19.

Šiose gairėse vartojamų terminų apibrėžtys: (1) ad hoc pagalba – ne pagal pagalbos schemą skirta pagalba; (2) pagalbos intensyvumas – bendra pagalbos suma, išreikšta tinkamų finansuoti išlaidų procentine dalimi. Skaičiuojant turi būti įtraukiamos sumos prieš mokesčių ar kitų rinkliavų atskaitymą. Jeigu pagalba teikiama ne dotacijos forma, pagalbos suma turi atitikti pagalbos bendrąjį subsidijos ekvivalentą. Dalimis išmokama pagalba skaičiuojama pagal jos vertę suteikimo metu. Diskontuojant ir skaičiuojant pagalbos, teikiamos kaip lengvatinė paskola (16), sumą, turi būti taikoma pagalbos suteikimo metu galiojusi pagrindinė palūkanų norma. Pagalbos intensyvumas skaičiuojamas kiekvienam pagalbos gavėjui; (3) remiamos vietovės – vietovės, taikant Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktus, nurodytos patvirtintiname regioninės pagalbos žemėlapyje tuo metu, kai skiriama pagalba; (4) balansavimas – kalbant apie elektros energiją, tai balansavimas, apibrėžtas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/943 (17) 2 straipsnio 10 punkte; (5) už balansą atsakinga šalis – už balansą atsakinga šalis, apibrėžta Reglamento (ES) 2019/943 2 straipsnio 14 punkte; (6) biologinė įvairovė – biologinė įvairovė, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2020/852 (18) 2 straipsnio 15 punkte; (7) biodegalai – biodegalai, apibrėžti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2018/2001 (19) 2 straipsnio 33 punkte; (8) biodujos – biodujos, apibrėžtos Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 28 punkte; (9) skystieji bioproduktai – skystieji bioproduktai, apibrėžti Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 32 punkte; (10) biomasė – biologiškai skaidi biologinės kilmės produktų, atliekų ir liekanų dalis, nurodyta Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 24 punkte; (11) biomasės kuras – biomasės kuras, apibrėžtas Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 27 punkte; (12) pajėgumų užtikrinimo mechanizmas – pajėgumų mechanizmas, apibrėžtas Reglamento (ES) 2019/943 2 straipsnio 22 punkte; (13) anglies dioksido surinkimo ir saugojimo (CCS) technologijos – technologijos, kurias taikant galima surinkti pramonės įmonių išmetamą anglies dioksidą (CO2), įskaitant išsiskiriantį proceso metu, arba jį surinkti tiesiogiai iš aplinkos oro, transportuoti į saugyklą ir suleisti į tinkamas požemines geologines formacijas nuolat saugoti; (14) anglies dioksido surinkimo ir naudojimo (CCU) technologijos – technologijos, kurias taikant galima surinkti pramonės įmonių išmetamą anglies dioksidą (CO2), įskaitant išsiskiriantį proceso metu, arba jį surinkti tiesiogiai iš aplinkos oro ir transportuoti į CO2 vartojimo arba naudojimo vietą, kad tas CO2 būtų visiškai panaudotas; (15) CO2 absorbavimas – antropogeninė veikla, kurios metu CO2 sugeriamas iš atmosferos ir ilgą laiką saugomas geologiniuose, sausumos ar vandenynų kauptuvuose arba produktuose. Jam priskiriamas esamas ir galimas antropogeninis biologinių ar geocheminių absorbentų didinimas ir tiesioginis CO2 surinkimas iš oro ir saugojimas, tačiau nepriskiriamas natūralus CO2 pasisavinimas, tiesiogiai nesusijęs su žmogaus veikla; (16) tiekėjų įpareigojimo schema – schema, pagal kurią vertė sukuriama už prekių ar paslaugų teikimą sertifikuojant tas prekes ar paslaugas ir įpareigojant tiekėjus ar vartotojus pirkti sertifikatus; (17) netarši mobilioji antžeminių paslaugų teikimo įranga – su oro arba jūrų transportu susijusiai paslaugų teikimo veiklai vykdyti naudojama mobilioji įranga, kurios tiesiogiai (iš variklio) išmetamo CO2 kiekis lygus nuliui; (18) netarši mobilioji paslaugų teikimo įranga – netarši mobilioji terminalo įranga ir netarši mobilioji antžeminių paslaugų teikimo įranga; (19) netarši mobilioji terminalo įranga – prekėms pakrauti, iškrauti ir perkrauti bei kroviniams perkelti terminalo teritorijoje naudojama mobilioji įranga ir įvairiarūšio krovinių vežimo vienetai, kurių tiesiogiai (iš variklio) išmetamo CO2 kiekis lygus nuliui arba, jei nėra kitų alternatyvų užtikrinti, kad tiesiogiai (iš variklio) išmetamo CO2 kiekis būtų lygus nuliui, yra gerokai mažesnis nei įprastinės terminalo įrangos išmetamo CO2 kiekis; (20) netarši transporto priemonė – a) dviračių ir triračių transporto priemonių bei keturračių sektoriuje: i) transporto priemonė, kuriai taikomas Reglamentas (ES) Nr. 168/2013 ir kurios variklio išmetamo CO2 kiekis, apskaičiuotas pagal to reglamento 24 straipsnyje ir V priede nustatytus reikalavimus, lygus nuliui; b) lengvųjų kelių transporto priemonių sektoriuje: i) M1, M2 arba N1 kategorijos transporto priemonė, kurios pagal Komisijos reglamentą (ES) 2017/1151 (20) nustatytas išmetamo CO2 kiekis lygus nuliui; ii) netarši transporto priemonė, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/33/EB (21) 4 straipsnio 4 punkto a papunktyje; c) sunkiųjų kelių transporto priemonių sektoriuje: i) nulinės taršos sunkioji transporto priemonė, apibrėžta Direktyvos 2009/33/EB 4 straipsnio 5 punkte; ii) iki 2025 m. gruodžio 31 d. – mažataršė sunkioji transporto priemonė, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/1242 (22) 3 straipsnio 12 punkte; iii) iki 2025 m. gruodžio 31 d. – į Reglamento (ES) 2019/1242 taikymo sritį nepatenkanti netarši transporto priemonė, apibrėžta Direktyvos 2009/33/EB 4 straipsnio 4 punkto b papunktyje; d) vidaus vandenų laivų sektoriuje: i) vidaus vandenų keleivinis arba krovininis laivas, kurio tiesiogiai (iš variklio/išmetamojo vamzdžio) išmetamo CO2 kiekis lygus nuliui; ii) hibridinį arba dvirūšių degalų vienalaikio naudojimo variklį turintis vidaus vandenų keleivinis laivas, kurį įprastai eksploatuojant bent 50 % energijos gaunama iš degalų, kuriais varomas laivas tiesiogiai (iš variklio) neišmeta CO2, arba iš elektros energijos; iii) vidaus vandenų krovininis laivas, tiesiogiai (iš variklio) išmetantis CO2 kiekį tonkilometriui (g CO2/tkm), kuris apskaičiuojamas (arba įvertinamas, jeigu tai naujas laivas) pagal Tarptautinės jūrų organizacijos nustatytą energijos vartojimo efektyvumo veiklos indeksą (EEOI) ir yra 50 % mažesnis už vidutinę išmetamo CO2 kiekio atskaitos vertę, nustatytą sunkiosioms transporto priemonėms (5-LH pogrupis) pagal Reglamento (ES) 2019/1242 11 straipsnį. Vertindama, ar laivas gali būti laikomas netaršia transporto priemone, Komisija atsižvelgs į atitinkamo sektoriaus pokyčius, be kita ko, remdamasi techninės analizės kriterijais, pagal kuriuos veikla laikoma svariai prisidedančia prie klimato kaitos švelninimo, kaip nustatyta atitinkamame deleguotajame akte pagal Reglamentą (ES) 2020/852; e) jūrų laivų sektoriuje: i) jūrų ir priekrantės keleivinis arba krovininis laivas, uosto operacijoms arba pagalbinei veiklai skirtas laivas, kurių tiesiogiai (iš variklio) išmetamas CO2 kiekis lygus nuliui, arba ii) hibridinį arba dvirūšių degalų vienalaikio naudojimo variklį turintis jūrų ir priekrantės keleivinis, krovininis, uosto operacijoms arba pagalbinei veiklai skirtas laivas, kuriuos įprastai eksploatuojant jūroje arba uoste bent 25 % energijos gaunama iš degalų, kuriais varomas laivas tiesiogiai (iš variklio) neišmeta CO2, arba iš elektros energijos, arba kurio Tarptautinės jūrų organizacijos nustatytas projektinis energijos vartojimo efektyvumo indeksas (EEDI) yra 10 % mažesnis už nuo 2022 m. balandžio 1 d. taikysimus EEDI reikalavimus, ir kuris gali būti varomas degalais, kuriuos naudojant tiesiogiai (iš variklio) neišmetama CO2, arba degalais iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių, arba iii) jūrų ir priekrantės krovininis laivas, kuris naudojamas teikti tik pakrančių ir trumpųjų nuotolių laivybos paslaugoms, kuriomis sudaromos sąlygos pereiti prie kitų transporto rūšių ir dabar sausuma vežamus krovinius vežti jūra, ir kurio tiesiogiai (iš variklio) išmetamas CO2 kiekis, apskaičiuojamas pagal projektinį energijos vartojimo efektyvumo indeksą, yra 50 % mažesnis už vidutinę išmetamo CO2 kiekio atskaitos vertę, nustatytą sunkiosioms transporto priemonėms (5-LH pogrupis) pagal Reglamento 2019/1242 11 straipsnį. Vertindama, ar laivas gali būti laikomas netaršia transporto priemone, Komisija atsižvelgs į atitinkamo sektoriaus pokyčius, be kita ko, remdamasi techninės analizės kriterijais, pagal kuriuos veikla laikoma svariai prisidedančia prie klimato kaitos švelninimo, kaip nustatyta atitinkamame deleguotajame akte pagal Reglamentą (ES) 2020/852; f) geležinkelio riedmenų sektoriuje: i) riedmenys, kurių tiesiogiai (iš variklio) išmetamo CO2 kiekis lygus nuliui; ii) riedmenys, kurių tiesiogiai (iš variklio) išmetamo CO2 kiekis lygus nuliui, kai jie eksploatuojami geležinkelyje su būtina infrastruktūra, o jei tokios infrastruktūros nėra, naudoja įprastinį variklį (dvejopo režimo); g) orlaivių sektoriuje: i) orlaivis, kurio tiesiogiai (iš variklio) išmetamo CO2 kiekis lygus nuliui, ii) orlaivis, kurio aplinkosauginis veiksmingumas gerokai didesnis, palyginti su tos pačios kilimo masės orlaiviu, atitinkančiu rinkoje plačiai prieinamą alternatyvą; (21) kogeneracija, arba bendra šilumos ir elektros energijos gamyba, – kogeneracija, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27/ES (23) 2 straipsnio 30 punkte; (22) užteršta teritorija – teritorija, į kurią, patvirtintais duomenimis, dėl žmogaus veiklos yra patekę tiek medžiagų, kad jos, turint omenyje esamą ir patvirtintą numatomą žemės, jūros dugno ar upių naudojimą, kelia didelį pavojų žmonių sveikatai arba aplinkai; (23) parodomasis projektas – parodomasis projektas, apibrėžtas Reglamento (ES) 2019/943 2 straipsnio 24 punkte; (24) skaitmenizacija – technologijų diegimas naudojant elektroninius įtaisus ir (arba) sistemas, kurie suteikia galimybę padidinti produkto funkcionalumą, plėsti internetu teikiamas paslaugas, modernizuoti procesus arba pereiti prie verslo modelių, kuriais atsisakoma tarpininkavimo prekių gamybos procesuose ir teikiant paslaugas, ir kurie galiausiai daro pokyčius lemiantį poveikį; (25) šalinimas – šalinimas, apibrėžtas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB (24) 3 straipsnio 19 punkte; (26) skirstymo sistemos operatorius – skirstymo sistemos operatorius, apibrėžtas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2019/944 (25) 2 straipsnio 29 punkte; (27) centralizuotas šilumos tiekimas arba centralizuotas vėsumos tiekimas – centralizuotas šildymas arba centralizuotas vėsinimas, apibrėžtas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/31/ES (26) 2 straipsnio 19 punkte; (28) centralizuoto šilumos ir (arba) vėsumos tiekimo sistemos – šilumos ir (arba) vėsumos gamybos įrenginiai, šiluminės energijos kaupimo ir skirstymo tinklas, kurį sudaro tiek pirminis (perdavimo), tiek antrinis vamzdynų tinklas, kuriuo šiluma arba vėsuma tiekiama vartotojams. Nuoroda į centralizuotą šilumos tiekimą turi būti suprantama kaip nuoroda į centralizuoto šilumos ir (arba) vėsumos tiekimo sistemas, atsižvelgiant į tai, ar tinklai tiekia šilumą ar vėsumą kartu, ar atskirai; (29) ekologinė inovacija – visų formų inovacinė veikla, įskaitant naujus gamybos procesus, naujus produktus ar paslaugas ir naujus valdymo ir verslo metodus, dėl kurių gerokai pagerėja aplinkos apsauga ir gerokai sumažėja taršos poveikis aplinkai. Pagal šią apibrėžtį inovacijomis nelaikoma: a) veikla, dėl kurios aplinkos apsauga pagerėja nedaug ar pokyčiai yra minimalūs; b) gamybos arba paslaugų teikimo pajėgumų didinimas, įdiegiant papildomas gamybos arba logistikos sistemas, kurios yra labai panašios į jau naudojamas; c) verslo praktikos, darbo vietų organizavimo arba išorės santykių pokyčiai, pagrįsti įmonėje jau naudojamais organizaciniais metodais; d) valdymo strategijos pokyčiai; e) susijungimai ir įsigijimai; f) procesų nebetaikymas; g) paprastas kapitalo pakeitimas arba padidinimas; h) pokyčiai, susiję tik su veiksnių kainų pasikeitimu, gamyba pagal užsakymą, reguliarūs sezoniniai ir kiti cikliški pokyčiai; i) prekyba naujais arba iš esmės patobulintais gaminiais; (30) ekosistema – ekosistema, apibrėžta Direktyvos (ES) 2020/852 2 straipsnio 13 punkte; (31) energijos vartojimo efektyvumas – energijos vartojimo efektyvumas, apibrėžtas Direktyvos 2012/27/ES 2 straipsnio 4 punkte; (32) energijos kaupimas – energijos kaupimas, apibrėžtas Direktyvos (ES) 2019/944 2 straipsnio 59 punkte; (33) energijos kaupimo įrenginys – energijos kaupimo įrenginys, apibrėžtas Direktyvos (ES) 2019/944 2 straipsnio 60 punkte; (34) efektyvus centralizuotas šilumos ir vėsumos tiekimas – efektyvus centralizuotas šilumos ir vėsumos tiekimas, apibrėžtas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2012/27/ES 2 straipsnio 41 punkte; (35) atsinaujinančiųjų išteklių energija – tik atsinaujinančiuosius energijos išteklius naudojančių jėgainių pagaminta energija, apibrėžta Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 1 punkte, taip pat energijos dalis, nustatoma pagal energijos, pagamintos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių mišriose jėgainėse, naudojančiose ir tradicinius energijos išteklius, šiluminę vertę; tokia energija apima kaupimo sistemoms, prijungtoms prie tinklo skaitiklio (įrengtoms kartu arba kaip atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybos įrenginio priedas), užpildyti naudojamą atsinaujinančiųjų išteklių elektros energiją, tačiau ne elektros energiją, pagamintą naudojant šias kaupimo sistemas; (36) energetikos infrastruktūra (27) – Sąjungoje esanti arba Sąjungą su viena ar daugiau trečiųjų šalių jungianti fizinė įranga ar įrenginys, priskiriami prie šių kategorijų: a) elektros energetikos sektoriuje: i) perdavimo ir skirstymo sistemos, kai perdavimas yra elektros energijos transportavimas sausumoje ir jūroje aukštos ir aukštosios įtampos jungtine sistema siekiant ją pristatyti galutiniams vartotojams ar skirstytojams, išskyrus tiekimą, o skirstymas yra elektros energijos transportavimas sausumoje ir jūroje aukštosios, vidutinės ar žemosios įtampos skirstymo sistemomis siekiant ją pristatyti vartotojams, išskyrus tiekimą; ii) bet kokia įranga ar įrenginiai, būtini saugiam, patikimam ir efektyviam i punkte nurodytų sistemų veikimui užtikrinti, įskaitant visų lygių įtampos ir pastočių apsaugos, stebėjimo ir kontrolės sistemas; iii) visiškai integruoti tinklo komponentai, apibrėžti Direktyvos (ES) 2019/944 2 straipsnio 51 punkte; iv) pažangieji elektros tinklai, t. y. sistemos ir komponentai, integruojantys informacines ir ryšių technologijas per veikiančias skaitmenines platformas, valdymo sistemas ir jutiklių technologijas perdavimo ir skirstymo tinklo lygmenimis, siekiant saugesnio, efektyvesnio ir pažangesnio elektros energijos perdavimo ir skirstymo tinklo, didesnio pajėgumo integruoti naujas gamybos, kaupimo ir vartojimo formas ir sudarant palankesnes sąlygas naujiems verslo modeliams bei rinkos struktūroms; v) jūrinis elektros tinklas – elektros energijos perdavimo arba skirstymo infrastruktūros įranga ar įrenginiai, apibrėžti i punkte ir atliekantys dvejopą funkciją: jungia jūroje esančius gamybos objektus su dviem ar daugiau šalių ir iš tų objektų perduoda ar paskirsto jūrų atsinaujinančiųjų išteklių elektros energiją. Jiems priskiriami ir pažangieji tinklai, ir bet kokia gretima jūroje esanti įranga ar įrenginiai, būtini saugiam, patikimam ir efektyviam sistemų veikimui užtikrinti, įskaitant apsaugos, stebėsenos ir kontrolės sistemas ir būtinas pastotes, jei jos taip pat užtikrina technologijų sąveikumą ir, be kita ko, skirtingų technologijų tarpusavio suderinamumą; b) dujų (gamtinių dujų, biodujų, įskaitant biometaną, ir (arba) nebiologinės kilmės dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių) sektoriuje: i) dujų perdavimo ir paskirstymo vamzdynai, kurie yra tinklo dalis, išskyrus aukšto slėgio vamzdynus, naudojamus išgautų gamtinių dujų paskirstymui pradinės grandies rinkoje; ii) požeminės saugyklos, sujungtos su i papunktyje minėtais didelio slėgio dujotiekiais; iii) suskystintųjų arba suslėgtųjų dujų priėmimo, saugojimo, pakartotinio dujinimo ar slėgio sumažinimo įrenginiai; iv) bet kokia įranga ar įrenginys, būtini tam, kad sistema veiktų saugiai, patikimai ir efektyviai arba kad būtų užtikrintas pajėgumas transportuoti abiem kryptimis, įskaitant kompresorines; v) pažangieji dujų tinklai, t. y. bet kuri iš toliau nurodytos įrangos arba bet kurie iš toliau nurodytų įrenginių, kuriais siekiama sudaryti sąlygas ir palengvinti dujų iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių ir mažo anglies dioksido pėdsako dujų (įskaitant vandenilį arba nebiologinės kilmės dujas) integravimą į tinklą: skaitmeninės sistemos ir komponentai, kuriuose integruotos informacinės ir ryšių technologijos, valdymo sistemos ir jutiklių technologijos, kad būtų galima vykdyti sąveikią ir pažangią dujų gamybos, perdavimo, skirstymo ir vartojimo dujų tinkle stebėseną, matavimą, kokybės kontrolę ir valdymą. Be to, pažangieji tinklai taip pat gali apimti įrangą, kurią įrengus galima užtikrinti srautus priešinga kryptimi nuo skirstymo iki perdavimo lygio ir atlikti atitinkamus būtinus esamo tinklo patobulinimus; c) vandenilio sektoriuje (28): i) perdavimo vamzdynai, skirti vandeniliui transportuoti naudojant aukštą slėgį, taip pat skirstomieji vamzdynai, skirti vietiniam vandenilio skirstymui ir kuriais skaidriai ir nediskriminuojant suteikiama prieiga daugeliui tinklo naudotojų; ii) saugyklos – įrenginiai didelio grynumo vandeniliui laikyti, įskaitant jam laikyti skirtą vandenilio terminalo dalį, tačiau išskyrus tą dalį, kuri naudojama gavybos operacijoms vykdyti, bei įrenginius, skirtus vien tik vandenilio tinklo operatoriams, atliekantiems savo funkcijas. Vandenilio saugyklos apima požemines saugyklas, sujungtas su i punkte nurodytais aukšto slėgio vandenilio perdavimo arba skirstymo vamzdynais; iii) vandenilio arba vandenilio, įterpto į kitas chemines medžiagas, išsiuntimo, priėmimo, pakartotinio dujinimo arba slėgio sumažinimo įrenginiai, naudojami siekiant įleisti vandenilį į dujų arba vandenilio tinklą; iv) terminalai – įrenginiai, naudojami skystam vandeniliui transformuoti į dujinį vandenilį, įleidžiamą į vandenilio tinklą. Juose gali būti įrengta pagalbinė įranga ir veikti laikina saugykla, būtinos vandeniliui transformuoti ir vėliau įleisti į vandenilio tinklą, tačiau neapima jokios kaip saugykla naudojamos vandenilio terminalo dalies; v) jungtys – vandenilio tinklas (ar jo dalis), kertantis valstybių narių sieną arba valstybės narės ir trečiosios šalies sieną ir nutiestas iki valstybių narių teritorijos arba tos valstybės narės teritorinių vandenų; vi) bet kokia įranga ar įrenginiai, būtini tam, kad vandenilio sistema veiktų saugiai, patikimai ir efektyviai arba kad būtų užtikrintas pajėgumas transportuoti abiem kryptimis, įskaitant kompresorines; d) anglies dioksido sektoriuje (29): i) vamzdynai, išskyrus gavybos vamzdynų tinklus, naudojami anglies dioksidui transportuoti iš daugiau nei vieno šaltinio, t. y. pramoninių įrenginių (įskaitant elektrines), kuriuose vykstant degimo procesui ar kitoms cheminėms reakcijoms, kuriems naudojami iškastiniai arba neiškastiniai junginiai, kurių sudėtyje yra anglies, susidaro anglies dioksido dujos, skirti anglies dioksidui nuolat saugoti geologinėse formacijose pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/31/EB (30) 3 straipsnį arba jam naudoti kaip žaliavai arba biologinių procesų našumui didinti; ii) anglies dioksido skystinimo ir saugojimo įrenginiai ketinant jį transportuoti ar saugoti; iii) geologinėse formacijose įrengta infrastruktūra, naudojama nuolatiniam geologiniam anglies dioksido saugojimui pagal Direktyvos 2009/31/EB 3 straipsnį, ir su tuo susiję paviršiaus bei įleidimo įrenginiai; iv) bet kokia įranga ar įrenginys, būtini tinkamai, saugiai ir efektyviai eksploatuoti atitinkamą sistemą, įskaitant apsaugos, stebėjimo ir kontrolės sistemas. Jungtis gali apimti mobiliąją infrastruktūrą, skirtą anglies dioksidui transportuoti ir saugoti, jeigu tokia mobilioji infrastruktūra atitinka netaršios transporto priemonės apibrėžtį; e) infrastruktūra, naudojama įvairių gamintojų ir (arba) naudotojų šiluminei energijai perduoti arba paskirstyti garų, karšto vandens ar atvėsintų skysčių forma, grindžiama atsinaujinančiųjų išteklių energijos arba pramoninės paskirties atliekinės šilumos naudojimu; f) bendro intereso projektai, apibrėžti Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 347/2013 (31) 2 straipsnio 4 punkte, ir abipusio intereso projektai, nurodyti Sutarties 171 straipsnyje; g) kitų kategorijų infrastruktūra, susijusi su infrastruktūra, kuria užtikrinamas fizinis arba virtualus atsinaujinančiųjų išteklių arba anglies dioksido neišskiriančios energijos gamintojų ir vartotojų sujungimas keliuose prieigos ir išėjimo taškuose ir kuria gali naudotis trečiosios šalys, nepriklausančios infrastruktūros savininko ir (arba) valdytojo įmonėms; (37) energinis naudingumas – pastato energinis naudingumas, apibrėžtas Direktyvos 2010/31/ES 2 straipsnio 4 punkte; (38) sutaupyta energija – sutaupyta energija, apibrėžta Direktyvos 2012/27/ES 2 straipsnio 5 punkte; (39) aplinkos apsauga – veiksmai ar veikla, kuriais siekiama sumažinti žmogaus veiklos sukeltą taršą, neigiamą poveikį aplinkai ar kitokią žalą fizinei aplinkai (įskaitant orą, vandenį ir dirvožemį), ekosistemoms ar gamtos ištekliams arba užkirsti jiems kelią, įskaitant veiksmus, kuriais siekiama sušvelninti klimato kaitą, sumažinti tokios žalos riziką, apsaugoti ir atkurti biologinę įvairovę arba paskatinti efektyviau naudoti gamtos išteklius, įskaitant energijos taupymo priemones ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių naudojimą bei kitus metodus, kuriais siekiama sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir kitų teršalų kiekį, taip pat pereiti prie žiedinės ekonomikos modelių, kad būtų sumažintas pirminių medžiagų naudojimas ir padidintas efektyvumas. Ji taip pat apima veiksmus, kuriais stiprinami gebėjimai prisitaikyti ir mažinamas pažeidžiamumas dėl klimato poveikio; (40) aplinkosaugos arba parafiskalinis mokestis – mokestis, taikomas konkrečiai mokesčio bazei, produktams ar paslaugoms, kurie daro aiškų neigiamą poveikį aplinkai, arba kuriuo siekiama apmokestinti tam tikrą veiklą, gaminius arba paslaugas, kad į jų kainą būtų įskaičiuotos aplinkos apsaugos išlaidos arba kad gamintojai bei vartotojai būtų orientuojami į tas veiklos rūšis, kurios mažiau kenkia aplinkai; (41) vertinimo planas – vienai ar kelioms pagalbos schemoms taikomas dokumentas, kuriame nurodoma bent tokia informacija: a) vertintini tikslai; b) vertinimo klausimai; c) rezultatų rodikliai; d) numatytas vertinimo vykdymo metodas; e) duomenų rinkimo reikalavimai; f) siūlomas vertinimo laikas, įskaitant tarpinės ir galutinės vertinimo ataskaitų pateikimo datas; g) vertinimą atliksiančios nepriklausomos įstaigos arba jos vykdomai atrankai taikysimų kriterijų aprašymas ir vertinimo rezultatų viešinimo sąlygos; (42) didesnės gamintojo atsakomybės sistema – didesnės gamintojo atsakomybės sistema, apibrėžta Direktyvos 2008/98/EB 2 straipsnio 21 punkte; (43) elektros energijos gamintojas – įmonė, gaminanti elektros energiją komerciniais tikslais; (44) šiltnamio efektą sukeliančios dujos – dujos, kurios, sugerdamos infraraudonąją spinduliuotę, prisideda prie šiltnamio efekto, įskaitant anglies dioksidą, metaną, azoto suboksidą ir fluorintas dujas, pavyzdžiui, hidrofluorangliavandenilius; (45) didelio naudingumo kogeneracija – didelio naudingumo kogeneracija, apibrėžta Direktyvos 2012/27/ES 2 straipsnio 34 punkte; (46) vandenilio tinklo operatorius – fizinis ar juridinis asmuo, atsakingas už vandenilio tinklą ir jo eksploatavimą bei techninės priežiūros užtikrinimą ir prireikus už jo plėtrą konkrečioje teritorijoje, taip pat tam tikrais atvejais – už jo sujungimą su kitais vandenilio tinklais bei už tai, kad būtų užtikrintas ilgalaikis sistemos pajėgumas pagrįstai vandenilio transportavimo paklausai patenkinti; (47) disbalansas – disbalansas, apibrėžtas Komisijos reglamento (ES) 2017/2195 2 straipsnio 8 punkte; (48) atsiskaitymas už disbalansą – atsiskaitymas už disbalansą, apibrėžtas Komisijos reglamento (ES) 2017/2195 2 straipsnio 9 punkte; (49) atsiskaitymo už disbalansą laikotarpis – atsiskaitymo už disbalansą laikotarpis, apibrėžtas Reglamento (ES) 2019/943 2 straipsnio 15 punkte; (50) individuali pagalba – pagal pagalbos schemą suteikta ad hoc pagalba ir pagalba, apie kurią reikia pranešti; (51) pertraukiamumo schema – elektros energijos tiekimo saugumo užtikrinimo priemonė, skirta stabiliam elektros energijos sistemos dažniui užtikrinti arba trumpalaikėms tiekimo saugumo problemoms spręsti, be kita ko atjungiant apkrovą; (52) labai maža įmonė – įmonė, tenkinanti Komisijos rekomendacijoje dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo (32) labai mažoms įmonėms nustatytas sąlygas; (53) gamtos procesais pagrįstas sprendimas – gamtos procesų įkvėptas ir jais pagrįstas ekonomiškai efektyvus sprendimas, teikiantis aplinkosauginę, socialinę ir ekonominę naudą, padedantis stiprinti atsparumą, ir dėl kurio miestuose, kraštovaizdžiuose ir jūros aplinkoje yra daugiau ir įvairesnių gamtos elementų ir natūralių procesų, tam pasitelkiant vietos mastu pritaikytas, veiksmingai išteklius naudojančias ir sistemines priemones; (54) tinklo perkrovos kompensavimo priemonė – elektros energijos tiekimo saugumo užtikrinimo priemonė, skirta elektros energijos perdavimo ar skirstymo tinklo nepakankamumui kompensuoti; (55) teršalas – teršalas, apibrėžtas Direktyvos (ES) 2020/852 2 straipsnio 10 punkte; (56) teršėjas – teršėjas, apibrėžtas Tarybos rekomendacijos 75/436/Euratomas, EAPB, EEB (33) priedo 3 punkte; (57) tarša – tarša, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/75/ES (34) 3 straipsnio 2 dalyje; (58) principas „teršėjas moka“ – principas, pagal kurį taršos šalinimo priemonių išlaidas turėtų padengti taršą sukėlęs teršėjas; (59) parengimas pakartotiniam naudojimui – parengimas pakartotiniam naudojimui, apibrėžtas Direktyvos 2008/98/EB 3 straipsnio 16 punkte; (60) įkrovimo infrastruktūra – stacionarioji arba mobilioji infrastruktūra elektros energijai netaršioms transporto priemonėms ar netaršiai mobiliajai paslaugų teikimo įrangai tiekti; (61) naudojimas – naudojimas, apibrėžtas Direktyvos 2008/98/EB 3 straipsnio 15 punkte; (62) perdirbimas – perdirbimas, apibrėžtas Direktyvos 2008/98/EB 3 straipsnio 17 punkte; (63) etaloninis projektas – pavyzdinis projektas, atspindintis vidutinį projektą pagalbos schemos reikalavimus atitinkančių pagalbos gavėjų kategorijoje; (64) degalų pildymo infrastruktūra – stacionarioji arba mobilioji infrastruktūra vandeniliui, dujinės būsenos (suslėgtųjų gamtinių dujų (SGD) ir skystosios būsenos (suskystintųjų gamtinių dujų (SkGD) gamtinėms dujoms, biodujoms ir biodegalams, įskaitant pažangiuosius biodegalus, ar sintetiniams atsinaujinančiųjų išteklių ar mažo anglies dioksido pėdsako degalams tiekti; (65) rekultivavimas – aplinkosaugos vadybos veiksmai, kuriais siekiama atkurti tam tikrą ekosistemų funkcionavimo lygį nualintose teritorijose taip, kad būtų vėl nuolat teikiamos ekosisteminės paslaugos, bet neprivalo būti užtikrinta nustatytos natūralios ar pusiau natūralios referencinės ekosistemos biologinė įvairovė ir vientisumas; (66) valymas – aplinkosaugos vadybos veiksmai, pavyzdžiui, teršalų ar perteklinių maisto medžiagų šalinimas ar detoksikacija iš dirvožemio ir vandens siekiant pašalinti degradacijos šaltinius; (67) atsinaujinančiųjų išteklių elektros energija – naudojant atsinaujinančiuosius energijos išteklius gaminama elektros energija, apibrėžta Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 1 punkte; (68) atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrija – atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrija, apibrėžta Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 16 punkte; (69) atsinaujinančiųjų išteklių energija – atsinaujinančiųjų išteklių energija, apibrėžta Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 1 punkte; (70) vandenilis iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių – vandenilis, pagamintas iš atsinaujinančiųjų išteklių energijos pagal Direktyvoje (ES) 2018/2001 nustatytą metodiką, taikomą nebiologinės kilmės skystiesiems ir dujiniams degalams iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių; (71) nebiologinės kilmės skystieji ir dujiniai degalai iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių – iš atsinaujinančiųjų išteklių pagamintas nebiologinės kilmės skystasis dujinis transporto kuras, apibrėžtas Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 36 punkte; (72) išteklių adekvatumas – pajėgumo lygis, kuris laikomas tinkamu paklausai prekybos zonoje bet kokiu konkrečiu laikotarpiu patenkinti, nustatytas remiantis įprastu statistiniu rodikliu, naudojamu organizacijų, kurių vaidmenį kuriant bendrą elektros energijos rinką Sąjungos institucijos pripažino esminiu, pavyzdžiui, Europos elektros energijos perdavimo sistemos operatorių tinklo (ENTSO-E); (73) efektyvus išteklių naudojimas – sąnaudų, reikalingų produkcijos vienetui pagaminti, kiekio sumažinimas arba pirminių sąnaudų pakeitimas antrinėmis sąnaudomis; (74) atkūrimas – procesas, kuriuo padedama atkurti ekosistemą, siekiant išsaugoti biologinę įvairovę ir didinti ekosistemų atsparumą, visų pirma klimato kaitai. Ekosistemų atkūrimas apima priemones, kurių imamasi siekiant pagerinti ekosistemos būklę ir atkurti arba atstatyti ekosistemą, kai tokia būklė buvo prarasta, taip pat ekosistemų atsparumui ir prisitaikymui prie klimato kaitos gerinti; (75) pakartotinis naudojimas – pakartotinis naudojimas, apibrėžtas Direktyvos 2008/98/EB 3 straipsnio 13 punkte, įskaitant bet kokią operaciją, kurios metu produktai ar sudėtinės dalys, kurie nėra atliekos, vėl naudojami kitiems tikslams nei tie, kuriems jie buvo sukurti; (76) mažoji įmonė – įmonė, tenkinanti Komisijos rekomendacijoje dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo mažosioms įmonėms nustatytas sąlygas; (77) mažoji ir vidutinė įmonė (MVĮ) – įmonė, tenkinanti Komisijos rekomendacijoje dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo nustatytas sąlygas; (78) maža vidutinės kapitalizacijos įmonė – įmonė, kuri nėra MVĮ ir kurios darbuotojų skaičius, apskaičiuotas pagal Komisijos reglamento (ES) Nr. 651/2014 (35) I priedo 3–6 straipsnius, neviršija 499, ir kurios metinė apyvarta neviršija 100 mln. EUR arba metinis balansas neviršija 86 mln. EUR. Keli subjektai bus laikomi viena įmone, jei tenkinama kuri nors iš Reglamento (ES) Nr. 651/2014 I priedo 3 straipsnio 3 punkte išvardytų sąlygų; (79) išmanusis įkrovimas – įkrovimo operacija, kai elektros energijos tiekimo baterijai intensyvumas koreguojamas realiuoju laiku pagal elektroniniu ryšiu gaunamą informaciją; (80) pažangusis parengtumas – pastatų arba pastato vienetų tinkamumas pritaikyti juos prie naudotojo poreikių, įskaitant energijos vartojimo efektyvumo ir bendro naudingumo optimizavimą, ir prie energetikos tinklo signalų; (81) įprasta atsakomybė už balansavimą – nediskriminacinė atsakomybė už balansavimą, naudojant įvairias technologijas, nuo balansavimo atsakomybės neatleidžiant nei vieno gamintojo, kaip nustatyta Reglamento (ES) 2019/943 5 straipsnyje; (82) darbų pradžia – pirmasis tvirtas pasižadėjimas (pavyzdžiui, užsakyti įrangą arba pradėti statybą), dėl kurio investicija tampa neatšaukiama. Žemės įsigijimas ir parengiamieji darbai, pavyzdžiui, leidimų gavimas ir preliminarios galimybių studijos, darbų pradžia nelaikomi. Perėmimo atveju darbų pradžia laikomas momentas, kai įsigyjamas su įsigyta įmone tiesiogiai susijęs turtas; (83) strateginis rezervas – pajėgumų užtikrinimo mechanizmas, pagal kurį elektros energijos pajėgumai, pavyzdžiui, gamybos, kaupimo ar reguliavimo apkrova pajėgumai, turimi už elektros energijos rinkos ribų ir naudojami tik konkrečiomis aplinkybėmis; (84) bendroji nuosavybės kaina – bendros transporto priemonės įsigijimo ir nuosavybės per visą jos eksploatavimo laikotarpį išlaidos, įskaitant transporto priemonės įsigijimo ar išperkamosios nuomos išlaidas, taip pat išlaidas degalams, priežiūrai ir remontui, draudimui, finansavimui ir mokesčiams; (85) perdavimo sistemos operatorius – perdavimo sistemos operatorius, apibrėžtas Direktyvos (ES) 2019/944 2 straipsnio 35 punkte; (86) transporto priemonė – bet kuri iš šių transporto priemonių: a) M1, M2, N1, M3, N2, N3 klasės arba L kategorijos kelių transporto priemonė; b) vidaus vandenų arba jūrų ir priekrančių keleivinis arba krovininis laivas; c) riedmenys; d) orlaivis; (87) apdorojimas – apdorojimas, apibrėžtas Direktyvos 2008/98/EB 3 straipsnio 14 punkte; (88) Sąjungos mažiausias mokesčių lygis – Sąjungos teisėje nustatytas mažiausias apmokestinimo lygis; energijos produktų ir elektros energijos srityje – mažiausias apmokestinimo lygis, nustatytas Tarybos direktyvos 2003/96/EB (36) I priede; (89) Sąjungos standartas – a) privalomas Sąjungos standartas, nustatantis rodiklius, kuriuos atskiros įmonės turi pasiekti aplinkosaugos srityje, išskyrus Sąjungos lygmeniu nustatytus standartus arba tikslus, kurie privalomi valstybėms narėms, bet ne atskiroms įmonėms; b) įpareigojimas taikyti geriausius prieinamus gamybos būdus (GPGB), apibrėžtus Direktyvoje 2010/75/ES, ir užtikrinti, kad išmetamųjų teršalų kiekis neviršytų kiekio, kuris būtų pasiektas taikant GPGB; jeigu su GPGB (37) susiję išmetamųjų teršalų kiekiai nustatyti įgyvendinimo aktuose, priimtuose pagal Direktyvą 2010/75/ES ar pagal kitas taikytinas direktyvas, atsižvelgiant į šias gaires bus taikomi tie kiekiai; jeigu tie kiekiai išreikšti intervalu, bus taikoma ta riba, nuo kurios laikoma, kad atitinkama įmonė taiko GPGB; (90) atliekos – atliekos, apibrėžtos Direktyvos 2008/98/EB 3 straipsnio 1 punkte; (91) atliekinė šiluma – atliekinė šiluma, apibrėžta Direktyvos (ES) 2018/2001 2 straipsnio 9 punkte.