B

7. pants

1. “Elektroniski sniegtie pakalpojumi”, kas minēti Direktīvā 2006/112/EK, ietver pakalpojumus, kas ir sniegti ar interneta vai elektroniskā tīkla palīdzību un kas pēc savas būtības tiek sniegti pārsvarā automātiski un ar minimālu cilvēka iejaukšanos, un ko nav iespējams nodrošināt bez informācijas tehnoloģijām.

2. Panta 1. punkts jo īpaši attiecas uz:

a) digitalizētu produktu piegādi vispār, tostarp programmatūras un programmatūru izmaiņām un jauninājumiem;

b) pakalpojumiem, kas nodrošina vai atbalsta saimnieciskās vai personiskās darbības prezentēšanu elektroniskajā tīklā, piemēram, tīmekļa vietnē vai lappusē;

c) pakalpojumiem, ko automātiski ģenerē dators ar interneta vai elektroniskā tīkla starpniecību, reaģējot uz pakalpojuma saņēmēja specifisko datu ievietošanu;

d) tiesību nodošanu par atlīdzību laist preces vai pakalpojumus apgrozībā tīmekļa vietnē, kas darbojas kā tiešsaistes tirgus, kurā potenciālie pircēji ar automātiskas procedūras palīdzību piedalās vairāksolīšanā un par kuru pusēm paziņo ar datora automātiski ģenerēta elektroniskā pasta starpniecību;

e) interneta pakalpojumu paketēm (ISP), kurās telekomunikāciju komponente ir papildu un sekundāra daļa (piemēram, piedāvājumi, kuros bez interneta pieejas iekļauti arī citi elementi, kā satura lapas, kas sniedz pieeju ziņām, laika vai tūrisma ziņām; spēles; tīmekļa vietņu mitināšana; pieeja sarunām tiešsaistē utt.);

f) I pielikumā uzskaitītiem pakalpojumiem.

▼M2

3. Šā panta 1. punkts neattiecas uz:

a) apraides pakalpojumiem;

▼B

b) telekomunikāciju pakalpojumiem;

c) precēm, kuru pieprasījumu un apstrādi veic elektroniski;

d) CD-ROM, disketēm vai līdzīgiem materiāliem datu nesējiem;

e) iespiedmateriāliem, piemēram, grāmatām, informatīviem izdevumiem, laikrakstiem vai žurnāliem;

f) CD un audio kasetēm;

g) videokasetēm un DVD;

h) spēlēm CD-ROM formātā;

i) profesionāļu pakalpojumiem, piemēram, juristu un finanšu konsultantu pakalpojumiem, kas konsultē klientus ar elektroniskā pasta palīdzību;

j) mācību pakalpojumiem tajos gadījumos, kad skolotājs pasniedz kursa saturu ar interneta vai elektroniskā tīkla starpniecību (proti, ar attālas saites palīdzību);

k) datoriekārtu remonta pakalpojumiem nesaistes režīmā;

l) datu uzglabāšanas pakalpojumiem nesaistes režīmā;

m) reklāmas pakalpojumiem, piemēram, laikrakstos, plakātos un televīzijā;

n) tālruņa palīdzības dienesta pakalpojumiem;

o) mācību pakalpojumiem, kas ietver tikai tālmācības kursus, piemēram, kursiem pa pastu;

p) parastiem izsoļu pakalpojumiem ar tiešu cilvēka iejaukšanos neatkarīgi no tā, kā tiek veikta solīšana;

▼M2 —————

▼M2

t) kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides un līdzīgu pasākumu ieejas biļešu iegādi tiešsaistē;

u) pakalpojumu par izmitināšanu viesnīcā, autonomas, restorānu pakalpojumu, pasažieru pārvadājumu un līdzīgu pakalpojumu iegādi tiešsaistē.

▼B

8. pants

Ja nodokļa maksātājs tikai montē iekārtas dažādas detaļas, ko viņam piegādājis viņa pakalpojuma saņēmējs, minētais darījums ir pakalpojumu sniegšana Direktīvas 2006/112/EK 24. panta 1. punkta nozīmē.

9. pants

Opcijas pārdošana, ja šāda pārdošana ir darījums, kas ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta f) apakšpunkta darbības jomā, ir pakalpojumu sniegšana minētās direktīvas 24. panta 1. punkta nozīmē. Minētā pakalpojumu sniegšana ir nošķirama no to pamatā esošajiem darījumiem, kas ir šādu pakalpojumu pamatā.

▼M2

9.a pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 28. pantu, ja elektroniski sniegtos pakalpojumus sniedz, izmantojot telekomunikāciju tīklu, saskarni vai portālu, piemēram, lietojumprogrammu tiešsaistes tirgu, prezumē, ka šis nodokļa maksātājs, kas piedalās pakalpojumu sniegšanā, šos pakalpojumus sniedz savā vārdā, bet minēto pakalpojumu sniedzēja interesēs, izņemot gadījumus, kad nodokļa maksātājs minēto pakalpojuma sniedzēju ir skaidri uzrādījis kā pakalpojumu sniedzēju un tas ir atspoguļots starp pusēm noslēgtajos līgumos.

Uzskata, ka nodokļa maksātājs elektroniski sniegta pakalpojuma sniedzēju ir skaidri uzrādījis kā minēto pakalpojumu sniedzēju, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) rēķinā, ko izsniedz vai dara pieejamu ikviens nodokļa maksātājs, kurš piedalās elektroniski sniegtu pakalpojumu sniegšanā, ir jānorāda šādi pakalpojumi un to sniedzēja identitāte;

b) rēķinā vai faktūrā, ko izsniedz vai ko dara pieejamu pakalpojuma saņēmējam, ir jānorāda elektroniski sniegtie pakalpojumi un šādu pakalpojumu sniedzēja identitāte.

Šā punkta aspektā nodokļa maksātājam, kurš attiecībā uz elektroniski sniegto pakalpojumu sniegšanu atļauj uzlikt maksājumu pakalpojuma saņēmējam vai ļauj sniegt pakalpojumu, vai nosaka vispārīgus piegādes noteikumus, neatļauj skaidri norādīt citu personu kā šo pakalpojumu sniedzēju.

2. Šā panta 1. punktu piemēro arī tad, ja balss telefonijas pakalpojumi, kas tiek nodrošināti ar interneta starpniecību, tostarp balss pārraide ar interneta protokolu (VoIP), tiek nodrošināti, izmantojot telekomunikāciju tīklu, saskarni vai portālu, piemēram, lietojumprogrammu tiešsaistes tirgu saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem, kas noteikti minētajā 1. punktā.

3. Šo pantu nepiemēro nodokļa maksātājam, kas tikai nodrošina maksājumu veikšanu attiecībā uz elektroniski sniegtiem pakalpojumiem vai balss telefonijas pakalpojumiem, kas tiek nodrošināti pa internetu, tostarp balss pārraidi ar interneta protokolu (VoIP), un nepiedalās šādu elektroniski sniegtu vai balss telefonijas pakalpojumu sniegšanā.

▼B







V

NODAĻA

TO DARĪJUMU VIETA, PAR KURIEM UZLIEK NODOKLI







1.

IEDAĻA

Jēdzieni

10. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pantu, nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir tās centrālās administrācijas darbības vieta.

2. Lai noteiktu 1. punktā minēto vietu, jāņem vērā vieta, kur tiek pieņemti svarīgi lēmumi par saimnieciskās darbības vispārējo vadību, tās juridiskās adreses atrašanās vieta un vieta, kur tiekas tās vadība.

Ja ar šiem kritērijiem nav iespējams skaidri konstatēt saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu, noteicošais kritērijs ir vieta, kur tiek pieņemti svarīgi lēmumi par saimnieciskās darbības vispārējo vadību.

3. Pasta adresi pašu par sevi nevar uzskatīt par nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu.

11. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44. pantu, “pastāvīgās iestādes vieta” ir jebkura vieta, kas nav šīs regulas 10. pantā minētā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj saņemt un izmantot pakalpojumus, kuri sniegti tās pašas vajadzībām.

2. Piemērojot turpmāk uzskaitītos pantus, “pastāvīgās iestādes vieta” ir jebkura vieta, kas nav šīs regulas 10. pantā minētā saimnieciskās darbības veikšanas vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj nodrošināt tās sniegtos pakalpojumus:

a) Direktīvas 2006/112/EK 45. pants;

b) no 2013. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta otrā daļa;

c) līdz 2014. gada 31. decembrim Direktīvas 2006/112/EK 58. pants;

d) Direktīvas 2006/112/EK 192.a pants.

3. PVN identifikācijas numurs pats par sevi nav pietiekams pamats uzskatīt, ka nodokļa maksātājam ir pastāvīgās iestādes vieta.

12. pants

Piemērojot Direktīvu 2006/112/EK, fiziskas personas, kura ir vai nav nodokļa maksātāja, “pastāvīgā adrese” ir adrese, kas ir iekļauta iedzīvotāju reģistrā vai līdzīgā reģistrā, vai adrese, ko minētā persona ir norādījusi attiecīgajām nodokļu iestādēm, ja vien nav pierādījumu, ka šī adrese neatbilst patiesajam stāvoklim.

13. pants

Vieta, kura ir fiziskās personas “parastā dzīvesvieta”, neatkarīgi no tā, vai persona ir vai nav nodokļa maksātāja, kā minēts Direktīvā 2006/112/EK, ir vieta, kur minētā persona parasti dzīvo privātu un profesionālu saistību dēļ.

Ja profesionālas saistības ir citā valstī, kas nav valsts, kurā ir privātas saistības, vai ja nav profesionālu saistību, parasto dzīvesvietu nosaka, pamatojoties uz privātām saistībām, kas nosaka ciešu saikni ar vietu, kurā šī persona dzīvo.

▼M2

13.a pants

Vieta, kur atrodas juridiskās personas, bet kas nav nodokļa maksātāja uzņēmējdarbības vieta, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmajā daļā un 58. un 59. pantā, ir:

a) tās centrālās administrācijas darbības vieta; vai

b) jebkura cita uzņēmējdarbības vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj saņemt un izmantot pakalpojumus, kuri sniegti tās pašas vajadzībām.

▼B







2.

IEDAĻA

Preču piegādes vieta

(Direktīvas 2006/112/EK 31. līdz 39. pants)

14. pants

Ja kalendārajā gadā ir pārsniegta robežvērtība, ko dalībvalsts piemērojusi saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 34. pantu, to preču piegādes vieta, kas nav akcīzes preces un kas piegādātas tajā pašā kalendārajā gadā, netiek mainīta atbilstīgi minētās direktīvas 33. pantam, pirms ir pārsniegta dalībvalsts konkrētajam kalendārajam gadam piemērotā robežvērtība, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi:

a) piegādātājs nav izmantojis minētās direktīvas 34. panta 4. punktā paredzēto izvēles iespēju;

b) viņa preču piegāžu vērtība nepārsniedza robežvērtību iepriekšējā kalendārajā gadā.

Tomēr atbilsīgi Direktīvas 2006/112/EK 33. pantam turpmāk norādītajām piegādēm, kas veiktas uz nosūtīšanas vai transportēšanas galamērķa dalībvalsti, vieta tiek mainīta:

a) preču piegādēm, kas veiktas kārtējā kalendārajā gadā, pārsniedzot slieksni, ko dalībvalsts piemērojusi šajā pašā kalendārajā gadā;

b) visām turpmākajām preču piegādēm, kas minētajā dalībvalstī veiktas minētajā kalendārajā gadā;

c) preču piegādēm, kas minētajā dalībvalstī veiktas nākamajā kalendārajā gadā pēc gada, kad noticis a) apakšpunktā minētais gadījums.

15. pants

Direktīvas 2006/112/EK 37. pantā minēto pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienas iekšienē, nosaka, ņemot vērā transportlīdzekļa nobraukto posmu, nevis katra pasažiera nobraukto posmu.







3.

IEDAĻA

Vieta preču iegādei Kopienas iekšienē

(Direktīvas 2006/112/EK 40., 41. un 42. pants)

16. pants

Ja ir veikta preču iegāde Kopienas iekšienē Direktīvas 2006/112/EK 20. panta nozīmē, dalībvalsts, kas ir nosūtīšanas vai transportēšanas galamērķa dalībvalsts, īsteno savas nodokļa uzlikšanas tiesības neatkarīgi no PVN režīma, kas darījumam ir piemērots nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalstī.

Jebkuru preču piegādātāja pieprasījumu veikt korekcijas PVN rēķinā, ko viņš deklarējis nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalstī, minētā dalībvalsts izskata saskaņā ar saviem tiesību aktiem.







4.

IEDAĻA

Pakalpojumu sniegšanas vieta

(Direktīvas 2006/112/EK 43. līdz 59. pants)







1.

apakšiedaļa

Pakalpojumu saņēmēja statuss

17. pants

1. Ja pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšana ir atkarīga no tā, vai pakalpojumu saņēmējs ir vai nav nodokļa maksātājs, pakalpojumu saņēmēja statusu nosaka, pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 9. līdz 13. pantu un 43. pantu.

2. Juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, bet kura PVN nolūkā ir identificēta vai kurai PVN nolūkā jābūt identificētai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 214. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo tās veiktajai preču iegādei Kopienas iekšienē uzliek PVN, vai ja šī persona ir izmantojusi izvēles iespēju, kuras rezultātā minētajām darbībām uzliek PVN, ir nodokļa maksātāja minētās direktīvas 43. panta nozīmē.

18. pants

1. Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, ir nodokļa maksātājs:

a) ja pakalpojumu saņēmējs ir paziņojis viņam savu individuālo PVN identifikācijas numuru un ja pakalpojumu sniedzējs saņem minētā identifikācijas numura derīguma, kā arī attiecīgā vārda/nosaukuma un adreses apstiprinājumu saskaņā ar 31. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 904/2010 (2010. gada 7. oktobris) par administratīvu sadarbību un krāpšanas apkarošanu pievienotās vērtības nodokļa jomā ( 5 );

b) ja pakalpojumu saņēmējs vēl nav saņēmis individuālo PVN identifikācijas numuru, bet informē pakalpojumu sniedzēju par to, ka viņš ir iesniedzis pieteikumu tā piešķiršanai, un ja pakalpojumu sniedzējs saņem jebkādu citu pierādījumu, kas apliecina, ka pakalpojumu saņēmējs ir nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, bet kura ir PVN nolūkā jāidentificē, un ja pakalpojumu sniedzējs pienācīgā apjomā veic pakalpojumu saņēmēja sniegtās informācijas pareizības pārbaudi, izmantojot ierastus tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, kas attiecas uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

2. Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, nav nodokļa maksātājs, ja viņš var apliecināt, ka pakalpojumu saņēmējs viņam nav paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.

▼M2

Tomēr neatkarīgi no informācijas, kas liecina par pretējo, telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtu pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojuma saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, nav nodokļa maksātājs tikmēr, kamēr pakalpojuma saņēmējs tam nav paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.

▼B

3. Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas, ir nodokļa maksātājs:

a) ja viņš no pakalpojumu saņēmēja saņem sertifikātu, ko izsniegušas pakalpojumu saņēmēja kompetentās nodokļa iestādes kā apliecinājumu tam, ka pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, kas ļauj viņam iegūt PVN atmaksu saskaņā ar Padomes Direktīvu 86/560/EEK (1986. gada 17. novembris) par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem – pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanas kārtība nodokļiem pakļautajām personām, kas nav reģistrētas Kopienas teritorijā ( 6 );

b) ja pakalpojumu saņēmējam nav minētā sertifikāta, gadījumos, kad pakalpojumu sniedzēja rīcībā ir pakalpojumu saņēmēja PVN numurs vai līdzīgs numurs, ko pakalpojumu saņēmējam piešķīrusi valsts, kurā tiek veikta uzņēmējdarbība, un ko izmanto uzņēmumu identifikācijai, vai jebkāds cits pierādījums, kas apliecina, ka pakalpojumu saņēmējs ir nodokļa maksātājs, un ja pakalpojumu sniedzējs pienācīgā apjomā veic pakalpojumu saņēmēja sniegtās informācijas pareizības pārbaudi, izmantojot ierastus tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, kas attiecas uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.







2.

apakšiedaļa

Pakalpojumu saņēmēja rīcības raksturojums

19. pants

Piemērojot noteikumus attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pantā minēto pakalpojumu sniegšanas vietu, nodokļa maksātāju vai juridisku personu, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, kura saņem pakalpojumus tikai savām privātajām vajadzībām, tostarp sava personāla vajadzībām, uzskata par personu, kura nav nodokļa maksātāja.

Ja vien pakalpojumu sniedzējam nav informācijas, kas liecina par pretējo, piemēram, attiecībā uz sniegto pakalpojumu veidu, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumi ir paredzēti pakalpojumu saņēmēja saimnieciskajai darbībai, ja attiecībā uz minēto darījumu pakalpojumu saņēmējs viņam ir paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.

Ja viens un tas pats pakalpojums ir paredzēts gan privātām vajadzībām, tostarp pakalpojumu saņēmēja personāla vajadzībām, gan arī saimnieciskajai darbībai, uz minētā pakalpojuma sniegšanu attiecas tikai Direktīvas 2006/112/EK 44. pants, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.







3.

apakšiedaļa

Pakalpojumu saņēmēja atrašanās vieta

20. pants

Ja pakalpojumi, kas sniegti nodokļa maksātājam vai juridiskai personai, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā un ja minētais nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību tikai vienā valstī vai, ja šādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas vai pastāvīgās iestādes nav, viņa pastāvīgā adrese un parastā dzīvesvieta ir tikai vienā valstī, minēto pakalpojumu sniegšanai nodokli piemēro minētajā valstī.

Pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

Informācijā var iekļaut PVN identifikācijas numuru, ko piešķir dalībvalsts, kurā pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību.

21. pants

Ja pakalpojumu sniegšana nodokļa maksātājam vai juridiskai personai, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā un nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību vairākās dalībvalstīs, par minēto pakalpojumu sniegšanu uzliek nodokli valstī, kur ir minētā nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta.

Tomēr, ja pakalpojumu sniedz nodokļa maksātāja pastāvīgajai iestādei vietā, kas nav pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, nodokli par minētā pakalpojuma sniegšanu uzliek vietā, kur atrodas pastāvīgā iestāde, kas minēto pakalpojumu saņem un izmanto savām vajadzībām.

Ja nodokļa maksātājam nav saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas vai pastāvīgās iestādes vietas, nodokli par pakalpojumu sniegšanu uzliek vietā, kur ir nodokļa maksātāja pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta.

22. pants

1. Lai noteiktu pakalpojumu saņēmēja pastāvīgo iestādi, kurai tiek sniegts pakalpojums, pakalpojumu sniedzējs pārbauda sniegtā pakalpojuma veidu un izmantojumu.

Ja sniegtā pakalpojuma veids un izmantojums viņam neļauj identificēt pastāvīgo iestādi, kurai pakalpojums tiek sniegts, pakalpojumu sniedzējs, nosakot minēto pastāvīgo iestādi, pievērš īpašu uzmanību tam, vai līgumā, pasūtījuma veidlapā un PVN identifikācijas numurā, ko ir piešķīrusi pakalpojumu saņēmēja dalībvalsts un ko viņam ir paziņojis pakalpojumu saņēmējs, kā pakalpojumu saņēmējs ir norādīta pastāvīgā iestāde un vai pastāvīgā iestāde ir struktūra, kas maksā par pakalpojumu.

Ja saskaņā ar šā punkta pirmo un otro daļu nav iespējams noteikt pakalpojumu saņēmēja, kam tiek sniegts pakalpojums, pastāvīgo iestādi vai gadījumos, kad pakalpojumi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants, tiek sniegti nodokļa maksātājam saskaņā ar līgumu, kurā paredzēts sniegt vienu vai vairākus pakalpojumus, ko izmanto neidentificējamā un skaitliski neizsakāmā veidā, pakalpojumu sniedzējs var pamatoti uzskatīt, ka pakalpojumi ir sniegti pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā.

2. Šā panta piemērošana neskar pakalpojumu saņēmēja pienākumus.

23. pants

1. Ja saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punktu, ko piemēro no 2013. gada 1. janvāra, par pakalpojumu sniegšanu nodokli uzliek pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā vai, ja tādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas nav, vietā, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto faktisko informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

2. Ja saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 58. un 59. pantu nodokli par pakalpojumu sniegšanu uzliek pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā vai, ja tādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas nav, vietā, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto faktisko informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

▼M2

24. pants

Ja pakalpojumus, uz kuriem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmā daļa vai 58. un 59. pants, sniedz personai, kura nav nodokļa maksātāja un kura veic uzņēmējdarbību vairāk nekā vienā valstī vai kuras pastāvīgā adrese ir vienā valstī, bet parastā dzīvesvieta – citā valstī, prioritāti piešķir:

a) attiecībā uz juridisku personu, kas nav nodokļa maksātāja, – vietai, kas minēta šīs regulas 13.a panta a) punktā, ja vien nav pierādījumu, ka pakalpojums tiek izmantots vietā, kas norādīta minētā panta b) punktā;

b) attiecībā uz fizisku personu – vietai, kur tā parasti dzīvo, ja vien nav pierādījumu, ka pakalpojums tiek izmantots vietā ar pastāvīgo adresi.

▼M2







3.a

apakšiedaļa

Prezumpcija pakalpojuma saņēmēja piederības vietas noteikšanai

24.a pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44., 58. un 59.a pantu, ja telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtu pakalpojumu sniedzējs šos pakalpojumus sniedz tādā vietā kā, piemēram, tālruņa kabīne, tālruņa kiosks, wi-fi piekļuves punkts, interneta kafejnīca, restorāns vai viesnīcas vestibils, kur pakalpojuma saņemšanai no šā pakalpojumu sniedzēja ir vajadzīga saņēmēja fiziska klātbūtne šajā vietā, tad prezumē, ka šī vieta ir vieta, kur pakalpojuma saņēmējs veic uzņēmējdarbību, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, un ka minēto pakalpojumu faktiski lieto un izmanto šajā vietā.

2. Ja šā panta 1. punktā minētā vieta ir kuģī, gaisa kuģī vai vilcienā, ar ko Kopienā veic pasažieru pārvadājumus saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 37. un 57. pantu, piederības valsts ir pasažieru pārvadājuma sākumpunkta valsts.

24.b pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 58. pantu telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kurus personai, kas nav nodokļa maksātāja, sniedz:

a) šīs personas fiksētā sakaru tīklā, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir valstī, kurā ir uzstādīts fiksētais sakaru tīkls;

b) mobilo sakaru tīklā, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir valstī, ko identificē pēc pakalpojuma saņemšanai lietotās SIM kartes mobilo sakaru tīkla valsts koda;

c) tā, ka to izmantošanai ir nepieciešams dekodētājs vai līdzīga ierīce, vai TV karte un netiek izmantots šīs personas fiksētais sakaru tīkls, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir vietā, kurā atrodas šis dekodētājs vai līdzīga ierīce, vai, ja minētā vieta nav zināma, – vietā, uz kuru nosūtīta lietošanai tajā paredzētā TV karte;

d) citos apstākļos, kas nav minēti 24.a pantā un šā panta a), b) un c) punktā, prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir vieta, ko par tādu noteicis pakalpojumu sniedzējs, pamatojoties uz diviem atsevišķiem pierādījumiem, kuri ir uzskaitīti šīs regulas 24.f pantā un nav savstarpēji pretrunīgi.

24.c pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punktu, ja transportlīdzekļa noma, izņemot īstermiņa nomu, sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja, tad prezumē, ka pakalpojumu saņēmēja uzņēmējdarbības vieta, pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta ir vieta, ko par tādu noteicis pakalpojumu sniedzējs, pamatojoties uz diviem atsevišķiem pierādījumiem, kuri ir uzskaitīti šīs regulas 24.e pantā un nav savstarpēji pretrunīgi.







3.b

apakšiedaļa

Prezumpciju atspēkošana

24.d pants

1. Ja pakalpojumu sniedzējs sniedz pakalpojumu, kas minēts Direktīvas 2006/112/EK 58. pantā, viņš var atspēkot šīs regulas 24.a pantā vai 24.b panta a), b) vai c) punktā minētās prezumpcijas, pamatojoties uz trim atsevišķiem pierādījumiem, kuri nav savstarpēji pretrunīgi un kuri parāda, ka vieta, kur pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, atrodas citur.

2. Nodokļu iestāde var atspēkot 24.a, 24.b vai 24.c pantā minētās prezumpcijas, ja ir norādes par pakalpojumu sniedzēja nepareizu vai ļaunprātīgu rīcību.







3.c

apakšiedaļa

Pierādījumi pakalpojumu saņēmēja piederības vietas noteikšanai un prezumpciju atspēkošanai

24.e pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta noteikumus un izpildot šīs regulas 24.c panta prasības, par pierādījumiem it īpaši var kalpot:

a) pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

b) bankas rekvizīti, piemēram, maksāšanai izmantotā bankas konta atrašanās vieta vai bankā norādītā pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

c) pakalpojumu saņēmēja nomātā transportlīdzekļa reģistrācijas dati, ja vietā, kur transportlīdzekli lieto, tas ir jāreģistrē, vai līdzīga informācija;

d) cita komerciāli būtiska informācija.

24.f pants

Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 58. panta noteikumus un izpildot šīs regulas 24.b panta d) punkta vai 24.d panta 1. punkta prasības, pierādījumi jo īpaši ir:

a) pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

b) pakalpojumu saņēmēja izmantotās ierīces interneta protokola (IP) adrese vai jebkura cita atrašanās vietas noteikšanas metode;

c) bankas rekvizīti, piemēram, maksāšanai izmantotā bankas konta atrašanās vieta vai bankā norādītā pakalpojumu saņēmēja rēķina adrese;

d) starptautiskās mobilo sakaru abonenta identitātes (International Mobile Subscriber Identity – IMSI) valsts mobilo sakaru kods (Mobile Country Code – MCC), kas saglabāts abonenta identifikācijas moduļa (Subscriber Identity Module – SIM) kartē, ko izmanto pakalpojuma saņēmējs;

e) pakalpojumu saņēmēja uzrādīta fiksētā sakaru tīkla atrašanās vieta, kuru izmanto, lai viņam nodrošinātu pakalpojumu;

f) cita komerciāli būtiska informācija.

▼B







4.

apakšiedaļa

Kopēji noteikumi attiecībā uz pakalpojumu saņēmēja statusa, rīcības raksturojuma un atrašanās vietas noteikšanu

25. pants

Piemērojot noteikumus, kas reglamentē pakalpojumu sniegšanas vietu, ņem vērā tikai nodokļa iekasējamības gadījuma iestāšanās brīdī esošos apstākļus. Jebkādas turpmākas izmaiņas saņemtā pakalpojuma izmantošanā neietekmē pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.







5.

apakšiedaļa

Pakalpojumu sniegšana, ko nosaka vispārīgie noteikumi

26. pants

Uz darījumu, kurā struktūra nodokļa maksātājiem piešķir televīzijas apraides tiesības attiecībā uz futbola spēlēm, attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants.

27. pants

Uz pakalpojumu sniegšanu, kas aptver PVN atmaksas pieteikuma iesniegšanu vai PVN atmaksas saņemšanu saskaņā ar Padomes Direktīvu 2008/9/EK (2008. gada 12. februāris), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Direktīvā 2006/112/EK paredzētajai pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanai nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgās valsts teritorijā, bet veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī ( 7 ), attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants.

28. pants

Ja pakalpojumi, kas sniegti, organizējot bēres, veido vienu pakalpojumu, uz tiem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. panta darbības joma.

29. pants

Neskarot šīs regulas 41. pantu, uz tekstu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pants.







6.

apakšiedaļa

Starpnieku pakalpojumu sniegšana

30. pants

Starpnieku pakalpojumu sniegšana, kas minēta Direktīvas 2006/112/EK 46. pantā, aptver pakalpojumu sniegšanu, ko veic starpnieki, kuri darbojas pakalpojumu saņēmēja vārdā un interesēs, kā arī pakalpojumu sniegšanu, ko veic starpnieki, kuri darbojas pakalpojumu sniedzēja vārdā un interesēs.

31. pants

Pakalpojumi, ko citu personu vārdā un interesēs sniedz starpnieki un kas aptver starpniecību, sniedzot izmitināšanas pakalpojumus viesnīcu nozarē vai nozarēs ar līdzīgām funkcijām, ietilpst:

a) Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā, ja pakalpojumu sniedz nodokļa maksātājam, kas rīkojas kā tāds, vai juridiskai personai, kas nav nodokļa maksātāja, bet ko uzskata par nodokļa maksātāju;

b) Direktīvas 2006/112/EK 46. panta darbības jomā, ja pakalpojumu sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja.

▼M2







6.a

apakšiedaļa

Ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšana

31.c pants

Lai noteiktu piegādes vietu telekomunikāciju, apraides vai elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, ko nodokļa maksātājs savā vārdā sniedz līdztekus izmitināšanas pakalpojumiem viesnīcu nozarē vai citās nozarēs, kas veic līdzīgu funkciju, piemēram, brīvdienu nometnēs vai kempingiem paredzētās vietās, šos pakalpojumus uzskata par piegādātiem šādās vietās.

▼B







7.

apakšiedaļa

Kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides pakalpojumu un līdzīgu pakalpojumu sniegšana

32. pants

1. Pakalpojumi, kas saistīti ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 53. pantā, ietver tādu pakalpojumu sniegšanu, kuru būtiskākā iezīme ir tiesību piešķiršana apmeklēt pasākumu apmaiņā pret biļeti vai samaksu, tostarp abonēšanu, sezonas biļeti vai periodisku maksājumu.

2. Panta 1. punktu jo īpaši piemēro šādiem gadījumiem:

a) tiesības apmeklēt izrādes, teātra izrādes, cirkus, gadatirgus, izklaides parkus, koncertus, izstādes un līdzīgus kultūras pasākumus;

b) tiesības apmeklēt sporta pasākumus, piemēram, sacīkstes vai sacensības;

c) tiesības apmeklēt izglītības un zinātnes pasākumus, piemēram, konferences un seminārus.

3. Panta 1. punkts neattiecas uz telpu, piemēram, vingrošanas zāļu un līdzīgu telpu, izmantošanu par atlīdzību.

33. pants

Direktīvas 2006/112/EK 53. pantā minētie papildpakalpojumi ietver pakalpojumus, kas ir tieši saistīti ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem un kurus atsevišķi par samaksu sniedz personai, kas apmeklē pasākumu.

Šādos papildpakalpojumos jo īpaši ietver garderobju vai sanitāro telpu izmantošanu, bet tajos neietver vienkāršus starpnieka pakalpojumus, kas saistīti ar biļešu tirdzniecību.

▼M2

33.a pants

Attiecībā uz kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides un līdzīgu pasākumu ieejas biļešu izplatīšanu, ko veic starpnieks savā vārdā, bet pasākuma rīkotāja interesēs, vai ko savās interesēs veic nodokļa maksātājs, kas nav pasākuma rīkotājs, piemēro Direktīvas 2006/112/EK 53. pantu un 54. panta 1. punktu.

▼B







8.

apakšiedaļa

Transporta papildpakalpojumu sniegšana un kustamā īpašuma novērtēšana un darbs ar to

34. pants

Izņemot gadījumus, kad samontējamās preces kļūst par nekustamā īpašuma daļu, vietu, kur pakalpojumus sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja, ja nodokļa maksātājs vienīgi montē iekārtas dažādas detaļas, kuras visas tam ir piegādājis viņa pakalpojumu saņēmējs, nosaka saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 54. pantu.







9.

apakšiedaļa

Restorānu un ēdināšanas pakalpojumu sniegšana transportlīdzeļos

35. pants

Nosakot Direktīvas 2006/112/EK 57. pantā minēto pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienā, ņem vērā transportlīdzekļa nobraukto posmu, nevis katra pasažiera nobraukto posmu.

36. pants

Ja restorānu un ēdināšanas pakalpojumi tiek sniegti pasažieru pārvadājuma posmā, kas notiek Kopienā, uz šādu pakalpojumu sniegšanu attiecas Direktīvas 2006/112/EK 57. pants.

Ja restorānu un ēdināšanas pakalpojumi tiek sniegti ārpus šāda pārvadājuma posma, bet dalībvalstī vai trešā valstī, uz šādu pakalpojumu sniegšanu attiecas minētās direktīvas 55. pants.

37. pants

Vietu, kur sniedz restorānu vai ēdināšanas pakalpojumu, ko veic Kopienā – daļēji pasažieru pārvadājuma posmā, kas notiek Kopienā, un daļēji ārpus šāda pārvadājuma posma, bet dalībvalsts teritorijā, nosaka attiecībā uz visu pakalpojumu kopumā saskaņā ar noteikumiem par pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanu, ko piemēro restorānu vai ēdināšanas pakalpojuma sniegšanas sākumā.







10.

apakšiedaļa

Transportlīdzekļu noma

38. pants

1. “Transportlīdzeklis”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. pantā un 59. panta pirmās daļas g) apakšpunktā, ietver gan mehāniskos transportlīdzekļus, gan pārējos transportlīdzekļus, kā arī citu aprīkojumu un ierīces, kas paredzētas pasažieru vai priekšmetu pārvadāšanai no vienas vietas uz citu vietu, kurus var vilkt vai stumt ar transportlīdzekļa palīdzību un kurus parasti paredzēts izmantot un kurus faktiski izmanto pārvadāšanai.

2. Panta 1. punktā minētie transportlīdzekļi ietver jo īpaši šādus transportlīdzekļus:

a) sauszemes transportlīdzekļus, piemēram, automobiļus, motociklus, divriteņus, trīsriteņus un treilerus;

b) piekabes un puspiekabes;

c) dzelzceļa vagonus;

d) kuģus;

e) gaisa kuģus;

f) īpaši aprīkotus transportlīdzekļus, lai pārvadātu slimas vai ievainotas personas;

g) lauksaimniecības traktorus un citus lauksaimniecības transportlīdzekļus;

h) invalīdu ratiņus ar mehāniskām vai elektroniskām ierīcēm ratiņu virzībai uz priekšu.

3. Par 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem neuzskata konteinerus un pastāvīgi imobilizētus transportlīdzekļus.

39. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 56. pantu, nomātā transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas laikposmu nosaka, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp iesaistītajām pusēm.

Līgums ir pieņēmums, ko var atspēkot ar jebkuriem faktiem vai tiesību aktiem, lai noteiktu nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas faktisko ilgumu.

Ja nepārvaramas varas rezultātā tiek pārsniegts Direktīvas 2006/112/EK 56. pantā minētā īstermiņa nomas līgumā noteiktais termiņš, tas nekādi neietekmē transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas ilguma noteikšanu.

2. Ja viena un tā paša transportlīdzekļa noma ir atrunāta secīgos līgumos, kas noslēgti starp tām pašām pusēm, termiņš ir visos līgumos kopumā noteiktais transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas laikposms.

Piemērojot punkta pirmo daļu, līgums un tā termiņa pagarinājumi ir secīgi līgumi.

Tomēr nevar apstrīdēt tāda īstermiņa nomas līguma vai līgumu termiņu, kuri noslēgti pirms līguma, ko uzskata par ilgtermiņa līgumu, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.

3. Ja vien nav ļaunprātīgas rīcības, secīgus nomas līgumus, kas noslēgti starp vienām un tām pašām pusēm, bet attiecas uz dažādiem transportlīdzekļiem, neuzskata par secīgiem līgumiem, piemērojot 2. punktu.

40. pants

Vieta, kur transportlīdzekli reāli nodod pakalpojumu saņēmēja rīcībā, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 1. punktā, ir vieta, kur tas nonāk pakalpojumu saņēmēja vai trešās personas, kura rīkojas tā vārdā, fiziskā valdījumā.







11.

apakšiedaļa

Pakalpojumu sniegšana personām, kas nav nodokļa maksātājas, ārpus Kopienas

41. pants

Uz tekstu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu personai, kas nav nodokļa maksātāja un kas veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas, attiecas Direktīvas 2006/112/EK 59. panta pirmās daļas c) apakšpunkts.







VI

NODAĻA

SUMMA, KURAI UZLIEK NODOKLI

(Direktīvas 2006/112/EK VII sadaļa)

42. pants

Ja preču piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs kā nosacījumu tam, lai pieņemtu maksājumu ar kredītkarti vai debetkarti, pieprasa pircējam vai pakalpojumu saņēmējam samaksāt summu viņam pašam vai citam uzņēmumam un ja minētā pircēja vai pakalpojumu saņēmēja kopējā maksājamā summa paliek nemainīga neatkarīgi no maksāšanas veida, minētā summa ir daļa no summas par preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, kurai uzliek nodokli saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 73. līdz 80. pantu.







VII

NODAĻA

LIKMES

43. pants

Pakalpojums “izmitināšana brīvdienās”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK III pielikuma 12. punktā, ietver telšu, treileru un pārvietojamo māju nomu, ko ierīko nometnes vietās un izmanto kā mājvietu.







VIII

NODAĻA

ATBRĪVOJUMI







1.

IEDAĻA

Atbrīvojumi konkrētām darbībām sabiedrības interesēs

(Direktīvas 2006/112/EK 132., 133. un 134. pants)

44. pants

Arodizglītības vai pārkvalifikācijas pakalpojumi, kas paredzēti Direktīvas 2006/112/EK 132. panta 1. punkta i) apakšpunktā izklāstītajos nosacījumos, ietver apmācību, kas tieši saistīta ar kādu amatu vai profesiju, kā arī jebkādu apmācību, kas ir vērsta uz zināšanu apguvi vai atjaunināšanu aroda vajadzībām. Arodizglītības vai pārkvalifikācijas kursa ilgums šajā gadījumā nav svarīgs.







2.

IEDAĻA

Atbrīvojumi citām darbībām

(Direktīvas 2006/112/EK 135., 136. un 137. pants)

45. pants

Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz platīna monētām (nobles de platine).







3.

IEDAĻA

Importa atbrīvojumi

(Direktīvas 2006/112/EK 143., 144. un 145. pants)

46. pants

Direktīvas 2006/112/EK 144. pantā paredzētais atbrīvojums attiecas uz transporta pakalpojumiem, kas saistīti ar kustama īpašuma ievešanu dzīvesvietas maiņas gadījumā.







4.

IEDAĻA

Eksporta atbrīvojumi

(Direktīvas 2006/112/EK 146. un 147. pants)

47. pants

“Personiskas lietošanas transportlīdzekļi”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 146. panta 1. punkta b) apakšpunktā, ietver transportlīdzekļus, kurus ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem izmanto personas, kas nav fiziskas personas, piemēram, publisko tiesību subjekti minētās direktīvas 13. panta nozīmē un apvienības.

48. pants

Lai noteiktu, vai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 147. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktu dalībvalsts noteiktā robežvērtība, kas ir nosacījums atbrīvojumam to preču piegādei, kuras ir ceļotāju personīgā bagāžā, ir pārsniegta, aprēķinus veic, pamatojoties uz rēķina vērtību. Vairāku preču kopējo vērtību var izmantot tikai tad, ja visas minētās preces ir iekļautas vienā rēķinā, ko izdevis viens un tas pats nodokļa maksātājs, kurš piegādā preces vienam un tam pašam pircējam.







5.

IEDAĻA

Atbrīvojumi, kas saistīti ar konkrētiem eksportam pielīdzinātiem darījumiem

(Direktīvas 2006/112/EK 151. un 152. pants)

49. pants

Direktīvas 2006/112/EK 151. pantā paredzētais atbrīvojums attiecas arī uz elektroniskiem pakalpojumiem, ja tos sniedz nodokļa maksātājs, uz kuru attiecas īpašs režīms elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kas paredzēti minētās direktīvas 357. līdz 369. pantā.

50. pants

1. Struktūru var atzīt par starptautisku struktūru, piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 1. punkta g) apakšpunktu un 151. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu, ja struktūra, ko izveido kā Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorciju (ERIC), kā minēts Padomes Regulā (EK) Nr. 723/2009 (2009. gada 25. jūnijs) par Kopienas tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorcijam (ERIC) ( 8 ), atbilst visiem šiem nosacījumiem:

a) tā ir tiesību subjekts, un tai ir pilnīga tiesībspēja un rīcībspēja;

b) tā ir izveidota saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem, un uz to attiecas minētie tiesību akti;

c) tās dalībnieki ir dalībvalstis un vajadzības gadījumā trešās valstis un starpvaldību organizācijas, izņemot privātas organizācijas;

d) tai ir īpaši un likumīgi mērķi, kas tiek kopīgi īstenoti un pēc būtības nav saistīti ar peļņu.

2. Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 1. punkta g) apakšpunktā un 151. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu piemēro 1. punktā minētajam ERIC tad, ja uzņēmēja dalībvalsts to atzīst par starptautisku struktūru.

Šāda atbrīvojuma ierobežojumi un nosacījumi tiek izklāstīti līgumā, ko noslēdz starp ERIC dalībniekiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 723/2009 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu. Ja preces nav nosūtītas vai transportētas ārpus dalībvalsts, kurā ir veikta preču piegāde, un attiecībā uz pakalpojumiem atbrīvojumu var piešķirt, piemērojot PVN atmaksāšanas procedūru saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 151. panta 2. punktu.

51. pants

1. Ja preču vai pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne dalībvalstī, kurā tiek veikta preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana, PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāts, kas paredzēts šīs regulas II pielikumā, ievērojot paskaidrojumus, kas norādīti minētā sertifikāta pielikumā, tiek uzskatīts par apliecinājumu tam, ka darījumam var piemērot atbrīvojumu saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 151. pantu.

Izmantojot minēto sertifikātu, dalībvalsts, kurā preču vai pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, var izlemt, vai tā izmanto kopējo PVN un akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu vai arī divus atsevišķus sertifikātus.

2. Panta 1. punktā minētajam sertifikātam uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes uzliek zīmogu. Tomēr, ja preces vai pakalpojumi ir paredzēti oficiālām vajadzībām, dalībvalstis var paredzēt nosacījumus, ar kādiem preču vai pakalpojumu saņēmēju var atbrīvot no zīmoga saņemšanas prasības. Atbrīvojumu no šīs prasības var atcelt ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā.

Dalībvalstis informē Komisiju par kontaktpunktu, kuram ir uzdots noteikt dienestus, kas atbild par sertifikāta apzīmogošanu, un par to, cik lielā mērā tās var atbrīvot no prasības par sertifikāta apzīmogošanu. Komisija saņemto informāciju dara zināmu pārējām dalībvalstīm.

3. Ja tiek piemērots tiešais atbrīvojums dalībvalstī, kurā tiek veikta piegāde, piegādātājs saņem šā panta 1. punktā minēto sertifikātu no preču vai pakalpojumu saņēmēja un saglabā to savā uzskaitē. Ja atbrīvojums tiek piešķirts, piemērojot PVN atmaksāšanas procedūru atbilstīgi Direktīvas 2006/112/EK 151. panta 2. punktam, sertifikātu pievieno atmaksas pieprasījumam, ko iesniedz attiecīgajai dalībvalstij.







IX

NODAĻA

ATSKAITĪŠANA

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK X SADAĻA)

52. pants

Ja importa dalībvalsts ir ieviesusi elektronisku sistēmu muitas formalitāšu izpildīšanai, termins “importa dokuments” Direktīvas 2006/112/EK 178. panta e) punktā ietver šādu dokumentu elektroniskās versijas, ja tās ļauj pārbaudīt atskaitīšanas tiesības.







X

NODAĻA

NODOKĻA MAKSĀTĀJU UN DAŽU TO PERSONU PIENĀKUMI, KAS NAV NODOKĻA MAKSĀTĀJAS

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK XI SADAĻA)







1.

IEDAĻA

Personas, kas atbildīgas par PVN nomaksu

(DIREKTĪVAS 2006/112/EK 192.A –205. PANTS)

53. pants

1. Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 192.a pantu, ņem vērā tikai nodokļa maksātāja pastāvīgo iestādi, ja tai ir pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj piegādāt preces, kuru piegādē tā piedalās, vai sniegt pakalpojumus, kuru sniegšanā tā piedalās.

2. Ja nodokļa maksātājam ir pastāvīgā iestāde tās dalībvalsts teritorijā, kurā PVN ir jāmaksā, uzskata, ka minētā filiāle nepiedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā Direktīvas 2006/112/EK 192.a panta b) punkta nozīmē, ja vien minētās pastāvīgās iestādes tehniskos resursus un cilvēkresursus neizmanto, lai minētajā dalībvalstī veiktu ar šo preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu saistītas darbības, par kurām uzliek nodokli, un ja minētā izmantošana notiek pirms minēto preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas vai tās laikā.

Ja pastāvīgās iestādes resursus izmanto tikai administratīvu uzdevumu veikšanai, piemēram, uzskaitei, rēķinu piesūtīšanai un parādu piedziņai, tad neuzskata, ka resursi tiek izmantoti preču piegādei vai pakalpojumu sniegšanai.

Tomēr, ja tiek izsniegts rēķins ar PVN identifikācijas numuru, ko piešķīrusi pastāvīgās iestādes dalībvalsts, uzskata, ka pastāvīgā iestāde piedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā minētajā dalībvalstī, ja vien netiek pierādīts pretējais.

54. pants

Ja nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir dalībvalsts teritorijā, kurā ir jāmaksā PVN, Direktīvas 2006/112/EK 192.a pantu nepiemēro neatkarīgi no tā, vai minētā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta piedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā, ko viņš veic minētajā dalībvalstī.







2.

IEDAĻA

Dažādi noteikumi

(Direktīvas 2006/112/EK 272. un 273. pants)

55. pants

Attiecībā uz darījumiem, kas ir minēti Direktīvas 2006/112/EK 262. pantā, nodokļa maksātāji, kam saskaņā ar minētās direktīvas 214. pantu ir piešķirts PVN identifikācijas numurs, un juridiskās personas, kas nav nodokļa maksātājas, bet ir identificētas PVN nolūkos, kad tās rīkojas kā tādas, nekavējoties paziņo preču piegādātājiem vai pakalpojumu sniedzējiem savu PVN identifikācijas numuru.

Direktīvas 2006/112/EK 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem nodokļa maksātājiem, kuriem ir tiesības uz nodokļa neuzlikšanu preču iegādei Kopienas iekšienē saskaņā ar šīs regulas 4. panta pirmo daļu, nav pienākuma preču piegādātājiem paziņot savu PVN identifikācijas numuru, ja viņi ir identificēti kā PVN maksātāji saskaņā ar minētās direktīvas 214. panta 1. punkta d) vai e) apakšpunktu.







XI

NODAĻA

ĪPAŠI REŽĪMI







1.

IEDAĻA

Īpašs režīms ieguldījumu zeltam

(Direktīvas 2006/112/EK 344. līdz 356. pants)

56. pants

“Svars, kādu atzīst dārgmetālu tirgos”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 344. panta 1. punkta 1) apakšpunktā, attiecas vismaz uz lietotajām vienībām un svaru, kā minēts šīs regulas III pielikumā.

57. pants

Lai izveidotu Direktīvas 2006/112/EK 345. pantā minēto zelta monētu sarakstu, “cena” un “atvērtā tirgus vērtība”, kā paredzēts minētās direktīvas 344. panta 1. punkta 2) apakšpunktā, ir cena un atvērtā tirgus vērtība, kas fiksēta katra gada 1. aprīlī. Ja 1. aprīlis nav dienā, kurā minētās vērtības ir fiksētas, izmanto nākamajā dienā fiksētās vērtības.

▼M1







2.

IEDAĻA

Īpaši režīmi nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz telekomunikāciju pakalpojumus, apraides pakalpojumus vai elektroniskos pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas (Direktīvas 2006/112/EK 358. līdz 369.k pants)







1.

apakšiedaļa

Definīcijas

57.a pants

Šajā iedaļā piemēro šādas definīcijas:

1) “ārpussavienības režīms” ir īpašais režīms telekomunikāciju pakalpojumiem, apraides pakalpojumiem vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa maksātāji, kuri neveic uzņēmējdarbību Kopienā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 2. iedaļā;

2) “Savienības režīms” ir īpašais režīms telekomunikāciju pakalpojumiem, apraides pakalpojumiem vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz nodokļa maksātāji, kuri veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne patēriņa dalībvalstī, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļas 6. nodaļas 3. iedaļā;

3) “īpašie režīmi” ir “ārpussavienības režīms” un “Savienības režīms” atkarībā no konteksta;

4) “nodokļa maksātājs” ir nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā, kā definēts Direktīvas 2006/112/EK 358.a panta 1. punktā, vai nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību patēriņa dalībvalstī, kā definēts minētās direktīvas 369.a panta pirmās daļas 1. punktā.







2.

apakšiedaļa

Savienības režīma piemērošana

57.b pants

Ja nodokļa maksātājam, izmantojot Savienības režīmu, ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta Kopienā, kā identifikācijas dalībvalsti norāda dalībvalsti, kurā ir tā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta.

Ja nodokļa maksātājam, izmantojot Savienības režīmu, saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir ārpus Kopienas, bet Kopienā tam ir vairākas pastāvīgās iestādes, tas var norādīt jebkuru dalībvalsti, kurā tam ir pastāvīgā iestāde, kā identifikācijas dalībvalsti saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 369.a panta otro daļu.







3.

apakšiedaļa

Savienības režīma darbības joma

57.c pants

Savienības režīmu nepiemēro telekomunikāciju, apraides vai elektroniskajiem pakalpojumiem, ko sniedz dalībvalstī, kurā nodokļa maksātājam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai kurā tam ir pastāvīgā iestāde. Minēto pakalpojumu sniegšanu deklarē minētās dalībvalsts kompetentajām nodokļu iestādēm PVN deklarācijā, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK 250. pantā.







4.

apakšiedaļa

Identifikācija

57.d pants

Ja nodokļa maksātājs paziņo identifikācijas dalībvalstij, ka tas plāno izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, minēto īpašo režīmu piemēro no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas.

Tomēr, ja pakalpojumi, uz kuriem jāattiecas īpašajam režīmam, pirmo reizi tiek sniegti pirms pirmajā daļā minētā datuma, īpašo režīmu piemēro no pirmā pakalpojuma sniegšanas datuma ar noteikumu, ka nodokļa maksātājs par tādu darbību uzsākšanu, uz kurām jāattiecas režīmam, paziņo identifikācijas dalībvalstij ne vēlāk kā tā mēneša desmitajā dienā, kas seko mēnesim, kurā šie pakalpojumi tika sniegti pirmoreiz.

57.e pants

Identifikācijas dalībvalsts identificē nodokļa maksātāju, kas izmanto Savienības režīmu, ar tā PVN identifikācijas numuru, kā noteikts Direktīvas 2006/112/EK 214. un 215. pantā.

57.f pants

1. Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto Savienības režīmu, vairs neatbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti Direktīvas 2006/112/EK 369.a panta pirmās daļas 2. punktā dotajā definīcijā, dalībvalsts, kurā tas ir bijis identificēts, pārstāj būt identifikācijas dalībvalsts. Ja nodokļa maksātājs joprojām atbilst nosacījumiem, kas jāievēro, lai izmantotu īpašo režīmu, tas, lai turpinātu izmantot šo režīmu, kā jauno identifikācijas dalībvalsti norāda citu dalībvalsti, kurā tam ir saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta vai, ja tam nav saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas Kopienā, norāda dalībvalsti, kurā tam ir pastāvīgā iestāde.

2. Ja identifikācijas dalībvalsts mainās saskaņā ar 1. punktu, minēto izmaiņu piemēro no datuma, kad nodokļa maksātājam saimnieciskās darbības vieta vai pastāvīgā iestāde vairs nav dalībvalstī, kas iepriekš bija norādīta kā identifikācijas dalībvalsts.

57.g pants

Nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, drīkst pārtraukt šo režīmu izmantot, lai arī tas turpina sniegt pakalpojumus, uz kuriem var attiecināt šo režīmu. Nodokļa maksātājs par to informē identifikācijas dalībvalsti vismaz 15 dienas pirms kalendārā ceturkšņa beigām, kurš bija pirms tā kalendārā ceturkšņa, kurā nodokļa maksātājs plāno izbeigt režīma izmantošanu. Izbeigšana stājas spēkā no nākamā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas.

PVN saistības attiecībā uz telekomunikāciju, apraides vai elektronisko pakalpojumu sniegšanu, kas rodas pēc datuma, kad izbeigšana stājās spēkā, tiek kārtotas tieši ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm.

Ja nodokļa maksātājs beidz izmantot īpašo režīmu saskaņā ar pirmo daļu, tam neatļauj izmantot šo režīmu nevienā dalībvalstī divus kalendāros ceturkšņus pēc izbeigšanas dienas.







5.

apakšiedaļa

Paziņošanas pienākumi

57.h pants

1. Nodokļa maksātājs ne vēlāk kā nākamā mēneša desmitajā dienā identifikācijas dalībvalstij elektroniski paziņo:

— par savu darbību, uz ko attiecas kāds no īpašajiem režīmiem, izbeigšanu,

— par savu darbību, uz ko attiecas kāds no īpašajiem režīmiem, izmaiņām tādējādi, ka tās vairs neatbilst attiecīgajiem nosacījumiem, lai varētu izmantot šo īpašo režīmu, un

— visas izmaiņas identifikācijas dalībvalstij iepriekš sniegtajā informācijā.

2. Ja identifikācijas dalībvalsts mainās saskaņā ar 57.f pantu, nodokļa maksātājs vienlaicīgi informē abas attiecīgās dalībvalstis par maiņu ne vēlāk kā tā mēneša desmitajā dienā, kas seko vietas maiņai. Nodokļa maksātājs jaunajai identifikācijas dalībvalstij sniedz reģistrācijas informāciju, kā tas ir noteikts, ja nodokļa maksātājs īpašo režīmu izmanto pirmo reizi.







6.

apakšiedaļa

Izslēgšana

58. pants

Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no ārpussavienības režīmiem, atbilst vismaz vienam no Direktīvas 2006/112/EK 363. vai 369.e pantā noteiktajiem izslēgšanas kritērijiem, identifikācijas dalībvalsts izslēdz minēto nodokļa maksātāju no minētā režīma.

Tikai identifikācijas dalībvalsts var izslēgt nodokļa maksātāju no kāda no īpašajiem režīmiem.

Identifikācijas dalībvalsts pamato savu lēmumu par izslēgšanu ar jebkādu pieejamo informāciju, tostarp informāciju, ko sniegusi jebkura cita dalībvalsts.

Izslēgšana stājas spēkā no tā kalendārā ceturkšņa pirmās dienas, kas seko dienai, kurā lēmums par izslēgšanu tiek elektroniski nosūtīts nodokļa maksātājam.

Tomēr, ja izslēgšana notikusi saimnieciskās darbības vietas vai pastāvīgās iestādes vietas maiņas dēļ, izslēgšana stājas spēkā no minētās maiņas datuma.

58.a pants

Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, astoņus kalendāros ceturkšņus pēc kārtas nevienā patēriņa dalībvalstī nav sniedzis pakalpojumus, uz kuriem attiecas minētais režīms, uzskata, ka tas ir izbeidzis darbības, par kurām uzliek nodokli, attiecīgi Direktīvas 2006/112/EK 363. panta b) punkta vai 369.e panta b) punkta nozīmē. Šī izbeigšana neliedz tam izmantot kādu no īpašajiem režīmiem, ja tas atsāk savas darbības, uz kurām attiecas jebkurš no režīmiem.

58.b pants

1. Nodokļa maksātāju, kas izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem ar minēto režīmu saistīto noteikumu pastāvīgas neizpildes dēļ, paliek izslēgts no jebkura režīma jebkurā dalībvalstī uz astoņiem kalendāriem ceturkšņiem pēc tā kalendārā ceturkšņa, kurā nodokļa maksātājs tika izslēgts.

2. Uzskata, ka nodokļa maksātājs pastāvīgi neizpilda ar kādu no īpašajiem režīmiem saistītos noteikumus Direktīvas 2006/112/EK 363. panta d) punkta vai 369.e panta d) punkta nozīmē vismaz šādos gadījumos:

a) ja identifikācijas dalībvalsts par trim kalendārajiem ceturkšņiem, kas bijuši tieši pirms tam, ir izdevusi tam atgādinājumus saskaņā ar 60.a pantu un desmit dienu laikā pēc atgādinājuma nosūtīšanas PVN deklarācija nav iesniegta par katru un par visiem no minētajiem kalendārajiem ceturkšņiem;

b) ja identifikācijas dalībvalsts par trim kalendārajiem ceturkšņiem, kas bijuši tieši pirms tam, ir izdevusi atgādinājumus saskaņā ar 63.a pantu un desmit dienu laikā pēc katra atgādinājuma nosūtīšanas deklarētais PVN pilnā apjomā nav samaksāts par katru un par visiem no minētajiem kalendārajiem ceturkšņiem, izņemot, ja atlikusī nesamaksātā summa par katru kalendāro ceturksni ir mazāka par EUR 100;

c) ja pēc identifikācijas dalībvalsts vai patēriņa dalībvalsts pieprasījuma un vienu mēnesi pēc turpmāka atgādinājuma, ko sniegusi identifikācijas dalībvalsts, nodokļa maksātājs nav darījis elektroniski pieejamu uzskaiti, kas minēta Direktīvas 2006/112/EK 369. un 369.k pantā.

58.c pants

Nodokļa maksātājs, kas ir izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem, visas PVN saistības attiecībā uz telekomunikāciju, apraides vai elektronisko pakalpojumu sniegšanu, kas rodas pēc datuma, kad izslēgšana stājās spēkā, kārto tieši ar attiecīgās patēriņa dalībvalsts nodokļu iestādēm.







7.

apakšiedaļa

PVN deklarācija

59. pants

1. Jebkurš deklarācijas pārskata periods Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f panta nozīmē ir atsevišķs deklarācijas pārskata periods.

2. Ja saskaņā ar 57.d panta otro daļu īpašo režīmu piemēro no dienas, kad pakalpojumi tika sniegti pirmo reizi, nodokļa maksātājs iesniedz atsevišķu PVN deklarāciju par to kalendāro ceturksni, kurā pakalpojumi tika sniegti pirmo reizi.

3. Ja nodokļa maksātājs deklarācijas pārskata periodā ir bijis reģistrēts saskaņā ar katru no īpašajiem režīmiem, tas iesniedz PVN deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus abu režīmu identifikācijas dalībvalstīm par pakalpojumiem, kas sniegti, un par laikposmiem, uz kuriem attiecas minētie režīmi.

4. Ja identifikācijas dalībvalsts maiņa saskaņā ar 57.f pantu notiek pēc kalendārā ceturkšņa pirmās dienas, nodokļa maksātājs iesniedz PVN deklarācijas un veic attiecīgos maksājumus iepriekšējai un jaunajai identifikācijas dalībvalstij par pakalpojumiem, kas sniegti attiecīgajos laikposmos, kad dalībvalstis bija identifikācijas dalībvalsts.

59.a pants

Ja nodokļa maksātājs, kas izmanto kādu no īpašajiem režīmiem, pārskata periodā nevienā patēriņa dalībvalstī nav sniedzis pakalpojumus, tas iesniedz PVN deklarāciju, norādot, ka minētajā periodā pakalpojumi nav sniegti (nulles PVN deklarācija).

60. pants

PVN deklarācijās, kas sagatavotas saskaņā ar īpašajiem režīmiem, summas nenoapaļo uz augšu vai uz leju līdz tuvākajai pilnajai naudas vienībai. Deklarē un samaksā precīzu PVN summu.

60.a pants

Identifikācijas dalībvalsts elektroniski atgādina nodokļa maksātājiem, kas nav iesnieguši PVN deklarāciju saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, par to pienākumu iesniegt šādu deklarāciju. Identifikācijas dalībvalsts atgādinājumu izdod desmitajā dienā pēc dienas, kurā deklarācija būtu bijusi jāiesniedz, un elektroniski informē pārējās dalībvalstis, ka ir izdots atgādinājums.

Visi turpmākie atgādinājumi un pasākumi, kas veikti, lai noteiktu un iekasētu PVN, ir attiecīgās patēriņa dalībvalsts atbildība.

Neatkarīgi no jebkura izdota atgādinājuma un jebkuriem pasākumiem, ko veikusi patēriņa dalībvalsts, nodokļa maksātājs iesniedz PVN deklarāciju identifikācijas dalībvalstij.

61. pants

1. Kad PVN deklarācija ir iesniegta, visas turpmākās izmaiņas tajā esošajos skaitļos veic, vienīgi grozot šo deklarāciju un nevis veicot pielāgojumus kādā no turpmākajām deklarācijām.

2. Grozījumus, kas minēti 1. punktā, elektroniski iesniedz identifikācijas dalībvalstij trīs gadu laikā pēc datuma, kad tika prasīts iesniegt sākotnējo deklarāciju.

Tomēr patēriņa dalībvalsts noteikumus attiecībā uz novērtējumiem un labojumiem saglabā neskartus.

61.a pants

Ja nodokļa maksātājs:

a) beidz izmantot kādu no īpašajiem režīmiem;

b) tiek izslēgts no kāda no īpašajiem režīmiem; vai

c) maina identifikācijas dalībvalsti saskaņā ar 57.f pantu,

tas iesniedz savu galīgo PVN deklarāciju un veic attiecīgo maksājumu, un iesniedz visus labojumus vai novēlotas iepriekšējās deklarācijas, un veic attiecīgos maksājumus dalībvalstij, kas bija identifikācijas dalībvalsts izbeigšanas, izslēgšanas vai izmaiņu laikā.







8.

apakšiedaļa

Valūta

61.b pants

Ja identifikācijas dalībvalsts, kuras naudas vienība nav euro, nosaka, ka PVN deklarācija ir jāsagatavo tās naudas vienībās, šis nosacījums attiecas uz to visu nodokļa maksātāju PVN deklarācijām, kuri izmanto īpašos režīmus.







9.

apakšiedaļa

Maksājumi

62. pants

Neskarot 63.a panta trešo daļu un 63.b pantu, nodokļa maksātājs visus maksājumus veic identifikācijas dalībvalstij.

PVN maksājumi, ko veicis nodokļa maksātājs saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367. vai 369.i pantu, attiecas konkrēti uz PVN deklarāciju, kura iesniegta saskaņā ar minētās direktīvas 364. vai 369.f pantu. Nodokļa maksātājs var veikt jebkādas turpmākas samaksāto summu korekcijas, tikai atsaucoties uz minēto deklarāciju, un tās nevar attiecināt uz citu deklarāciju vai pielāgot kādā turpmākā deklarācijā. Katrā maksājumā norāda šīs konkrētās deklarācijas atsauces numuru.

63. pants

Identifikācijas dalībvalsts, kurai samaksāta lielāka summa par to, kas norādīta PVN deklarācijā, kura iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, atmaksā pārmaksāto summu tieši attiecīgajam nodokļa maksātājam.

Ja identifikācijas dalībvalsts saņēmusi summu par PVN deklarāciju, kas pēc tam atzīta par kļūdainu, un ja minētā dalībvalsts šo summu jau ir sadalījusi patēriņa dalībvalstīm, šīs patēriņa dalībvalstis katra atmaksā savu attiecīgo daļu no pārmaksātās summas tieši nodokļa maksātājam.

Tomēr, ja pārmaksas attiecas uz laikposmiem līdz pēdējam deklarācijas pārskata periodam 2018. gadā un ietver to, identifikācijas dalībvalsts atmaksā atbilstīgo attiecīgās summas daļu, kas paturēta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 904/2010 46. panta 3. punktu, un patēriņa dalībvalsts atmaksā pārmaksu, no kuras atņemta summa, ko atmaksā identifikācijas dalībvalsts.

Patēriņa dalībvalsts elektroniski informē identifikācijas dalībvalsti par šīm atmaksātajām summām.

63.a pants

Ja PVN deklarācija ir iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. vai 369.f pantu, bet maksājums nav veikts vai tas ir mazāks par summu, kas izriet no deklarācijas, identifikācijas dalībvalsts desmitajā dienā pēc pēdējās dienas, kad maksājumu būtu vajadzējis veikt saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367. vai 369.i pantu, elektroniski atgādina nodokļa maksātājam par visiem nokavētajiem PVN maksājumiem un elektroniski informē par to patēriņa dalībvalstis.

Identifikācijas dalībvalsts elektroniski informē patēriņa dalībvalsti, ka atgādinājums ir izsūtīts.

Visi turpmākie atgādinājumi un PVN iekasēšanas pasākumi ir attiecīgās patēriņa dalībvalsts atbildībā. Ja patēriņa dalībvalsts atkārtoti ir izdevusi šādus atgādinājumus, attiecīgo PVN maksā minētajai dalībvalstij.

Patēriņa dalībvalsts elektroniski informē identifikācijas dalībvalsti, ka atgādinājums ir izdots.

63.b pants

Ja PVN deklarācija nav iesniegta vai ja tā ir iesniegta ar nokavēšanos vai ir nepilnīga vai nepareiza, vai ja PVN maksājums ir nokavēts, visus procentu maksājumus, soda naudas un jebkādus citus maksājumus aprēķina un novērtē patēriņa dalībvalsts. Nodokļa maksātājs maksā šādus procentu maksājumus, soda naudas un jebkādus citus maksājumus tieši patēriņa dalībvalstij.







10.

apakšiedaļa

Uzskaites dati

63.c pants

1. Nodokļa maksātāja veiktajā uzskaitē ietver šādu informāciju, kas uzskatāma par pietiekami detalizētu Direktīvas 2006/112/EK 369. un 369.k panta nozīmē:

a) patēriņa dalībvalsts, kurā sniegts pakalpojums;

b) sniegtā pakalpojuma veids;

c) pakalpojuma sniegšanas datums;

d) summa, kurai uzliekams nodoklis, norādot izmantoto valūtu;

e) visi turpmākie palielinājumi vai samazinājumi summai, kurai uzliekams nodoklis;

f) piemērotā PVN likme;

g) iekasējamā PVN summa, norādot izmantoto valūtu;

h) saņemto maksājumu datums un summa;

i) visi maksājumi, kas saņemti pirms pakalpojuma sniegšanas;

j) ja ir izrakstīts rēķins, rēķinā ietvertā informācija;

k) klienta nosaukums / vārds, uzvārds, ja tas nodokļa maksātājam ir zināms;

l) informācija, ko izmanto, lai noteiktu vietu, kurā klients veic uzņēmējdarbību vai kurā tam ir pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta.

2. Šā panta 1. punktā minēto informāciju nodokļa maksātājs saglabā tādā veidā, lai to var darīt pieejamu elektroniski bez kavēšanās un par katru atsevišķu sniegto pakalpojumu.

▼B







XII

NODAĻA

NOBEIGUMA NOTEIKUMI

64. pants

Ar šo atceļ Regulu (EK) Nr. 1777/2005.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu IV pielikumā.

65. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2011. gada 1. jūlija.

Tomēr:

— šīs regulas 3. panta a) punktu, 11. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 23. panta 1. punktu un 24. panta 1. punktu piemēro no 2013. gada 1. janvāra,

— šīs regulas 3. panta b) punktu piemēro no 2015. gada 1. janvāra,

— šīs regulas 11. panta 2. punkta c) apakšpunktu piemēro līdz 2014. gada 31. decembrim.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.









I PIELIKUMS

Šīs regulas 7. pants

1. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 1. punkts: a) tīmekļa vietnes un lapu virtuālā mitināšana; b) automātiska tiešsaistes programmu uzturēšana no attāluma; c) tālvadāmo sistēmu vadība; d) tiešsaistes datu uzglabāšana, kur specifiskos datus uzglabā un atjauno elektroniski; e) izsaukuma prasības diska vietas piegāde tiešsaistē.

2. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 2. punkts: a) piekļuve programmatūrai vai tās lejupielāde, tostarp apgādes/uzskaites programmas, pretvīrusu programmatūra un atjauninājumi; b) programmatūra, lai bloķētu reklāmkarogu parādīšanos, kas ir citādi zināma kā Bannerblockers; c) draiveru lejupielāde, piemēram, programmatūru, kas savieno personālo datoru ar ārējo ierīci, piemēram, printeri; d) tiešsaistes automatizēta filtru uzstādīšana tīmekļa vietnēs; e) tiešsaistes automatizēta ugunsmūru uzstādīšana.

3. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 3. punkts: a) piekļuve ekrāna attēliem vai to lejupielāde; b) piekļuve fotogrāfijām, attēliem vai ekrānsaudzētājiem vai to lejupielāde; c) digitalizēts grāmatu un citu elektronisko izdevumu saturs; d) parakstīšanās uz tiešsaistes laikrakstiem un žurnāliem; e) tīmekļa žurnālu un vietņu statistika; f) tiešsaistes ziņas, informācija par satiksmi un laika prognoze; g) tiešsaistes informācija, ko programmatūra ģenerē automātiski, reaģējot uz klienta specifisko datu ievietošanu, piemēram, tādi dati kā juridiskie un finanšu dati, tostarp pastāvīgi atjaunojami biržas dati; h) reklāmas telpas piešķiršana, tostarp reklāmkarogiem tīmekļa vietnēs/lapās; i) meklētājprogrammu un interneta direktoriju izmantošana.

4. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 4. punkts: a) piekļuve mūzikai vai tās lejupielāde personālajā datorā un mobilajā tālrunī; b) piekļuve džingliem, izvilkumiem, skaņas signāliem vai citām skaņām vai to lejupielāde; c) piekļuve filmām vai to lejupielāde; d) spēļu lejupielāde personālajā datorā un mobilajā tālrunī; e) piekļuve automatizētajām tiešsaistes spēlēm internetā vai līdzīgos elektroniskajos tīklos, kur spēlētāji ir attālu viens no otra; ▼M2 f) tādu radio vai televīzijas programmu uztveršana, kuras izplata ar radio vai televīzijas tīkla, interneta vai līdzīgu elektronisko sakaru tīkla starpniecību, lai saskaņā ar programmu katalogu, ko atlasījis mediju pakalpojumu sniedzējs, klausītos vai skatītos programmas lietotāja izvēlētā laikā un pēc lietotāja individuāla pieprasījuma, piemēram, televīzijā vai video pēc pieprasījuma; g) tādu radio vai televīzijas programmu uztveršana, kas tiek izplatītas ar interneta vai līdzīgu elektronisko sakaru tīkla starpniecību (IP straumēšana), izņemot gadījumus, kad tās tiek raidītas vienlaikus tradicionālajos radio un televīzijas tīklos; h) audio un audiovizuālais satura piegāde, izmantojot sakaru tīklus, ko nenodrošina mediju pakalpojumu sniedzējs un uz kuru nav attiecināma mediju pakalpojumu sniedzēja redakcionāla atbildība; i) mediju pakalpojumu sniedzēja audio un audiovizuālo produktu tālāka piegāde ar sakaru tīklu starpniecību, kuru veic cita persona, kas nav mediju pakalpojumu sniedzējs. ▼B

5. Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 5. punkts: a) automatizēta tālmācība internetā vai līdzīgā elektroniskā tīklā, kas darbojas ar nelielu cilvēka iesaistīšanos vai bez tās, tostarp virtuālās klases, izņemot tur, kur internets vai līdzīgs elektroniskais tīkls tiek izmantots tikai kā instruments saziņai starp skolotāju un to, kas mācās; b) skolēni aizpilda darba burtnīcas tīklā, un tās automātiski novērtē bez cilvēka iesaistīšanās.









II PIELIKUMS

Šīs regulas 51. pants

Paskaidrojumi

1. Piegādātājam un/vai apstiprinātajam noliktavas turētājam šis sertifikāts kalpo kā apliecinošs dokuments, lai atbrīvotu no nodokļa preču piegādes un pakalpojumu sniegšanu vai preču ievešanu atbrīvojuma saņēmējām struktūrām/privātpersonām, kas minētas Direktīvas 2006/112/EK 151. pantā un Direktīvas 2008/118/EK 13. pantā. Tādēļ katram piegādātājam/noliktavas turētājam sagatavo atsevišķu sertifikātu. Turklāt piegādātājam/noliktavas turētājam ir pienākums glabāt šo sertifikātu uzskaitē saskaņā ar attiecīgajiem savas dalībvalsts tiesību aktiem.

a) Izmantojamam papīram ir jāatbilst vispārējiem parametriem, kas noteikti Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī C 164, 1.7.1989., 3. lpp. Visiem eksemplāriem ir jābūt no balta papīra un vajadzētu būt 210 × 297 mm formātā ar maksimālo veidlapas garuma pielaidi no –5 līdz +8 mm. Atbrīvojumam no akcīzes nodokļa sertifikātu sagatavo divos eksemplāros: — vienu eksemplāru glabā preču nosūtītājs, — otru eksemplāru pievieno administratīvajam pavaddokumentam; b) neizmantoto laukumu 5. ailes B daļā pārsvītro, lai tajā vairs neko nevarētu ierakstīt; c) dokuments jāaizpilda salasāmi un tā, lai ieraksti nebūtu izdzēšami. Nav atļauts dzēst un pārlabot. Dokuments jāaizpilda tādā valodā, ko atzīst uzņēmēja dalībvalsts; d) ja preču vai pakalpojumu aprakstā (sertifikāta 5. ailes B daļā) minēta pirkuma pasūtījuma veidlapa, kas aizpildīta uzņēmējas dalībvalsts neatzītā valodā, atbrīvojuma saņēmējai struktūrai vai privātpersonai jāpievieno tulkojums; e) ja savukārt sertifikāts ir sagatavots piegādātāja/noliktavas turētāja dalībvalsts neatzītā valodā, atbrīvojuma saņēmējai struktūrai/privātpersonai ir jāpievieno pielikumā 5. ailes B daļā minētās informācijas tulkojums; f) atzīta valoda nozīmē vienu no attiecīgajā dalībvalstī oficiāli lietotajām valodām vai kādu citu Savienības oficiālo valodu, ko attiecīgā dalībvalsts izziņojusi par izmantojamu šim mērķim. 2.

3. Ar sertifikāta 3. ailē paredzēto deklarāciju atbrīvojuma saņēmēja struktūra/privātpersona sniedz ziņas, kas vajadzīgas atbrīvojuma pieprasījuma izvērtēšanai uzņēmējā dalībvalstī.

4. Ar zīmogu sertifikāta 4. ailē struktūra apstiprina dokumenta 1. ailē un 3. ailes a) punktā minēto ziņu pareizību un apliecina, ka atbrīvojuma saņēmēja privātpersona ir tās personālā.

a) Norādē uz pirkuma pasūtījuma veidlapu (sertifikāta 5. ailes B daļā) ir jāmin vismaz pasūtījuma datums un numurs. Pasūtījuma veidlapā ir jābūt visiem elementiem, kas minēti sertifikāta 5. ailē. Ja sertifikātam ir jābūt apzīmogotam ar uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes zīmogu, arī pasūtījuma veidlapai ir jābūt šādi apzīmogotai; b) akcīzes numurs, kas definēts 22. panta 2. punkta a) apakšpunktā Padomes Regulā (EK) Nr. 2073/2004 (2004. gada 16. novembris) par administratīvu sadarbību akcīzes nodokļa jomā, nav obligāti norādāms, bet PVN identifikācijas vai nodokļa atsauces numurs norādāms obligāti; c) valūtas jāuzrāda ar trīsburtu apzīmējumiem, kas atbilst starptautiskajam ISO koda standartam Nr. 4127, ko noteikusi Starptautiskā Standartizācijas organizācija ( 9 ). 5.

6. Iepriekšminētā atbrīvojuma saņēmējas struktūras/privātpersonas deklarācija ir jāapstiprina 6. ailē ar uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes zīmogu. Šī iestāde var apstiprināšanu saistīt ar šīs dalībvalsts citas iestādes piekrišanu. Šāda piekrišana ir jāsaņem kompetentajai nodokļu pārvaldes iestādei.

7. Lai vienkāršotu procedūru, kompetentā iestāde var gadījumos, kad preces ieved oficiālām vajadzībām, atbrīvot attiecīgo organizāciju no zīmoga saņemšanas. Atbrīvojuma saņēmējai struktūrai šī atbrīvošana jāmin sertifikāta 7. ailē.









III PIELIKUMS







Šīs regulas 56. pants Vienība Tirgotais svars Kg 12,5/1 Grams 500/250/100/50/20/10/5/2,5/2 Unce (1 unce = 31,1035 g) 100/10/5/1/1/2/1/4 Taels (1 taels = 1,193 unces) (1) 10/5/1 Tola (10 tolas = 3,75 unces) (2) 10 (1) Taels = tradicionāla ķīniešu svara vienība. Honkongas taela nomināls ir 990, bet Taivānā 5 un 10 taeli var būt 999,9. (2) Tola = tradicionāla indiešu zelta svara vienība. Vispopulārākais izmērs ir 10 tolas, 999 raudzes.









IV PIELIKUMS







Atbilstības tabula Regula (EK) Nr. 1777/2005 Šī regula I nodaļa I nodaļa 1. pants 1. pants II nodaļa III un IV nodaļa II nodaļas 1. iedaļa III nodaļa 2. pants 5. pants II nodaļas 2. iedaļa IV nodaļa 3. panta 1. punkts 9. pants 3. panta 2. punkts 8. pants III nodaļa V nodaļa III nodaļas 1. iedaļa V nodaļas 4. iedaļa 4. pants 28. pants III nodaļas 2. iedaļa V nodaļas 4. iedaļa 5. pants 34. pants 6. pants 29. un 41. pants 7. pants 26. pants 8. pants 27. pants 9. pants 30. pants 10. pants 38. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts 11. panta 1. un 2. punkts 7. panta 1. un 2. punkts 12. pants 7. panta 3. punkts IV nodaļa VI nodaļa 13. pants 42. pants V nodaļa VIII nodaļa V nodaļas 1. iedaļa VIII nodaļas 1. iedaļa 14. pants 44. pants 15. pants 45. pants V nodaļas 2. iedaļa VIII nodaļas 4. iedaļa 16. pants 47. pants 17. pants 48. pants VI nodaļa IX nodaļa 18. pants 52. pants VII nodaļa XI nodaļa 19. panta 1. punkts 56. pants 19. panta 2. punkts 57. pants 20. panta 1. punkts 58. pants 20. panta 2. punkts 62. pants 20. panta 3. punkta pirmā daļa 59. pants 20. panta 3. punkta otrā daļa 60. pants 20. panta 3. punkta trešā daļa 63. pants 20. panta 4. punkts 61. pants VIII nodaļa V nodaļas 3. iedaļa 21. pants 16. pants 22. pants 14. pants IX nodaļa XII nodaļa 23. pants 65. pants I pielikums I pielikums II pielikums III pielikums