LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 144/169

Viešoji versija (1)

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

Nr. 291/12/COL

2012 m. liepos 11 d.

dėl „Arion banki“ skirtos restruktūrizavimo pagalbos (Islandija)

ELPA priežiūros institucija (toliau – Priežiūros institucija),

ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 61 straipsnio 3 dalies b punktą ir 26 protokolą,

ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (toliau – Susitarimas dėl Priežiūros institucijos ir Teismo), ypač į jo 24 straipsnį,

ATSIŽVELGDAMA į Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teismo 3 protokolą (toliau – 3 protokolas), ypač į jo I dalies 1 straipsnio 3 dalį, II dalies 7 straipsnio 3 dalį ir II dalies 13 straipsnį,

kadangi:

I. FAKTAI

1. PROCEDŪRA

(1) 2008 m. spalio mėn. apsikeitus neoficialiais raštais ir spalio 6 d. Islandijos parlamentui (isl. Althingi) priėmus Įstatymą Nr. 125/2008 dėl įgaliojimo skirti iždo išmokas dėl neįprastų finansų rinkos aplinkybių ir kt. (toliau – Nepaprastosios padėties įstatymas), kuriuo Islandijos valstybei buvo suteikti platūs įgaliojimai veikti bankininkystės sektoriuje, 2008 m. spalio 10 d. Priežiūros institucijos pirmininkas parašė Islandijos valdžios institucijoms ir paprašė jai pranešti apie valstybės pagalbos priemones, priimtas pagal Nepaprastosios padėties įstatymą. Vėliau buvo nuolat palaikomas ryšys ir susirašinėjama: 2009 m. birželio 18 d. Priežiūros institucija nusiuntė raštą Islandijos valdžios institucijoms, kuriame priminė, kad būtina pranešti apie bet kokias valstybės pagalbos priemones ir apie 3 protokolo 3 straipsnio neveikimo išlygą. Po toliau įvykusio susirašinėjimo ir susitikimų 2010 m. rugsėjo 20 d. Islandijos valdžios institucijos atgaline data pranešė apie valstybės pagalbą, susijusią su kai kurių (senojo) „Kaupþing“ banko operacijų atkūrimu ir „Nýja Kaupþing“ banko (kurio pavadinimas 2009 m. lapkričio 21 d. pakeistas į „Arion banki“) įsteigimu ir kapitalizavimu.

(2) 2010 m. gruodžio 15 d. rašte (2) ELPA priežiūros institucija (toliau – Priežiūros institucija) pranešė Islandijos valdžios institucijoms nusprendusi inicijuoti procedūrą, nustatytą 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalyje, dėl priemonių, kurių Islandijos valstybė ėmėsi siekdama atkurti kai kurias (senojo) „Kaupþing Banki hf“ banko operacijas ir įsteigti bei kapitalizuoti „Nýja Kaupþing hf“ banką, kurio pavadinimas dabar pakeistas į „Arion banki“ (sprendimas pradėti procedūrą). (3) Priežiūros institucija taip pat reikalavo per šešis mėnesius pateikti išsamų „Arion banki“ restruktūrizavimo planą.

(3) 2011 m. kovo 24 d. rašte (4) suinteresuotosios šalys Priežiūros institucijai pateikė vieną pastabą. 2011 m. gegužės 25 d. ji buvo persiųsta Islandijos valdžios institucijoms, tačiau Islandijos valdžios institucijos į šią pastabą neatsakė.

(4) 2011 m. kovo 31 d. rašte Islandijos valdžios institucijos pateikė „Arion banki“ restruktūrizavimo planą. Atnaujintas restruktūrizavimo planas buvo pateiktas el. paštu 2012 m. balandžio 30 d.

(5) 2011 m. liepos 11 d. ir 2012 m. vasario 13 d. Priežiūros institucija paprašė pateikti informacijos apie restruktūrizavimo planą. Atsakymai į informacijos prašymus iš Islandijos valdžios institucijų buvo gauti 2011 m. spalio 26 d., 2012 m. balandžio 16 d., 2012 m. balandžio 30 d., 2012 m. gegužės 21 d. ir 2012 m. liepos 6 d. Galutinės Islandijos valdžios institucijų ir „Arion banki“ įsipareigojimų versijos buvo pateiktos 2012 m. liepos 3 d. (5)

(6) Be to, 2011 m. birželio 7 d. ir 2012 m. vasario 27–28 d. Institucijos atstovai susitiko su Islandijos valdžios institucijų ir „Arion banki“ atstovais.

2. PAGRINDINIAI FAKTAI

(7) Šiame skirsnyje Institucija aptars nuo 2008 m. spalio mėn. iki šios dienos įvykusius įvykius, faktus ir ekonominius, politinius bei teisinius pokyčius, kurie susiję su Islandijos finansų sistemos žlugimu bei atkūrimu ir kurie reikalingi norint apibūdinti aplinkybes, kuriomis vertinamos pagalbos priemonės. Prieš tai ji primins „Kaupþing“ banko žlugimo chronologiją.

2.1. „Kaupþing“ banko žlugimas

(8) 2008 m. rugsėjo mėn. keliose didelėse pasaulinėse finansų įstaigose prasidėjo dideli sunkumai. Pačioje pasaulio finansų rinkas apėmusioje sumaištyje trys didžiausi komerciniai Islandijos bankai, ankstesniais metais nepaprastai greitai plėtęsi, susidūrė su savo trumpalaikės skolos refinansavimo sunkumais ir masiniu indėlių atsiėmimu. Rugsėjo 15 d. „Lehman Brothers“ pateikė prašymą dėl apsaugos nuo bankroto, ir tą pačią dieną buvo paskelbta, kad „Bank of America“ turi perimti „Merrill Lynch“ banką. Jungtinėje Karalystėje vieną didžiausių bankų – „HBOS“ – teko perimti „Lloyds TSB“.

(9) Islandijos finansų sektoriaus problemos aiškiau atsiskleidė 2008 m. rugsėjo 29 d., kai Islandijos Vyriausybė paskelbė susitarusi su „Glitnir“ banku, kad įneš 600 mln. EUR kapitalo į banką mainais už 75 % jo akcijų. Tačiau Vyriausybės planas perimti „Glitnir“ banką nenuramino rinkų ir jo buvo atsisakyta. Visų trijų komercinių bankų akcijų kainos staigiai krito, o kredito reitingai sumažėjo.

(10) Gerokai išaugo indėlių atsiėmimas iš užsienyje veikiančių „Landsbanki“ ir „Kaupþing“ banko filialų, šalies filialuose taip pat prasidėjo masinis indėlių grynaisiais pinigais atsiėmimas. Pirmąjį spalio mėn. savaitgalį paaiškėjo, kad dar vienas iš trijų didžiųjų bankų – „Landsbanki“ – patiria labai didelių sunkumų. 2008 m. spalio 7 d.„Glitnir“ ir „Landsbanki“ bankus perėmė Finansų priežiūros institucija. Kurį laiką buvo tikimasi, kad „Kaupþing“ bankas išvengs to paties likimo, ir 2008 m. spalio 6 d. Islandijos centrinis bankas „Kaupþing“ bankui suteikė 500 mln. EUR paskolą, gavęs „Kaupþing“ patronuojamojo banko Danijoje „FIH Erhvervsbanken“ garantiją. Tačiau paskolos sutartyse ir „Kaupþing“ banko skolos vertybiniuose popieriuose buvo numatyta sąlyga, kad vieno iš banko didelių patronuojamųjų įmonių įsipareigojimų nevykdymas yra ir „Kaupþing“ banko įpareigojimų nevykdymas, dėl to banko paskola gali tapti grąžintina. 2008 m. spalio 8 d. JK valdžios institucijos sustabdė mokėjimus „Kaupþing“ patronuojamajai įmonei Didžiojoje Britanijoje – „Kaupþing Singer & Friedlander“ (KSF). Kitą dieną Finansų priežiūros institucija perėmė šio banko kontrolę, pasinaudodama Nepaprastosios padėties įstatymu suteiktais įgaliojimais.

2.2. Finansų krizė ir pagrindinės Islandijos bankų nesėkmės priežastys

(11) Pranešime apie „Arion banki“ suteiktą pagalbą Islandijos valdžios institucijos paaiškino, kad Islandijos bankų sektoriaus žlugimo priežastys ir būtinybė joms įsikišti buvo labai išsamiai išdėstytos ataskaitoje, kurią parengė Islandijos parlamento (6) įsteigta Specialioji tyrimų komisija, turėjusi ištirti ir išanalizuoti trijų pagrindinių bankų žlugimo priežastis. Priežiūros institucija toliau pateikia Komisijos išvadų santrauką, kurioje apibendrinamos nesėkmės priežastys, turėjusios didžiausią įtaką „Kaupþing“ banko žlugimui. Informacija paimta iš Specialiųjų tyrimų komisijos ataskaitos 2 skyriaus („Santrauka“) ir 21 skyriaus („Islandijos bankų žlugimas. Atsakomybė, klaidos ir aplaidumas“).

(12) 2007 m. visame pasaulyje pradėjęs mažėti finansų rinkų likvidumas galiausiai lėmė trijų pagrindinių Islandijos bankų, kurių verslo operacijos vis labiau priklausė nuo lėšų, pritraukiamų iš tarptautinių rinkų, žlugimą. Tačiau Islandijos bankų žlugimo priežastys yra sudėtingos ir jų daug. Specialioji tyrimų komisija tyrė priežastis, lėmusias pagrindinių bankų žlugimą. Pastebėtina, kad dauguma išvadų, taikomų visiems trims bankams, ir daug kitų išvadų yra tarpusavyje susijusios. Trumpa bankų veiklos nesėkmės priežasčių santrauka pateikiama toliau.

Pernelyg didelė, netvari plėtra

(13) Specialioji tyrimų komisija padarė išvadą, kad per daugelį metų iki žlugimo bankai, išplėtę savo balansus ir paskolų portfelius, viršijo savo veiklos ir valdymo pajėgumus. Bendras trijų bankų turtas eksponentiškai padidėjo nuo 1,4 trilijono ISK 2003 m. iki 14,4 trilijono ISK (7) 2008 m. antrojo ketvirčio pabaigoje. Svarbu, kad didelę trijų bankų augimo dalį sudarė 2007 m. (8), ypač prasidėjus tarptautinei likvidumo krizei, labai išaugęs skolinimas šalims užsienyje. Todėl Specialioji tyrimų komisija padarė išvadą, kad didele dalimi skolinimo augimą lėmė paskolos įmonėms, kurios negavo kredito kitur. Ataskaitoje taip pat padaryta išvada, kad iš esmės rizikingesnė investicinė bankininkystė darėsi vis būdingesniu bankų veiklos bruožu ir augimas padidino problemas.

Tarptautinėse rinkose esančių finansų mažėjimas

(14) Augti bankams labai padėjo prieiga prie tarptautinių finansų rinkų naudojantis gerais kredito reitingais, taip pat prieiga prie Europos rinkų pagal EEE susitarimą. 2005 m. Islandijos bankai gana palankiomis sąlygomis pasiskolino 14 mlrd. EUR užsienio skolos vertybinių popierių rinkose. Sumažėjus prieigai prie Europos skolos vertybinių popierių rinkos, bankai savo veiklą finansavo JAV rinkose, pasinaudodami Islandijos skolos vertybinių popierių paketais, kaip įkaitu užtikrintais skoliniais įsipareigojimais. Iki žlugimo bankų priklausomybė nuo trumpalaikio skolinimosi vis labiau didėjo, todėl kilo labai didelė refinansavimo rizika, kurią, Specialiosios tyrimų komisijos nuomone, buvo galima numatyti.

Bankų savininkų finansiniai svertai

(15) Visų didžiųjų Islandijos bankų pagrindiniai savininkai buvo tarp didžiausių skolininkų (9). Specialiosios tyrimų komisijos nuomone, kai kurie akcininkai galėjo neleistinai lengvai skolintis iš bankų kaip savininkai. Didžiausias „Kaupþing“ banko akcininkas buvo „Exista hf.“, turėjęs šiek tiek daugiau kaip 20 % banko akcijų. „Exista“ taip pat buvo vienas didžiausių banko skolininkų. 2005–2008 m. laikotarpiu bendra „Kaupþing“ banko skolinimo suma „Exista“ įmonei ir susijusioms šalims (10) nuolat didėjo ir nuo 400–500 mln. EUR pasiekė 1 400–1 700 mln. EUR, o 2007–2008 m. toks skolinimas beveik prilygo banko kapitalo bazei. Toks skolinimas didžiausiems akcininkams augo nepaisant to, kad „Kaupþing“ banke jau buvo likvidumo ir refinansavimo problemų. Paskolos susijusioms šalims taip pat būdavo dažnai suteikiamos be jokio konkretaus įkaito (11). „Kaupþing“ banko pinigų rinkos fondas buvo didžiausias „Kaupþing“ banko turto valdymo įmonės fondas. 2007 m. šis fondas daug investavo į „Exista“ išleistas obligacijas. Metų pabaigoje jis turėjo maždaug 14 mlrd. ISK vertės vertybinių popierių. Tuo metu tai sudarė maždaug 20 % viso fondo turto. Robertas Tchenguizas turėjo „Kaupþing“ ir „Exista“ akcijų, taip pat buvo „Exista“ valdybos narys. Jam buvo suteiktos didelės paskolų galimybės „Kaupþing“ Islandijoje, „Kaupþing“ Liuksemburge ir „Kaupþing Singer & Friedlander“ (KSF). Iš viso Roberto Tchenguizo ir susijusių šalių iš „Kaupþing“ patronuojančiosios bendrovės gautos paskolos žlungant bankui sudarė apie 2 mlrd. EUR (12).

Rizikos koncentracija

(16) Specialioji tyrimų komisija daro išvadą, kad banko turto portfeliai buvo nepakankamai diversifikuoti, ir šis klausimas buvo susijęs su neįprasta rizika pagrindiniams akcininkams. Specialiosios tyrimų komisijos nuomone, Europos taisyklės dėl didelės rizikos buvo interpretuojamos siaurai, ypač akcininkų atžvilgiu, o bankas stengėsi išvengti šių taisyklių.

Nepakankamas nuosavas kapitalas

(17) Nors pranešimuose visada būdavo nurodyta, kad „Kaupþing“ ir kitų dviejų didžiųjų Islandijos bankų kapitalo pakankamumo rodikliai visada šiek tiek aukštesni už įstatymų nustatytą minimumą, Specialioji tyrimų komisija nustatė, kad kapitalo pakankamumo rodikliai netiksliai atspindėjo finansinį bankų pajėgumą. Taip atsitiko dėl rizikos, kurią bankų nuosavų akcijų pozicijoms kėlė pirminiai įkaitai ir išankstiniai sandoriai dėl akcijų. Akcinis kapitalas, kurį įmonės finansavo pačios ir kurį Specialioji tyrimų komisija vadina „nepakankamu nuosavu kapitalu“ (13), sudarė daugiau kaip 25 % banko kapitalo bazės (arba daugiau kaip 50 %, jei jis vertinamas lyginant su pagrindiniu kapitalo komponentu, t. y. akcininkų nuosavybe atėmus nematerialųjį turtą). Dar prisidėjo problemos, kilusios dėl rizikos, kurią lėmė tai, kad bankai turėjo vieni kitų akcijų. 2008 m. viduryje tiesioginio bankų savo akcijų finansavimo, taip pat kryžminio kitų bankų akcijų finansavimo suma siekė maždaug 400 mlrd. ISK, t. y. apie 70 % pagrindinio kapitalo komponento. Specialiosios tyrimų komisijos nuomone, akcininkų nuosavybės finansavimo mastas, skolinantis iš pačios sistemos, buvo toks, kad kilo grėsmė sistemos stabilumui. Bankai laikė didelį kiekį savų akcijų kaip savo skolinimo įkaitą, todėl akcijų kainoms krintant, jų paskolų portfelių kokybė smuko. Tai darė įtaką bankų veiklai ir dar labiau smukdė jų akcijų kainas. Reaguodami į tai (Specialioji tyrimų komisija taip mano remdamasi turima informacija), bankai mėgino dirbtinai sukurti neįprastą savų akcijų paklausą.

Bankų dydis

(18) 2001 m. bendras trijų pagrindinių bankų balansas buvo šiek tiek didesnis už metinį Islandijos bendrojo vidaus produktą (BVP). Iki 2007 m. pabaigos bankai tapo tarptautiniais ir turėjo turto, kurio vertė devynis kartus viršijo Islandijos BVP. Specialiosios tyrimų tarnybos ataskaitoje pažymima, kad iki 2006 m. stebėtojai pranešdavo, jog bankų sistema viršijo Islandijos centrinio banko pajėgumą, ir abejojo, ar jis galėtų atlikti paskutinio skolintojo vaidmenį. 2007 m. pabaigoje Islandijos trumpalaikės skolos (daugiausia susidariusios dėl bankų finansavimo) buvo 15 kartų didesnės nei užsienio valiutos rezervai, o užsienio indėliai šiuose trijuose bankuose buvo 8 kartus didesni nei užsienio valiutos rezervai. Indėlininkų ir investuotojų garantinis fondas turėjo minimalius išteklius, palyginti su banko indėliais, kuriuos jis turėjo užtikrinti. Specialioji tyrimų komisija daro išvadą, kad šie veiksniai galėjo lemti masinį banko indėlių atsiėmimą Islandijoje.

Staigus bankų augimas, palyginti su teisine ir finansine infrastruktūra

(19) Specialioji tyrimų komisija daro išvadą, kad atitinkamoms Islandijos priežiūros institucijoms trūko patikimumo, kuris būtinas, jei nėra pakankamai išteklių turinčio paskutinio skolintojo. Ataskaitoje daroma išvada, kad Finansų priežiūros institucijai ir Islandijos centriniam bankui trūko kompetencijos ir patirties, norint reguliuoti bankus ekonomikos sunkmečiu, tačiau jie galėjo imtis veiksmų, kad sumažintų bankų pasiektą rizikos lygį. Pavyzdžiui, Finansų priežiūros institucija augo ne taip pat kaip bankai, o jos vykdoma reguliavimo veikla nebuvo adekvati sparčiai besivystančioms bankų operacijoms. Ataskaitoje taip pat kritikuojama Vyriausybė ir daroma išvada, kad valdžios institucijos turėjo imtis veiksmų sumažinti galimą bankų poveikį ekonomikai – reikėjo sumažinti jų dydį arba pareikalauti vieno ar daugiau bankų perkelti savo būstinę į užsienį (14).

Visos Islandijos ekonomikos disbalansas ir per didelė plėtra

(20) Specialiosios tyrimų komisijos ataskaitoje minimi įvykiai, susiję su platesniu ekonomikos kontekstu, kuris taip pat paveikė staigų bankų augimą ir prisidėjo prie nesubalansuoto dydžio ir finansinių paslaugų sektoriaus bei likusios ekonomikos dalies sąveikos. Ataskaitoje padaryta išvada, kad Vyriausybės politika (ypač fiskalinė) veikiausiai prisidėjo prie per didelės plėtros ir disbalanso ir kad Islandijos centrinio banko pinigų politika nebuvo pakankamai griežta. Islandijos būsto finansavimo fondo skolinimo taisyklių supaprastinimas ataskaitoje taip pat nurodomas kaip „viena didžiausių piniginio ir fiskalinio valdymo klaidų, padarytų iki bankų žlugimo“ (15). Ataskaitoje taip pat kritiškai vertinamos tuometės itin lengvos bankų skolinimosi iš Islandijos centrinio banko sąlygos ir kad Islandijos centrinio banko trumpalaikės garantuotos paskolos padidėjo nuo 30 mlrd. ISK 2005 m. rudenį iki 500 mlrd. ISK 2008 m. spalio pradžioje.

Islandijos krona, užsienio sąskaitų disbalansas ir kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimų sandorių vertės skirtumai

(21) Ataskaitoje pažymima, kad 2006 m. Islandijos kronos vertė buvo netvariai didelė, Islandijos einamųjų sąskaitų deficitas buvo didesnis kaip 16 % BVP, o įsipareigojimai užsienio valiuta atėmus turtą siekė beveik visą metinį BVP. Taip buvo sudarytos sąlygos finansų krizei. 2007 m. pabaigoje kronos vertė buvo sumažėjusi, o kredito įsipareigojimų nevykdymo apsikeitimų sandorių vertės skirtumai Islandijoje ir bankuose eksponentiškai didėjo.

2.3. Priemonės, kurių imtasi bankų sektoriui atkurti

(22) Po trijų didžiausių komercinių bankų (įskaitant „Kaupþing“) žlugimo 2008 m. spalio mėn. Islandijos valdžios institucijos susidūrė su precedento neturinčiu iššūkiu apsaugoti tolesnes bankų operacijas Islandijoje (16). Politika, kurios laikėsi Islandijos Vyriausybė, iš esmės nustatyta Nepaprastosios padėties įstatyme (17), kurį Islandijos parlamentas priėmė 2008 m. spalio 6 d. Įstatymu Finansų priežiūros institucijai suteikti specialieji įgaliojimai perimti finansų įmonių kontrolę ir reikiamai disponuoti jų turtu ir įsipareigojimais. Finansų ministras įgaliotas Iždo vardu išmokėti lėšas steigiant naujas finansų įmones. Be to, nustatyta, kad finansų įmonių bankroto bylose pirmenybė teikiama indėlių, o ne kitiems reikalavimams. Vyriausybė paskelbė, kad indėliai šalies komerciniuose ir taupomuosiuose bankuose ir jų skyriuose Islandijoje bus visiškai apsaugoti.

(23) Pagal šią politiką pirmiausia siekta apsaugoti pagrindines šalies bankų, mokėjimų ir atsiskaitymų sistemų funkcijas. Per pirmąsias savaites po žlugimo, bendradarbiaudama su Tarptautiniu valiutos fondu (TVF), Islandijos Vyriausybė parengė ekonomikos programą, pagal kurią 2008 m. lapkričio 20 d. buvo patvirtintas Islandijos prašymas, kad fondas sudarytų dvejų metų rezervinį susitarimą, taip pat, kad TVF suteiktų 2,1 mlrd. JAV dolerių (USD) paskolą, skirtą Islandijos valiutos atsargoms padidinti. Papildomas paskolas iki 3 mlrd. USD užtikrino kitos Skandinavijos šalys ir kai kurie kiti prekybos partneriai. Iš TVF paskolos 827 mln. USD buvo panaudoti iš karto, o likusi suma išmokėta aštuoniomis lygiomis dalimis pagal programos ketvirčių apžvalgas.

(24) TVF programa – plati stabilizavimo programa, kurioje dėmesys sutelktas į tris svarbiausius tikslus. Pirma – stabilizuoti kroną ir susigrąžinti pasitikėjimą ja, kad būtų suvaldyta neigiama krizės įtaka ekonomikai. Tarp panaudotų priemonių buvo ir naujos kapitalo kontrolės priemonės, skirtos kapitalo nutekėjimui sustabdyti. Antra, programoje buvo numatyta išsami bankų restruktūrizavimo strategija, kurios galutinis tikslas – atgaivinti Islandijos finansų sistemos gyvybingumą ir apsaugoti šalies tarptautinius finansinius santykius. Tarp antraeilių tikslų buvo siekis užtikrinti objektyvų bankų turtų vertės nustatymą, padidinti turto susigrąžinimą ir stiprinti priežiūrą. Trečia, šia programa siekta užtikrinti tvarius viešuosius finansus apribojant bankrutavusių bankų nuostolių padengimą valstybės lėšomis ir įgyvendinti vidutinės trukmės finansų konsolidavimo planą.

(25) Islandijos valdžios institucijos pabrėžė, kad valdžios institucijų politikos galimybės yra ribotos dėl išskirtinių aplinkybių, susijusių su didelio masto bankų sistema ir su iždo finansiniu pajėgumu. Todėl pasirinkti sprendimai daug kuo skyrėsi nuo priemonių, kurių ėmėsi kitų šalių, kuriose kilo grėsmė finansiniam stabilumui, Vyriausybės.

(26) Remiantis Nepaprastosios padėties įstatymu, trys dideli komerciniai bankai – „Glitnir“, „Landsbanki Íslands“ ir „Kaupþing“ – buvo padalyti į „senuosius“ ir „naujuosius“. Finansų ministras įsteigė tris akcines bendroves, kurios perėmė šalyje vykdomas senųjų bankų operacijas ir paskyrė jų direktorių valdybas. Finansų priežiūros institucija perėmė senųjų bankų kontrolę, asignavo iš esmės jų vidaus turtą ir įsipareigojimus (indėlius) naujiesiems bankams, kurie tęsė bankų operacijas Islandijoje, o senųjų bankų priežiūra buvo pavesta atitinkamiems jų pertvarkymo komitetams (18). Užsienio turtas ir įsipareigojimai buvo daugiausia paskirti seniesiems bankams, kurie vėliau buvo likviduoti ir galiausiai nutraukė visas užsienio operacijas (19).

(27) 2008 m. lapkričio 14 d. trijų naujųjų bankų laikinuosiuose pradiniuose balansuose pateiktais skaičiavimais, bendras bankų turtas sudarė 2 886 mlrd. ISK, o valstybės suteiktas kapitalas – 385 mlrd. ISK. Bendra numatyta obligacijų, kurias naujieji bankai turėjo išleisti senųjų bankų naudai, kaip mokestį už perduoto turto vertę, viršijančią įsipareigojimus, suma buvo 1 153 mlrd. ISK. Finansų priežiūros institucija pavedė „Deloitte LLP“ įvertinti perduoto turto ir įsipareigojimų vertę. Nepriklausomo vertinimo metu buvo nustatytos ne perduoto grynojo turto vertės, o tam tikras ribos. Taip pat paaiškėjo, kad bankų kreditoriai yra nepatenkinti vertinimu, kuris, jų manymu, nebuvo nešališkas, ir skundėsi negalintys apginti savo interesų. Dėl šių problemų buvo pakeista atsiskaitymo tarp senųjų ir naujųjų bankų politika bei numatyta, kad šalys, užuot pasikliovusios nepriklausomo eksperto vertinimais, turėtų mėginti derybomis pasiekti susitarimus dėl perduoto grynojo turto vertės.

(28) Buvo aišku, kad šalims bus sudėtinga susitarti dėl vertinimo, nes jis akivaizdžiai priklausė nuo įvairių prielaidų, dėl kurių šalys galėjo nesutarti. Valstybė siekė sudaryti susitarimus dėl bazinio įvertinimo, kuriuo būtų padėtas tvirtas pamatas pradiniam naujų bankų kapitalizavimui. Turto, viršijančio bazinį įvertinimą, kainų rodiklius buvo galima priskirti kreditoriams sąlyginių obligacijų forma arba bankų rizikos kapitalo vertės padidėjimo forma, nes per derybas metu paaiškėjo, kad „Glitnir“ ir „Kaupþing“ pertvarkymų komitetai ir dauguma jų kreditorių gali norėti įsigyti naujųjų bankų turto ir tokiu būdu jie galėtų pasipelnyti iš galimai padidėsiančių perduoto turto verčių.

(29) Visiškas trijų naujų bankų kapitalizavimas ir susitarimų su senųjų bankų kreditoriais pagrindas buvo paskelbtas 2009 m. liepos 20 d. Vyriausybė, kaip vienintelė trijų naujų bankų savininkė, su senųjų bankų pertvarkymo komitetais sudarė susitarimo projekto metmenis dėl būdų, kuriais bus gauta ir sumokėta kompensacija už grynojo turto perdavimą naujiesiems bankams. Dviejų naujųjų bankų („Íslandsbanki“ ir „Arion banki“) atžvilgiu buvo numatytos ir sąlyginės sutartys, pagal kurias senieji bankai turėjo pasirašyti didžiąją dalį akcijų naujuosiuose bankuose.

(30) Remdamiesi pirmiau nurodytais preliminariais susitarimais, senųjų bankų pertvarkymo komitetai nusprendė 2009 m. spalio mėn. („Glitnir“) ir 2009 m. gruodžio mėn. („Kaupþing“ ir „Landsbanki Islands“) pasinaudoti sutartomis galimybėmis ir pasirašyti naujųjų bankų akcijas. 2009 m. gruodžio 18 d. Vyriausybė pranešė, kad banko atkūrimas baigtas ir kad Islandijos valdžios institucijos sudarė susitarimus su naujaisiais bankais ir susitarimus su „Glitnir Bank“, „Landsbanki Íslands“ ir „Kaupþing“ pertvarkymo komitetais jų kreditorių vardu dėl atsiskaitymų, susijusių su turtu, kuris buvo perduotas iš senųjų bankų naujiesiems, ir kad naujieji bankai bus visiškai finansuojami.

(31) Kaip paaiškėjo vėliau, iždo įnašas į naujųjų bankų turtą buvo labai sumažintas: nuo pradžioje numatytų 385 mlrd. ISK iki 135 mlrd. ISK akcinio kapitalo forma, o dviejų iš trijų bankų atveju – „Íslandsbanki“ ir „Arion banki“ – maždaug 55 mlrd. ISK antrojo lygio kapitalo subordinuotųjų paskolų forma arba iš viso 190 mlrd. ISK. Be to, iždas „Íslandsbanki“ ir „Arion banki“ suteikė tam tikras likvidumo priemones. Senųjų bankų naujiesiems bankams suteiktas akcinis kapitalas iš viso sudarė maždaug 156 mlrd. ISK. Todėl bendra naujų bankų kapitalizavimo suma buvo maždaug 346 mlrd. ISK. Taigi, sutartyse vietoje visiškos trijų bankų nuosavybės teisės buvo numatyta, kad valstybės turtas bus sumažintas maždaug iki 5 % „Íslandsbanki“ atveju, 13 % – „Arion banki“ atveju ir 81 % – „Landsbankinn“ atveju.

(32) Nors šis senųjų bankų kreditorių įvykdytas dviejų iš trijų bankų perėmimas išsprendė didžiausius finansų sektoriaus atkūrimo klausimus ir padėjo tvirtesnį kapitalo pagrindą naujiesiems bankams, liko daug trūkumų, kuriuos reikėjo ištaisyti. Nuo 2009 m. rudens bankai daugiausia pastangų skyrė spręsdami vidaus klausimus, formuodami bendrą savo operacijų strategiją ir ypač restruktūrizuodami savo paskolų portfelius, kurie kėlė didžiausią riziką jų operacijoms ir ilgalaikiam gyvybingumui. Restruktūrizavimo procesas vyko sunkiai dėl įvairių sudėtingų veiksnių, įskaitant Aukščiausiojo Teismo sprendimus dėl Islandijos kronomis suteiktų, bet pagal užsienio valiutas indeksuotų paskolų neteisėtumo. Su „Arion banki“ susiję šio restruktūrizavimo kausimai aptariami toliau.

2.4. Makroekonominė aplinka

(33) Po 2008 m. spalio mėn. įvykusio bankų žlugimo prasidėjo didelė ekonominė sumaištis. Islandijos finansų sistemos sunkumus didino smukęs pasitikėjimas jos valiuta. Krona gerokai nuvertėjo per pirmąjį 2008 m. ketvirtį ir dar kartą rudenį, prieš trijų komercinių bangų žlugimą ir po jo. Nepaisant kapitalo kontrolės priemonių, kurių imtasi 2008 m. rudenį, valiutos kurso svyravimas tęsėsi 2009 m. (20) Ši maišatis sukėlė didelį Islandijos ekonomikos nuosmukį: 2009 m. BVP sumažėjo 6,8 %, o 2010 m. – 4 %.

(34) Viena ekonominės krizės pasekmių buvo staigiai išaugęs nedarbas (nuo 1,6 % 2008 m. iki 8 % 2009 m.), išaugusi infliacija ir sumažėjęs realusis darbo užmokestis. Be to, labai išaugo bendrovių ir namų ūkių skola ir neveiksnių paskolų dalis bankų paskolų portfeliuose, taip pat finansinių sunkumų patiriančių įmonių, kurias perėmė naujieji bankai, skaičius. Didelės fiskalinės bankų sistemos restruktūrizavimo sąnaudos taip pat lėmė didelį fiskalinio deficito ir viešojo sektoriaus skolos augimą.

(35) Po didelio nuosmukio Islandijos statistikos institucijos pateikti preliminarūs duomenys parodė 2011 m. antros pusės ir visų metų pokyčius – BVP augimas sudarė 3,1 %, palyginti su 2010 m.

(36) Ekonomika 2011 m. augo daugiausia dėl padidėjusios vidaus paklausos, ypač dėl 4 % išaugusio privataus namų ūkio vartojimo. Prisidėjo ir augantis uždarbis bei socialinės išmokos, taip pat kai kurios politikos iniciatyvos, kurių buvo imtasi norint palengvinti namų ūkių skolos mokėjimo naštą, įskaitant laikiną palūkanų subsidijavimą, paskolų mokėjimo įšaldymą ir ankstyvą privačių pensijų santaupų grąžinimą. Preliminarūs 2011 m. duomenys taip pat rodo lėtai augantį, iki tol buvusį itin žemo lygio, investavimą (21). Per pastaruosius trejus metus sumažėjo valdžios sektoriaus vartojimo lygis.

(37) Po bendraisiais makroekonomikos duomenimis slypi svarbesni sektorių skirtumai. Žlugo ne tik finansų sektorius – labai susiaurėjo statybų ir daugelis kitų šalies gamybos ir paslaugų sektorių. Kita vertus, išaugo kai kurie eksporto sektoriai. Dėl žemo kronos kurso ir gana stabilių jūros ir aliuminio produktų kainų užsienio valiuta prasidėjus ekonomikos krizei eksporto pajamos išaugo, taip pat padidėjo pajamos iš turizmo ir kitų paslaugų eksporto. Tuo pat metu labai smuko importo lygis, todėl 2010 m. laikinai prekybos balansas (22) maždaug 10 % viršijo BVP. Tačiau 2011 m. padidėjus vidaus paklausai, importas vėl išaugo, ir tai lėmė mažesnį 8,2 % BVP teigiamą prekybos balansą.

(38) Islandijos statistikos institucijos 2012–2017 m. prognozės rodo, kad laipsniškas ekonomikos atsigavimas tęsis, o 2012 m. jis buvo 2,6 %. Panašaus augimo lygio tikimasi visą prognozuojamą laikotarpį. Tačiau kai kurios prognozės kelia abejonių. Planuojamos didelio masto pramonės investicijos gali būti vėl atidėtos. Islandijos prekybos sąlygas neigiamai paveiktų užsitęsęs nuosmukis pagrindinėse prekybos šalyse, o tai reikštų mažesnį augimo tempą Islandijoje. Lėčiau, nei tikėtasi, mažėjanti namų ūkių ir įmonių skolos našta ir toliau ribos vidaus paklausą bei ekonomikos augimo perspektyvas. Augimui taip pat gali kliudyti nesibaigiantis kainų nestabilumas, susijęs su valiutos kurso svyravimu kapitalo kontrolės priemonių pašalinimo kontekste.

2.5. Finansų priežiūra ir reguliavimo sistemos gerinimas

(39) Finansų priežiūros institucija, atlikusi pradinį darbą, susijusį su naujųjų bankų įsteigimu ir iš senųjų bankų perkelto grynojo turto vertės įvertinimu, 2009 m. pavasarį atliko naujųjų bankų ir jų verslo planų, finansinių pajėgumų ir kapitalo reikalavimų vadinamuose užbaigimo projektuose auditą. Jis buvo atliktas padedant tarptautinei konsultavimo vadybos klausimais įmonei „Oliver Wyman“.

(40) Užbaigusi auditą, Finansų priežiūros institucija suteikė bankams veiklos licencijas pagal įvairias sąlygas. Atsižvelgiant į turto portfelių kokybę ir numatomą ekonomikos padėties netikrumą, manyta, kad minėtiems trims bankams reikia nustatyti aukštesnius kapitalo reikalavimus nei įstatymuose numatytas minimumas. Todėl Finansų priežiūros institucija jiems nustatė 16 % kapitalo pakankamumo rodiklių minimumą ir 12 % pirmojo lygio kapitalo pakankamumo rodiklio minimumą. Reikalavimai turėjo būti vykdomi ne trumpiau kaip 3 metus, nebent Finansų priežiūros institucija juos peržiūrėjusi būtų nusprendusi kitaip. Taip pat buvo nustatytos likvidumo sąlygos, pagal kurias reikalauta, kad turimos likvidžios lėšos bet kuriuo metu sudarytų ne mažiau kaip 20 % indėlių ir kad grynieji pinigai arba grynųjų pinigų ekvivalentai sudarytų ne mažiau kaip 5 % indėlių. Be to, nustatyti reikalavimai dėl kitų klausimų, kaip antai paskolų portfelių restruktūrizavimo, rizikos įvertinimo, bendrojo valdymo ir nuosavybės. Panašius kapitalo reikalavimus Finansų priežiūros institucija nustatė ir kitoms finansų įmonėms.

(41) Ekonomikos stabilizavimo programoje, kuri buvo sudaryta konsultuojantis su TVF, buvo numatyta visos finansinių paslaugų reguliavimo sistemos peržiūra ir priežiūra, siekiant pagerinti apsaugą nuo ateityje galimų finansų krizių. Vyriausybė pakvietė buvusį Suomijos finansų priežiūros institucijos generalinį direktorių Kaarlo Jännärį atlikti esamos reguliavimo sistemos ir priežiūros praktikos įvertinimą. Tarp K. Jännärio pateiktų pagerinimo pasiūlymų buvo siūlymas sukurti Nacionalinį kredito registrą prie Finansų priežiūros institucijos, siekiant sistemoje sumažinti kreditų riziką. Jo ataskaitoje taip pat buvo siūloma nustatyti griežtesnes taisykles ir praktiką, susijusias su didele rizika ir skolinimu, taip pat vykdyti daugiau patikrinimų vietoje, kad būtų galima patvirtinti ne vietoje vykdomos priežiūros duomenis ir ataskaitas, ypač susijusias su kredito rizika, likvidumo rizika ir užsienio valiutų rizika. Taip pat rekomenduota peržiūrėti ir pagerinti indėlių garantijos sistemą, atidžiai sekant įvykius ES.

(42) Vėliau Vyriausybė pateikė Islandijos parlamentui įstatymo projektą, kuris, be kita ko, buvo pagrįstas K. Jännärio pateiktais siūlymais ir nuo 2009 m. atliktais EEE finansinės veiklos teisės aktų pakeitimais. Jis buvo priimtas ir įsigaliojo 2010 m. liepos 1 d. kaip Įstatymas Nr. 75/2010. Naujuoju įstatymu buvo padaryta daug Finansų įmonių įstatymo pakeitimų. Vėliau buvo padaryta keletas kitų finansų įmonių teisės aktų bei finansinių paslaugų reguliavimo ir priežiūros pakeitimų. Šie teisiniai pakeitimai plačiau aptarti priede.

2.6. Svarbiausi ateities iššūkiai (23)

(43) Nepaisant didelių laimėjimų pertvarkant finansų sektorių, Islandija vis dar jaučia 2008 m. rudenį ištikusios finansų ir valiutos krizės pasekmes. Finansų krizė atskleidė įvairių finansų sistemos trūkumų, kuriuos privalu spręsti, jei norima susigrąžinti visuomenės pasitikėjimą. Akivaizdu, kad Islandija, kaip ir daugelis kitų sunkią finansų krizę išgyvenusių šalių, susiduria su įvairiais iššūkiais mėgindama keisti finansinių paslaugų teisinę ir veiklos aplinką, kad ateityje finansų sistema būtų perspektyvi ir veiksminga ir kad kuo labiau sumažėtų kitų smūgių pasikartojimo sistemoje pavojus.

(44) Tiesioginiai iššūkiai, su kuriais šiuo metu susiduria Islandijos finansų įmonės, yra susiję su tuo, kad bankai veikia saugioje aplinkoje, kurioje taikomos kapitalo kontrolės priemonės ir visapusės indėlių garantijos. Bankai dabar turi pasirengti veikti ne tokioje saugioje aplinkoje, iš kurios kapitalo kontrolės priemonės bus pašalintos ir kurioje indėlių garantijoms vėl bus taikoma atitinkamose ES ir EEE direktyvose nustatyta tvarka (24). Islandijos valdžios institucijos pabrėžė, kad įvedant naujas taisykles privaloma laikytis ypatingo atsargumo šiuo atžvilgiu.

(45) Kitas didelis iššūkis yra būtinybė dar labiau pritaikyti teisinę ir reguliavimo sistemą, kad finansų sistema būtų tvirta ir veiksminga. Ši nuostata taip pat atitinka EEE ir tarptautinių teisės aktų raidą (25).

2.7. Konkurencijos padėtis Islandijos finansų sektoriuje

(46) Remiantis pastaruoju metu iš Islandijos valdžios institucijų (26) gauta informacija, po bankų žlugimo radikaliai pasikeitė konkurencija finansų rinkoje. Finansų įmonių skaičius sumažėjo, nes keletas taupomųjų ir komercinių bankų bei specializuotųjų skolintojų likviduojami arba sujungti su kitomis įmonėmis (27). Finansų įmonių skaičius toliau mažėja: 2011 m. kovo mėn. įvyko „Landsbankinn“ ir „SpKef“ susijungimas, o 2011 m. gruodžio mėn. įvyko „Landsbankinn“ ir „Svarfdaelir“ taupomojo banko susijungimas, kurį 2012 m. birželio 20 d. patvirtino Priežiūros institucija. Mažėjant finansų įmonių skaičiui ir didesniems bankams perimant uždaromų bankų indėlius, koncentracija vidaus rinkoje padidėjo. Kita vertus, bendras naujųjų bankų EEE finansų rinkose skaičius yra kur kas mažesnis nei jų pirmtakų, nes tarptautinės bankų operacijos buvo nutrauktos.

(47) Be to, vidaus rinka labai susitraukė išnykus arba labai sumenkus kai kuriems rinkos segmentams. Beveik išnykus akcijų rinkai ir įdiegus kapitalo kontrolės priemones sumažėjo atliekamų operacijų skaičius akcijų ir valiutų rinkose, todėl investavimo galimybės tapo ribotos. Esant žemiausiam istoriniu požiūriu investicijų į ekonomiką lygiui ir bendrai aukštam namų ūkio ir įmonių įsiskolinimo lygiui, kredito poreikis yra žemas. Po įvykusio žlugimo bankai telkė pastangas vidaus problemoms spręsti ir stengėsi restruktūrizuoti savo paskolų portfelius ir kai kuriuos savo didžiausius verslo klientus.

(48) Iki finansų krizės taupomųjų bankų rinkoje bendrai turimi indėliai sudarė maždaug 20–25 %. Dabar ši dalis sumenko iki maždaug 2–4 %. Rinkos dalis, kurią taupomieji bankai ir komerciniai bankai prarado išėję iš rinkos, atiteko trims didžiausiems komerciniams bankams – „Arion banki“, „Íslandsbanki“ ir „Landsbanki“. Visi trys didieji bankai dabar sudaro maždaug 90–95 % rinkos vietoj ankstesnių 60–75 %, o „Landsbankinn“ rinkos dalis šiose ribose yra didžiausia. Be 10 regioninių taupomųjų bankų, šiuo metu užimančių maždaug 2–4 % rinkos, vienintelis kitas rinkos žaidėjas yra restruktūrizuotas „MP banki“ (28), kurio rinkos dalis sudaro 1–5 %.

(49) Taigi, Islandijos finansų rinka yra aiškiai oligopolinė – trys didžiausios įmonės kartu galėtų užimti rinkoje dominuojančią padėtį. Pasak Islandijos konkurencijos institucijos, kurios nuomonės dėl konkurencijos padėties Islandijoje ir galimų priemonių Priežiūros institucija teiravosi, esama didelių kliūčių norint patekti į Islandijos bankų rinką. Tai kenkia konkurencijai. Taip pat kyla kai kurių kliūčių vartotojams, norintiems pakeisti banką. Islandijos valdžios institucijos taip pat pripažino, kad valiutų kursų rizika, susijusi su silpna ir neprekiaujama Islandijos valiuta krona, dar labiau apribojo konkurenciją ir atbaidė užsienio bankus ir įmones, norinčias patekti į Islandijos rinką.

(50) Islandijos konkurencijos institucija pastaruoju metu sutelkė dėmesį į ypatingą klausimą, susijusį su bankų operacijų ir jų bendradarbiavimo šioje srityje IT infrastruktūra. Tai susiję su finansų įstaigoms bendrai priklausančiu IT paslaugų teikėju „Reiknistofa bankanna“ (Islandijos bankų duomenų centras, toliau – RB). Šį klausimą, svarbų vertinantį šią bylą, kartu su kitais klausimais aptarė Priežiūros institucija, Islandijos valdžios institucijos ir bankai.

(51) RB bendrai priklauso trims pagrindiniams Islandijos bankams, dviem taupomiesiems bankams, Islandijos taupomųjų bankų asociacijai ir trims pagrindiniams Islandijos mokėjimo kortelių tvarkytojams. „Landsbankinn“ priklauso 36,84 % RB akcijų, „Íslandsbanki“ – 29,48 %, o „Arion banki“ – 18,7 %. Tad trims komerciniams bankams bendrai priklauso 85,02 % RB akcijų. RB klientai yra Islandijos centrinio banko ir kitų finansų įstaigų bei kitų valstybės subjektų savininkai. Bankai šioje srityje daug bendradarbiauja, nes RB sukūrė Islandijos tarpuskaitos ir atsiskaitymų sistemą. Jis taip pat teikia keletą pagrindinių bankininkystės paslaugų, kurios skirtos įvairiems nuomininkams ir jomis naudojasi dauguma Islandijos bankų. Be to, RB tvarko el. sąskaitų faktūrų ir el. mokėjimų sistemą, skirtą akcinėms bendrovėms ir vartotojams.

(52) Pasak Islandijos konkurencijos institucijos, dėl 2008 m. įvykusio žlugimo mažesni bankai ir taupomieji bankai tapo ypač pažeidžiami. Reikalingos IT paslaugos buvo ypač svarbios mažesnėms finansų įmonėms, nes jas galima vertinti kaip vieną iš kliūčių naujiems rinkos dalyviams norint patekti į rinką. Kuriant IT paslaugų didesnėms finansų įmonėms platformą labai prisidėjo RB, o taupomiesiems bankams ir mažesniems rinkos dalyviams – „Teris“. Pastaraisiais metais uždarius daug mažų finansų įmonių, „Teris“ neteko didelės dalies pajamų, todėl 2012 m. sausio mėn. ši įmonė pardavė RB kai kurias savo IT priemones. Pasak RB ir „Teris“, šiuo sandoriu, be kita ko, siekta užtikrinti IT paslaugų teikimo mažesnėms finansų įmonėms tęstinumą.

(53) Islandijos konkurencijos institucija nagrinėjo du klausimus, susijusius su RB: pirma, ar bendrą nuosavybę ir bankų bendradarbiavimą su kitomis finansų įmonėmis RB forume reikėtų laikyti draudimo dėl ribojamosios veiklos pagal Islandijos konkurencijos įstatymo 10 straipsnį pažeidimu; antra, RB įvykdyto pagrindinio „Teris“ turto pirkimo suderinamumas vertinamas pagal to paties įstatymo nuostatas, taikomas įmonių susijungimui. Tačiau 2012 m. gegužės mėn. abu klausimai buvo išspręsti, RB sudarius susitarimą su savo savininkais ir su Islandijos konkurencijos institucija (29).

(54) Be pirmiau minėtų klausimų, tiesiogiai susijusių su Islandijos finansų rinka, Islandijos konkurencijos institucija ypač pabrėžė būtinybę nedelsiant užbaigti veikiančių įmonių (30) pardavimą ir restruktūrizavimą. Daugelį veikiančių įmonių bankai (kaip šių įmonių kreditoriai) perėmė dėl per didelio įsiskolinimo po 2008 m. ekonomikos žlugimo. Pasak Islandijos konkurencijos institucijos, gali kilti interesų konfliktas, jei bankai tuo pat metu teiktų finansines paslaugas įmonėms ir savo įmonėms. Islandijos konkurencijos institucija laikosi nuomonės, kad tiesioginė ir netiesioginė bankų nuosavybė (31) yra labiausiai paplitusi ir pavojingiausia konkurencijos problema po finansų krizės, nes tai turi įtakos kone visoms Islandijos įmonėms ir pramonei. Islandijos konkurencijos institucijos nuomone, greičiau restruktūrizavus įmones, pagerėtų konkurencija finansų rinkoje. Jei bankams, kurie dalyvauja restruktūrizuojant savo verslo klientus, taikomi reikalavimai pateikti pranešimą pagal nacionalines įmonių susijungimo kontrolės nuostatas, Islandijos konkurencijos institucija tokiu atveju dažnai nustato sąlygas bankų nuosavybei. Tačiau rasti visapusį šios problemos sprendimą sudėtinga, nes ji iš esmės susijusi su dideliu Islandijos verslo sektoriaus įsiskolinimu.

(55) Savo pasiūlyme Priežiūros institucijai visi trys komerciniai bankai („Arion banki“, „Íslandsbanki“ ir „Landsbankinn“) išreiškė nuomonę, kad nuo 2008 m. rudens Islandijos finansų rinkoje neįvyko jokių didelių konkurencijos sąlygų pasikeitimų, kurie turėtų kelti susirūpinimą. Rinkoje vyko veiksminga konkurencija, neužfiksuota jokių trijų didžiausių dalyvių slaptų susitarimų. Tirdama rinkos konkurencijos sąlygas Islandijos konkurencijos institucija neatsižvelgė į tam tikrus svarbius veiksnius. Nors užsienio bankų Islandijoje nėra, jie nuo seno ir vis dar aktyviai konkuruoja su Islandijos bankais dėl įmonių paskolų ir kitų finansinių paslaugų teikimo didžiausiems klientams, pavyzdžiui, įmonėms, užsiimančioms eksporto veikla (žuvininkystės įmonėms, daug energijos vartojančioms pramonės šakoms ir kt.), taip pat valstybės ir savivaldybių veiklai.

(56) Tačiau šis požiūris prieštarauja Islandijos valdžios institucijų pasiūlyme išreikštai nuomonei, kuri išdėstyta pirmiau minėtoje ekonomikos reikalų ministro ataskaitoje Islandijos parlamentui, ir Islandijos konkurencijos institucijos nuomonei. Be to, kaip išdėstyta toliau, nepaisant kai kurių išlygų, susijusių su konkurencijos sąlygų analize, „Arion banki“ nusprendė prisiimti tam tikrus įsipareigojimus, skirtus konkurencijos iškraipymui, susijusiam su teikiamomis pagalbos priemonėmis, riboti. Šie įsipareigojimai pateikti priede.

3. PRIEMONIŲ APRAŠYMAS

3.1. Gavėjas

(57) Kaip aprašyta pirmiau, „Kaupþing“ žlugo 2008 m. kartu su kitais dviem dideliais Islandijos komerciniais bankais. Norėdamos užtikrinti šalies bankų sektoriaus veiklos tęstinumą, Islandijos valdžios institucijos ėmėsi tam tikrų priemonių kai kurioms (senojo banko) „Kaupþing hf“ operacijoms atkurti, įskaitant „Nýja Kaupþing hf“ (dabar – „Arion banki“) įsteigimą ir kapitalizavimą.

3.1.1. „Kaupþing“

(58) Iki 2008 m. finansų krizės „Kaupþing“ buvo didžiausias Islandijos bankas. 2007 m. pabaigoje jo balansas sudarė 5 347 mlrd. ISK (58,3 mlrd. EUR). „Kaupþing“ pirmiausia buvo šiaurės Europos bankas, veikiantis trylikoje šalių. Jis teikė integruotas finansų paslaugas įmonėms, instituciniams investuotojams ir fiziniams asmenims. Šios paslaugos buvo padalytos į penkis verslo segmentus: korporacinė ir mažmeninė bankininkystė, kapitalo rinkos, iždas, investicinė bankininkystė, turto valdymas ir privati bankininkystė. Be to, bankas turėjo mažmeninės bankininkystės tinklą Islandijoje, kurioje buvo įkurta būstinė, ir mažesnį tinklą – Norvegijoje bei Švedijoje. „Kaupþing“ per savo patronuojamąsias įmones turėjo bankininkystės licencijas Danijoje, Švedijoje, Liuksemburge bei Jungtinėje Karalystėje ir filialus Suomijoje, Norvegijoje bei Meno saloje. Pagrindinės „Kaupþing“ patronuojamosios įmonės buvo „Kaupþing Singer & Friedlander“ (JK) ir „FIH Erhvervsbank“ (Danija), be to, veikė dar šešiolika kitų banko patronuojamųjų įmonių ir filialų įvairiose Europos, Šiaurės Amerikos, Azijos ir Artimųjų Rytų šalyse. 2007 m. pabaigoje banke dirbo 3 334 žmonės. Banko akcijos buvo įtrauktos į „OMX Nordic“ biržos sąrašą Reikjavike ir Stokholme.

3.1.2. „Arion banki“

(59) „Kaupþing“ veiklos perėmėjas „Arion banki“ yra Islandijos bankas, teikiantis universalias finansų paslaugas įmonėms, instituciniams investuotojams ir fiziniams asmenims. Banko tikslas – būti ryšių banku ir daugiausia dėmesio skirti didelėms bendrovėms ir fiziniams asmenims, kuriems reikalingi plataus spektro finansiniai sprendimai.

(60) „Arion banki“ grupę sudaro patronuojančioji įmonė ir aštuonios pagrindinės patronuojamosios įmonės, kurios yra neatsiejama banko operacijų dalis (32).

(61) Dėl pastaruoju metu vykusio ir tebevykstančio paskolų portfelio restruktūrizavimo bankas perėmė turtą, kuris priskiriamas parduoti laikomo turto kategorijai, arba jei susigrąžinimo darbas nebaigtas – laikinosioms operacijoms. Pasak banko, jis vis tiek stengiasi be reikalo nedelsti ir parduoti tokį turtą (33).

(62) Kitos valdomos akcijos yra „Auðkenni“ (patronuojančioji bendrovė, tvarkanti internetinės bankininkystės saugumo kodus; 20 %) ir „Reiknistofa bankanna“ (Islandijos bankų duomenų centras, RB; 18,05 %). „Arion banki“ uždarė (arba šiuo metu uždaro) iš viso 15 įmonių, kuriose bankas turėjo akcinio kapitalo dalį. Šioms įmonėms taikomas likvidavimo procesas arba jos neturi turto, arba nevykdo veiklos.

(63) Pagrindiniai bankininkystės produktai skirstomi į toliau nurodytas keturias kategorijas: turto valdymas, investicinė bankininkystė, korporacinė bankininkystė ir mažmeninė bankininkystė.

Turto valdymas

(64) Šį sektorių sudaro pardavimas ir paslaugos, privati bankininkystė ir institucinio turto valdymas. Banko patronuojamoji įmonė „Stefnir“, turto valdymo įmonė, tvarko lėšų valdymo verslą, o „Arion banki“ turto valdymo skyrius yra pagrindinis lėšų skirstytojas. Šis turto valdymo skyrius yra svarbiausias Islandijos rinkos dalyvis, kurio tvarkomas „Arion banki“ ir patronuojamųjų įmonių turtas 2011 m. pabaigoje buvo daugiau kaip 659 mlrd. ISK.

(65) Šis turto valdymo skyrius yra turto valdymas savo klientų vardu, įskaitant institucinius investuotojus, korporacijas, didelės grynosios vertės klientus ir mažmeninius investuotojus. Jis aptarnauja klientus, siekiančius skirtingų investicinių tikslų, ir siūlo platų paslaugų spektrą. Be įvairių savitarpio fondų, alternatyvių investavimo priemonių ir pensijų sistemų planų, šis skyrius teikia galimybę naudotis pritaikyto turto paskirstymo strategijomis ir sąskaitų tvarkymo paslaugomis. Taip pat teikiamos lėšos iš kitų svarbiausių pasaulinių lėšų valdymo įmonių.

Investicinė bankininkystė

(66) Verslo klientams įvairios paslaugos teikiamos per keturias svarbiausias produktų sritis: — susijungimų ir įsigijimo konsultacijas, — kapitalo rinkos sandorius, — įsigijimų ir finansinių svertų finansavimą, — pagrindines investicijas.

(67) Šioje srityje siekiama jungti banko konsultacines ir finansavimo galimybes, sukurti integruotus sprendimus klientams, artimai bendradarbiaujant su kitais banko skyriais, ypač su kapitalo rinkos ir korporacinės bankininkystės.

Korporacinė bankininkystė

(68) Korporacinė bankininkystė skirstoma į 7 sritis: korporacinis skolinimas, specializuotasis skolinimas, teisė ir dokumentai, portfelių valdymas, korporacinės paslaugos, skolų išieškojimas ir faktoringas. Korporacinės bankininkystės srityje įvairios finansinės paslaugos ir produktai siūlomi verslo klientams – nuo vidutinio dydžio įmonių iki didelių korporacijų. Svarbiausias dėmesys šiame skyriuje skiriamas ilgalaikių ryšių su savo klientais išlaikymui ir pagal užsakymą pritaikytų sprendimų bei individualizuotų paslaugų teikimui.

(69) „Arion banki“ mano, kad viena svarbiausių jo veiklos užduočių – spręsti įmonių skolų klausimus, ir padarė didelę pažangą restruktūrizuodamas įmones. Korporacinės bankininkystės skyriaus skolų išieškojimo padalinys yra atsakingas už banko skolų išieškojimą, t. y. įmonių, kurios patiria mokėjimo sunkumų, restruktūrizavimą. Didelė darbo dalis jau atlikta ir netrukus bus baigtas.

Mažmeninė bankininkystė

(70) Mažmeninė bankininkystė Islandijos rinkoje sudaro 30 %. Visoje Islandijoje yra 24 tuo užsiimantys padaliniai ir daugiau kaip 100 000 klientų. Šie padaliniai teikia plataus spektro paslaugas, konsultacijas dėl indėlių ir paskolų, mokėjimo kortelių, pensijų santaupų, draudimo, fondų ir vertybinių popierių.

(71) Padalinio tinklas suskirstytas į septynias grupes, kurių kiekviena turi savo verslo valdytoją. Mažesni padaliniai naudojasi didesnių kiekvienos grupės skyrių pajėgumais. Daugiau vykdomosios valdžios įgaliojimų ir atsakomybės yra perduota padaliniams, todėl jie artimiau dirba su klientais. Pasak banko, taikant šią tvarką, yra lengviau koordinuoti procedūras ir visiškai išnaudoti kompetenciją padaliniuose. Keturi iš šių verslo valdytojų dirba didesniame Reikjaviko regione, o trys – didesnių miestų teritorijose. Tokia struktūra skirta ryšiui tarp tos pačios šalies dalies padalinių stiprinti.

Rinkos dalių rodikliai

(72) „Arion banki“ skaičiavimais, jo indėliai rinkoje sudaro, remiantis Islandijos bankų ir taupomųjų bankų metinėmis ataskaitomis, [> 30] % arba šiek tiek mažiau už „Landsbankinn“ ([> 30 %]) ir „Íslandsbanki“ ([> 30 %]) akcijas. Kiti nedidelę reikšmę turintys rinkos dalyviai yra „MP banki“ ([< 5 %]) ir taupomieji bankai (bendrai [< 5 %]).

(73) „Arion banki“ paskolų klientams dalis yra maždaug [15–25] % arba panašiai kaip „Íslandsbanki“ ir šiek tiek mažesnė nei „Landsbankinn“ banko. Būsto finansavimo fondas šioje rinkoje turi didžiausią dalį – [> 25] %. Skaičiuojant kartu, pensijų fondai taip pat turi didelę dalį šioje rinkoje, arba [5–10] %, o kitų rinkos dalyvių dalys yra nedidelės.

(74) „Arion banki“ rinkos dalis prekybos Islandijos vertybinių popierių biržoje matuojant apyvartą per pirmas 14 savaičių 2012 m. sudarė [10–20] %, bet kiekvieno kito komercinio banko – „Íslandsbanki“, „Landsbankinn“ ir „MP Bank“ – užimamos dalys sudarė [20–25] %.

3.2. Senųjų ir naujųjų bankų palyginimas

(75) Senųjų ir naujųjų bankų balansų pagrindinių finansinių duomenų indikatyvus palyginimas, kuris pateikiamas 1 lentelėje, parodo didžiulį dviejų veiklų dydžio ir apimties skirtumą (34). „Arion banki“ visas turtas 2009 m. pabaigoje sudarė tik 11,5 % 2008 m. viduryje „Kaupþing“ turėto turto. Paskolų portfelis yra didžiausia turto grupės kategorija. „Kaupþing“ paskolų portfelio apskaitinė vertė 2008 m. birželio mėn. pabaigoje siekė 4 169 mlrd. ISK, palyginti su „Arion banki“ paskolų portfeliu 2009 m. pabaigoje, kuris siekė 358 mlrd. ISK, t. y. 8,6 % šios „Kaupþing“ vertės. Taip pat matomas didelis „Arion banki“ vertybinių popierių pozicijos pasikeitimas, palyginti su „Kaupþing“. Akcijos ir išvestinės finansinės priemonės sumažėjo 96–100 %. Mažiau sumažėjo obligacijos, nes „Arion banki“ turimos obligacijos sudarė 25,7 % „Kaupþing“ turto. 1 lentelė „Arion banki“ ir „Kaupþing“ balansų palyginimas, skaičiuojant mlrd. ISK „Kaupþing“ 2008 6 30 „Arion“ 2009 12 31 „Arion“ % pagal „Kaupþing“ Iš viso turto 6 603 757 11,5 — Paskolos ir gautinos lėšos klientams 4 169 358 8,6 — Obligacijos ir skolos priemonės 676 173 25,7 — Akcijos ir nuosavybės priemonės 172 7 4,1 Iš viso įsipareigojimų 6 166 667 10,8 — Indėliai 1 848 495 26,8 Iš viso nuosavybės 438 90 20,6

(76) Abiejų subjektų pajamų ataskaitose matomi panašūs dydžio ir apimties skirtumai. Lyginant „Arion banki“ 2009 m. ir „Kaupþing“ 2007 m., „Arion banki“ grynosios palūkanų pajamos sudarė 15,2 % „Kaupþing“ pajamų, o „Arion“ grynosios mokesčių ir komisinės pajamos sudarė 10,7 % „Kaupþing“ pajamų. 2009 m. pabaigoje „Arion banki“ dirbo 1 057 žmonės (įskaitant patronuojamųjų įmonių darbuotojus), o „Kaupþing“ 2007 m. pabaigoje dirbo 3 334 darbuotojai. Taigi visas „Arion“ darbuotojų skaičius sudarė 32 % viso „Kaupþing“ darbuotojų skaičiaus (35). Lyginant abiejų bankų operacijas Islandijoje, 2008 m. birželio mėn. pabaigoje su operacijomis Islandijoje „Kaupþing“ banke dirbo 1 133 darbuotojai (neįskaitant patronuojamųjų įmonių darbuotojų), o „Arion banki“ 2009 m. pabaigoje dirbo 952 darbuotojai (neįskaitant patronuojamųjų įmonių). 2 lentelė „Arion banki“ ir „Kaupþing“ pajamų ataskaitų palyginimas, skaičiuojant mlrd. ISK „Kaupþing“ 2007 m. „Arion“ 2009 m. „Arion“ % pagal „Kaupþing“ Grynosios palūkanų pajamos 80 12 15,2 Grynosios mokesčių ir komisinės pajamos 55 6 10,7 Veiklos pajamos 166 50 29,9 Pelnas iki pajamų mokesčių 81 15 19,0

3.3. Nacionalinis teisinis pagrindas

(77) Nacionalinis pagalbos priemonių teisinis pagrindas yra toks: — Įstatymas Nr. 125/2008 dėl įgaliojimo skirti iždo išmokas dėl neįprastų finansų rinkos aplinkybių ir kt., bendrai vadinamas Nepaprastosios padėties įstatymu Nepaprastosios padėties įstatymu Finansų priežiūros institucijai buvo suteiktas įgaliojimas įsikišti „esant nepaprastoms sąlygoms“, vykdyti finansinių įstaigų akcininkų susirinkimų bei valdybų susirinkimų įgaliojimus ir priimti sprendimus dėl disponavimo jų turtu ir įsipareigojimais. Finansų priežiūros institucijai taip pat buvo suteikti įgaliojimai skirti pertvarkymų komitetus finansų įmonėms, kurias jie turėjo perimti, turinčius akcininkų susirinkimų įgaliojimus. Uždarant įstaigą, pagal įstatymą pirmenybė teikiama indėlių savininkų reikalavimams ir indėlių garantijų sistemoms. Be to, įstatymu Islandijos finansų ministerijai suteikiama teisė steigti naujus bankus. Nepaprastosios padėties įstatyme yra Finansų įmonių įstatymo Nr. 161/2002, Įstatymo Nr. 87/1998 dėl oficialiosios finansinės veiklos priežiūros, Įstatymo Nr. 98/1999 dėl indėlių garantijų ir kompensacijų investuotojams sistemos ir Būsto reikalų įstatymo Nr. 44/1998 pakeitimai. — 2008 m. Papildomas valstybės biudžeto įstatymas (4 straipsnis) — 2009 m. Valstybės biudžeto įstatymas (6 straipsnis)

3.4. Pagalbos priemonės

(78) Islandijos valdžios institucijų įsikišimas po „Kaupþing“ žlugimo aprašytas pirmiau ir išsamiau išdėstytas sprendime pradėti tyrimo procedūrą. Trumpai išdėstoma įsikišimo esmė: 2008 m. spalio 9 d. Finansų priežiūros institucija perėmė „Kaupþing“ kontrolę, o vidaus įsipareigojimai ir (didžioji dalis) vidaus turto buvo perduoti „Nýja Kaupþing“ bankui. Už senojo banko turtą dėl šio perdavimo turėjo būti kompensuojama išmokant skirtumo tarp turto ir įsipareigojimų sumą. Paaiškėjo, kad šio skirtumo nustatymas yra sudėtingas ir jam reikia daug laiko, todėl valstybė suteikė pradinį kapitalą ir įsipareigojo esant būtinybei suteikti daugiau kapitalo. Tada ji kapitalizavo banką, o vėliau, 2009 m. gruodžio 1 d., galiausiai pasiekė susitarimą su senuoju banku, dėl to valstybės kapitalo dalis banke sumažėjo nuo 100 % iki 13 %. (36) Priežiūros institucija 2009 m. gruodžio 1 d. laiko data, nuo kurios prasidėjo 5 metų restruktūrizavimo laikotarpis, kuris tęsis iki 2014 m. gruodžio 1 d.

(79) Toliau aprašomi tik tie valstybės įsikišimo aspektai, kurie yra priemonės, susijusios su įvertinimu, atliekamu pagal EEE susitarimo 61 straipsnį.

3.4.1. Pirmojo lygio kapitalas

(80) Valstybė du kartus suteikė pirmojo lygio kapitalą – pirmą kartą, kai buvo įsteigtas „Nýja Kaupþing“ bankas, antrą kartą, – kai ji visiškai (ir atgaline data) kapitalizavo banką po susitarimo su senuoju banku jo kreditorių vardu, pagal kurį valstybė pasiliko 13 % banko kapitalo.

3.4.1.1. Pradinis kapitalas

(81) 2008 m. spalio mėn. įsteigus „Nýja Kaupþing“, valstybė naujajam bankui suteikė 775 mln. ISK (37) (5 mln. EUR) grynaisiais kaip pradinį kapitalą ir dar įsipareigojo suteikti naujajam bankui iš viso 75 mlrd. ISK, kaip pirmojo lygio rizikos kapitalą mainais už visą jo turtą. Pirmasis skaičius atitinka mažiausią kapitalo lygį, kurio reikalaujama pagal Islandijos įstatymus norint įsteigti banką. Pastarasis skaičius buvo apskaičiuotas kaip 10 % pirminio įvertinimo, atlikto banko viso pagal riziką įvertinto turto tikėtino dydžio atžvilgiu. Šio dydžio asignavimas pirmiau buvo įtrauktas į 2009 m. valstybės biudžetą kaip Vyriausybės lėšos, skiriamos nepaprastajai padėčiai finansų rinkoje ištaisyti. Šiuo kapitalo paskyrimu buvo siekiama suteikti atitinkamą banko veiksmingumo garantiją, kol klausimai, susiję su galutiniu jo rekapitalizavimu, bus išspręsti, įskaitant jo pradinio balanso dydį ir senajam bankui mokėtinos kompensacijos už perduotą turtą įvertinimą.

3.4.1.2. Kapitalo injekcijos ir 13 % kapitalo dalies išlaikymas, kaip dalis susitarimo su senojo banko kreditoriais

(82) 2009 m. liepos 20 d. Islandijos Vyriausybė paskelbė sudariusi susitarimo projekto metmenis su „Kaupþing“ pertvarkymo komitetu dėl pirminio „Nýja Kaupþing“ kapitalizavimo (nuo 2009 m. lapkričio 21 d. – „Arion banki“) ir dėl dviejų šalių mokėtinos kompensacijos pagrindo. Vyriausybė nustatė sąlygas ir susitarė su „Kaupþing“ pertvarkymo komitetu, kad kreditoriams per komitetą turėtų būti suteikta galimybė įsigyti didžiąją dalį „Arion banki“ akcijų, kad bankas galėtų lengviau savarankiškai vystytis. Taip galiausiai senasis bankas suteiktų didžiąją dalį kapitalo „Arion banki“ bankui, vykdant sutartį dėl kompensacijos. Jei „Kaupþing“ neužbaigtų akcijų pasirašymo „Arion banki“ banke, jis patektų visiškon Vyriausybės nuosavybėn.

(83) 2009 m. rugpjūčio 14 d. Vyriausybė paskelbė įsipareigojusi kapitalizuoti „Arion banki“ 72 mlrd. ISK pirmojo lygio kapitalo Vyriausybės obligacijų forma – tai bankui suteiktų maždaug 12 % pagrindinį pirmojo lygio kapitalo rodiklį. 2009 m. spalio 9 d. Vyriausybė kapitalizavo „Arion banki“, įskaitant 71 225 mln. ISK injekciją bankui, atliktą atgaline data 2008 m. spalio 22 d. ir pridėtą prie pirminių 775 mln. ISK grynaisiais. Visa Vyriausybės kapitalo dalis sudarė 72 mlrd. ISK. Be to, Vyriausybės obligacijų sukauptosios palūkanos siekė 9,2 mlrd. ISK.

(84) 2009 m. rugsėjo 4 d. Vyriausybė pranešė, kad yra sudaryti galutiniai susitarimai dėl „Arion banki“ kapitalizavimo ir kompensavimo pagrindo. Laikantis 2009 m. liepos 20 d. susitarimo projekto metmenų, į susitarimą iš esmės įtrauktos dviejų alternatyvių susitarimų nuostatos: kapitalizavimo pagal senojo banko (kreditorių) nuosavybę (Bendrasis kapitalizavimo susitarimas) arba kapitalizavimas pagal Vyriausybės nuosavybę (Alternatyvusis kapitalizavimo susitarimas) (38). Pagal ankstesnį susitarimą „Kaupþing“ kreditoriai turėjo galimybę įgyti (per pertvarkymo komitetą) „Arion banki“ kontrolę pasirašydami naują rizikos kapitalą. „Arion banki“ bankui perduotų įsipareigojimų vertė viršijo perduoto turto vertę, todėl „Kaupþing“ turėjo sumokėti už naują rizikos kapitalą iš paties senojo banko turto. Apskaičiuota, kad kompensacijos suma – 38 mlrd. ISK, bet ji turėjo būti reguliariai vertinama iš naujo pagal būsimus tam tikrų paskolų portfelio rodiklius. Vyriausybė turėtų mažąją dalį paprastojo rizikos kapitalo, kurio vertė sudarytų 13 % „Arion banki“. Siekiant įvykdyti Finansų priežiūros institucijos nustatytą užbaigimo reikalavimą dėl antrojo lygio kapitalo papildomų 4 %, Vyriausybė taip pat prisidėtų prie „Arion banki“ kapitalo subordinuotosios paskolos forma, kurios dydis būtų 24 mlrd. ISK.

(85) 2009 m. gruodžio 1 d. Vyriausybė sudarė susitarimą su „Arion banki“ ir su „Kaupþing“ pertvarkymo komitetu dėl atsiskaitymų, susijusių su turtu ir įsipareigojimais, perduotais iš „Kaupþing“ naujajam bankui. Tą pačią dieną „Kaupþing“ pertvarkymo komitetas nusprendė pasinaudoti galimybe, kuri jam buvo suteikta pagal Bendrąjį kapitalizavimo susitarimą, perimti 87 % „Arion banki“ rizikos kapitalo. Vyriausybei būtų likę 13 % pirmojo lygio kapitalo.

(86) „Kaupþing“ sumokėjo už įsigijimą perduodama iš savojo turto 66 mlrd. ISK vertės turtą „Arion banki“ bankui. Šiam tikslui „Kaupþing“ panaudojo grynuosius pinigus, su Islandija susijusias paskolas įmonėms ir hipotekos bei paskolų su Islandijos Vyriausybe susijusiems subjektams portfelį. 2009 m. spalio 9 d. atlikta Vyriausybės kapitalizacija galiausiai buvo pakeista, ir „Arion banki“ grąžino Vyriausybei 32,6 mlrd. ISK Vyriausybės obligacijomis ir išleido subordinuotąją obligaciją Vyriausybės naudai, kurios vertė buvo 29,5 mlrd. ISK.

(87) Iškilo sunkumų dėl 12 % pirmojo lygio kapitalo ir 4 % papildomo antrojo lygio kapitalo adekvatumo reikalavimo, nes ne nulinės rizikos turto perdavimas „Arion banki“ reiškia, kad padidėja banko pagal riziką įvertinto turto bazė. „Arion banki“ kapitalas buvo restruktūrizuotas, atlikus sandorį, pagal kurį labai padidėjo pagal riziką įvertintas turtas, todėl pagal Bendrąjį kapitalizavimo susitarimą prireikė daugiau kapitalo nei pagal Vyriausybės atliktą kapitalizavimą, kuris išskirtinai buvo finansuojamas Vyriausybės obligacijomis. Didesnioji Vyriausybei grąžintų lėšų dalis turėjo tapti antrojo lygio kapitalo įsipareigojimu, kitaip nei būtų buvę kitu atveju. Dėl tos pačios priežasties „Kaupþing“ sumokėjo 66 mlrd. ISK už 87 % akcijų vietoj 62,6 mlrd., kurie buvo numatyti iš pradžių (t. y. 87 % 72 mlrd. ISK). Vyriausybė sumokėjo 12,2 mlrd. ISK už savo 13 % akcijas „Arion“ banke.

3.4.2. Antrojo lygio kapitalo indėlis

(88) Valstybė naujajam bankui taip pat suteikė dvi subordinuotąsias paskolas savo turto ir likvidumo pozicijai sustiprinti. A priemonė, išreikšta užsienio valiuta, tuo metu atitiko 29,5 mlrd. ISK sumą. Paskola buvo suteikta kapitalo priemonės forma, kuria būtų galima „Arion banki“ išleisti neužtikrintus subordinuotuosius vekselius. B priemonės suma buvo 6,5 mlrd. ISK, ir „Arion banki“ ją panaudojo išmokėti valstybei nepaskirstytąjį pelną (dividendus) iki Bendrojo kapitalizavimo susitarimo įsigaliojimo. Antrojo lygio kapitalo priemonės, kurias suteikė Vyriausybė, buvo pagrįstos būtinybe užtikrinti stiprią kapitalo struktūrą ir atitiko Finansų priežiūros institucijos reikalavimus.

(89) A priemonės laikotarpis yra dešimt metų nuo 2009 m. gruodžio 30 d. Joje įdiegtos išėjimo paskatos palūkanų didinimo per penkerius metus forma. Palūkanų metinė norma per pirmus penkerius metus yra 400 bazinių punktų didesnė už EURIBOR, tačiau laikotarpiu nuo penkerių iki dešimties metų palūkanų norma yra 500 bazinių punktų didesnė už EURIBOR. B priemonės sąlygos tokios pat, tačiau per pirmuosius trejus metus palūkanų norma yra 300 bazinių punktų didesnė už EURIBOR.

3.4.3. Indėlių garantija

(90) Siekiant įvykdyti 1997 m. kovo 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/9/EB dėl investuotojų kompensavimo sistemų (39) ir 1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų (40) reikalavimus, Islandijoje buvo priimtas Įstatymas Nr. 98/1999 dėl indėlių garantijų ir investuotojų kompensavimo sistemos ir kartu įsteigtas Indėlininkų ir investuotojų garantijos fondas (TIF), kuris buvo finansuojamas metiniais bankų įnašais, skaičiuojamais pagal visus to banko indėlius.

(91) Pasak Islandijos valdžios institucijų, siekiant suteikti visuomenei daugiau tikrumo ir pasitikėjimo dėl jų indėlių saugumo po ištikusios krizės, Islandijos Vyriausybės 2008 m. rudenį priimtose bankų gelbėjimo priemonėse taip pat buvo numatyta papildoma valstybės parama indėliams vidaus komerciniuose ir taupomuosiuose bankuose, kuri nepatenka į Įstatymo Nr. 98/1999, kuriuo įgyvendinama Direktyvoje 94/19/EB numatyta indėlių garantija ir Direktyvoje 97/9/EB numatyta investuotojų kompensacija, taikymo sritį.

(92) 2008 m. spalio 6 d. Ministro Pirmininko tarnybos pareiškime buvo sakoma: „Islandijos Vyriausybė pabrėžia, jog indėliai šalies komerciniuose ir taupomuosiuose bankuose ir jų filialuose Islandijoje bus visiškai padengti“. Šį pareiškimą dabartinis Ministras Pirmininkas dar kartą pakartojo 2009 m. vasario ir gruodžio mėn. Be to, jis minimas ketinimų rašte, kurį Islandijos Vyriausybė nusiuntė Tarptautiniam valiutos fondui (ir paskelbė Ekonomikos reikalų ministerijos ir TVF svetainėje) 2010 m. balandžio 7 d. (bei pakartotas kitame 2010 m. rugsėjo 13 d. ketinimų laiške). Rašte (kurį pasirašė Islandijos Ministras Pirmininkas, finansų ministras, ekonomikos reikalų ministras ir Islandijos centrinio banko valdytojas) sakoma, kad „Šiuo metu ir vėliau esame įsipareigoję visiškai apsaugoti indėlininkus, tačiau kai finansų stabilumas bus užtikrintas, ketiname laipsniškai naikinti šią bendrąją garantiją.“ Be to, vienoje iš 2011 m. Biudžeto įstatymo projekto straipsnio, susijusio su valstybės garantijomis, išnašų minimas Islandijos Vyriausybės pareiškimas, kad indėliams Islandijos bankuose taikoma valstybės garantija (41).

(93) Neseniai padarytas ekonomikos reikalų ministro ir buvusio Ministro Pirmininko (2009–2011 m.) Steingrímuro Sigfússono pareiškimas Islandijos parlamento debatuose dėl Vyriausybės išlaidų, susijusių su „Landsbankinn“ banko atliekamu „SpKef“ banko perėmimu, dar labiau patvirtina, kas pasakyta pirmiau. Pasak ministro, negalima pamiršti, kad šiuo klausimu 2008 m. rudenį valstybė padarė pareiškimą, kad visi indėliai taupomuosiuose bankuose ir komerciniuose bankuose bus saugūs ir apsaugoti. „Nuo tada visi darbai visada buvo tuo (t. y. pareiškimu) grindžiami, ir, deja, tiesa, kad tai (t. y. „SpKef“ bankui mokėtini mokėjimai) bus viena didžiausių sąskaitų, pateiktų valstybei kaip išlaidos už visų Sudurneso gyventojų indėlių draudimą... ir visų „SpKef“ klientų Vestfirdiro ir vakarinėse bei šiaurės vakarų vietovėse... Netikiu, kad kas nors manė, jog su šių vietovių indėlių savininkais bus elgiamasi kitaip, nei su kitais gyventojais, taigi šiuo atveju valstybė neturėjo didelio pasirinkimo“ (42).

(94) Pasak Islandijos Vyriausybės, papildoma indėlių garantija bus panaikinta prieš visiškai panaikinant kapitalo kontrolės priemones, o, pasak Islandijos valdžios institucijų, šiuo metu tą numatoma padaryti 2013 m. pabaigoje.

3.4.4. Specialioji likvidumo priemonė

(95) Vyriausybė „Arion banki“ finansavo suteikdama 72 mlrd. ISK atperkamomis Vyriausybės obligacijomis mainais už visą banko turtą. Tačiau „Kaupþing“ sprendimas pasinaudoti galimybe įsigyti 87 % banko akcijų reiškė, kad dauguma obligacijų turėjo būti grąžintos Vyriausybei. „Kaupþing“ perdavė turtą iš savo nuosavybės „Arion banki“ mainais už kapitalą. Taip labai sumažėjo banko turimas atperkamas turtas ir iškilo grėsmė, kad jis nebegalės vykdyti priežiūros reikalavimų, susijusių su likvidumo rezervais. Turėdama tai omenyje ir atsižvelgdama į „Kaupþing“ pasinaudojimą pirmiau nurodyta galimybe, Vyriausybė sutiko suteikti papildomą likvidumo priemonę „Arion banki“. Likvidumo priemonė buvo parengta išplečiant „SPRON“ apsikeitimo sandorį, kuris aprašytas toliau.

3.4.5. „SPRON“ apsikeitimo susitarimas

(96) 2009 m. kovo 21 d. pasinaudodama įgaliojimais, suteiktais pagal Nepaprastosios padėties įstatymą, Finansų priežiūros institucija perėmė Reikjaviko taupomąjį banką („SPRON“) ir perdavė didžiąją dalį jo indėlių „Arion banki“ bankui. Buvo įsteigta akcinė bendrovė, kuri turėjo priklausyti „SPRON“ ir perimti „SPRON“ turtą ir visas užstato teises, įskaitant visą įkeistą turtą, garantijas ir kitas panašias teises, susijusias su „SPRON“ reikalavimais. Patronuojamoji įmonė „Drómi hf“ perėmė „SPRON“ įsipareigojimus „Arion banki“ bankui dėl perduotų indėlių ir 2009 m. birželio 22 d. išleido 96,7 mlrd. ISK vertės obligaciją „Arion banki“ bankui. Visas „SPRON“ turtas tapo užstatu už obligaciją, įskaitant jo akcijas „Drómi“. Tačiau šalys iki šiol negalėjo pasiekti susitarimo dėl palūkanų, mokėtinų už obligaciją (43).

(97) 2009 m. liepos 17 d. pasirašytame susitarimo memorandume Vyriausybė sutiko netaikyti „Arion banki“ bankui atsakomybės už „SPRON“ obligacijos vertę. Šalys taip pat susitarė stengtis, kad „SPRON“ obligacija būtų padaryta tinkamu įkaitu norint gauti Islandijos centrinio banko finansavimą.

(98) 2009 m. rugsėjo 3 d. rašte „Arion banki“ bankui Vyriausybė išplėtė „SPRON“ apsikeitimo sandorio sąlygas, kad jos būtų taikomos ne tik galimam „SPRON“ indėlių atsiėmimui, atlyginant bankui už indėlių perėmimą, bet ir likvidumui, kuris reikalingas, norint įvykdyti Finansų priežiūros institucijos sąlygas. Rašte Vyriausybė įsipareigojo suteikti iki 75 mlrd. ISK Vyriausybės obligacijomis, jei „Kaupþing“ nuspręstų pasinaudoti galimybe tapti didžiosios „Arion“ banko dalies savininku. Pakeistoje priemonėje buvo numatyta, kad kitą turtą nei „SPRON“ obligaciją, galima naudoti kaip užstatą ne tokiomis palankiomis sąlygomis. Šis Vyriausybės įsipareigojimas vėliau buvo formalizuotas 2010 m. rugsėjo 21 d. sutartyje dėl Vyriausybės obligacijų paskolos „Arion banki“ bankui, kuri naudotina kaip užstatas (44). Ši priemonė bus baigta taikyti 2014 m. gruodžio 31 d., ir ši data sutampa su „SPRON“ obligacijos terminu. Kiekvienas priemonės panaudojimas sudaro ne mažiau kaip vieną mlrd. ISK. Vyriausybės obligacijos turi būti naudojamos tik paskoloms užtikrinti už įkaitą iš Islandijos centrinio banko, siekiant, kad „Arion banki“ bankas įgytų likvidumą (45).

3.5. Restruktūrizavimo planas

(99) Islandijos valdžios institucijos 2011 m. kovo 31 d. pateikė „Arion banki“ restruktūrizavimo planą ir to plano pakeitimą 2011 m. spalio 26 d. Atnaujintas restruktūrizavimo planas buvo pateiktas 2012 m. balandžio 30 d. kartu su 5 metų verslo planu ir 2012 m. balandžio mėn. Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso (ICAAP) ataskaita. Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso ataskaita buvo pateikta Finansų priežiūros institucijai 2012 m. balandžio mėn.

(100) Restruktūrizavimo plane sprendžiami esminiai gyvybingumo, naštos padalijimo ir konkurencijos iškraipymo apribojimo klausimai. Pagal restruktūrizavimo planą „Arion banki“ vykdo operacijas tik Islandijoje ir siekia pagrindinį dėmesį skirti tradicinėms universaliosioms banko paslaugoms.

3.5.1. Restruktūrizavimo plano aprašymas

(101) Islandijos valdžios institucijos ir bankas laikosi nuomonės, kad restruktūrizavus „Arion banki“ bus užtikrinta galimybė jam vėl tapti tvirtu, pakankamai lėšų turinčiu banku, kurio kapitalo pakankamumo rodikliai yra geri, ir jis galės toliau būti kredito teikėju realiajai ekonomikai. Remiantis restruktūrizavimo plane pateikta informacija ir atsakymais į Priežiūros institucijos klausimus, tam pasiekti reikia padaryti toliau nurodytus žingsnius: i) Nustatyti ilgalaikės strategijos kryptį, mažinant operacijas ir ribojant pozicijos riziką. ii) Pasiekti ir išlaikyti stiprią kapitalo poziciją ir pakankamą pelningumą. iii) Išlaikyti tvirtą likvidumo poziciją ir pagerinti finansavimo struktūrą. iv) Restruktūrizuoti paskolų namų ūkiams ir įmonėms portfelius. v) Apriboti užsienio valiutos nesubalansuotumą. vi) Racionalizuoti filialų tinklą ir pasiekti išlaidų veiksmingumą.

(102) Prieš išsamiau aprašant restruktūrizavimo planą, tinka trumpai išdėstyti banko požiūrį į klaidų, susijusių su „Kaupþing“ nesėkme, sprendimu vykdant „Arion banki“ restruktūrizavimą. Šiuo požiūriu pabrėžiama, kad nors „Arion banki“ veikla grindžiama „Kaupþing“ vidaus operacijomis ir turtu, vis dėlto jis yra naujas bankas, turintis kitus komercinius tikslus ir savininkus, direktorių valdybą ir kitokį, nei „Kaupþing“ valdymo būdą. Dabartiniai „Arion banki“ valdytojai iš tiesų yra pareiškę negalintys svarstyti, kokios buvo silpnosios „Kaupþing“ vietos arba žlugimo priežastys. Kita vertus, „Arion banki“ pirmiausia remiasi pirmiau aptarta Specialiosios tyrimų komisijos ataskaita, jei kalbama apie '„Kaupþing“ žlugimo priežastis. Antra, nurodoma, kad po „Kaupþing“ žlugimo buvo imtasi veiksmų, siekiant sustiprinti infrastruktūrą Finansų priežiūros institucijai atlikus rizikos valdymo ir valdymo įvertinimą.

(103) Pasak „Arion banki“, du projektai yra ypač svarbūs veiksmų, kurių ėmėsi bankas, reaguodamas į pirmiau minėtą ataskaitą, atžvilgiu. Visų pirma, dėl didelės ir susijusios rizikos. Teigta, kad „Kaupþing“ laikėsi „legalistinio“ požiūrio į susijusios rizikos valdymą ir nedraudė skolinti susietoms ir susijusioms šalims viršijant teisės aktuose nustatytą 25 % rizikos kapitalo ribą. Šiame projekte „Arion banki“ išplėtė savo vartojamą susietų šalių apibrėžtį ir taiko šiuo požiūriu griežtesnį procesą, kuriame galutinį sprendimą priima „Arion banki“ rizikos valdytojai kilus ginčams. Didelė rizika griežtai kontroliuojama ir apie jas pranešama, kaip nustatyta kredito suteikimo procedūroje, specialusis pranešimas pateikiamas, jei suteikiamas kreditas keltų didelę riziką. Po krizės atlikti Islandijos teisės aktų dėl finansinių institucijų pakeitimai labai apribojo bankų skolinimo susijusioms šalims galimybes. Paskolos savininkams arba pagrindiniams darbuotojams dydis nebegali viršyti 1 % rizikos kapitalo ir ji gali būti suteikta tik turint kokybišką įkaitą.

(104) Antra, kruopščiau nagrinėjama kryžminė nuosavybė ir netiesioginė rizika. Esą „Kaupþing“ skolindavo mainais už savo akcijas, o tai neabejotinai buvo rizikinga ir galėjo viršyti Islandijos įmonių įstatyme nustatytas ribas. Atlikus Islandijos teisės aktų pakeitimus, dabar negalima vykdyti jokio skolinimo manais už savo akcijas arba sudaryti sutartis, pagal kurias nuosavos akcijos yra pagrindinė rizika.

Restruktūrizavimo plano prielaidos

(105) Restruktūrizavimo planas parengtas patronuojančiajai bendrovei, kaip Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso dalis ir jame taip pat atsižvelgiama į patronuojamųjų įmonių poveikį. Jis pagrįstas įvairiomis bendrosiomis ir ekonominėmis prielaidomis ir sudaro ekonominį pamatą susiklosčius pagrindiniam ir nepalankiausių sąlygų scenarijams, kaip išdėstyta toliau.

(106) Prielaidose numatyta, kas išdėstyta toliau: — Banko veiklos aplinkoje vis dar gausu ekonominių, teisinių, politinių ir reguliavimo netikrumų, kurie labai veikia jo ilgalaikę prognozę. Dėl šių priežasčių banko veikloje nedaroma didelių pakeitimų. — Makroekonominės prielaidos pagrįstos prognoze, kurią parengė „Arion banki“ tyrimų skyrius, ir joje pateikiami šie pagrindiniai kintamieji rodikliai: 3 lentelė „Arion banki“ tyrimų skyriaus pateiktos ekonominės prognozės Pokytis nuo praėjusių metų procentais 2012 m. 2013 m. 2014 m. BVP augimas 3,0 3,9 3,5 Nedarbas 6,2 5,3 4,9 Infliacija 5,5 6,1 5,9 REIBOR (46) 4,9 5,8 5,6 LIBOR 0,5 0,5 0,5 EURIBOR 1,0 1,0 1,0 Darbo užmokestis 9,2 9,7 8,4 Islandijos kronos kurso indeksas (ĮPI (47)) 4,9 5,0 5,0 — Bankas taip pat daro prielaidas, susijusias su, pavyzdžiui, jo rinkos pozicija, galimybėmis ir grėsmėmis, vidaus duomenimis ir rinkos plėtra, įskaitant svarbiausius įsitikinimus (48). — Tikimasi nuolatinio augimo, kurį daugiausia lemia vartojimas (49). — Vartojimą ir toliau skatins specialios priemonės (pensijų atsiėmimas ir paskolų užsienio valiuta perskaičiavimas, ir kt.). Be to, kylančios būsto kainos prisidės prie namų ūkio pajamų. Mažėjantis nedarbas taip pat padės skatinti vartojimą. — Finansų krizės metu nuo 2008 m. investicijų lygis, skaičiuojat BVP procentais, krito žemiau pastarųjų 50 metų žemiausios ribos, bet tikimasi, kad jis laipsniškai kils per likusį restruktūrizavimo laikotarpį. — Kartu su numatomu investicinės veiklos didėjimu bankas tikisi, kad padidės naujų paskolų poreikis ir išaugs jo paskolų knyga per restruktūrizavimo laikotarpį. — Importas augs daugiau nei eksportas, bet pasieks subalansuotą lygį prognozės laikotarpio pabaigoje. — Infliacija ir palūkanų normos daro pagrindinę įtaką banko verslui ir restruktūrizavimo planui (50). Spėjama, kad infliacijos lygis per prognozuojamą laikotarpį išliks aukštas. — Visą prognozuojamą laikotarpį numatomas vidutiniškai 5 % kronos silpnėjimas. — „Arion banki“ išreiškia abejones dėl strategijos, susijusios su kapitalo kontrolės priemonių panaikinimu, ir spėja, kad jos toliau bus taikomos per prognozuojamą laikotarpį (51).

i) Ilgalaikės strategijos krypties nustatymas, operacijų mažinimas ir rizikos ribojimas

(107) Greitai transformavęsis iš Šiaurės Europos banko, kuris vykdė veiklą trylikoje šalių, į banką, kuris vykdo veiklą tik Islandijoje, „Arion banki“ susidūrė su daugybe iššūkių, vidinių ir išorinių, kuriuos reikėjo spręsti ir įveikti. Vienas iš jų – iš „Kaupþing“ banko „Arion banki“ bankui perduoto turto perkainojimas. Be to, reikėjo sumažinti banko infrastruktūrą, ir bankui teko prisitaikyti prie naujos ekonomikos tikrovės, kurioje atsidūrė daug įmonių, fizinių asmenų ir namų ūkių, turėdami labai sumenkusias galimybes tvarkyti savo skolą.

(108) Iš šios gausybės iššūkių daugelis, su kuriais susidūrė naujasis bankas, buvo tiesiogiai susiję su jo steigimo aplinkybėmis. Dėl vidaus turto ir įpareigojimų perkėlimo iš „Kaupþing“ turto „Arion banki“ bankui iškilo kai kurių nepalankių pozicijų rizikos. Tačiau sutelkęs bendras pastangas bankas pritaikė savo veiklą pagal naują ekonomikos tikrovę ir sėkmingai sumažino banko pozicijos riziką iki kontroliuojamo lygio. Daugiausia dėmesio skirta: — Kritinės padėties paskolų skolos išieškojimui (52). — Valiutos disbalansui (53). — Kredito santalkai apie didelius ir susietus klientus mažinti (54). — Kapitalo lygiui kelti (55). — Terminuotiesiems indėliams didinti ir alternatyviesiems finansavimo šaltiniams užtikrinti (56). — Infliacijos rizikai dėl vartotojų kainų indekso (CPI) disbalanso mažinti (57).

(109) Per 2010 m. buvo nustatyta banko ilgalaikės strategijos kryptis. Pasak „Arion banki“, jo klientų portfelis jau leidžia bankui tikėtis pasiekti tikslą tapti ryšių banku, taip pat manoma, kad šį bankininkystės modelį galima visiškai įgyvendinti.

(110) Banko organizavimo struktūra nuo jo įkūrimo buvo supaprastinta (58) ir buvo įdiegti bendrojo valdymo standartai, užtikrinantys atvirumą ir skaidrumą bei didesnę atskaitomybę. Paramą teikiančių skyrių, ypač rizikos valdymo skyriaus, vaidmuo ir funkcijos buvo padidintos. Skyrius yra nepriklausomas ir centralizuotas, jis teikia ataskaitas tiesiogiai generaliniam direktoriui. Generalinio direktoriaus ir direktorių valdybos pareiga yra nustatyti ir suformuoti banko veiklos rizikos galimybes. Rizikos galimybės pasireiškia pozicijos ribomis ir tikslais, kuriuos prižiūri rizikos valdymo skyrius, pranešantis apie stebėsenos rezultatus generaliniam direktoriui ir direktorių valdybai.

(111) Finansų priežiūros institucija parinko „Arion banki“, kad jis perimtų visus Reikjaviko taupomojo banko („SPRON“) indėlių įsipareigojimus. 2009 m. balandžio mėn. bankas įsigijo regioninį Myrasyslos taupomąjį banką („SPM“), įskaitant visą jo turtą ir tam tikrus įsipareigojimus, pavyzdžiui, indėlius (59). Šie veiksmai atvedė į banką 22 000 naujų klientų nepraplėsdami jau esamo jo filialų tinklo.

(112) 2011 m. gruodžio 22 d.„Arion banki“ įsigijo buvusį „Kaupþing“ hipotekos institucinių investuotojų fondą („KMIIF“) (dabar – „Arion banki“ hipotekos institucinių investuotojų fondas, „AMIIF“) (60).

(113) 2012 m. vertybinių popierių saugotojas „Verdis“, kuris yra bankui visiškai priklausanti patronuojamoji įmonė, bus sujungtas su banku. […].

ii) Stiprios kapitalo pozicijos ir pakankamo pelningumo pasiekimas ir išlaikymas

(114) Kaip matyti 4 lentelėje, „Arion banki“ nuo įsteigimo dirbo pelningai, kapitalo grąža (ROE) sudarė 10,5–16,7 %. 4 lentelė 2009–2011 m. finansinė apžvalga ir 2012–2014 m. prognozė (Šie duomenys yra patronuojančiosios bendrovės. Patronuojamųjų įmonių poveikis skaičiuojamas pagal kitas pajamas. Sumos nurodytos mln. ISK) 2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m. Grynosios palūkanų pajamos 14 258 24 440 25 480 […] […] […] Paskolų įvertinimo pokyčiai 9 642 29 722 20 037 […] […] […] Komisinės pajamos 3 914 3 379 4 454 […] […] […] Grynosios finansinės pajamos 13 460 – 5 681 1 223 […] […] […] Kitos pajamos 1 713 1 047 4 364 […] […] […] Visos pajamos 42 988 52 908 55 559 […] […] […] Veiklos išlaidos – 13 133 – 14 226 – 15 791 […] […] […] Vertės sumažėjimas – 14 470 – 23 067 – 26 582 […] […] […] Grynosios pajamos neatskaičius mokesčių 15 384 15 614 13 186 […] […] […] Mokesčiai ir banko mokestis – 2 414 – 2 897 – 2 692 […] […] […] Grynosios pajamos 12 971 12 717 10 494 […] […] […] Kapitalo grąža (ROE) 16,7 % 13,4 % 10,5 % [10–20] % [5–15] % [5–15] % Grynoji palūkanų marža … … 3,6 % […] % […] % […] % Išlaidų ir pajamų santykis … … 44,8 % […] % […] % […] %

(115) Per 2009–2011 m. nebūdingi straipsniai darė didelį poveikį pelno ir nuostolių ataskaitai, ypač susiję su paskolų įvertinimo pokyčiais. Islandijos valdžios institucijos pateikė informaciją apie visas iš senojo banko gautas paskolas ir diskontus (61). Visa perduotų paskolų vardinė vertė buvo 1 230 mlrd. ISK, o apskaitinė vertė – 459 mlrd. ISK. Visas diskontas siekė maždaug 771 mlrd. ISK. Esant leistinoms sąlygoms, paskolos buvo perkainotos ir dėl to keitėsi paskolų įvertinimas, kaip nurodyta 4 lentelėje (62). Tačiau likusį restruktūrizacijos laikotarpį prognozuojami nedideli paskolų vertinimo pokyčiai. Banko pelningumas nebepriklausys nuo šio nebūdingo straipsnio.

(116) Kapitalo reikalavimas, kurį nustatė Finansų priežiūros institucija kaip sąlygą norint gauti veiklos licenciją, „Arion banki“ atžvilgiu buvo 12 % pirmojo lygio kapitalui ir 16 % visam kapitalui (kapitalo pakankamumo rodiklis). Banko kapitalo politika – išsaugoti stiprią kapitalo bazę, siekiant remti verslo plėtrą ir vykdyti reguliuojamojo kapitalo reikalavimus net patiriant sunkumus. Ilgalaikis banko kapitalo planavimas šiuo metu grindžiamas mažiausiu […] % kriterijumi pirmojo lygio kapitalo atžvilgiu ir […] % viso kapitalo pakankamumo rodikliu. Banko kapitalo pozicija laipsniškai stiprėjo 2009–2011 m. ir viršijo Finansų priežiūros institucijos reikalavimus ir banko vidaus tikslus. 2011 m. pabaigoje banko kapitalo pakankamumo rodiklis buvo 20,5 %, o pirmojo lygio kapitalo rodiklis – 15,7 %. 5 lentelė Kapitalo rodikliai 2009–2011 m. pabaigoje ir 2012–2014 m. prognozė (Šie duomenys yra patronuojančiosios bendrovės. Patronuojamųjų įmonių poveikis skaičiuojamas pagal kitas pajamas. Sumos nurodytos mln. ISK) 2009 m. 2010 m. 2011 m. 2012 m. 2013 m. 2014 m. Pirmojo lygio kapitalas 88 302 98 715 106 459 […] […] […] Antrojo lygio kapitalas 29 543 26 257 32 105 […] […] […] Visas kapitalas 117 845 124 972 138 564 […] […] […] Pagal riziką įvertintas turtas 685 702 678 563 675 998 […] […] […] Pirmojo lygio kapitalo rodiklis 12,9 % 14,5 % 15,7 % [15–20] % [15–20] % [15–20] % Kapitalo pakankamumo rodiklis 17,2 % 18,4 % 20,5 % [20–25] % [20–25] % [20–25] %

(117) Pagal 2012 m. balandžio mėn. Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso ataskaitą, banko įvertinimu, reikia […] mlrd. ISK kapitalo pozicijos rizikai padengti. Bankas turi […] mlrd. ISK kapitalo bazę, taigi turi […] mlrd. ISK kapitalo atsargų. Remiantis dabartine pagal riziką įvertinta suma, tai sudaro […] % kapitalo pakankamumo rodiklį.

(118) „Arion banki“ laikėsi politikos nemokėti dividendų iki 2013 m. Ši politika bus pakeista tik bendradarbiaujant su Finansų priežiūros institucija ir tik tuo atveju, jei „Arion banki“ ir Finansų priežiūros institucija kartu nuspręs, kad yra pasiektas tvarus Islandijos ekonomikos atsigavimas.

iii) Tvirtos likvidumo pozicijos išlaikymas ir finansavimo struktūros pagerinimas

(119) Dėl likvidumo Finansų priežiūros institucija reikalauja, kad bankas būtinai turėtų užtikrinto likvidumo rezervų, kuriuos sudarytų ne mažiau kaip 20 % indėlių, ir grynųjų pinigų rezervų, kuriuos sudarytų 5 % pagal pareikalavimą išmokamų indėlių. Be to, Islandijos centrinis bankas nustato kredito įstaigų likvidumo (63) taisykles, pagal kurias kredito įstaigų likvidus turtas ir atsakomybės klasifikuojamos atsižvelgiant į tipą ir terminą, bei pagal riziką priskirtus svorius. Kredito įmonės privalo turėti likvidaus turto, viršijančio jo įsipareigojimus per vieno mėnesio laikotarpį ir po vieno mėnesio, ir iki trijų mėnesių. Taisyklėse taip pat numatytas tam tikrų nepalankiausių sąlygų bandymas, pagal kurį taikomas diskontas įvairiems nuosavybės straipsniams, bet, viena vertus, laikant, kad visi įsipareigojimai privalo būti išmokėti suėjus terminui, kita vertus, kad kitų įsipareigojimų, kaip antai indėlių, dalys privalo būti išmokėtos gavus skubų įspėjimą arba visai negavus įspėjimo.

(120) Banko likvidumo rodikliai per 2011–2012 m. išdėstyti toliau pateiktoje pastraipoje. Matyti, kad bankas išlaikė tvirtą likvidumo poziciją ir viršijo Finansų priežiūros institucijos nustatytus padengimo grynaisiais pinigais rodiklio reikalavimus bei platesnį reikalavimą turėti užtikrintą likvidumą. Pagal 2012–2014 m. banko planus jis išlaikys […]–[…] % padengimo grynaisiais pinigais rodiklį ir […]–[…] % likvidumo rodiklį. Bankas taip pat laikėsi Islandijos centrinio banko likvidumo taisyklių, o jo likvidumo rodikliai (ilgiau kaip 1 ir iki 3 mėnesių) 2009–2011 m. pabaigoje buvo 1,5–2,1 ribose. 1 schema „Arion banki“ likvidumo rodikliai 2011–2012 m. [ „Arion banki“ likvidumo rodiklių pagal Finansų priežiūros institucijos taisykles diagrama Vertės neatskleidžiamos dėl profesinės paslapties]

(121) Nors Bazelio III susitarimo likvidumo reikalavimai dar nėra privalomi, „Arion banki“ pradėjo savanorišką likvidumo padengimo rodiklio (LCR) stebėseną (64) pagal šias taisykles, o 2011 m. pabaigoje jo likvidumo padengimo rodiklis buvo […] %.

(122) Didelę „Arion banki“ finansavimo dalį sudaro indėliai, tačiau imtasi žingsnių išskirstyti finansavimą ir išleisti padengtas obligacijas. 2011 m. lapkričio mėn. Finansų priežiūros institucija suteikė „Arion banki“ bankui licenciją išleisti pagal įstatymą padengtas obligacijas. 2012 m. vasario mėn. 1 mlrd. EUR padengtų obligacijų programa buvo baigta. Lėšos bus panaudotos finansuoti „Arion banki“ paskolas nekilnojamajam turtui įsigyti. Primintina, kad 2011 m. pabaigoje „Arion banki“ nupirko „KMIIF“ hipotekos fondą ir perėmė didelę 127 mlrd. ISK sumą padengtomis obligacijomis ir tęsė veiklą kaip padengtų obligacijų išleidėjas. Bankas mano, kad padengtųjų obligacijų išleidimas vidaus rinkose patenkins banko refinansavimo poreikius ir naujų paskolų finansavimą 2012–2016 m. laikotarpiu.

iv) Namų ūkių ir įmonių paskolų portfelių restruktūrizavimas

(123) Viena svarbiausių užduočių, kurios teko Islandijos finansų sektoriui, buvo namų ūkių ir įmonių skolų restruktūrizavimas. Tai sudėtinga ir jautri problema, apimanti keletą finansinių, ekonominių ir etinių klausimų.

(124) Kaip nurodyta „Arion banki“ nuomonėje, paskolų knygos restruktūrizavimas buvo didžiausias banko prioritetas, ir bankas laikosi nuomonės, kad ši veikla yra viena svarbiausių sprendžiant įmonių ir namų ūkių skolų klausimus ir šiuo pažiūriu padaryta didelė pažanga. 2009 m. banke buvo įsteigtas Įmonių skolų išieškojimo padalinys, o banko perimtam turtui valdyti buvo įsteigtos turto valdymo įmonės. Bankas įvedė virtinę individualizuotų sprendimų, skirtų padėti namų ūkiams ir individualiems skolininkams susitvarkyti su skolomis.

(125) Verslo klientai, kurie negalėjo įvykdyti įsipareigojimų, buvo įtraukti į banko skolos išieškojimo procesą. Siekiama susijusias įmones paversti mokiomis įmonėmis, turinčiomis sveiką balansą ir taip suteikti joms galimybę imtis būsimo verslo ir prisidėti prie ekonomikos plėtros. 2011 m. pabaigoje 986 įmonės įsitraukė į banko įmonių skolos išieškojimo programas, kurios buvo įvykdytos 871 atveju. Bankas tikisi, kad didžioji dalis įmonių skolų restruktūrizavimo darbų bus baigta iki 2012 m. pabaigos.

(126) Restruktūrizuojant namų ūkių skolą, daugiau kaip 14 000 asmeninių klientų pasinaudojo banko skolos sprendimo paketais, įskaitant specialią skolos mažinimo programą. 2010 m. pabaigoje bankas taip pat įsteigė specialią patariamąją skolos klausimų paslaugą asmeniniams klientams. Banko nuomone, šis sprendimas buvo svarbus, turint omenyje didelį sudėtingų spręstinų skolos išieškojimo atvejų skaičių. Bankas siekia užbaigti namų ūkių skolos restruktūrizavimą 2012 m.

(127) Skolos išieškojimo programomis siekta pagerinti turto kokybę. neveiksnių paskolų dalis sumažėjo nuo 37 % 2010 m. pabaigoje iki 13 % 2011 m. pabaigoje. 2011 m. pabaigoje 56 % paskolų, įrašytų paskolų knygoje, buvo priskiriamos veiksnioms, 18 % buvo „stebimos“, 13 % – žemiau veiksnumo ribos ir 13 % – neveiksnios.

v) Užsienio valiutos nesubalansuotumo ribojimo priemonės

(128) Paskolos užsienio valiuta (UV) paskolų portfelyje dalijamos į UV/UV paskolas ir UV/ISK paskolas. UV/UV paskolos yra paskolos, kai klientai generuoja UV pajamas, o UV/ISK paskolos yra užsienio valiuta suteiktos paskolos, kai klientai generuoja ISK pajamas. Banko užsienio valiutos nesubalansuotumas daugiausia atsirado dėl UV/ISK dalies. Per 2010–2011 m. bankas padarė užsienio valiutos nesubalansuotumo sumažinimo pažangą. Nesubalansuotumas toliau mažės 2012 m. atliekant fiziniams asmenims suteiktų paskolų užsienio valiuta išraiškos pakeitimą į ISK, taip pat imantis veiksmų skatinti įmones, turinčias ribotas pajamas užsienio valiuta, pakeisti savo paskolų išraišką į ISK. Paskolos užsienio valiuta teisiškai dar nėra aiškios, bet bankas siekia sumažinti UV/ISK nesubalansuotumą, kad iki 2012 m. pabaigos nesubalansuotumas atitiktų Islandijos centrinio banko reikalavimus.

vi) Filialų tinklo racionalizavimas ir išlaidų veiksmingumo pasiekimas

(129) „Arion banki“ nuomone, Islandijos rinkoje yra „bankų perteklius“, palyginti su lygintinomis ekonomikomis. Bankai bus priversti mažinti sąnaudas, kad išliktų konkurencingi. „Arion banki“ daugiausia dėmesio skiria savo sąnaudų lygio kontrolei ir mano rodantis iniciatyvų požiūrį į labai reikalingą racionalizaciją finansų sektoriuje.

(130) „Arion banki“ modernizavo verslą sumažinęs darbuotojų skaičių ir racionalizavęs filialų tinklą. 2011 m. kovo mėn. filialų tinklo racionalizavimas buvo baigtas sujungus tris filialus Reikjaviko teritorijoje į vieną. Iš viso uždaryta 15 filialų, o likęs 24 filialų tinklas, anot banko, ekonomiškai veiksmingas, bet išlaiko aukštą dėmesio lygį klientų poreikiams. Kalbant apie pirmiau minėtus pokyčius, bankas per 2011 m. sumažino savo darbo jėgą maždaug 10 %. Sąnaudų lygiai buvo griežtai kontroliuojami, o išlaidų ir pajamų santykis 2011 m. jau sumažėjo iki 45 % patronuojančiosios bendrovės lygio ir bus dar šiek tiek pagerintas 2012–2014 m. iki […] %.

3.5.2. Gebėjimas pasiekti gyvybingumą susiklosčius pagrindiniam ir nepalankiausių sąlygų scenarijui

(131) Restruktūrizavimo plane, kuriame nurodyta Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso ataskaita, nepalankiausių sąlygų scenarijus buvo pateiktas „Arion banki“, tiriant banko galimybes pasiekti ilgalaikį gyvybingumą esant kitoms sąlygoms ir pozicijų rizikoms.

3.5.2.1. Pagrindinis scenarijus

(132) Restruktūrizavimo planas, kaip pirmiau aprašyta, įskaitant prielaidas, kuriomis jis pagrįstas, sudaro pagrindinį scenarijų.

3.5.2.2. Nepalankiausių sąlygų scenarijus

(133) Restruktūrizavimo plane numatytas nepalankių sąlygų scenarijus, pagal kurį pagrindinis scenarijus vykdomas pagal „užsitęsusios gilios recesijos“ prielaidas, kurios grindžiamos Finansų priežiūros institucijos rekomendacijomis. Nepalankiausių sąlygų bandymu siekiama ištirti, kaip banko uždarbis, kredito nuotoliai, kapitalo poreikiai, prieinamo kapitalo/kapitalo atsargų ir likvidumo pozicijos susiklostytų esant nepalankioms ekonomikos sąlygoms. Skirtumas tas, kad 2009 m. užsitęsusios gilios recesijos scenarijaus prielaidos dabar yra 2012 m. prielaidos ir t. t. Prielaidų santrauka pateikiama toliau 6 lentelėje. 6 lentelė Pagrindinės prielaidos pagal užsitęsusios gilios recesijos scenarijų (65) (%) 2012 m. 2013 m. 2014 m. BVP augimas – 16,0 – 3,9 – 2,8 Nedarbo lygis 10,6 16,6 16,9 Infliacija 9,7 0,1 0,3 REIBOR 10,0 7,0 8,0

(134) Nepalankiausių aplinkybių scenarijus parengtas remiantis netikėtinų, bet vis dėlto galimų pokyčių ekonominėje aplinkoje, kurioje veikia bankas, aplinkybėmis. Banko pelningumą neabejotinai neigiamai veikia sudėtingos užsitęsusios gilios recesijos scenarijaus sąlygos, nes jo kapitalo grąža labai sumažės (66). Vis dėlto bankas turės nedidelį pelną, o kadangi banko paskolų knyga ir pagal riziką įvertintas turtas trauksis tuo pačiu metu, kapitalo pozicijai nebus pakenkta (67). Banko likvidumo pozicija taip pat išliks gerokai aukštesnė, nei numatyta būtiniausiuose reikalavimuose.

(135) Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso ataskaita pagrįsta finansiniais 2011 m. gruodžio 31 d. duomenimis. Pagrindinė jos išvada ta, kad banko įvertinimu, reikia […] mlrd. ISK banko pozicijos rizikai padengti, remiantis I ir II ramsčiais. 16 % pagal riziką įvertinto turto sudaro […] mlrd. ISK. Bankas turi […] mlrd. ISK kapitalo bazę, taigi turi […] mlrd. ISK kapitalo atsargų. Įvertinant kapitalą atsižvelgiama į su nepalankiausiomis sąlygomis susijusius veiksnius, įskaitant poveikį banko paskolų knygai. Pagal Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso ataskaitą, banko rizikos valdymo skyrius daugiausia dėmesio skiria banko patiriamai materialiai rizikai nustatyti, įvertinti ir išmatuoti. Šios rizikos skirstomos į keturias klases: kredito rizika (įskaitant koncentracijos riziką), rinkos rizika, veiklos rizika ir kitos rizikos (įskaitant likvidumo riziką, verslo riziką ir politinę bei teisinę riziką). 7 lentelėje pateikiami įvairūs rizikos veiksniai atsižvelgiant į kapitalo įvertinimą. 7 lentelė Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo proceso (VKPVP) rezultatai, susiję su kapitalo įvertinimu, sumos nurodytos ISK VKPVP 2011–12–31 Kapitalo poreikis (I ramstis) […] Vardinė koncentracija […] Sektoriaus koncentracija […] Palūkanų normos rizika bankinėje knygoje […] Užsienio valiutos kurso rizikos C, D, E klasė […] Mokesčių institucijos […] Vertinimo rizika – į sąrašus neįtrauktas turtas […] Vertinimo rizika – paskolų knyga […] II ramsčio kapitalo įvertinimas […] Visas kapitalo pakankamumo įvertinimas (I+II ramsčiai) […] 16 % pagal riziką įvertinto turto […] Visa kapitalo bazė […] Kapitalo atsargos […]

(136) Vidaus kapitalo pakankamumo vertinimo ataskaitoje nurodoma, kad padaryta didelė pažanga siekiant apriboti didelį nesubalansuotumą tarp užsienio valiuta denominuotų paskolų klientams ir Islandijos valiuta denominuotų indėlių, tačiau dar reikia dirbti, norint 2012 m. panaikinti likusį disbalansą. 2011 m. pabaigoje nesubalansuotumas vis dar viršijo įstatymuose nustatytą ribą ir reikėjo gauti Islandijos centrinio banko leidimą netaikyti šios nuostatos. Banko valiutos nesubalansuotumo mažinimo strategija, viena vertus, yra sistemingas klientams, gaunantiems pajamas Islandijos kronomis, užsienio valiuta suteiktų paskolų išraiškos keitimas ISK, o kita vertus – valiutos nesubalansuotumo ribojimas per susitarimus su Islandijos centriniu banku ir per apsikeitimą valiutomis su Islandijos klientais.

(137) Likvidumo rizika yra vienas svarbiausių banko rizikos veiksnių. Taip yra dėl to, kad paskolų terminas viršija indėlių terminą. Banko strategija siekiama atidžiai stebėti jo likvidumo poziciją ir pratęsti terminą įsipareigojimo atžvilgiu, kruopščiai analizuoti indėlių „nelankstumą“ (68) ir išskirstyti finansavimą. Pagal banko vidaus reikalavimus užtikrinto likvidumo rodiklis neturėtų būti mažesnis kaip […] % indėlių, o mažiausias grynųjų pinigų rodiklis turėtų būti […] % arba šiek tiek aukštesnis, nei nustatytas Finansų priežiūros institucijos reikalavimuose, pagal kuriuos reikalaujama 20 % užtikrinto likvidumo rodiklio ir 5 % padengimo grynaisiais pinigais rodiklio. Kaip matyti pirmiau pateiktoje 1 schemoje, bankas gerokai viršijo nustatytus Finansų priežiūros institucijos ir vidaus lyginamuosius dydžius. Per indėlių bazės analizę, kai indėliai skirstomi į septynias grupes pagal „nelankstumą“, bankas atliko savo likvidumo bandymą nepalankiausiomis sąlygomis. Laikant, kad kapitalo kontrolės priemonės bus nedelsiant pašalintos, banko užtikrinto likvidumo rodiklis būtų […]. Padengimo grynaisiais pinigais rodiklis būtų […]. Tačiau bankas parengė draudžiamųjų įvykių planus, norėdamas susitvarkyti su galima finansavimo krize, ir be kitų dalykų, […].

3.5.3. Išėjimo strategija/grąžinimas valstybei

(138) Kaip jau aprašyta pirmiau, antrojo lygio kapitalo įnašo trukmė yra 10 metų nuo 2009 m. gruodžio 30 d. Kompensavimo atžvilgiu yra nustatyta sąlyga po 5 metų (t. y. 2014 m.) atlikti padidinimą nuo 400 bazinių punktų iki 500 bazinių punktų per EURIBOR. Pasak Islandijos valdžios institucijų, šis didinimas turėtų veikti kaip paskata bankui, turinčiam nuo to laiko grąžinti šį kapitalą.

(139) Kalbant apie 13 % nuosavybės dalį, kurią valstybė tebeturi „Arion banki“ banke, Vyriausybės turtą finansų įmonėse tvarko Islandijos valstybinių finansinių investicijų bendrovė („ISFI“) (69). Pagal 2012 m. valstybės biudžetą Vyriausybė turi įgaliojimus parduoti savo šiuo metu taupomuosiuose bankuose turimą dalį, bet kol kas nepriimtas joks sprendimas dėl valstybės turto trijuose didžiuosiuose komerciniuose bankuose pardavimo. Tačiau atsakingi ministrai įsteigė darbo grupę ištirti akcijų komerciniuose bankuose perdavimo galimybes. Vyriausybė nurodė neketinanti sumažinti savo „Landsbankinn“ akcijų daugiau negu dabartiniai du trečdaliai akcinio kapitalo, tačiau turimos „Arion banki“ ir „Íslandsbanki“ kapitalo dalys gali būti netrukus pasiūlytos pardavimui arba parduotos su bankais, jei dauguma savininkų nuspręstų juos parduoti, įvykdžius tam tikras būtinas sąlygas.

(140) Speciali likvidumo priemonė teikiama tik iki 2014 m. gruodžio 31 d., ir ši data sutampa su „SPRON“ obligacijos terminu.

4. PAGRINDAS PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ

(141) Sprendime pradėti procedūrą Priežiūros institucija pateikė preliminarią išvadą, kad Islandijos valstybės priemonės „Arion banki“ bankui kapitalizuoti, taip pat likvidumo priemonė, yra susijusi su valstybės pagalba pagal EEE susitarimo 61 straipsnį. Be to, negalima paneigti, kad valstybės pagalba buvo suteikta suteikus indėlių garantiją. Šiame sprendime Priežiūros institucija pateiks galutinę nuomonę apie šias priemones, kurios ir toliau turi įtakos esamam vertinimui.

(142) Dėl sprendime pradėti procedūrą įvertintų priemonių suderinamumo Priežiūros institucija mano, kad galutinai apsispręsti galima tik remiantis restruktūrizavimo planu, kuris nebuvo pateiktas, kai Priežiūros institucija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą 2010 m. gruodžio 15 d. Ypač dėl to, kad restruktūrizavimo plano nėra, nors praėjo daugiau kaip vieni metai po „Arion banki“ įsteigimo, Priežiūros institucija išreiškė abejones dėl pagalbos suderinamumo.

4.1. Suinteresuotųjų šalių pastabos

(143) Priežiūros institucija senojo banko kreditorių vardu gavo pareiškimą, kuriame jie pabrėžia, kad turėtų būti laikomi suinteresuotomis šalimis ir nurodė galimai atsiųsią daugiau pastabų vėlesniu etapu.

4.2. Islandijos valdžios institucijų pastabos

(144) Islandijos valdžios institucijos sutinka, kad priemonės, kurių imtasi steigiant „Nýja Kaupþing“ (dabar – „Arion banki“), yra valstybės pagalba. Islandijos institucijų nuomone, priemonės yra suderinamos su galiojančiu EEE susitarimu, remiantis šio susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktu, nes jos yra būtinos, proporcingos ir tinkamos rimtam Islandijos ekonomikos sutrikimui šalinti. Islandijos institucijų nuomone, pritaikytos priemonės visais atžvilgiais atitinka principus, kurie išdėstyti Priežiūros institucijos valstybės pagalbos rekomendacijose. Jos taip pat teigia, kad pagalba yra būtina ir ribojama iki mažiausios būtinos sumos.

(145) Be to, Islandijos valdžios institucijos pabrėžia, kad buvę „Kaupþing“ akcininkai prarado visas akcijas ir negavo kompensacijos iš valstybės, kad pagalba gerai pritaikyta neigiamam šalutiniam poveikiui, kurį patiria konkurentai, sumažinti, ir kad paskolų (antrojo lygio kapitalo) sąlygos lygintinos su rinkos normomis.

(146) Islandijos valdžios institucijos nemano, kad indėlių garantija yra valstybės pagalba.

4.3. Islandijos valdžios institucijų įsipareigojimai

(147) Islandijos valdžios institucijos pateikė keletą įsipareigojimų, kurių dauguma susiję su konkurencijos uškraipymu, atsiradusiu dėl vertinamosios pagalbos. Šie įsipareigojimai pateikti priede.

II. VERTINIMAS

1. ESAMA VALSTYBĖS PAGALBA

(148) EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje išdėstyta, kas nurodyta toliau: „Išskyrus atvejus, kai šiame susitarime nustatyta kitaip, bet kokia EB valstybių narių, ELPA valstybių arba iš valstybės išteklių suteikta bet kokios formos pagalba, kuri iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, yra nesuderinama su šio susitarimo veikimu, kai ji daro įtaką susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.“

(149) Priežiūros institucija įvertins toliau nurodytas priemones (70): — pradinį veiklos kapitalą, kurį Islandijos valstybė suteikė naujiesiems bankams, — (laikiną) visą valstybės atliktą naujųjų bankų kapitalizavimą, — valstybės pasiliktus 13 % rizikos kapitalo, kurie liko perdavus „Kaupþing“ kreditoriams 87 % naujojo banko rizikos kapitalo, ir — valstybės suteiktą antrojo lygio kapitalą naujajam bankui subordinuotosios skolos forma. Pirmiau nurodytos priemonės toliau bendrai vadinamos „kapitalizavimo priemonėmis“. Priežiūros institucija taip pat įvertins: — specialiosios likvidumo priemonės susitarimą, — „SPRON“ apsikeitimo susitarimą, — Islandijos Vyriausybės pareiškimą suteikti visišką garantiją šalies indėliams visuose Islandijos bankuose.

1.1. Esami valstybės ištekliai

(150) Kaip nurodyta Priežiūros institucijos preliminarioje išvadoje, kuri pateikta sprendime pradėti procedūrą, akivaizdu, kad kapitalizavimo priemonės finansuojamos iš valstybės išteklių, kuriuos teikia Islandijos Iždas. Valstybės ištekliai taip pat akivaizdžiai panaudoti likvidumo priemonėje, kuria naudojasi „Arion banki“. „SPRON“ apsikeitimo susitarimo atžvilgiu valstybė prisiima riziką, kad „SPRON“/„Drómi“ turto gali nepakakti perduotiems „SPRON“ įsipareigojimams (indėliams) padengti. Iš esmės ji užtikrino padengsianti trūkumą, ir tokiu būdu (galimai) būtų perduoti valstybės ištekliai.

(151) Indėlių garantijos atžvilgiu Priežiūros institucija nuo pradžių pabrėžia, kad jos vertinimas ribotas ir sietinas tik su pirmiau aprašyta papildoma indėlių garantija. Iš esmės ją sudaro Islandijos Vyriausybės pareiškimai, kad indėliai šalies komerciniuose ir taupomuosiuose bankuose ir jų filialuose Islandijoje bus visiškai padengti.

(152) Šis vertinimas neprieštarauja Priežiūros institucijos nuomonei dėl Įstatymo Nr. 98/1999 ir Islandijos Vyriausybės bei Indėlininkų ir investuotojų garantijos fondo veiksmų krizės metu suderinamumo su EEE teisės aktais, ypač su Direktyva 94/19/EB. Dėl direktyvų 97/9/EB ir 94/19/EB įgyvendinimo Priežiūros institucija laikosi nuomonės, kad šios priemonės tam tikra dalimi yra valstybės pagalba, valstybės išteklių naudojimas siekian