02017R0625 — LV — 14.12.2019 — 001.002

Šis dokuments ir tikai informatīvs, un tam nav juridiska spēka. Eiropas Savienības iestādes neatbild par tā saturu. Attiecīgo tiesību aktu un to preambulu autentiskās versijas ir publicētas Eiropas Savienības “Oficiālajā Vēstnesī” un ir pieejamas datubāzē “Eur-Lex”. Šie oficiāli spēkā esošie dokumenti ir tieši pieejami, noklikšķinot uz šajā dokumentā iegultajām saitēm

►B EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2017/625 (2017. gada 15. marts), par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001, (EK) Nr. 396/2005, (EK) Nr. 1069/2009, (EK) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 652/2014, (ES) 2016/429 un (ES) 2016/2031, Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2005 un (EK) Nr. 1099/2009 un Padomes Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK un 2008/120/EK un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, Padomes Direktīvas 89/608/EEK, 89/662/EEK, 90/425/EEK, 91/496/EEK, 96/23/EK, 96/93/EK un 97/78/EK un Padomes Lēmumu 92/438/EEK (Oficiālo kontroļu regula) (Dokuments attiecas uz EEZ) (OV L 095, 7.4.2017., 1. lpp)

Grozīta ar:





Labota ar:









▼B

EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2017/625

(2017. gada 15. marts),

par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001, (EK) Nr. 396/2005, (EK) Nr. 1069/2009, (EK) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 652/2014, (ES) 2016/429 un (ES) 2016/2031, Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2005 un (EK) Nr. 1099/2009 un Padomes Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK un 2008/120/EK un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, Padomes Direktīvas 89/608/EEK, 89/662/EEK, 90/425/EEK, 91/496/EEK, 96/23/EK, 96/93/EK un 97/78/EK un Padomes Lēmumu 92/438/EEK (Oficiālo kontroļu regula)

(Dokuments attiecas uz EEZ)







I SADAĻA

PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS

1. pants

Priekšmets un darbības joma

1. Šajā regulā ir paredzēti noteikumi attiecībā uz:

a) dalībvalstu kompetento iestāžu oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību īstenošanu;

b) oficiālo kontroļu finansēšanu;

c) administratīvo palīdzību un sadarbību starp dalībvalstīm, lai nodrošinātu 2. punktā minēto noteikumu pareizu piemērošanu;

d) Komisijas kontroļu īstenošanu dalībvalstīs un trešās valstīs;

e) to nosacījumu pieņemšanu, kas jāizpilda attiecībā uz dzīvniekiem un precēm, kurus ieved Savienībā no trešās valsts;

f) ar oficiālām kontrolēm saistītās informācijas un datu pārvaldībai paredzētas datorizētas informācijas sistēmas izveidi.

2. Šī regula attiecas uz oficiālajām kontrolēm, ko veic, lai pārbaudītu atbilstību noteikumiem – neatkarīgi no tā, vai tie paredzēti Savienības vai dalībvalstu līmenī, ar mērķi piemērot Savienības tiesību aktus – šādās jomās:

a) pārtika un pārtikas nekaitīgums, integritāte un veselīgums jebkurā pārtikas ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmā, tostarp noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt taisnīgu tirdzniecības praksi un aizsargāt patērētāju intereses un informāciju, un noteikumi, ar ko reglamentē saskarei ar pārtikas produktiem paredzētu materiālu un izstrādājumu ražošanu un izmantošanu;

b) ģenētiski modificētu organismu (ĢMO) apzināta izplatīšana vidē pārtikas un dzīvnieku barības ražošanas nolūkos;

c) dzīvnieku barība un dzīvnieku barības nekaitīgums jebkurā dzīvnieku barības ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmā, un dzīvnieku barības izmantošana, tostarp noteikumi, kuru mērķis ir nodrošināt taisnīgu tirdzniecības praksi un aizsargāt patērētāju veselību, intereses un informāciju;

d) dzīvnieku veselības prasības;

e) tādu risku cilvēku un dzīvnieku veselībai novēršana un mazināšana, kurus rada dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti un atvasinātie produkti;

f) dzīvnieku labturības prasības;

g) aizsardzības pasākumi pret augiem kaitīgajiem organismiem;

h) prasības augu aizsardzības līdzekļu laišanai tirgū un izmantošanai un pesticīdu ilgtspējīgai izmantošanai, izņemot pesticīdu lietošanas iekārtas;

i) bioloģiskā ražošana un bioloģisko produktu marķēšana;

j) aizsargātu cilmes vietas nosaukumu, aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un garantēto tradicionālo īpatnību izmantošana un marķēšana.

3. Šī regula attiecas arī uz oficiālajām kontrolēm, kuras veic, lai pārbaudītu atbilstību prasībām, kas noteiktas 2. punktā minētajos noteikumos, ja minētie noteikumi piemērojami dzīvniekiem un precēm, ko ieved Savienībā vai ko paredzēts eksportēt no Savienības.

4. Šī regula neattiecas uz oficiālajām kontrolēm, ko veic, lai pārbaudītu atbilstību:

a) Regulai (ES) Nr. 1308/2013; tomēr šo regulu piemēro pārbaudēm, ievērojot Regulas (ES) Nr. 1306/2013 89. pantu, ja minētajās pārbaudēs atklāj iespējamu krāpniecisku vai maldinošu praksi attiecībā uz tirdzniecības standartiem, kas minēti Regulas (ES) Nr. 1308/2013 73.–91. pantā;

b) Eiropas un Parlamenta un Padomes Direktīvai 2010/63/ES ( 1 );

c) Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2001/82/EK ( 2 ).

5. Šīs regulas 4., 5., 6., 8. pants, 12. panta 2. un 3. punkts, 15. pants, 18.–27. pants, 31.–34. pants, 37.–42. pants un 78. pants, 86.–108. pants, 112. panta b) punkts, 130. pants un 131.–141. pants attiecas arī uz citām oficiālajām darbībām, ko veic kompetentās iestādes saskaņā ar šo regulu vai šā panta 2. punktā minētajiem noteikumiem.

2. pants

Oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības

1. Šajā regulā “oficiālās kontroles” ir darbības, ko veic kompetentās iestādes vai deleģētās institūcijas, vai fiziskas personas, kam saskaņā ar šo regulu ir deleģēti noteikti oficiālās kontroles uzdevumi, lai pārbaudītu:

a) vai operatori ievēro šo regulu un 1. panta 2. punktā minētos noteikumus; un

b) vai dzīvnieki un preces atbilst prasībām, kas noteiktas 1. panta 2. punktā minētajos noteikumos, tostarp oficiālu sertifikātu vai oficiālu apliecinājumu izdošanas nolūkā.

2. Šajā regulā “citas oficiālās darbības” ir darbības, izņemot oficiālās kontroles, ko veic kompetentās iestādes vai deleģētās institūcijas, vai fiziskas personas, kam saskaņā ar šo regulu un 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem ir deleģētas noteiktas citas oficiālās darbības, tostarp darbības, kuru mērķis ir pārbaudīt dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu klātbūtni, novērst vai ierobežot šādu dzīvnieku slimību vai augiem kaitīgo organismu izplatīšanos, likvidēt minētās dzīvnieku slimības vai augiem kaitīgos organismus, atļauju vai apstiprinājumu piešķiršanu un oficiālu sertifikātu vai oficiālu apliecinājumu izdošanu.

3. pants

Definīcijas

Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:

1) “pārtikas aprites tiesību akti” ir pārtikas aprites tiesību akti, kas definēti Regulas (EK) Nr. 178/2002 3. panta 1. punktā;

2) “barības aprites tiesību akti” ir normatīvie un administratīvie akti, ar ko gan Savienības, gan valstu līmenī reglamentē barību vispār un jo īpaši barības nekaitīgumu jebkurā barības ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmā vai barības izmantošanu;

3) “kompetentās iestādes” ir: a) dalībvalsts centrālās iestādes, kas atbildīgas par oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību organizēšanu saskaņā ar šo regulu un 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem; b) jebkura cita iestāde, kam uzticēta minētā atbildība; c) attiecīgā gadījumā – trešās valsts attiecīgās iestādes;

4) “bioloģisko produktu kontroles iestāde” ir dalībvalsts publiska administratīva organizācija bioloģiskajai ražošanai un bioloģisko produktu marķēšanai, kam kompetentās iestādes ir pilnīgi vai daļēji uzticējušas savu kompetenci attiecībā uz Padomes Regulas (EK) Nr. 834/2007 ( 3 ) piemērošanu, attiecīgā gadījumā arī attiecīgā trešās valsts iestāde vai iestāde, kas darbojas trešā valstī;

5) “deleģētā institūcija” ir atsevišķa juridiska persona, kam kompetentās iestādes ir deleģējušas konkrētus oficiālās kontroles uzdevumus vai noteiktus uzdevumus, kas saistīti ar citām oficiālajām darbībām;

6) “kontroles pārbaudes procedūras” ir pasākumi, ko kompetentās iestādes ievieš, un darbības, ko tās veic, lai nodrošinātu, ka oficiālās kontroles un cita oficiālās darbības ir konsekventas un efektīvas;

7) “kontroles sistēma” ir sistēma, kas aptver kompetentās iestādes un resursus, struktūras, pasākumus un procedūras, kuras ieviestas dalībvalstī, lai nodrošinātu, ka oficiālās kontroles tiek veiktas saskaņā ar šo regulu un 18.–27. pantā minētajiem noteikumiem;

8) “kontroles plāns” ir kompetento iestāžu sagatavots apraksts, kurā ietverta informācija par oficiālās kontroles sistēmas struktūru un organizatorisko struktūru un par tās darbību un sīki izstrādāts to oficiālo kontroļu plāns, kas noteiktā laikposmā veicamas katrā no jomām, kuras reglamentē 1. panta 2. punktā minētie noteikumi;

9) “dzīvnieki” ir dzīvnieki, kā definēts Regulas (ES) 2016/429 4. panta 1) punktā;

10) “dzīvnieku slimība” ir slimība, kā definēts Regulas (ES) 2016/429 4. panta 16) punktā;

11) “preces” ir viss, uz ko attiecina vienu vai vairākus no 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem, izņemot dzīvniekus;

12) “pārtika” ir pārtika, kā definēts Regulas (EK) Nr. 178/2002 2. pantā;

13) “barība” ir barība, kā definēts Regulas (EK) Nr. 178/2002 3. panta 4. punktā;

14) “dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti” ir dzīvnieku izcelsmes blakusprodukti, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 3. panta 1. punktā;

15) “atvasinātie produkti” ir atvasinātie produkti, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1069/2009 3. panta 2. punktā;

16) “augi” ir augi, kā definēts Regulas (ES) 2016/2031 2. panta 1) punktā;

17) “augiem kaitīgie organismi” ir kaitīgie organismi, kā definēts Regulas (ES) 2016/2031 1. panta 1. punktā;

18) “augu aizsardzības līdzekļi” ir augu aizsardzības līdzekļi, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1107/2009 2. panta 1. punktā;

19) “dzīvnieku izcelsmes produkti” ir dzīvnieku izcelsmes produkti, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 853/2004 ( 4 ) I pielikuma 8.1. punktā;

20) “reproduktīvie produkti” ir reproduktīvie produkti, kā definēts Regulas (ES) 2016/429 4. panta 28) punktā;

21) “augu produkti” ir augu produkti, kā definēts Regulas (ES) 2016/2031 2. panta 2) punktā;

22) “citi objekti” ir citi objekti, kā definēts Regulas (ES) 2016/2031 2. panta 5) punktā;

23) “apdraudējums” ir jebkurš ierosinātājs vai apstāklis, kas var nelabvēlīgi ietekmēt cilvēku, dzīvnieku vai augu veselību, dzīvnieku labturību vai vidi;

24) “risks” ir nelabvēlīgas ietekmes iespējamības attiecībā uz cilvēku, dzīvnieku vai augu veselību, dzīvnieku labturību vai vidi un minētās ietekmes smaguma, kas izriet no apdraudējuma, funkcija;

25) “oficiāla sertificēšana” ir procedūra, ar kuras starpniecību kompetentās iestādes apliecina atbilstību vienai vai vairākām prasībām, kas paredzētas 1. panta 2. punktā minētajos noteikumos;

26) “sertificējošā amatpersona” ir: a) jebkura kompetento iestāžu amatpersona, ko šīs iestādes pilnvarojušas parakstīt oficiālos sertifikātus; vai b) jebkura cita fiziska persona, ko kompetentās iestādes pilnvarojušas parakstīt oficiālos sertifikātus saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem;

27) “oficiāls sertifikāts” ir rakstisks vai elektronisks dokuments, ko parakstījusi sertificējošā amatpersona un kas apliecina atbilstību vienai vai vairākām prasībām, kuras paredzētas 1. panta 2. punktā minētajos noteikumos;

28) “oficiāls apliecinājums” ir jebkura etiķete, zīme vai cits apliecinājums, ko izsniedz operatori kompetento iestāžu uzraudzībā, kuru īsteno ar specializētu oficiālo kontroļu starpniecību, vai kompetentās iestādes pašas un kas garantē atbilstību vienai vai vairākām prasībām, kuras paredzētas šajā regulā vai 1. panta 2. punktā minētajos noteikumos;

29) “operators” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, uz kuru attiecas viens vai vairāki no pienākumiem, kas paredzēti 1. panta 2. punktā minētajos noteikumos;

30) “revīzija” ir sistemātiska un neatkarīga pārbaude, ko veic, lai noskaidrotu, vai darbības un ar šādām darbībām saistītie rezultāti atbilst plānotajiem pasākumiem un vai šie pasākumi tiek īstenoti efektīvi un ir piemēroti mērķu sasniegšanai;

31) “vērtējums” ir operatoru klasifikācija, kuras pamatā ir izvērtējums par to atbilstību vērtēšanas kritērijiem;

32) “oficiālais veterinārārsts” ir veterinārārsts, ko iecēlusi kompetentā iestāde vai nu kā štata darbinieku, vai citā statusā un kas ir attiecīgi kvalificēts, lai veiktu oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības saskaņā ar šo regulu un attiecīgajiem 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem;

33) “oficiālā fitosanitārijas amatpersona” ir fiziska persona, ko iecēlusi kompetentā iestāde vai nu kā štata darbinieku, vai citā statusā un kas ir attiecīgi apmācīts, lai veiktu oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības saskaņā ar šo regulu un attiecīgajiem 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem noteikumiem;

34) “īpašs riska materiāls” ir īpašs riska materiāls, kā definēts Regulas (EK) Nr. 999/2001 3. panta 1. punkta g) apakšpunktā;

35) “tāls pārvadājums” ir tāls pārvadājums, kā definēts Regulas (EK) Nr. 1/2005 2. panta m) punktā;

36) “pesticīdu lietošanas iekārta” ir pesticīdu lietošanas iekārta, kā definēta Direktīvas 2009/128/EK 3. panta 4. punktā;

37) “sūtījums” ir kāds skaits dzīvnieku vai kāds daudzums preču, uz kurām attiecas viens un tas pats oficiālais sertifikāts, oficiālais apliecinājums vai jebkurš cits dokuments, ko nosūta ar to pašu transportlīdzekli un no tās pašas teritorijas vai trešās valsts, un kuras – izņemot preces, uz ko attiecas 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētie noteikumi, – atbilst vienam un tam pašam veidam, klasei vai aprakstam;

38) “robežkontroles punkts” ir vieta, ko dalībvalsts nozīmējusi 47. panta 1. punktā paredzēto oficiālo kontroļu veikšanai, un pie tās piederošie objekti;

39) “izvešanas vieta” ir robežkontroles punkts vai jebkura cita vieta, kuru nozīmējusi dalībvalsts un caur kuru dzīvnieki, kas ietilpst Regulas (EK) Nr. 1/2005 darbības jomā, tiek izvesti no Savienības muitas teritorijas;

40) “ievešana Savienībā” ir dzīvnieku un preču ievešana vienā no šīs regulas I pielikumā uzskaitītajām teritorijām no citām teritorijām, izņemot saistībā ar 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, saskaņā ar kuriem šis termins ir preču ievešana “Savienības teritorijā”, kā definēts Regulas (ES) 2016/2031 1. panta 3. punkta otrajā daļā;

41) “dokumentu kontrolpārbaude” ir to oficiālo sertifikātu, oficiālo apliecinājumu un citu dokumentu, arī komerciālu dokumentu, pārbaude, kuriem jābūt pievienotiem sūtījumam, kā paredzēts 1. panta 2. punktā un 56. panta 1. punktā minētajos noteikumos vai īstenošanas aktos, kas pieņemti saskaņā ar 77. panta 3. punktu, 126. panta 3. punktu, 128. panta 1. punktu un 129. panta 1. punktu;

42) “identitātes kontrolpārbaude” ir vizuāla inspicēšana, kurā pārbauda, vai sūtījuma saturs un marķējums, arī dzīvnieku apzīmējumi, zīmogi un transportlīdzekļi, atbilst informācijai, kas sniegta oficiālajos sertifikātos, oficiālajos apliecinājumos un citos sūtījumam pievienotajos dokumentos;

43) “fiziska kontrolpārbaude” ir dzīvnieku vai preču un attiecīgā gadījumā iesaiņojuma, transportlīdzekļu, marķējuma un temperatūras pārbaude, paraugu ņemšana analīzes veikšanai, testēšanai vai diagnostikai un jebkura cita kontrolpārbaude, kas nepieciešama, lai pārbaudītu atbilstību 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem;

44) “tranzīts” ir tāda pārvietošana no trešās valsts uz kādu citu trešo valsti, kura muitas uzraudzībā notiek caur vienu no I pielikuma sarakstā norādītajām teritorijām vai notiek no vienas no I pielikuma sarakstā norādītajām teritorijām uz citu I pielikuma sarakstā norādīto teritoriju pēc trešās valsts teritorijas šķērsošanas, izņemot saistībā ar 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, saskaņā ar kuriem tā ir viena no turpmāk minētajām pārvietošanām; a) pārvietošana no trešās valsts uz kādu citu trešo valsti, kā definēts Regulas (ES) 2016/2031 1. panta 3. punkta pirmajā daļā, kura muitas uzraudzībā notiek caur “Savienības teritoriju”, kā definēts minētās regulas 1. panta 3. punkta otrajā daļā; vai b) pārvietošana no “Savienības teritorijas” uz kādu citu “Savienības teritorijas” daļu, kā definēts Regulas (ES) 2016/2031 1. panta 3. punkta otrajā daļā, kura notiek, šķērsojot trešās valsts teritoriju, kā definēts minētās regulas 1. panta 3. punkta pirmajā daļā;

45) “muitas dienestu uzraudzība” ir muitas uzraudzība, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 952/2013 ( 5 ) 5. panta 27. punktā;

46) “muitas dienestu kontrole” ir muitas kontrole, kā definēts Regulas (ES) Nr. 952/2013 5. panta 3. punktā;

47) “oficiāla aizturēšana” ir procedūra, ar kuras starpniecību kompetentās iestādes nodrošina, ka tādus dzīvniekus un preces, kam jāveic oficiālās kontroles, nepārvieto vai neaizskar, pirms nav pieņemts lēmums par to galamērķi; tas attiecas arī uz glabāšanu, ko saskaņā ar norādījumiem un kompetento iestāžu kontrolē veic operatori;

48) “pārvadājuma žurnāls” ir dokuments, kas aprakstīts Regulas (EK) Nr. 1/2005 II pielikuma 1.–5. punktā;

49) “oficiālais palīgs” ir kompetento iestāžu pārstāvis, kurš saņēmis apmācību saskaņā ar 18. pantā noteiktajām prasībām un kuru nodarbina noteiktu oficiālo kontroļu uzdevumu vai noteiktu tādu uzdevumu veikšanai, kuri saistīti ar citām oficiālajām darbībām;

50) “gaļa un ēdami gaļas subprodukti”, piemērojot šīs regulas 49. panta 2. punkta a) apakšpunktu, ir produkti, kas uzskaitīti I pielikuma II daļas I iedaļas 2. nodaļas 0201.–0208. apakšnodaļā Padomes Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ( 6 );

51) “veselības marķējums” ir marķējums, ko uzliek pēc tam, kad ir veiktas 18. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktā minētās oficiālās kontroles, un kas apliecina, ka gaļa ir derīga lietošanai pārtikā.







II SADAĻA

OFICIĀLĀS KONTROLES UN CITAS OFICIĀLĀS DARBĪBAS DALĪBVALSTĪS







I NODAĻA

Kompetentās iestādes

4. pants

Kompetento iestāžu nozīmēšana

1. Katrai jomai, ko reglamentē 1. panta 2. punktā minētie noteikumi, dalībvalstis nozīmē kompetento iestādi vai iestādes, kam tās uztic pienākumu organizēt vai veikt oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības.

2. Ja vienā un tajā pašā jomā dalībvalsts pienākumu organizēt vai veikt oficiālās kontroles vai citas oficiālās darbības uztic vairāk nekā vienai kompetentajai iestādei valsts, reģionālā vai vietējā līmenī vai ja kompetentajām iestādēm, kas nozīmētas saskaņā ar 1. punktu, šāda nozīmēšana ļauj konkrētus ar oficiālajām kontrolēm vai citām oficiālajām darbībām saistītus pienākumus nodot citām publiskām iestādēm, tad dalībvalsts:

a) nodrošina, ka koordinācija starp visām iesaistītajām iestādēm ir efektīva un lietderīga un ka oficiālās kontroles vai citas oficiālās darbības visā tās teritorijā ir konsekventas un efektīvas; un

b) atbilstīgi dalībvalstu konstitucionālajām prasībām nozīmē vienu atbildīgo iestādi, kuras pienākums ir koordinēt sadarbību un saziņu ar Komisiju un citām dalībvalstīm attiecībā uz tādām oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, ko veic katrā no jomām, ko reglamentē 1. panta 2. punktā minētie noteikumi.

3. Kompetentās iestādes, kuru pienākums ir pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta i) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, var uzticēt noteiktus ar oficiālo kontroli vai citām oficiālajām darbībām saistītus pienākumus vienai vai vairākām bioloģisko produktu kontroles iestādēm. Tādos gadījumos tās piešķir koda numuru katrai no šīm iestādēm.

4. Dalībvalstis nodrošina, ka Komisijai tiek paziņota kontaktinformācija un jebkādas izmaiņas attiecībā uz šādām iestādēm:

a) kompetentās iestādes, kas nozīmētas saskaņā ar 1. punktu;

b) viena atbildīgā iestāde, kas nozīmēta saskaņā ar 2. punkta b) apakšpunktu;

c) 3. punktā minētās bioloģisko produktu kontroles iestādes;

d) deleģētās institūcijas, kas norādītas 28. panta 1. punktā.

Pirmajā daļā minēto informāciju dalībvalstis arī publisko, tostarp internetā.

5. pants

Vispārīgie pienākumi attiecībā uz kompetentajām iestādēm un bioloģisko produktu kontroles iestādēm

1. Kompetentajām iestādēm un bioloģisko produktu kontroles iestādēm:

a) ir ieviestas tādas procedūras un/vai pasākumi, lai nodrošinātu oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību atbilstību un efektivitāti;

b) ir ieviestas tādas procedūras un/vai tādi pasākumi, lai nodrošinātu oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību objektivitāti, kvalitāti un konsekvenci visos līmeņos;

c) ir ieviestas tādas procedūras un/vai tādi pasākumi, lai nodrošinātu, ka personāls, kas veic oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības, nav iesaistīts nekādos interešu konfliktos;

d) ir vai ir pieejama pietiekama laboratoriju kapacitāte analīzei, testēšanai un diagnostikai;

e) ir vai ir pieejams pietiekams tāds atbilstīgi kvalificēts un pieredzējis personāls, lai oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības varētu veikt efektīvi un lietderīgi;

f) ir pieejami atbilstīgi un pienācīgi uzturēti kompleksi un aprīkojums, lai nodrošinātu, ka personāls oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības var veikt efektīvi un lietderīgi;

g) ir juridiskas pilnvaras veikt oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības un īstenot pasākumus, kas paredzēti šajā regulā un 1. panta 2. punktā minētajos noteikumos;

h) ir ieviestas juridiskas procedūras, lai nodrošinātu, ka personālam ir piekļuve operatoru telpām un operatoru rīcībā esošajiem dokumentiem, lai tas varētu pienācīgi pildīt savus uzdevumus;

i) ir ieviesti ārkārtas situāciju plāni un tās ir gatavas ārkārtas gadījumā šādus plānus īstenot, ja tas ir vajadzīgs saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem.

2. Jebkura oficiāla veterinārārsta iecelšana amatā ir noformējama rakstiski, nosakot ar iecelšanu amatā saistītās oficiālās kontroles un pārējās oficiālās darbības un ar tām saistītus uzdevumus. Uz visiem oficiālajiem veterinārārstiem attiecas šajā regulā paredzētās prasības, ko piemēro kompetento iestāžu personālam, tostarp prasība par interešu konflikta neesamību.

3. Jebkuras oficiālas fitosanitārijas amatpersonas iecelšana amatā ir noformējama rakstiski, nosakot ar iecelšanu amatā saistītās oficiālās kontroles un pārējās oficiālās darbības un ar tām saistītus uzdevumus. Uz visām oficiālajām fitosanitārijas amatpersonām attiecas šajā regulā paredzētās prasības, ko piemēro kompetento iestāžu personālam, tostarp prasība par interešu konflikta neesamību.

4. Personāls, kas veic oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības:

a) savas kompetences jomā tiek tā attiecīgi apmācīts, lai varētu kompetenti pildīt savus pienākumus un konsekventi veikt oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības;

b) pārzina jaunākās norises savā kompetences jomā un pēc vajadzības tiek regulāri papildus apmācīts; un

c) tiek atbilstoši apmācīts par II pielikuma I nodaļā izklāstītajiem tematiem un par kompetento iestāžu pienākumiem, kas izriet no šīs regulas.

Kompetentās iestādes, bioloģisko produktu kontroles iestādes un deleģētās institūcijas izstrādā un īsteno mācību programmas, lai nodrošinātu, ka personāls, kas veic oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības, tiek apmācīts, kā minēts a), b) un c) apakšpunktā.

5. Ja kompetentās iestādes dienestos ir vairāk nekā viena struktūrvienība, kas kompetenta veikt oficiālās kontroles vai citas oficiālās darbības, starp dažādajām struktūrvienībām nodrošina efektīvu un lietderīgu koordināciju un sadarbību.

6. pants

Kompetento iestāžu revīzijas

1. Lai nodrošinātu savu atbilstību šai regulai, kompetentās iestādes veic iekšējas revīzijas vai uzdod veikt revīzijas attiecībā uz sevi un, ņemot vērā minēto revīziju rezultātus, veic attiecīgus pasākumus.

2. Šā panta 1. punktā minētās revīzijas izvērtē neatkarīgi eksperti un veic pārredzamā veidā.

7. pants

Tiesības apstrīdēt

Kompetento iestāžu saskaņā ar 55. pantu, 66. panta 3. un 6. punktu, 67. pantu, 137. panta 3. punkta b) apakšpunktu un 138. panta 1. un 2. punktu pieņemtus lēmumus par fiziskām vai juridiskām personām šādām personām ir tiesības apstrīdēt saskaņā ar valsts tiesību aktiem.

Tiesības apstrīdēt neietekmē kompetento iestāžu pienākumu nekavējoties rīkoties, lai likvidētu vai ierobežotu riskus cilvēku, dzīvnieku vai augu veselībai, dzīvnieku labturībai vai – ĢMO un augu aizsardzības līdzekļu gadījumā – arī videi, saskaņā ar šo regulu un 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem.

8. pants

Kompetento iestāžu konfidencialitātes pienākumi

1. Kompetentās iestādes nodrošina, lai, ievērojot 3. punktu, trešām personām netiktu izpausta informācija, kas iegūta, veicot pienākumus saistībā ar oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, ja uz minēto informāciju pēc būtības attiecas dienesta noslēpums saskaņā ar valsts vai Savienības tiesību aktiem.

Šajā nolūkā dalībvalstis nodrošina, lai personālam un citām personām, ko nodarbina oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību laikā, tiktu noteikti attiecīgi konfidencialitātes pienākumi.

2. Šā panta 1. punktu piemēro arī bioloģisko produktu kontroles iestādēm, deleģētajām institūcijām un fiziskām personām, kam deleģēti noteikti oficiālās kontroles uzdevumi, un oficiālajām laboratorijām.

3. Ja vien informāciju, uz ko attiecas dienesta noslēpums, kā minēts 1. punktā, izpaust neliek sevišķi svarīgas sabiedrības intereses un neskarot gadījumus, kad izpaušanu prasa Savienības vai valsts tiesību akti, šāda informācija ietver informāciju, kuras izpaušana kaitētu:

a) inspicēšanas, izmeklēšanas vai revīzijas mērķim;

b) operatora vai jebkuras citas fiziskas vai juridiskas personas komercinterešu aizsardzībai; vai

c) tiesvedības un juridiska atzinuma aizsardzībai.

4. Kompetentās iestādes, nosakot, vai informāciju, uz ko attiecas dienesta noslēpums, kā minēts 1. punktā, izpaust neliek sevišķi svarīgas sabiedrības intereses, inter alia ņem vērā iespējamus riskus cilvēku, dzīvnieku vai augu veselībai vai videi, un šādu risku raksturu, nopietnību un apmēru.

5. Šajā pantā paredzētie konfidencialitātes pienākumi neliedz kompetentajām iestādēm publicēt vai citādi publiskot informāciju par tādu oficiālo kontroļu rezultātiem, kas attiecas uz atsevišķiem operatoriem, ar noteikumu, ka, neskarot gadījumus, kad izpaušanu prasa Savienības vai valsts tiesību akti, ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) ņemot vērā situācijas steidzamību, pirms publicēt vai izpaust tādu informāciju, ko kompetentā iestāde plāno publicēt vai citādi publiskot, attiecīgajam operatoram ir dota iespēja šo informāciju komentēt; un

b) publicētajā vai citādi publiskotajā informācija ir ņemti vērā attiecīgā operatora izteiktie komentāri, vai arī tā ir publicēta vai izpausta kopā ar šādiem komentāriem.







II NODAĻA

Oficiālās kontroles







I iedaļa

Vispārīgas prasības

9. pants

Oficiālo kontroļu vispārīgie noteikumi

1. Kompetentās iestādes visiem operatoriem regulāri veic oficiālās kontroles, riska pamatoti un pietiekami bieži, ņemot vērā:

a) apzinātos riskus, kas saistīti ar: i) dzīvniekiem un precēm; ii) darbībām, kuras ir operatoru kontrolē, iii) vietu, kur notiek operatoru darbības; iv) tādu produktu, procesu, materiālu vai vielu izmantošanu, kuri var ietekmēt pārtikas nekaitīgumu, integritāti un veselīgumu vai barības nekaitīgumu, dzīvnieku veselību vai dzīvnieku labturību, augu veselību vai – ĢMO un augu aizsardzības līdzekļu gadījumā – kuri var arī nelabvēlīgi ietekmēt vidi;

b) jebkādu informāciju, kas norāda uz iespējamību, ka patērētāji varētu tikt maldināti, jo īpaši attiecībā uz pārtikas veidu, identitāti, īpašībām, sastāvu, daudzumu, derīgumu, izcelsmes valsti vai izcelšanās vietu, izgatavošanas vai ražošanas metodi;

c) attiecībā uz operatoriem veikto oficiālo kontroļu iepriekš reģistrēto iznākumu un operatoru atbilstību 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem;

d) tādu operatoru paškontroļu uzticamību un rezultātus, ko veikuši paši operatori vai pēc to lūguma trešā persona, tostarp attiecīgos gadījumos privātas kvalitātes nodrošināšanas sistēmas, lai pārliecinātos par atbilstību 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem; un

e) jebkādu informāciju, kas varētu liecināt par neatbilstību 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem.

2. Kompetentās iestādes regulāri, atbilstīgā biežumā, kas noteikts riska pamatoti, veic oficiālās kontroles, lai identificētu iespējamus tīšus 1. panta 2. punktā minēto noteikumu pārkāpumus, kas veikti, īstenojot krāpniecisku vai maldinošu praksi, un ņemot vērā informāciju par šādiem pārkāpumiem, ar kuru apmainās, izmantojot 102.–108. pantā paredzētās administratīvās palīdzības mehānismus, un jebkādu citu informāciju, kas norāda uz šādu pārkāpumu iespējamību.

3. Oficiālās kontroles, ko, pirms noteiktus dzīvniekus vai preces laiž tirgū vai pārvieto, īsteno, lai izsniegtu tādus oficiālus sertifikātus vai oficiālus apliecinājumus, kuri saskaņā ar 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem vajadzīgi kā priekšnosacījums dzīvnieku vai preču laišanai tirgū vai pārvietošanai, veic gan saskaņā ar:

a) šīs regulas 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem; gan

b) piemērojamiem deleģētajiem un īstenošanas aktiem, ko Komisija pieņēmusi saskaņā ar 18.–27. pantu.

4. Oficiālās kontroles veic bez iepriekšēja paziņojuma, izņemot gadījumus, kad šāds paziņojums ir vajadzīgs un pienācīgi pamatots oficiālās kontroles veikšanai. Attiecībā uz oficiālajām kontrolēm pēc operatora lūguma – kompetentā iestāde var nolemt, vai oficiālās kontroles jāveic ar iepriekšēju paziņojumu vai bez tā. Oficiālās kontroles ar iepriekšēju paziņojumu neliedz veikt oficiālās kontroles bez iepriekšēja paziņojuma.

5. Oficiālās kontroles veic, cik vien iespējams, tā, lai administratīvais slogs un darbības traucējumi operatoriem saglabātos nepieciešamajā minimālajā līmenī, bet bez negatīvas ietekmes uz minēto kontroļu efektivitāti.

6. Kompetentās iestādes oficiālās kontroles veic vienādi, vienlaikus ņemot vērā nepieciešamību pielāgot kontroles konkrētām situācijām, neatkarīgi no tā, vai attiecīgie dzīvnieki un preces:

a) ir pieejami Savienības tirgū, turklāt neatkarīgi no tā, vai to izcelsme ir dalībvalstī, kurā oficiālās kontroles tiek veiktas, vai citā dalībvalstī;

b) ir paredzēti eksportēšanai no Savienības; vai

c) tiek ievesti Savienībā.

7. Ciktāl tas ir stingri nepieciešams oficiālo kontroļu organizēšanai, galamērķa dalībvalstis var pieprasīt, lai operatori, kam dzīvniekus vai preces piegādā no citas dalībvalsts, ziņotu par šādu dzīvnieku vai preču atvešanu.

10. pants

Operatori, procesi un darbības, kam veic oficiālās kontroles

1. Ciktāl tas nepieciešams, lai pārliecinātos par atbilstību 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem, kompetentās iestādes oficiālās kontroles veic attiecībā uz:

a) dzīvniekiem un precēm jebkurā ražošanas, pārstrādes, izplatīšanas un izmantošanas posmā;

b) vielām, materiāliem vai citiem objektiem, kas var ietekmēt dzīvnieku un preču īpašības vai veselību, un attiecībā uz to atbilstību piemērojamām prasībām jebkurā ražošanas, pārstrādes, izplatīšanas un izmantošanas posmā;

c) operatoriem saistībā ar darbībām, tostarp dzīvnieku turēšanu, iekārtām, transportlīdzekļiem, telpām un citām vietām, kas ir to kontrolē, un to apkārtni un attiecībā uz dokumentiem, kuri ar to saistīti.

2. Neskarot noteikumus par pastāvošajiem sarakstiem vai reģistriem, kas izveidoti, pamatojoties uz 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem, kompetentās iestādes sastāda un pastāvīgi atjaunina operatoru sarakstu. Ja šāds saraksts vai reģistrs jau ir izveidots citiem mērķiem, tad to var izmantot arī šīs regulas vajadzībām.

3. Komisija saskaņā ar 144. pantu pieņem deleģētus aktus lai šo regulu grozītu attiecībā uz to operatoru kategoriju noteikšanu, kurus neiekļauj šā panta 2. punktā minētajā operatoru sarakstā, ja viņu iekļaušana šādā sarakstā tiem radītu nesamērīgu administratīvo slogu salīdzinājumā ar risku, ko rada to darbības.

11. pants

Oficiālo kontroļu pārredzamība

1. Kompetentās iestādes oficiālās kontroles veic, nodrošinot augstu pārredzamības līmeni, un vismaz reizi gadā publisko, tostarp publicējot internetā, būtisku informāciju par oficiālo kontroļu organizēšanu un veikšanu.

Tās arī nodrošina, ka regulāri un laikus publicē šādu informāciju:

a) oficiālo kontroļu veids, skaits un rezultāts;

b) konstatēto neatbilstības gadījumu veids un skaits;

c) to gadījumu veids un skaits, kuros kompetentās iestādes veikušas pasākumus saskaņā ar 138. pantu; un

d) to gadījumu veids un skaits, kuros piemērotas 139. pantā minētās sankcijas.

Attiecīgos gadījumos šī punkta otrās daļas a) un d) apakšpunktā minēto informāciju var sniegt, publicējot 113. panta 1. punktā minēto ikgadējo ziņojumu.

2. Kompetentās iestādes nosaka procedūras ar mērķi nodrošināt, lai jebkādas neprecizitātes publiskotajā informācijā tiktu attiecīgi koriģētas.

3. Kompetentās iestādes var publicēt vai citādi publiskot informāciju par vērtējumu, kas atsevišķiem operatoriem piešķirts, pamatojoties uz vienas vai vairāku oficiālo kontroļu rezultātiem, ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) vērtēšanas kritēriji ir objektīvi, pārredzami un publiski pieejami; un

b) ir ieviesti attiecīgi pasākumi, lai nodrošinātu vērtēšanas procesa godīgumu, konsekvenci un pārredzamību.

12. pants

Dokumentētas kontroles procedūras

1. Kompetentās iestādes oficiālās kontroles veic saskaņā ar dokumentētām procedūrām.

Minētās procedūras aptver kontroles procedūru tematiskās jomas, kas izklāstītas II pielikuma II nodaļā, un tajās ietilpst norādījumi personālam, kas veic oficiālās kontroles.

2. Kompetentās iestādes ir ieviesušas kontroles pārbaudes procedūras.

3. Kompetentās iestādes:

a) veic koriģējošas darbības visos gadījumos, ja 2. punktā paredzētajās procedūrās konstatē trūkumus; un

b) pēc vajadzības atjaunina 1. punktā paredzētās dokumentētās procedūras.

4. Šā panta 1., 2. un 3. punktu piemēro arī deleģētajām institūcijām un bioloģisko produktu kontroles iestādēm.

13. pants

Oficiālo kontroļu rakstveida uzskaite

1. Kompetentās iestādes noformē rakstveida uzskaiti par katru oficiālo kontroli, ko tās veic. Minētā uzskaite var būt papīra vai elektroniskā formā.

Šādā uzskaitē ietver:

a) oficiālo kontroļu nolūka aprakstu;

b) izmantotās kontroles metodes;

c) oficiālo kontroļu iznākumu; un

d) attiecīgā gadījumā – pasākumus, ko kompetentās iestādes attiecīgajam operatoram pieprasa veikt attiecīgo oficiālo kontroļu rezultātā.

2. Ja vien tas nav citādi noteikts tiesu izmeklēšanas vai tiesvedības aizsardzības nolūkos, operatoriem, kam piemēro oficiālu kontroli, izsniedz 1. punktā paredzētās uzskaites kopiju, izņemot gadījumus, kad ir izsniegts oficiāls sertifikāts vai oficiāls apliecinājums. Ja oficiālās kontroles laikā konstatē jebkādu neatbilstību, kompetentās iestādes par to nekavējoties rakstiski informē operatoru.

3. Ja oficiālajās kontrolēs ir vajadzīga kompetento iestāžu personāla vai pārstāvju nepārtraukta vai regulāra klātbūtne operatora telpās, 1. punktā paredzēto uzskaiti veic tik bieži, lai kompetentās iestādes un operators varētu:

a) regulāri iegūt informāciju par atbilstības līmeni; un

b) nekavējoties iegūt informāciju par visām neatbilstībām, kas apzinātas oficiālajās kontrolēs.

4. Šā panta 1., 2. un 3. punktu piemēro arī deleģētajām institūcijām, bioloģisko produktu kontroles iestādēm un fiziskām personām, kurām ir deleģēti konkrēti oficiālo kontroļu uzdevumi.

14. pants

Oficiālo kontroļu metodes un paņēmieni

Oficiālās kontroles metodes un paņēmieni ietver attiecīgi:

a) kontroļu, ko operatori ieviesuši, un iegūto rezultātu pārbaudi;

b) inspekciju saistībā ar: i) iekārtām, transportlīdzekļiem, telpām un citām vietām, kas ir to kontrolē, un to apkārtni; ii) dzīvniekiem un precēm, tostarp pusfabrikātiem, izejvielām, sastāvdaļām, pārstrādes palīglīdzekļiem un citiem līdzekļiem, ko izmanto preču sagatavošanai vai ražošanai vai dzīvnieku barošanai vai kopšanai; iii) tīrīšanas un uzkopšanas līdzekļiem un procesiem; iv) izsekojamību, marķējumu, noformējumu, reklāmu un attiecīgajiem iepakojuma materiāliem, tostarp materiāliem, kas paredzēti saskarei ar pārtikas produktiem;

c) higiēnas apstākļu kontroli operatoru telpās;

d) procedūru novērtējumu attiecībā uz labu ražošanas praksi, labu higiēnas praksi, labu lauksaimniecības praksi un procedūrām, kuru pamatā ir apdraudējuma analīzes un kritisko kontrolpunktu noteikšanas principi (HACCP);

e) tādu dokumentu, izsekojamības pierakstu un citas reģistrētas informācijas pārbaudi, kuriem var būt būtiska nozīme, novērtējot atbilstību 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem, tostarp attiecīgos gadījumos tādas pārtikas, barības un jebkuras vielas vai materiāla pavaddokumentu pārbaudi, kuru ieved uzņēmumā vai izved no tā;

f) pārrunām ar operatoriem un to personālu;

g) operatoru veikto mērījumu un citu testa rezultātu pārbaudi;

h) paraugu ņemšanu, analīzi, diagnozi un testiem;

i) operatoru revīzijas;

j) veic jebkādas citas darbības, kas vajadzīgas neatbilstības gadījumu konstatēšanai.

15. pants

Operatoru pienākumi

1. Ciktāl oficiālo kontroļu vai citu oficiālo darbību veikšanai tas ir nepieciešams, operatori pēc kompetento iestāžu pieprasījuma kompetento iestāžu personālam nodrošina piekļuvi:

a) iekārtām, transportlīdzekļiem, telpām un citām vietām, kas ir to kontrolē, un to apkārtnei;

b) savām datorizētajām informācijas pārvaldības sistēmām;

c) dzīvniekiem un precēm, kas ir to kontrolē;

d) saviem dokumentiem un jebkādai citai svarīgai informācijai.

2. Oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību laikā operatori palīdz kompetento iestāžu un bioloģisko produktu kontroles iestāžu personālam veikt tā uzdevumus un sadarbojas ar to.

3. Par tādiem sūtījumiem atbildīgais operators, kurus ieved Savienībā, papildus 1. un 2. punktā izklāstītajiem pienākumiem visu ar dzīvniekiem un precēm saistīto informāciju nekavējoties dara pieejamu papīra vai elektroniskā formā.

4. Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt noteikumus par sadarbību un informācijas apmaiņu starp operatoriem un kompetentajām iestādēm saistībā ar 47. panta 1. punktā minēto dzīvnieku un preču atvešanu un izkraušanu, ja tas ir nepieciešams, lai nodrošinātu to pilnīgu identifikāciju un šādu dzīvnieku un preču efektīvas oficiālās kontroles. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

5. Šīs regulas 10. panta 2. punkta piemērošanas nolūkā un ievērojot 10. panta 3. punktu, operatori sniedz kompetentajām iestādēm vismaz šādu atjauninātu informāciju:

a) to nosaukums un juridiskais statuss; un

b) to konkrētās darbības, tostarp darbības, ko veic, izmantojot distanciālās saziņas līdzekļus, un vietas, kas ir to kontrolē.

6. Ar šo pantu noteiktos operatoru pienākumus piemēro arī gadījumos, ja oficiālās kontroles un citas oficiālās darbības veic oficiālie veterinārārsti, oficiālās fitosanitārijas amatpersonas, deleģētās institūcijas, kontroles iestādes un fiziskas personas, kam deleģēti konkrēti oficiālās kontroles uzdevumi vai konkrēti uzdevumi saistībā ar citām oficiālajām darbībām.







II iedaļa

Papildu prasības oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām noteiktās jomās

16. pants

Papildu prasības

1. Jomās, uz kurām attiecas šajā iedaļā paredzētie noteikumi, minētos noteikumus piemēro papildus pārējiem šajā regulā izklāstītajiem noteikumiem.

2. Pieņemot šajā iedaļā paredzētos deleģētos un īstenošanas aktus, Komisija ņem vērā šādus elementus:

a) pieredze, ko kompetentās iestādes un pārtikas un barības apritē iesaistītie uzņēmēji guvuši, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 852/2004 ( 7 ) 5. pantā un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 183/2005 ( 8 ) 6. pantā minētās procedūras;

b) zinātnes un tehnoloģiju attīstība;

c) tas, ko patērētāji sagaida attiecībā uz pārtikas sastāvu un pārtikas patēriņa modeļu maiņu;

d) riski cilvēku un dzīvnieku veselībai un augu veselībai saistībā ar dzīvniekiem un precēm; un

e) informācija par iespējamiem tīšiem pārkāpumiem, kas veikti, īstenojot krāpniecisku vai maldinošu praksi.

3. Pieņemot šajā iedaļā paredzētos deleģētos aktus un īstenošanas aktus un ciktāl tas nekavē sasniegt 1. panta 2. punktā minēto noteikumu iecerētos mērķus, Komisija, ņem vērā arī šādus elementus:

a) vajadzība veicināt deleģēto aktu un īstenošanas aktu piemērošanu, ņemot vērā mazo uzņēmumu darbības veidu un lielumu;

b) vajadzība nodrošināt tradicionālo metožu nepārtrauktu izmantošanu jebkurā pārtikas ražošanas, pārstrādes vai izplatīšanas un tradicionālo pārtikas produktu ražošanas posmā; un

c) to operatoru vajadzības, kuri atrodas reģionos un uz kuriem attiecas īpaši ģeogrāfiski ierobežojumi.

17. pants

Konkrētas definīcijas

Šīs regulas 18. panta piemērošanas nolūkā:

a) “oficiālā veterinārārsta atbildībā” nozīmē, ka oficiālais veterinārārsts uztic darbības izpildi oficiālajam palīgam;

b) “oficiālā veterinārārsta uzraudzībā” nozīmē, ka darbību veic oficiālais palīgs oficiālā veterinārārsta atbildībā, un visu laiku, kas nepieciešams minētās darbības izpildei, oficiālais veterinārārsts atrodas attiecīgajās telpās;

c) “pirmskaušanas apskate” nozīmē pārbaudi pirms kaušanas darbībām attiecībā uz cilvēku un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības prasību ievērošanu, tostarp – attiecīgā gadījumā – katra atsevišķa dzīvnieka klīnisko apskati un Regulas (EK) Nr. 853/2004 II pielikuma III sadaļā minētās pārtikas aprites informācijas pārbaudi;

d) “pēckaušanas veterinārā ekspertīze” nozīmē pārbaudi kautuvē vai savvaļas dzīvnieku gaļas apstrādes uzņēmumā attiecībā uz tādu prasību ievērošanu, ko piemēro: i) liemeņiem, kā definēts Regulas (EK) Nr. 853/2004 I pielikuma 1.9 punktā, un subproduktiem, kā definēts minētā pielikuma 1.11 punktā, lai nolemtu, vai gaļa ir derīga lietošanai pārtikā; ii) īpaša riska materiāla drošai izņemšanai; un iii) dzīvnieku veselībai un labturībai.

18. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, ko kompetentās iestādes veic sakarā ar tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, kuri paredzēti lietošanai pārtikā

1. Oficiālajās kontrolēs, ko veic, lai pārbaudītu atbilstību noteikumiem, kas minēti šīs regulas 1. panta 2. punktā attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes produktiem, kuri paredzēti lietošanai pārtikā, iekļauj pārbaudi par atbilstību prasībām, kas noteiktas attiecīgi Regulās (EK) Nr. 852/2004, (EK) Nr. 853/2004, (EK) Nr. 1069/2009 un (EK) Nr. 1099/2009.

2. Oficiālajās kontrolēs, kas minētas 1. punktā un ko veic saistībā ar gaļas ražošanu, ietilpst:

a) pirmskaušanas apskate, ko kautuvē veic oficiālais veterinārārsts, kuram saistībā ar dzīvnieku iepriekšēju atlasi var palīdzēt šajā nolūkā apmācīts oficiālais palīgs;

b) atkāpjoties no a) apakšpunkta, attiecībā uz mājputniem un zaķveidīgajiem – pirmskaušanas apskate, ko veic oficiālais veterinārārsts, oficiālā veterinārārsta uzraudzībā vai – ja pastāv pietiekamas garantijas – oficiālā veterinārārsta atbildībā;

c) pēckaušanas veterinārā ekspertīze, ko veic oficiālais veterinārārsts, oficiālā veterinārārsta uzraudzībā vai arī – ja ir īstenotas pietiekamas garantijas – oficiālā veterinārārsta atbildībā;

d) pārējās oficiālās kontroles, ko kautuvēs, gaļas sadalīšanas uzņēmumos un savvaļas dzīvnieku gaļas apstrādes uzņēmumos veic oficiālais veterinārārsts, oficiālā veterinārārsta uzraudzībā vai – ja pastāv pietiekamas garantijas – oficiālā veterinārārsta atbildībā, lai pārbaudītu atbilstību prasībām, ko piemēro attiecībā uz: i) gaļas ražošanas higiēnu; ii) veterināro zāļu atliekvielu un kontaminantu klātbūtni dzīvnieku izcelsmes produktos, kas paredzēti lietošanai pārtikā; iii) labas higiēnas prakses revīzijām un tām procedūrām, kuru pamatā ir HACCP principi; iv) laboratorijas testiem, ar ko nosaka zoonožu ierosinātāju un dzīvnieku slimību klātbūtni un pārbauda atbilstību Komisijas Regulas (EK) Nr. 2073/2005 ( 9 ) 2. panta b) punktā definētajam mikrobioloģiskajam kritērijam; v) darbībām ar dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un īpašu riska materiālu un to utilizāciju; vi) dzīvnieku veselību un labturību.

3. Kompetentā iestāde, pamatojoties uz riska analīzi, var ļaut kautuves personālam uzņēmumos, kuros kauj mājputnus vai zaķveidīgos, palīdzēt veikt uzdevumus saistībā ar 2. punktā minētajām oficiālajām kontrolēm vai uzņēmumos, kuros kauj citu sugu dzīvniekus, veikt konkrētus paraugu ņemšanas un testēšanas uzdevumus saistībā ar šādām kontrolēm – ar nosacījumu, ka personāls:

a) darbojas neatkarīgi no tiem kautuves darbiniekiem, kuri ir iesaistīti ražošanā;

b) ir izgājuši atbilstošu apmācību šo uzdevumu veikšanai; un

c) veic šos uzdevumus oficiālā veterinārārsta vai oficiālā palīga klātbūtnē un sekojot oficiālā veterinārārsta vai oficiālā palīga norādījumiem.

4. Ja 2. punkta a) un c) apakšpunktā minētajās oficiālajās kontrolēs nav konstatēti nekādi trūkumi, kas padarītu gaļu nederīgu lietošanai pārtikā, oficiālais veterinārārsts vai oficiālā veterinārārsta uzraudzībā, vai oficiālā veterinārārsta atbildībā, vai arī – saskaņā ar 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem – kautuves personāls mājas nagaiņiem, saimniecībā audzētiem medījamiem zīdītājiem, izņemot zaķveidīgo kārtas, un lielajiem medījamiem dzīvniekiem uzliek veselības marķējumu.

5. Oficiālais veterinārārsts joprojām ir atbildīgs par lēmumiem, kas pieņemti pēc 2. un 4. punktā minētajām oficiālajām kontrolēm, pat ja viņš darbības izpildi uztic oficiālajam palīgam.

6. Šā panta 1. punktā minēto oficiālo kontroļu nolūkā, kuras veic attiecībā uz dzīvām gliemenēm, kompetentās iestādes klasificē ražošanas un pārvietošanas teritorijas.

7. Komisija saskaņā ar 144. pantu pieņem deleģētos aktus, lai papildinātu šo regulu attiecībā uz konkrētiem noteikumiem šā panta 2.–6. punktā minēto oficiālo kontroļu veikšanai par:

a) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem, atkāpjoties no 2. punkta a) apakšpunkta, nosaka, kad pirmskaušanas apskati noteiktās kautuvēs var veikt oficiālā veterinārārsta uzraudzībā vai oficiālā veterinārārsta atbildībā un ar noteikumu, ka atkāpes neietekmē šīs regulas mērķu sasniegšanu;

b) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem – attiecībā uz mājputniem un zaķveidīgajiem – nosaka, kad tiek ievērotas pietiekamas garantijas, lai oficiālās kontroles veiktu oficiālā veterinārārsta atbildībā saistībā ar 2. punkta b) apakšpunktā minētajām pirmskaušanas apskatēm;

c) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem, atkāpjoties no 2. punkta a) apakšpunkta, nosaka, kad ārkārtas kaušanas gadījumā pirmskaušanas apskati var veikt ārpus kautuves;

d) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem, atkāpjoties no 2. punkta a) un b) apakšpunkta, nosaka, kad pirmskaušanas apskati var veikt dzīvnieku izcelsmes saimniecībā;

e) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem nosaka, kad tiek ievērotas pietiekamas garantijas, lai oficiālās kontroles veiktu oficiālā veterinārārsta atbildībā saistībā ar 2. punkta c) un d) apakšpunktā minēto pēckaušanas veterināro ekspertīzi un minētajām revīzijas darbībām;

f) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem, atkāpjoties no 2. punkta c) apakšpunkta, nosaka, kad ārkārtas kaušanas gadījumā pēckaušanas veterināro ekspertīzi jāveic oficiālajam veterinārārstam;

g) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem, atkāpjoties no 6. punkta, nosaka, kad attiecībā uz ķemmīšgliemenēm, jūras vēderkājiem un jūras gurķiem nav jāklasificē ražošanas un pārvietošanas teritorijas;

h) konkrētām atkāpēm attiecībā uz Rangifer tarandus tarandus, Lagopus lagopus un Lagopus mutus, lai ļautu turpināt īstenot senas vietējās un tradicionālās paražas un praksi, ar noteikumu, ka atkāpes neietekmē šīs regulas mērķu sasniegšanu;

i) kritērijiem un nosacījumiem, pēc kuriem, atkāpjoties no 2. punkta d) apakšpunkta, nosaka, kad oficiālās kontroles gaļas sadalīšanas uzņēmumos var veikt personāls, kuru šim mērķim ir norīkojušas kompetentās iestādes un kurš ir atbilstoši apmācīts;

j) konkrētām minimālajām prasībām kompetento iestāžu personālam, oficiālajam veterinārārstam un oficiālajam palīgam nolūkā nodrošināt ar šo pantu paredzēto uzdevumu pienācīgu izpildi, tostarp konkrētām minimālajām apmācības prasībām;

k) atbilstošām minimālajām apmācības prasībām kautuves personālam, kas palīdz veikt uzdevumus saistībā ar oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām saskaņā ar 3. punktu.

8. Komisija ar īstenošanas aktiem paredz noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem šajā pantā minēto oficiālo kontroļu veikšanai attiecībā uz:

a) konkrētām prasībām oficiālo kontroļu veikšanai un minēto oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu, ņemot vērā konkrētos apdraudējumus un riskus, kādi pastāv attiecībā uz katru dzīvnieku izcelsmes produktu, un dažādos procesus, kādus tam veic, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem, kurus varētu radīt dzīvnieku izcelsmes produkti;

b) nosacījumiem, pēc kuriem klasificē un uzrauga dzīvu gliemeņu klasificētas ražošanas un pārvietošanas teritorijas;

c) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz konkrētām neatbilstībām jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā;

d) šā panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētās pirmskaušanas apskates un pēckaušanas veterinārās ekspertīzes praktiskajiem pasākumiem, tostarp vienotajām prasībām, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu pietiekamu garantiju ievērošanu gadījumos, kad oficiālās kontroles tiek veiktas oficiālā veterinārārsta atbildībā;

e) veselības marķējuma tehniskajām prasībām un praktiskajiem pasākumiem tā piemērošanai;

f) konkrētām prasībām oficiālo kontroļu veikšanai un minēto oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu attiecībā uz svaigpienu, piena produktiem un zvejas produktiem, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem, kurus tie varētu radīt.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

9. Ievērojot šīs regulas mērķus un jo īpaši pārtikas nekaitīguma prasības, dalībvalstis var pieņemt valsts līmeņa pasākumus, īstenojot laika un apmēra ziņā ierobežotus pilotprojektus, lai izvērtētu alternatīvus praktiskos pasākumus oficiālo kontroļu veikšanai gaļas ražošanā. Par minētajiem valsts līmeņa pasākumiem paziņo saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Direktīvas (ES) 2015/1535 5. un 6. pantā. Pilotprojektu laikā veiktās izvērtēšanas iznākumu, tiklīdz tas pieejams, dara zināmu Komisijai.

10. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā atļauj deleģēt noteiktus šajā pantā minētos oficiālās kontroles uzdevumus vienai vai vairākām fiziskām personām.

19. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, ko kompetentās iestādes veic sakarā ar attiecīgo vielu atliekvielām pārtikā un barībā

1. Oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta a) un c) apakšpunktā minētajiem noteikumiem ietver oficiālās kontroles, kas jebkurā ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmā jāveic attiecībā uz attiecīgām vielām, tostarp vielām, kuras paredzēts izmantot materiālos, kas ir saskarē ar pārtiku, attiecībā uz kontaminantiem un neatļautām, aizliegtām un nevēlamām vielām, kuru izmantošana vai klātbūtne kultūraugos vai dzīvniekos vai nolūkā ražot vai pārstrādāt pārtiku vai barību var radīt šādu vielu atliekvielas pārtikā vai barībā.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, paredzot noteikumus par šā panta 1. punktā minēto oficiālo kontroļu veikšanu un par darbībām, kas kompetentajām iestādēm jāveic pēc minētajām oficiālajām kontrolēm. Minētajos deleģētajos aktos paredz noteikumus par:

a) konkrētām prasībām oficiālo kontroļu veikšanai, tostarp – attiecīgā gadījumā – paraugu klāstu un ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmu, kurā paraugus jāņem saskaņā ar 34. panta 6. punkta a) un b) apakšpunktā noteiktajām paraugu ņemšanas un laboratoriskās analīzes metodēm, ņemot vērā konkrētos apdraudējumus un riskus, kas saistīti ar šā panta 1. punktā minētajām vielām;

b) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz neatbilstību vai aizdomām par to jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā;

c) to, kādos gadījumos, ja dzīvnieki un preces no trešām valstīm ir neatbilstīgi, vai ja ir aizdomas par to, kompetentajām iestādēm jāveic viens vai vairāki 65.–72. pantā minētie pasākumi.

3. Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem 1. punktā minēto oficiālo kontroļu veikšanai un darbībām, kas kompetentajām iestādēm jāveic pēc šādām oficiālajām kontrolēm, attiecībā uz:

a) šādu oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu, ņemot vērā apdraudējumus un riskus, kas saistīti ar 1. punktā minētajām vielām;

b) konkrētiem pasākumiem un konkrētu saturu papildus tiem, kas paredzēti 110. pantā, attiecībā uz 109. panta 1. punktā paredzētā valsts daudzgadu kontroles plāna (VDKP) attiecīgo daļu sagatavošanu;

c) konkrētiem praktiskiem pasākumiem 102.–108. pantā paredzētā administratīvās palīdzības mehānisma aktivizēšanai.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā atļauj deleģēt noteiktus šajā pantā minētos oficiālās kontroles uzdevumus vienai vai vairākām fiziskām personām.

20. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, ko kompetentās iestādes veic sakarā ar dzīvniekiem, dzīvnieku izcelsmes produktiem, reproduktīvajiem produktiem, dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem

1. Oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta a), c), d) un e) apakšpunktā minētajiem noteikumiem ietver oficiālās kontroles, kas jebkurā ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmā jāveic attiecībā uz dzīvniekiem, dzīvnieku izcelsmes produktiem, reproduktīvajiem produktiem, dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, paredzot noteikumus tādu oficiālo kontroļu veikšanai attiecībā uz dzīvniekiem, dzīvnieku izcelsmes produktiem, reproduktīvajiem produktiem, dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta d) un e) apakšpunktā minētajiem Savienības noteikumiem, un par darbībām, kuras kompetentajām iestādēm jāveic pēc oficiālajām kontrolēm. Minētajos deleģētajos aktos paredz noteikumus par:

a) konkrētām prasībām oficiālo kontroļu veikšanai attiecībā uz dzīvniekiem, dzīvnieku izcelsmes produktiem un reproduktīvajiem produktiem, lai reaģētu uz atzītiem apdraudējumiem un riskiem cilvēku un dzīvnieku veselībai, veicot oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību slimību profilakses un kontroles pasākumiem, kas noteikti saskaņā ar 1. panta 2. punkta d) apakšpunktā minētajiem noteikumiem;

b) konkrētām prasībām oficiālo kontroļu veikšanai attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātiem produktiem, lai reaģētu uz konkrētiem apdraudējumiem un riskiem cilvēku un dzīvnieku veselībai, veicot oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētajiem noteikumiem;

c) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz neatbilstību vai aizdomām par to jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā.

3. Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem šā panta 1. punktā minēto oficiālo kontroļu veikšanai, attiecībā uz:

a) šādu oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu attiecībā uz dzīvniekiem, dzīvnieku izcelsmes produktiem un reproduktīvajiem produktiem, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem cilvēku un dzīvnieku veselībai, veicot oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību slimību profilakses un kontroles pasākumiem, kas noteikti saskaņā ar 1. panta 2. punkta d) apakšpunktā minētajiem noteikumiem; un

b) šādu oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātiem produktiem, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz konkrētiem apdraudējumiem un riskiem cilvēku un dzīvnieku veselībai, veicot oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta e) apakšpunktā minētajiem noteikumiem.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā atļauj deleģēt noteiktus šajā pantā minētos oficiālās kontroles uzdevumus vienai vai vairākām fiziskām personām.

21. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, kas kompetentajām iestādēm jāveic sakarā ar dzīvnieku labturības prasībām

1. Oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta f) apakšpunktā minētajiem noteikumiem veic visos attiecīgajos ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmos lauksaimniecības un pārtikas apritē.

2. Oficiālās kontroles ar mērķi pārbaudīt atbilstību noteikumiem, kas paredz dzīvnieku labturības prasības to pārvadāšanas gadījumā, jo īpaši Regulai (EK) Nr. 1/2005, ietver:

a) attiecībā uz tāliem pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm – oficiālas kontroles, ko veic pirms iekraušanas, lai pārbaudītu, vai dzīvnieki ir pārvadāšanai piemērotā stāvoklī;

b) attiecībā uz tādiem tāliem pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm, kuros pārvadā zirgu dzimtas mājdzīvniekus, kas nav reģistrēti zirgu dzimtas dzīvnieki, un liellopu, aitu, kazu un cūku sugu mājdzīvniekus, un pirms minētajiem pārvadājumiem veicamas: i) pārvadājumu žurnālu oficiālas kontroles, kurās pārbauda, vai pārvadājuma žurnāls ir reālistisks un liecina par atbilstību Regulai (EK) Nr. 1/2005; un ii) oficiālas kontroles, kurās pārbauda, vai pārvadājuma žurnālā norādītajam pārvadātājam ir derīga pārvadātāja atļauja, derīgs atbilstības sertifikāts transportlīdzekļa izmantošanai tāliem pārvadājumiem un derīgi autovadītāju un pavadoņu kvalifikācijas sertifikāti;

c) robežkontroles punktos, kas paredzēti 59. panta 1. punktā, un izvešanas vietās veicamas: i) oficiālas kontroles attiecībā uz pārvadājamo dzīvnieku stāvokļa piemērotību pārvadāšanai un attiecībā uz transportlīdzekli, lai pārbaudītu atbilstību Regulas (EK) Nr. 1/2005 I pielikuma II nodaļai un – attiecīgos gadījumos – tās VI nodaļai; ii) oficiālas kontroles, kurās pārbauda, vai pārvadātāji ievēro piemērojamos starptautiskos nolīgumus un vai tiem ir derīgas pārvadātāju atļaujas un derīgi autovadītāju un pavadoņu kvalifikācijas sertifikāti; un iii) oficiālas kontroles, kurās pārbauda, vai zirgu dzimtas dzīvnieki un liellopu, aitu, kazu un cūku sugu mājdzīvnieki ir pārvadāti tālos pārvadājumos vai tiks tādos pārvadāti.

3. Oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību laikā kompetentās iestādes veic nepieciešamos pasākumus, lai novērstu vai līdz minimumam samazinātu jebkuru kavēšanos no dzīvnieku iekraušanas brīža līdz izbraukšanai vai pārvadāšanas laikā.

Kompetentās iestādes pārvadāšanas laikā neaiztur dzīvniekus, ja vien tas nav noteikti nepieciešams dzīvnieku labturības vai dzīvnieku vai cilvēku veselības nolūkā. Ja dzīvnieki pārvadāšanas laikā ir jāaiztur ilgāk nekā divas stundas, kompetentās iestādes nodrošina, lai tiktu veikti pienācīgi pasākumi to aprūpei un vajadzības gadījumā to pabarošanai, dzirdināšanai, izkraušanai un izmitināšanai.

4. Ja pēc 2. punkta b) apakšpunktā minētajām oficiālajām kontrolēm tiek konstatēta neatbilstība un ja pirms tāla pārvadājuma organizētājs to nekoriģē, veicot attiecīgas izmaiņas pārvadāšanas kārtībā, kompetentās iestādes minēto tālo pārvadājumu aizliedz.

5. Ja pēc 2. punkta c) apakšpunktā minētajām oficiālajām kontrolēm kompetentās iestādes konstatē, ka dzīvnieki nav piemērotā stāvoklī, lai turpinātu braucienu līdz galamērķim, tās dod rīkojumu dzīvniekus izkraut, padzirdīt, pabarot un atpūtināt, līdz tie ir piemērotā stāvoklī, lai braucienu turpinātu.

6. Šīs regulas 105. un 106. panta piemērošanas nolūkā par neatbilstību šā panta 1. punktā minētajiem noteikumiem paziņo:

a) dalībvalstīm, kuras izsniegušas atļauju pārvadātājam;

b) ja konstatē neatbilstību jebkuram tādam noteikumam, kas piemērojams transportlīdzeklim, – dalībvalstij, kura izsniegusi transportlīdzekļa apstiprinājuma sertifikātu;

c) ja konstatē neatbilstību jebkuram tādam noteikumam, kas piemērojams autovadītājiem, – dalībvalstij, kura izsniegusi autovadītāja kvalifikācijas sertifikātu.

7. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā atļauj deleģēt noteiktus šajā pantā minētos oficiālās kontroles uzdevumus vienai vai vairākām fiziskām personām.

8. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, paredzot noteikumus par tādu oficiālo kontroļu veikšanu, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta f) apakšpunktā minētajiem Savienības noteikumiem. Minētajos deleģētajos aktos ņem vērā dzīvnieku labturības risku, kas saistīts ar lauksaimniecisko darbību un ar dzīvnieku pārvadāšanu, kaušanu un nonāvēšanu, un tajos paredz noteikumus par:

a) konkrētām prasībām šādu oficiālo kontroļu veikšanai, lai reaģētu uz risku, kas saistīts ar dažādām dzīvnieku sugām un transportlīdzekļiem, un uz vajadzību novērst neatbilstīgu praksi un mazināt dzīvnieku ciešanas;

b) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz konkrētām neatbilstībām jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā;

c) dzīvnieku labturības prasību izpildes pārbaudīšanu robežkontroles punktos un izvešanas vietās un to prasību minimumu, kas piemērojamas minētajām izvešanas vietām;

d) konkrētiem kritērijiem un nosacījumiem 102.–108. pantā paredzēto administratīvās palīdzības mehānismu aktivizēšanai;

e) to, kādos gadījumos un apstākļos oficiālajā kontrolē, ko veic, lai pārbaudītu atbilstību dzīvnieku labturības prasībām, var izmantot konkrētus dzīvnieku labturības rādītājus, kas pamatoti ar novērtējamiem snieguma kritērijiem, un par to, kā šādus rādītājus izstrādāt, pamatojoties uz zinātnes un tehnikas datiem.

9. Komisija ar īstenošanas aktiem paredz noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem attiecībā uz oficiālajām kontrolēm, ko veic, lai pārbaudītu atbilstību 1. panta 2. punkta f) apakšpunktā minētajiem Savienības noteikumiem, ar kuriem paredz dzīvnieku labturības prasības, un attiecībā uz darbībām, kas kompetentajām iestādēm jāveic pēc šādām oficiālajām kontrolēm, attiecībā uz:

a) šādu oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz risku, kas saistīts ar dažādām dzīvnieku sugām un transportlīdzekļiem, un uz vajadzību novērst neatbilstīgu praksi un mazināt dzīvnieku ciešanas; un

b) praktiskajiem pasākumiem saistībā ar rakstisku dokumentu uzskaiti par veiktajām oficiālajām kontrolēm un to uzglabāšanas laikposmu.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

22. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, ko kompetentās iestādes veic sakarā ar augu veselību

1. Oficiālajās kontrolēs, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, ietilpst oficiālās kontroles attiecībā uz kaitīgiem organismiem, augiem, augu produktiem un citiem objektiem, un profesionāliem operatoriem un citiem darbiniekiem, kuriem piemēro šos noteikumus.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, nosakot noteikumus tādu oficiālo kontroļu veikšanai attiecībā uz augiem, augu produktiem un citiem objektiem, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem Savienības noteikumiem, kas piemērojami minētajām precēm, un par darbībām, kuras kompetentajām iestādēm jāveic pēc minēto oficiālo kontroļu veikšanas. Minētajos deleģētajos aktos paredz noteikumus par:

a) konkrētām prasībām par tādu oficiālo kontroļu veikšanu attiecībā uz tādu konkrētu augu, augu produktu un citu objektu ievešanu un apriti Savienībā, uz kuriem attiecas 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētie noteikumi, lai reaģētu uz atzītiem apdraudējumiem un riskiem augu veselībai, kas saistīti ar konkrētiem augiem, augu produktiem un citiem konkrētas izcelsmes vai izcelšanās vietas objektiem; un

b) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz konkrētām neatbilstībām jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā.

3. Komisija ar īstenošanas aktiem paredz noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem tādu oficiālo kontroļu veikšanai attiecībā uz augiem, augu produktiem un citiem objektiem, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem Savienības noteikumiem, kas piemērojami minētajām precēm, un par darbībām, kuras kompetentās iestādēs veic pēc šādām oficiālām kontrolēm attiecībā uz:

a) vienotu šādu oficiālo kontroļu minimālo biežumu, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu, uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem augu veselībai, kas saistīti ar konkrētiem augiem, augu produktiem un citiem konkrētas izcelsmes vai izcelšanās vietas objektiem;

b) vienotu tādu oficiālo kontroļu biežumu, kuras kompetentās iestādes veic attiecībā uz operatoriem, kam ir atļauts izsniegt augu pases saskaņā ar Regulas (ES) 2016/2031 84. panta 1. punktu, ņemot vērā to, vai attiecīgie operatori ir īstenojuši kaitīgo organismu riska pārvaldības plānu, kurš paredzēts minētās regulas 91. pantā attiecībā uz augiem, augu produktiem un citiem objektiem, ko tie audzē vai ražo;

c) vienotu tādu oficiālo kontroļu biežumu, kuras kompetentās iestādes veic attiecībā uz operatoriem, kam ir atļauts lietot Regulas (ES) 2016/2031 96. panta 1. punktā minēto marķējumu vai izsniegt minētās regulas 99. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzēto oficiālu apliecinājumu;

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā atļauj deleģēt noteiktus šajā pantā minētos oficiālās kontroles uzdevumus vienai vai vairākām fiziskām personām.

23. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, ko kompetentās iestādes veic sakarā ar ĢMO pārtikas un barības ražošanas nolūkos un ģenētiski modificētu pārtiku un barību

1. Oficiālajās kontrolēs ar mērķi pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajiem noteikumiem ietilpst oficiālās kontroles attiecībā uz ĢMO pārtikas un barības ražošanas nolūkos un ģenētiski modificētu pārtiku un barību, ko veic visos attiecīgajos ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmos lauksaimniecības un pārtikas apritē.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, paredzot noteikumus par šā panta 1. punktā minētos noteikumus par oficiālo kontroļu veikšanu un par darbībām, kuras kompetentajām iestādēm jāveic pēc šādām oficiālām kontrolēm. Minētajos deleģētajos aktos ņem vērā vajadzību nodrošināt oficiālo kontroļu minimālo līmeni, kas novērstu praksi, kura ir pretrunā 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, un paredz:

a) konkrētas prasības par oficiālo kontroļu veikšanu, lai reaģētu uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem attiecībā uz: i) tādu ĢMO pārtikas un barības ražošanas nolūkos un ģenētiski modificētas pārtikas un barības klātbūtni lauksaimniecības un pārtikas apritē, kuri nav atļauti saskaņā ar Direktīvu 2001/18/EK vai Regulu (EK) Nr. 1829/2003; ii) ĢMO audzēšanu pārtikas un barības ražošanas nolūkos un tāda uzraudzības plāna pareizu piemērošanu, kas minēts Direktīvas 2001/18/EK 13. panta 2. punkta e) apakšpunktā un Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. panta 5. punkta b) apakšpunktā un 17. panta 5. punkta b) apakšpunktā;

b) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz konkrētām neatbilstībām jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā.

3. Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem šā panta 1. punktā minēto oficiālo kontroļu veikšanai, ņemot vērā vajadzību nodrošināt oficiālo kontroļu minimālo līmeni, kas novērstu praksi, ar kuru pārkāpj minētos noteikumus attiecībā uz vienotu šādu oficiālo kontroļu minimālo biežumu ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem attiecībā uz:

a) tādu ĢMO pārtikas un barības ražošanas nolūkos un ģenētiski modificētas pārtikas un barības klātbūtni lauksaimniecības un pārtikas apritē, kuri nav atļauti saskaņā ar Direktīvu 2001/18/EK vai Regulu (EK) Nr. 1829/2003;

b) ĢMO audzēšanu pārtikas un barības ražošanas nolūkos un tāda uzraudzības plāna pareizu piemērošanu, kas minēts Direktīvas 2001/18/EK 13. panta 2. punkta e) apakšpunktā un Regulas (EK) Nr. 1829/2003 5. panta 5. punkta b) apakšpunktā un 17. panta 5. punkta b) apakšpunktā.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā atļauj deleģēt noteiktus šajā pantā minētos oficiālās kontroles uzdevumus vienai vai vairākām fiziskām personām.

24. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, ko kompetentās iestādes veic sakarā ar augu aizsardzības līdzekļiem

1. Oficiālajās kontrolēs, kurās pārbauda atbilstību šīs regulas 1. panta 2. punkta h) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, iekļauj oficiālās kontroles attiecībā uz darbīgām vielām un aizsargvielām, sinerģistiem, papildvielām un palīgvielām, kā minēts Regulas (EK) Nr. 1107/2009 2. panta 2. un 3. punktā.

2. Lai noteiktu 1. punktā minēto riska pamatoto oficiālo kontroļu biežumu, kompetentās iestādes ņem vērā arī šādus faktorus:

a) attiecīgo uzraudzības darbību rezultātus, tostarp attiecībā uz pesticīdu atlieku uzraudzības darbībām, kas veiktas Regulas (EK) Nr. 396/2005 32. panta 2. punkta un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK ( 10 ) 8. panta nolūkā;

b) informāciju par neatļautiem augu aizsardzības līdzekļiem, tostarp nelegālu tirdzniecību ar augu aizsardzības līdzekļiem, un par iestāžu veiktu attiecīgo Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 649/2012 ( 11 ) 8. pantā minēto kontroļu rezultātiem; un

c) informāciju par saindēšanos saistībā ar augu aizsardzības līdzekļiem, tostarp informāciju, kas ir pieejama saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1107/2009 56. pantu, un informāciju par reaģēšanu ārkārtas situācijās, ko sniedz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1272/2008 ( 12 ) 45. panta 1. punktā minētās struktūras.

3. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, paredzot noteikumus par šā panta 1. pantā minēto oficiālo kontroļu veikšanu. Minētajos deleģētajos aktos paredz noteikumus par:

a) konkrētām prasībām šādu oficiālo kontroļu veikšanai, lai reaģētu uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem, kurus varētu radīt augu aizsardzības līdzekļi, attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu ražošanu, laišanu tirgū, ievešanu Savienībā, marķēšanu, iepakošanu, transportēšanu, glabāšanu un izmantošanu, lai nodrošinātu to drošu un ilgtspējīgu izmantošanu un apkarotu to nelegālu tirdzniecību; un

b) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz konkrētām neatbilstībām jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā.

4. Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt sīki izstrādātus noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem oficiālo kontroļu veikšanai 1. punktā minētajiem produktiem attiecībā uz:

a) šādu oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz atzītiem vienotiem apdraudējumiem un riskiem, kurus varētu radīt augu aizsardzības līdzekļi, attiecībā uz augu aizsardzības līdzekļu ražošanu, laišanu tirgū, ievešanu Savienībā, marķēšanu, iepakošanu, transportēšanu, glabāšanu un izmantošanu, lai nodrošinātu to drošu un ilgtspējīgu izmantošanu un apkarotu to nelegālu tirdzniecību;

b) informācijas vākšanu, uzraudzību un ziņošanu par gadījumiem, kur ir aizdomas par augu aizsardzības līdzekļu izraisītu saindēšanos;

c) informācijas vākšanu, uzraudzību un ziņošanu par neatļautiem augu aizsardzības līdzekļiem, tostarp par augu aizsardzības līdzekļu nelegālu tirdzniecību.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

5. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā atļauj deleģēt noteiktus šajā pantā minētos oficiālās kontroles uzdevumus vienai vai vairākām fiziskām personām.

25. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālām darbībām saistībā ar bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu

Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem attiecībā uz to, kā tiek veiktas oficiālās kontroles, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta i) apakšpunktā minētajiem noteikumiem attiecībā uz:

a) konkrētām prasībām un papildu saturu, kas papildina to, kas paredzēts 110. pantā, attiecībā uz 109. panta 1. punktā paredzētā VDKP attiecīgo daļu sagatavošanu un par 113. pantā paredzētā ziņojuma konkrētu papildu saturu;

b) konkrētiem Eiropas Savienības references centru pienākumiem un uzdevumiem, kas papildina 98. pantā noteiktos;

c) praktiskiem pasākumiem 102.–108. pantā paredzēto administratīvās palīdzības mehānismu aktivizēšanai, tostarp attiecībā uz informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un deleģētajām institūcijām par neatbilstības gadījumiem vai neatbilstības iespējamību;

d) paraugu ņemšanai, laboratoriskai analīzei un testēšanai izmantojamām metodēm, izņemot jebkādus noteikumus, kas ietver sliekšņu noteikšanu.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

26. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, ko kompetentās iestādes veic sakarā ar aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem, aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm un garantētām tradicionālajām īpatnībām

1. Atkāpjoties no 31. panta 3. punkta, attiecībā uz 1. panta 2. punkta j) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, ja kompetentās iestādes ir deleģējušas lēmumu pieņemšanu par atļauju izmantot produkta reģistrētu nosaukumu, tās var deleģēt arī šādu pasākumu piemērošanu:

a) dot rīkojumu uz noteiktām operatora darbībām attiecināt sistemātiskas vai pastiprinātas oficiālās kontroles;

b) dot rīkojumu operatoram biežāk veikt paškontroles;

c) dot rīkojumu mainīt marķējumu, lai panāktu atbilstību produkta specifikācijām un 1. panta 2. punkta j) apakšpunktā minētajiem noteikumiem.

2. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, paredzot noteikumus par tādu oficiālo kontroļu veikšanu, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta j) apakšpunktā minētajiem noteikumiem. Minētajos deleģētajos aktos paredz noteikumus par:

a) 12. un 14. pantā minētajām prasībām, metodēm un paņēmieniem attiecībā uz oficiālajām kontrolēm, kuras veic, lai pārbaudītu atbilstību produktu specifikācijām un marķēšanas prasībām;

b) 14. pantā minētajām metodēm un paņēmieniem attiecībā uz tādu oficiālo kontroļu veikšanu, kuru mērķis ir visos ražošanas, sagatavošanas un izplatīšanas posmos nodrošināt to preču un dzīvnieku izsekojamību, uz kuriem attiecas 1. panta 2. punkta j) apakšpunktā minētie noteikumi, un garantēt atbilstību minētajiem noteikumiem;

c) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz konkrētām neatbilstībām jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 138. panta 1. un 2. punktā.

3. Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem attiecībā uz to, kā tiek veiktas oficiālās kontroles, kurās pārbauda atbilstību 1. panta 2. punkta j) apakšpunktā minētajiem noteikumiem attiecībā uz:

a) konkrētus praktiskos pasākumus 102.–108. pantā paredzēto administratīvās palīdzības mehānismu aktivizēšanai, tostarp attiecībā uz informācijas apmaiņu starp kompetentajām iestādēm un deleģētajām institūcijām par neatbilstības gadījumiem vai neatbilstības iespējamību; un

b) deleģēto institūciju konkrētiem ziņošanas pienākumiem.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

4. Šīs regulas 30. panta piemērošanas nolūkā ir atļauta dažu šajā pantā minēto oficiālās kontroles uzdevumu deleģēšana vienai vai vairākām fiziskām personām.

27. pants

Konkrēti noteikumi par oficiālajām kontrolēm un par darbībām, ko kompetentās iestādes veic gadījumos, ja konstatē jaunus riskus, kas saistīti ar pārtiku un barību

1. Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 144. pantu pieņemt deleģētus aktus, lai papildinātu šo regulu, nosakot noteikumus tādu oficiālo kontroļu veikšanai, ko konkrētu kategoriju pārtikai vai barībai veic, lai pārbaudītu atbilstību 1. panta 2. punkta a)–e) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, un par darbībām, kas kompetentajām iestādēm jāveic pēc šādām oficiālajām kontrolēm. Minētajos deleģētajos aktos ņem vērā konstatētos jaunos riskus, kas ar pārtiku vai barību var rasties cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai – ĢMO un augu aizsardzības līdzekļu gadījumā – arī videi, vai jebkādus šādus riskus, kas izriet no jauniem pārtikas vai barības ražošanas vai patēriņa modeļiem, un ko nevar efektīvi novērst bez šādiem kopīgiem noteikumiem. Minētie akti paredz noteikumus par:

a) vienotām konkrētām prasībām oficiālo kontroļu veikšanai, lai reaģētu uz konkrētiem apdraudējumiem un riskiem, kādi pastāv attiecībā uz katras kategorijas pārtiku un barību, un dažādos procesos, ko tai piemēro; un

b) to, kādos gadījumos kompetentajām iestādēm attiecībā uz konkrētām neatbilstībām jāveic viens vai vairāki pasākumi, kas norādīti 137. panta 2. punktā un 138. panta 2. punktā.

2. Komisija ar īstenošanas aktiem var paredzēt noteikumus par vienotiem praktiskiem pasākumiem attiecībā uz oficiālajām kontrolēm, ko konkrētu kategoriju pārtikai vai barībai veic nolūkā pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta a)–e) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, lai novērstu konstatētos jaunos riskus, kas ar pārtiku vai barību var rasties cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai – ĢMO un augu aizsardzības līdzekļu gadījumā – arī videi, vai jebkādus šādus riskus, kas izriet no jauniem pārtikas vai barības ražošanas vai patēriņa modeļiem, un ko nevar efektīvi novērst bez šādiem vienotiem noteikumiem attiecībā uz šādu oficiālo kontroļu vienotu minimālo biežumu, ja minimāls oficiālo kontroļu līmenis ir nepieciešams, lai reaģētu uz konkrētiem apdraudējumiem un riskiem, kādi pastāv attiecībā uz katras kategorijas pārtiku un barību un dažādiem procesiem, ko tai piemēro. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

3. Pienācīgi pamatotu, nenovēršamu un steidzamu iemeslu dēļ, kas saistīti ar nopietnu risku cilvēku vai dzīvnieku veselībai vai videi, Komisija saskaņā ar 145. panta 3. punktā minēto procedūru pieņem īstenošanas aktus, kas jāpiemēro nekavējoties.







III NODAĻA

Kompetento iestāžu konkrētu uzdevumu deleģēšana

28. pants

Kā kompetentās iestādes deleģē konkrētus oficiālās kontroles uzdevumus

1. Kompetentās iestādes konkrētus oficiālās kontroles uzdevumus var deleģēt vienai vai vairākām deleģētajām institūcijām vai fiziskām personām saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti attiecīgi 29. un 30. pantā. Kompetentā iestāde nodrošina to, ka deleģētajai institūcijai vai fiziskajai personai, kam deleģēti šādi uzdevumi, ir nepieciešamās pilnvaras, lai šos uzdevumus efektīvi pildītu.

2. Ja kompetentā iestāde vai dalībvalsts, ja tā nolemj deleģēt konkrētus oficiālās kontroles uzdevumus, kuru mērķis ir pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta i) apakšpunktā minētajiem noteikumiem, vienai vai vairākām deleģētajām institūcijām, tā katrai deleģētajai institūcijai piešķir koda numuru un nozīmē attiecīgas iestādes, kas atbildīgas par to apstiprināšanu un uzraudzību.

29. pants

Nosacījumi konkrētu oficiālās kontroles uzdevumu deleģēšanai deleģētajām institūcijām

Šīs regulas 28. panta 1. punktā minēto konkrēto oficiālās kontroles uzdevumu deleģēšanu deleģētajai institūcijai veic rakstiski un tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) deleģējumā ir precīzi aprakstīti minētie oficiālās kontroles uzdevumi, ko deleģētā institūcija var veikt, un nosacījumi, saskaņā ar kādiem tā minētos uzdevumus var veikt;

b) deleģētā institūcija: i) ir ar speciālām zināšanām iekārtām un infrastruktūru, kas nepieciešamas minēto tai deleģēto oficiālās kontroles uzdevumu veikšanai; ii) ir ar pietiekamu skaitu atbilstīgi kvalificētu un pieredzējušu darbinieku; iii) minētos tai deleģētos oficiālās kontroles uzdevumus veic objektīvi un neiesaistoties nekādos interešu konfliktos, un jo īpaši nenonākot tādā situācijā, kas var tieši vai netieši ietekmēt viņu profesionālās uzvedības neitralitāti; iv) darbojas un ir akreditēta saskaņā ar standartiem, kas atbilst attiecīgajiem deleģētajiem uzdevumiem, tostarp standartu EN ISO/IEC 17020 “Prasības dažāda veida institūcijām, kas veic inspekciju”; v) ir ar pietiekamām pilnvarām veikt tai deleģētās oficiālās kontroles uzdevumus; un

c) ir ieviesti pasākumi, lai nodrošinātu efektīvu un lietderīgu koordināciju starp deleģējošajām kompetentajām iestādēm un deleģēto institūciju.

30. pants

Nosacījumi konkrētu oficiālās kontroles uzdevumu deleģēšanai fiziskām personām

Kompetentās iestādes var deleģēt vienai vai vairākām fiziskām personām konkrētus oficiālās kontroles uzdevumus, ja to atļauj 18.–27. pantā paredzētie noteikumi. Šādu deleģēšanu veic rakstiski, un tā atbilst šādiem nosacījumiem:

a) deleģējumā ir precīzi aprakstīti minētie oficiālās kontroles uzdevumi, ko fiziskās personas var veikt, un nosacījumi, saskaņā ar kādiem fiziskās personas minētos uzdevumus var veikt;

b) fiziskām personām: i) ir speciālās zināšanas, iekārtas un infrastruktūra, kas nepieciešami minēto tām deleģēto oficiālās kontroles uzdevumu veikšanai; ii) ir atbilstīga kvalifikācija un pieredze; iii) tās darbojas objektīvi un neatrodas ar minēto tām deleģēto oficiālās kontroles uzdevumu izpildi saistītos interešu konfliktos; un

c) ir ieviesti pasākumi, lai nodrošinātu efektīvu un lietderīgu koordināciju starp deleģējošajām kompetentajām iestādēm un fiziskajām personām.

31. pants

Ar citām oficiālajām darbībām saistītu noteiktu uzdevumu deleģēšanas nosacījumi

1. Kompetentās iestādes noteiktus uzdevumus, kas saistīti ar citām oficiālajām darbībām, var deleģēt vienai vai vairākām deleģētajām institūcijām, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) šādu deleģēšanu neaizliedz 1. panta 2. punktā minētie noteikumi; un

b) ir izpildīti 29. pantā paredzētie nosacījumi, izņemot tā b) punkta iv) apakšpunktā paredzēto.

2. Kompetentās iestādes var deleģēt noteiktus uzdevumus, kas saistīti ar citām oficiālajām darbībām, vienai vai vairākām fiziskām personām, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) šādu deleģēšanu atļauj 1. panta 2. punktā minētie noteikumi; un

b) ir izpildīti 30. pantā minētie mutatis mutandis piemērotie nosacījumi.

3. Kompetentās iestādes deleģētajām institūcijām vai fiziskām personām nedeleģē lēmumu par to uzdevumiem, kas paredzēti 138. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 138. panta 2. un 3. punktā.

32. pants

Deleģēto institūciju un fizisko personu pienākumi

Deleģētās institūcijas vai fiziskās personas, kam saskaņā ar 28. panta 1. punktu deleģēti noteikti oficiālās kontroles uzdevumi vai saskaņā ar 31. pantu ar citām oficiālajām darbībām saistīti konkrēti uzdevumi:

a) regulāri un pēc katra kompetento iestāžu pieprasījuma informē deleģējošās kompetentās iestādes par oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību iznākumiem;

b) nekavējoties informē deleģējošās kompetentās iestādes, ja oficiālo kontroļu iznākumi liecina par neatbilstību vai norāda uz neatbilstības iespējamību, ja vien ar konkrētu vienošanos starp kompetento iestādi un attiecīgo deleģēto institūciju vai fizisko personu nav paredzēts citādi; un

c) nodrošina kompetentajām iestādēm piekļuvi savām telpām un kompleksiem, sadarbojas un palīdz.

33. pants

Deleģējošo kompetento iestāžu pienākumi

Kompetentās iestādes, kuras deleģētām institūcijām vai fiziskām personām ir deleģējušas noteiktus oficiālās kontroles uzdevumus saskaņā ar 28. panta 1. punktu vai ar citām oficiālajām darbībām saistītus konkrētus uzdevumus saskaņā ar 31. pantu:

a) pēc nepieciešamības un izvairoties no dublēšanās, rīko šādu institūciju vai personu revīzijas vai inspicēšanu, ņemot vērā visas 29. panta b) punkta iv) apakšpunktā minētās akreditācijas;

b) nekavējoties pilnīgi vai daļēji atsauc deleģēšanu, ja: i) ir pierādījumi, ka šāda deleģētā institūcija vai fiziskā persona tai deleģētos uzdevumus neveic pienācīgi; ii) deleģētā institūcija vai fiziskā persona neveic atbilstīgus un laikus īstenotus pasākumus, lai novērstu konstatētos trūkumus; vai iii) ir pierādījumi par deleģētās institūcijas vai fiziskās personas neatkarības vai objektivitātes trūkumu. Šis apakšpunkts neskar kompetento iestāžu pilnvaras atsaukt deleģēšanu citu, regulā neminētu iemeslu dēļ.







IV NODAĻA

Paraugu ņemšana, analīze, testēšana un diagnostika

34. pants

Paraugu ņemšanai, analīzei, testēšanai un diagnostikai izmantotās metodes

1. Metodes, ko izmanto paraugu ņemšanai un laboratoriskajai analīzei, testēšanai un diagnostikai oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību laikā, atbilst Savienības noteikumiem, ar kuriem nosaka šādas metodes vai šādu metožu izpildes kritērijus.

2. Ja nav 1. punktā minēto Savienības noteikumu, un saistībā ar oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām oficiālās laboratorijas izmanto vienu no šādām metodēm atkarībā no to piemērotības konkrētajām analīzes, testēšanas un diagnostikas vajadzībām:

a) pieejamās metodes, kas atbilst attiecīgajiem starptautiski atzītajiem noteikumiem vai protokoliem, arī tiem, kurus apstiprinājusi Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN); vai attiecīgās metodes, ko izstrādājušas vai iesaka Eiropas Savienības references laboratorijas un kas validētas saskaņā ar starptautiski atzītiem zinātniskiem protokoliem;

b) ja nav piemērotu a) apakšpunktā minēto noteikumu vai protokolu, metodes, kas atbilst attiecīgiem valsts līmenī paredzētiem noteikumiem, vai arī, ja tādu noteikumu nav, attiecīgās metodes, ko izstrādājušas vai iesaka valsts references laboratorijas un kas validētas saskaņā ar starptautiski atzītiem zinātniskiem protokoliem; vai attiecīgas metodes, kas izstrādātas un validētas starplaboratoriju vai laboratorijas robežās veiktos metožu validācijas pētījumos saskaņā ar starptautiski atzītiem zinātniskiem protokoliem.

3. Ja laboratoriska analīze, testēšana vai diagnostika ir vajadzīga steidzami un ja nepastāv neviena no šā panta 1. un 2. punktā minētajām metodēm, attiecīgā valsts references laboratorija vai, ja šādas valsts references laboratorijas nav, jebkura cita saskaņā ar 37. panta 1. punktu nozīmēta laboratorija, kamēr nav validēta attiecīga starptautiski atzītiem zinātniskiem protokoliem atbilstoša metode, var izmantot citas metodes, kas nav šā panta 1. un 2. punktā norādītās metodes.

4. Ja vien iespējams, laboratoriskās analīzes metodes atbilst attiecīgajiem kritērijiem, kas paredzēti III pielikumā.

5. Paraugus ņem, apstrādā un marķē tā, lai nodrošinātu to juridisko, zinātnisko un tehnisko derīgumu.

6. Komisija var ar īstenošanas aktiem paredzēt noteikumus:

a) paraugu ņemšanai un laboratoriskai analīzei, testēšanai un diagnostikai izmantojamām metodēm;

b) izpildes kritērijiem, analīzes, testēšanas vai diagnostikas parametriem, mērījumu nenoteiktību un minēto metožu validācijas procedūrām;

c) analīzes, testēšanas un diagnostikas rezultātu interpretācijai.

Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 145. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

35. pants

Otra eksperta atzinums

1. Kompetentās iestādes nodrošina, ka operatoriem, kuru dzīvniekiem vai precēm ņem paraugus, veic analīzi, testēšanu vai diagnostiku sakarā ar oficiālajām kontrolēm, ir tiesības uz otra eksperta atzinumu, kura izmaksas sedz pats operators.

Tiesības uz otra eksperta atzinumu nozīmē to, ka operatoram ir tiesības lūgt, lai ar paraugu ņemšanu, analīzi, testēšanu vai diagnostiku saistītos dokumentus izskatītu cits atzīts un attiecīgi kvalificēts eksperts.

2. Attiecīgā gadījumā, ja tas ir piemēroti un tehniski iespējams, jo īpaši ņemot vērā to, kāda ir apdraudējuma izplatība vai sadalījums dzīvniekos vai precēs, cik ātrbojīgi ir paraugi vai preces un kāds substrāta daudzums ir pieejams, – kompetentās iestādes:

a) ņemot paraugu un ja to lūdz operators, nodrošina, ka tiek paņemts pietiekams daudzums, lai varētu saņemt otra eksperta atzinumu un veikt 3. punktā minēto pārskatīšanu, ja tāda izrādītos nepieciešama; vai

b) ja pietiekamu daudzumu, kā minēts a) apakšpunktā, paņemt nav iespējams, par to informē operatoru.

Šo punktu nepiemēro, kad tiek izvērtēta karantīnas organismu klātbūtne augos, augu produktos vai citos objektos nolūkā pārbaudīt atbilstību 1. panta 2. punkta g) apakšpunktā minētajiem noteikumiem.

3. Dalībvalstis var nolemt, ka gadījumā, ja starp kompetentajām iestādēm un operatoriem ir strīds, kura pamatā ir 1. punktā minētais otrā eksperta atzinums, operatori var par saviem līdzekļiem lūgt veikt sākotnējās analīzes, testēšanas vai diagnostikas dokumentu pārskatīšanu un attiecīgos gadījumos – lai cita oficiāla laboratorija veiktu atkārtotu analīzi, testēšanu vai diagnostiku.

4. Operatora iesniegts pieteikums par otra eksperta atzinumu saskaņā ar šā panta 1. punktu neskar kompetento iestāžu pienākumu nekavējoties rīkoties, lai likvidētu vai ierobežotu riskus cilvēku, dzīvnieku un augu veselībai vai dzīvnieku labturībai, vai – ĢMO un augu aizsardzības līdzekļu gadījumā – arī videi, saskaņā ar šo regulu un 1. panta 2. punktā minētajiem noteikumiem.

36. pants

Paraugu ņemšana no dzīvniekiem un precēm, ko piedāvā pārdošanai, izmantojot distanciālās saziņas līdzekļus

1. Attiecībā uz dzīvniekiem un precēm, ko piedāvā pārdošanai, izmantojot distanciālās saziņas līdzekļus, oficiālai kontrolei var izmantot paraugus, ko kompetentās iestādes pasūtījušas no operatoriem, sevi neidentificējot.

2. Kad kompetentās iestādes ir ieguvušas paraugus, tās veic visus pasākumus, lai nodrošinātu, ka operatori, no kuriem tiek pasūtīti minētie paraugi saskaņā ar 1. punktu:

a) ir informēti, ka šādi paraugi ir paņemti sakarā ar oficiālu kontroli un – attiecīgā gadījumā – tiek analizēti vai testēti šādas oficiālas kontroles mērķiem; un

b) attiecībā uz minētajā punktā minēto paraugu analīzi vai testēšanu var izmantot tiesības uz otrā eksperta atzinumu, kā paredzēts 35. panta 1. punktā.

3. Šā panta 1. un 2. punktu piemēro tām deleģētajām institūcijām un fiziskajām personām, kam deleģēti konkrēti oficiālās kontroles uzdevumi.

37. pants

Oficiālo laboratoriju nozīmēšana

1. Kompetentās iestādes nozīmē oficiālās laboratorijas, kas veic laboratorisko analīzi, testēšanu un diagnostiku paraugiem, kuri paņemti oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību laikā, dalībvalstī, kuras teritorijā šādas kompetentās iestādes darbojas, vai citā dalībvalstī, vai arī trešā valstī, kas ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu Līgumslēdzēja valsts.

2. Laboratoriju, kas atrodas citā dalībvalstī vai trešā valstī, kas ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzēja valsts, kompetentās iestādes par oficiālo laboratoriju var nozīmēt, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a) ir ieviesti attiecīgi pasākumi, lai kompetentās iestādes varētu veikt 39. panta 1. punktā minētās revīzijas un inspicēšanu vai šādu revīziju un inspicēšanas veikšanu deleģēt tās dalībvalsts vai trešās valsts, kas ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzēja valsts, kompetentajām iestādēm, kurā attiecīgā laboratorija atrodas; un

b) attiecīgo laboratoriju par oficiālo laboratoriju jau ir nozīmējušas tās dalībvalsts kompetentās iestādes, kurā laboratorija atrodas.

3. Oficiālās laboratorijas nozīmējums ir rakstisks, un tajā ir sīki aprakstīti:

a) uzdevumi, ko laboratorija veic kā oficiālā laboratorija;

b) nosacījumi, saskaņā ar kādiem tā veic a) apakšpunktā minētos uzdevumus; un

c) pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu efektīvu un lietderīgu koordināciju un sadarbību starp laboratoriju un kompetentajām iestādēm.

4. Kompetentās iestādes par oficiālo laboratoriju var nozīmēt tikai tādu laboratoriju:

a) kam ir speciālās zināšanas, iekārtas un infrastruktūra, kas nepieciešami, lai paraugus analizētu, testētu vai diagnosticētu;

b) kam ir pietiekams atbilstīgi kvalificēts, apmācīts un pieredzējis personāls;

c) kas nodrošina, ka tai uzticētie uzdevumi, kuri izklāstīti 1. punktā, tiek veikti objektīvi un ka tā nav iesaistīta nekādos interešu konfliktos saistībā ar oficiālās laboratorijas uzdevumu izpildi;

d) kas var laikus nodrošināt oficiālo kontroļu un citu oficiālo darbību laikā paņemtajiem paraugiem veiktās analīzes, testa vai diagnostikas rezultātus; un

e) kas darbojas saskaņā ar standartu EN ISO/IEC 17025 un ko saskaņā ar minēto standartu akreditējusi valsts akreditācijas iestāde, kura darbojas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 765/2008.

5. Šā panta 4. punkta e) apakšpunktā minētās oficiālās laboratorijas akreditācijas tvērums:

a) ietver tās laboratoriskās analīzes, testēšanas vai diagnostikas metodes, kas laboratorijai jāizmanto analīzēm, testēšanai vai diagnostikai, kad tā darbojas kā oficiālā laboratorija;

b) var ietvert vienu vai vairākas laboratoriskās analīzes, testēšanas vai diagnostikas metodes vai metožu grupas;

c) var būt definējams elastīgi, lai akreditācijas tvērumā kā pārveidotus variantus varētu ietvert tādas metodes, ko oficiālā laboratorija izmantojusi akreditācijas piešķiršanas laikā, vai papildus minētajām metodēm tādas jaunas metodes, kas balstās uz pašas laboratorijas validācijām bez valsts akreditācijas iestādes veiktas īpašas novērtēšanas pirms šādu pārveidotu vai jaunu metožu izmantošanas.

6. Ja nevienai oficiālajai laboratorijai, kas saskaņā ar 1. punktu nozīmēta Savienībā vai trešā valstī, kas ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu līgumslēdzēja valsts, nav tādu speciālo zināšanu, iekārtu, infrastruktūras un personāla, kas nepieciešams jaunas vai īpaši specifiskas laboratoriskās analīzes, testēšanas vai diagnostikas veikšanai, kompetentās iestādes var lūgt, lai minēto analīzi, testus un diagnostiku veiktu laboratorija vai diagnostikas centrs, kas neatbilst vienai vai vairākām 3. un 4. punktā izklāstītajām prasībām.

38. pants

Oficiālo laboratoriju pienākumi

1. Ja paraugiem, kas paņemti oficiālo kontroļu vai citu oficiālo darbību laikā, veiktas analīzes, testa vai diagnostikas rezultāti liecina par risku cilvēku, dzīvnieku vai augu veselībai vai – ĢMO un augu aizsardzības līdzekļu gadījumā – arī videi, vai norāda uz neatbilstības iespējamību, oficiālās laboratorijas nekavējoties informē kompetentās iestādes, kuras tās ir norīkojušas veikt minēto analīzi, testu vai diagnostiku, un – attiecīgā gadījumā – deleģētās institūcijas vai fiziskas personas, kurām ir deleģēti uzdevumi. Tomēr konkrētās vienošanās starp kompetentajām iestādēm, deleģētajām institūcijām vai fiziskām personām, kurām ir deleģēti uzdevumi, un oficiālajām laboratorijām var precizēt, ka šī informācija nav jāsniedz nekavējoties.

2. Pēc Eiropas Savienības references laboratorijas vai valsts references laboratorijas lūguma oficiālās laboratorijas piedalās starplaboratoriju salīdzinošos testos vai prasmes testos, ko organizē attiecībā uz analīzi, testiem vai diagnostiku, kuru tās veic kā oficiālās laboratorijas.

3. Oficiālās laboratorijas pēc kompetento iestāžu lūguma publisko to metožu nosaukumus, kuras izmanto analīzei, testiem vai diagnostikai, ko veic sakarā ar oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām.

4. Oficiālās laboratorijas pēc kompetento iestāžu lūguma kopā ar rezultātiem norāda metodi, kura izmantota katrai analīzei, testēšanai vai diagnostikai, ko veic sakarā ar oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām.

39. pants

Oficiālo laboratoriju revīzijas

1. Kompetentās iestādes to oficiālo laboratoriju revīzijas, kuras tās ir nozīmējušas saskaņā ar 37. panta 1. punktu, organizē regulāri un jebkurā brīdī, kad tās uzskata revīziju par nepieciešamu, ja vien tās neuzskata šādas revīzijas par liekām, ņemot vērā 37. panta 4. punkta e) apakšpunktā minēto akreditācijas izvērtējumu.

2. Kompetentās iestādes nekavējoties atsauc nozīmētas oficiālās laboratorijas pilnvaras vai nu pilnībā, vai attiecībā uz noteiktiem uzdevumiem, ja šāda laboratorija neveic atbilstīgus un laikus īstenotus koriģējošus pasākumus pēc tam, kad 1. punktā paredzētajā revīzijā gūtie rezultāti liecina, ka:

a) tā vairs neatbilst 37. panta 4. un 5. punktā paredzētajiem nosacījumiem;

b) tā nepilda 38. pantā paredzētos pienākumus;

c) tai ir neapmierinoši rezultāti 38. panta 2. punktā minētajos starplaboratoriju salīdzinošos testos.

40. pants

Atkāpes no nosacījuma par noteiktu oficiālo laboratoriju obligāto akreditāciju

1. Atkāpjoties no 37. panta 4. punkta e) apakšpunkta, kompetentās iestādes par oficiālajām laboratorijām neatkarīgi no tā, vai tās atbilst minētajā apakšpunktā paredzētajam nosacījumam, var nozīmēt:

a) laboratorijas: i) kam vienīgais darbības veids ir konstatēt Trichinella gaļā; ii) kas izmanto tikai tās Trichinella konstatēšanas metodes, kuras norādītas Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/1375 ( 13 ) 6. pantā; iii) kas Trichinella konstatēšanu veic kompetento iestāžu vai tādas oficiālās laboratorijas uzraudzībā, kura ir nozīmēta saskaņā ar 37. panta 1. punktu un saskaņā ar standartu EN ISO/IEC 17025 ir akreditēta izmantot šā punkta ii) apakšpunktā minētās metodes; un iv) kas regulāri piedalās un pienācīgi izpilda starplaboratoriju salīdzinošos testus vai prasmes testus, ko valsts references laboratorijas organizē attiecībā uz metodēm, kuras tās izmanto Trichinella konstatēšanai;

b) laboratorijas, kas veic analīzi, testus vai diagnostiku tikai sakarā ar citām oficiālajām darbībām, ar noteikumu, ka tās: i) izmanto tikai 34. panta 1. punktā un 34. panta 2. punkta a) vai b) apakšpunktā minētās laboratoriskās analīzes, testēšanas un diagnostikas metodes; ii) analīzi, testus vai diagnostiku veic, kompetentajām iestādēm vai valsts references laboratorijām uzraugot to izmantotās metodes; iii) regulāri piedalās un pienācīgi izpilda starplaboratoriju salīdzinošos testus vai prasmes testus, ko valsts references laboratorijas organizē attiecībā uz metodēm, kuras tās izmanto; iv) ir ieviesušas kvalitātes nodrošināšanas sistēmu, kas nodrošina, lai ar izmantotajām laboratoriskās analīzes, testēšanas un diagnostikas metodēm tiktu iegūti pamatoti un uzticami rezultāti.

2. Ja attiecībā uz metodēm, ko izmanto šā panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās laboratorijas, ir vajadzīga laboratoriskās analīzes, testa vai diagnostikas rezultātu apstiprināšana, apstiprinošo laboratorisko analīzi, testu vai diagnostiku veic oficiāla laboratorija, kura atbilst 37. panta 4. punkta e) apakšpunktā izklāstītajām prasībām.

3. Saskaņā ar 1. punktu nozīmētās oficiālās laboratorijas atrodas dalībvalstīs, kuru teritorijā atrodas kompetentās iestādes, kas tās nozīmējušas.

41. pants

Pilnvaras noteikt atkāpes no nosacījuma par visu oficiālajās laboratorijās izmantoto laboratoriskās analīzes, testēšanas un diagnostikas metožu obligāto akreditāciju

Komisija pieņem deleģētos aktus saskaņā ar 144. pantu, lai papildinātu šo regulu attiecībā uz gadījumiem un nosacījumiem, saskaņā ar kādiem kompetentās iestādes par oficiālajām laboratorijām atbilstīgi 37. panta 1. punktam var nozīmēt laboratorijas, kas neatbilst 37. panta 4. punkta e) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem attiecībā uz visām metodēm, ko tās izmanto oficiālajām kontrolēm vai citām oficiālajām darbībām, ja šādas laboratorijas atbilst šādiem nosacījumiem:

a) tās darbojas saskaņā ar standartu EN ISO/IEC 17025 un saskaņā ar to ir akreditētas izmantot vienu vai vairāk