LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 287/14

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

Nr. 204/11/COL

2011 m. birželio 29 d.

dėl tariamos valstybės pagalbos, skirtos Norsk Film grupei priklausančioms įmonėms (Norvegija)

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (TOLIAU – INSTITUCIJA),

ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 61–62 straipsnius,

ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (toliau – Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimas), ypač į jo 24 straipsnį,

ATSIŽVELGDAMA į Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolą (toliau – 3 protokolas), ypač į jo I dalies 1 straipsnio 2 dalį ir II dalies 4 straipsnio 4 dalį bei 7 straipsnio 1 dalį,

PAPRAŠIUSI suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas pagal 3 protokolo II dalies 6 straipsnio 1 dalį (1),

kadangi:

I. FAKTAI

1. Procedūra

2006 m. kovo 23 d. raštu (dok. Nr. 368163) keletas Norvegijos filmų gamybos įmonių (2) pateikė skundą, kuriame nurodė, kad Norvegijos institucijos 2000–2005 m. Norsk FilmStudio AS ir Filmparken AS skyrė metines dotacijas.

Apsikeitus įvairiais raštais, Institucija priėmė Sprendimą Nr. 491/09/COL pradėti oficialią tyrimo procedūrą, kuris paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir jo EEE priede (3). Institucija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas. Institucija negavo jokių trečiųjų šalių pastabų.

Norvegijos institucijos pastabas pateikė 2010 m. vasario 2 d. raštu (dok. Nr. 545244).

2. Norsk Film grupė

Įmonę Norsk Film AS 1932 m. įsteigė savivaldybėms priklausančių kino teatrų asociacija. 1935 m. atidaryta įmonės kino studija. 1947 m. valstybės biudžete Norvegijos vyriausybė nusprendė prisiimti didesnę atsakomybę už filmų gamybą. Šeštajame–septintajame dešimtmečiuose Norsk Film AS patyrė finansinių sunkumų, dėl kurių vyriausybė skyrė įmonei dotacijas, kad garantuotų tolesnę jos veiklą. Septintojo dešimtmečio pabaigoje paskelbus įmonės bankrotą, vyriausybė nusprendė prisiimti visą atsakomybę už įmonės ateitį. Nuo 1974 m. valstybė nuosavybės teise valdė 77,6 % įmonės akcijų. Norsk Film AS siekė dvejopo tikslo: parūpinti būtinas priemones norvegiškų pilnametražių meninių filmų gamybai ir gaminti norvegiškus filmus.

Įmonę ScanCam AS 1986 m. įsteigė Norsk Film AS ir laikraštis VG (Verdens Gang) esamo Norsk Film AS kino kamerų skyriaus pagrindu. Vėliau po 50 % ScanCam AS akcijų valdė Norsk Film AS ir Schibsted ASA. 1998 m. gruodžio 31 d.Schibsted ASA pardavė savo akcijų paketą įmonei Norsk Film AS ir nuo 1999 m. ScanCam AS veikė kaip Norsk FilmStudio AS 100 % priklausanti patronuojamoji įmonė.

1989 m. įsteigta Norsk FilmStudio AS buvo Norsk Film AS 100 % priklausanti patronuojamoji įmonė. Iki 1989 m. studijos ir techninės priemonės buvo integruotas Norsk Film AS skyrius. Norsk FilmStudio AS įsteigta siekiant aiškiai atskirti įmonės, kaip gamintojos, vaidmenį ir jos vaidmenį remiant filmų gamybos infrastruktūrą (studijos ir techninės priemonės).

2001 m. Norvegijos vyriausybė pertvarkė savo filmų gamybos politiką ir aiškiau atskyrė valstybės atsakomybės sritis bei privačiojo sektoriaus atsakomybę. Už filmų gamybą turėtų būti atsakingos privačios gamybos įmonės. Todėl pasiūlyta parduoti Norsk Film AS akcijas. Valstybė būtų toliau atsakinga už studijas, nes manyta, kad ši gamybos proceso dalis rinkos sąlygomis nėra tvari. 2001 m. Norsk Film AS išskaidyta į dvi atskiras įmones: filmų gamybos įmonę (pavadinta Norsk Film AS) ir infrastruktūros įmonę (pavadinta Filmparken AS). Likęs įmonės turtas atiteko Filmparken AS. Norsk FilmStudio AS tęsė veiklą kaip Filmparken AS 100 % priklausanti patronuojamoji įmonė. 2001 m. birželio 25 d.Norsk FilmStudio AS sujungta su Filmparken AS. 2002 m. sausio 4 d. valstybė turėtas gamybos įmonės Norsk Film AS akcijas pardavė privačiai gamybos įmonei Diopter AS.

2002 m. Filmparken AS vėl pervadinta Norsk FilmStudio AS.

2004 m. ScanCam AS sujungta su Norsk FilmStudio AS.

2009 m. Norsk FilmStudio AS ir The Chimney Pot AS susijungė į įmonę Storyline Studios AS. Po susijungimo Filmparken AS valdo 60 % verslo, o 40 % liko buvusios Chimney Pot AS akcininkams.

Storyline Studios AS yra viso spektro įrangos ir paslaugų filmų gamybos pramonei teikėja, aprūpinanti kino studijomis, filmavimo ir apšvietimo įranga, kino kameromis, kostiumais, finansavimu, biuro patalpomis ir filmų katalogais, teikianti meninio apipavidalinimo ir serijinės gamybos paslaugas.

3. Tiriamų priemonių aprašymas

Institucija tyrė dvi skirtingas priemones: 36 mln. NOK dotacijos mokėjimą (žr. 3.1 skirsnį) ir lengvatinę apmokestinimo tvarką, kuria naudojosi kai kurios Norsk Film grupei priklausančios įmonės (žr. 3.2 skirsnį).

3.1. 36 mln. NOK dotacija

Metinės dotacijos įvairioms Norsk Film grupei priklausančioms įmonėms buvo skiriamos nuo aštuntojo dešimtmečio iki 2006 m. 1971–1972 m. biudžete nurodoma „esama pagalbos schema“. Dotacijas mokėjo Kultūros ir bažnyčios reikalų ministerija.

Sprendime Nr. 491/09/COL Institucija laikėsi nuomonės, kad metiniai mokėjimai, kuriuos Norvegijos valstybė nuo aštuntojo dešimtmečio skyrė įvairioms Norsk Film grupei priklausančioms įmonėms pilnametražiams meniniams filmams gaminti ir filmų gamybai būtinai infrastruktūrai išlaikyti, buvo pagrįstos esama pagalbos sistema.

Norvegijos institucijos pažymėjo, kad 1997 m. Norvegijos Parlamentas nusprendė Norsk Film AS skirti 36 mln. NOK gamybos priemonėms, pavadintoms Filmparken, tobulinti, modernizuoti ir plėtoti. Ši dotacija skirta pasinaudojant nacionalinio biudžeto skirsniu, skirtu nacionalinių kultūros pastatų biudžeto dotacijoms. Šios lėšos paskirstytos dvejų metų laikotarpiui: 10 mln. NOK sumokėti 1998 m., o likę 26 mln. NOK – 1999 m. Dotacijos lėšomis iš dalies padengtos sąnaudos studijos priemonėms modernizuoti ir tobulinti ir iš dalies sąnaudos naujoms administravimo priemonėms plėtoti.

Sprendime Nr. 491/09/COL Institucija laikėsi nuomonės, kad 36 mln. NOK dotacija sumokėta iš kitokių biudžeto asignavimų ir buvo išskirta konkreti suma specialiam tikslui (Jaro studijos renovacijai), taigi tai galėtų būti nauja pagalba. Institucija nebuvo tikra, ar šios lėšos yra esamos pagalbos sistemos dalis, ar tai buvo nauja pagalbos priemonė.

3.2. Lengvatinė apmokestinimo tvarka

Norsk Film AS ir Norsk FilmStudio AS nuo mokesčio buvo atleidžiamos nuo 1995 m. Atleidimas nuo mokesčio buvo pagrįstas ankstesnio 1911 m. rugpjūčio 18 d. mokesčių įstatymo Nr. 8 (jis pakeistas 1999 m. kovo 26 d. mokesčių įstatymu Nr. 14) 26 skirsnio pirmos dalies k punktu (4).

Pagal Norvegijos mokesčių įstatymo 2-32 skirsnį, kuriame šiuo metu nustatytos šios lengvatinės apmokestinimo tvarkos taisyklės, pelno nesiekiančios organizacijos, institucijos ir įmonės nuo pelno mokesčio atleidžiamos tiek, kiek veikia nesiekdamos pelno.

Ar institucija arba įmonė pagal 2-32 skirsnį laikoma nesiekiančia pelno, nustatoma remiantis objektyviais kriterijais ir lemiamas yra įmonės tikslo veiksnys. Taigi labdaringas tikslas reiškia, kad įstaiga yra pelno nesiekianti organizacija. Siekdamas nustatyti įmonės tikslą, mokesčių administratorius, be kita ko, atsižvelgia į jos įstatus, kuriuose nurodomas jos įstatymu nustatytas tikslas, ir į faktiškai plėtojamą veiklą. Taip pat atsižvelgiama į tai, ar įstaiga verčiasi veikla, kurią veikia konkurencija. Jeigu įmonė verčiasi ekonomine arba komercine veikla ir konkuruoja su apmokestinamomis pelno siekiančiomis įmonėmis, tai rodo, kad jai taikomas mokesčių mokėtojo statusas. Taip pat atsižvelgiama į įmonės finansavimo pobūdį. Jeigu įmonė finansuojama privačiomis aukomis ar kitokiais įnašais, tai rodo, kad įmonės tikslas nėra pelno siekimas.

Organizacija, kuri laikoma nesiekiančia pelno, atleidžiama nuo pelno mokesčio pelnui iš veiklos, kuria nesiekiama pelno. Iš komercinės veiklos gautoms pajamoms pelno mokestis tam tikromis sąlygomis yra taikomas (5).

Ar 2-32 skirsnis taikytinas įmonei ar organizacijai, mokesčių administratorius nustato per įprastą metinio vertinimo procesą. Taikytiną mokesčių tvarką vietos mokesčių administratorius nustato remdamasis informacija, kurią mokesčių mokėtojas pateikia mokesčių deklaracijoje, ir kita turima informacija.

Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS ir ScanCam AS nuo mokesčio buvo atleistos todėl, kad jos buvo pelno nesiekiančios įmonės. Iki 1995 m. Norsk Film AS ir Norsk FilmStudio AS neprašė taikyti specialios tvarkos. Joms pateikus paraiškas, tokia tvarka jos naudojosi nuo 1995 iki 2001 m.

2001 m. Norsk Film AS buvo išskaidyta į dvi atskiras įmones: filmų gamybos įmonę (pavadinta Norsk Film AS) ir infrastruktūros įmonę (pavadinta Filmparken AS). Nuo 2002 m. įmonės nebebuvo finansuojamos vyriausybės subsidijomis ir vertėsi įprasta verslo veikla. Todėl jos laikytos įprastomis pelno siekiančiomis įmonėmis, tad joms taikytas standartinis pelno mokestis.

Iki 1998 m. Norsk Film AS ir Schibsted ASA valdė po 50 % ScanCam AS akcijų. Taigi ScanCam AS nelaikyta integruota Norsk Film AS verslo dalimi. Nuo 1998 m. gruodžio mėn. ScanCam AS 100 % priklausė pirmiausia Norsk Film AS, o po to nuo 1999 m. – Norsk FilmStudio AS (Norsk Film AS 100 % priklausanti patronuojamoji įmonė). Įvykus šiems pokyčiams, mokesčių administratorius laikėsi nuomonės, kad ScanCam AS yra integruota Norsk Film AS veiklos dalis, todėl 1998–2000 m. ji galėtų naudotis tokia pat apmokestinimo tvarka. ScanCam AS 1998, 1999, 2000 ir 2001 m. gavo pelną (6).

Savo vertinime mokesčių administratorius laikėsi nuomonės, kad įmonės pelno nesiekiančios organizacijos statusu galėtų naudotis remdamosi šiais elementais: Norsk Film AS įstatais, kuriuose nustatyta, kad įmonės tikslas nėra pelno siekimas, tuo, kad 97,7 % akcijų valdė valstybė ir vietos savivaldybės, ir tuo, kad įmonė iš esmės finansuota valstybės subsidijomis.

Be to, mokesčių administratorius pažymėjo, kad nuo mokesčio buvo atleista remiantis išlyga, kad visas galimas pelnas turėtų būti naudojamas įmonės tikslui siekti jai veikiant kaip pelno nesiekiančiai įmonei. Patronuojamoji įmonė Norsk FilmStudio AS laikyta integruota Norsk Film AS veiklos dalimi ir jai taikytas tas pats atleidimas nuo mokesčio. Norvegijos institucijos pažymėjo, kad 1995–2001 m. Norsk FilmStudio AS pelno negavo, todėl palankios apmokestinimo tvarkos taikymas neturėjo jokio poveikio.

Šiuo metu visoms įmonėms taikomas standartinis pelno mokestis.

Sprendime Nr. 491/09/COL Institucija laikėsi nuomonės, jog yra abejotina, kad atleidimo nuo pelno mokesčio taikymas, pagrįstas pelno nesiekiančioms organizacijoms suteikiamos lengvatos logika, gali pateisinti atleidimą nuo mokesčio Norsk Film grupei priklausančių įmonių atveju.

Pagalba atleidžiant nuo pelno mokesčio yra veiklos pagalba. Skirti tokią pagalbą leidžiama tik ypatingomis aplinkybėmis ir visų pirma tais atvejais, kai atitinkami Institucijos gairėse nustatyti kriterijai (pvz., dėl tam tikrų rūšių pagalbos aplinkos apsaugai ar regioninės pagalbos). Todėl Institucija abejojo, ar specialias apmokestinimo taisykles, kokios buvo taikomos kai kurioms Norsk Film grupei priklausančioms įmonėms, būtų galima pateisinti EEE susitarimo valstybės pagalbos nuostatomis.

4. Norvegijos institucijų pastabos

4.1. 36 mln. NOK dotacija

4.1.1. Dotacijos mokėjimas nėra valstybės pagalba

Norvegijos institucijos įrodinėja, kad 36 mln. NOK mokėjimas nėra valstybės pagalba.

Vadovaudamosi poveikiu pagrįstu požiūriu, Norvegijos institucijos tvirtina, kad vertinama dotacija gavėjui faktiškai nebuvo suteikta jokio ekonominio pranašumo.

Norvegijos institucijos mano, kad skyrus dotaciją Filmparken tobulinimui ir modernizavimui nė viena iš įmonių neįgijo jokio ekonominio pranašumo. Norsk FilmStudio AS buvo atsakinga už priemonių nuomą visoms Norvegijos gamybos įmonėms. Filmų gamybos ir gamybos priemonių nuomos veikla Norsk Film grupėje buvo aiškiai teisiškai atskirta. Galimybės naudotis gamybos priemonėmis buvo nevaržomos ir vienodomis sąlygomis suteikiamos visoms Norvegijos gamybos įmonėms (įskaitant Norsk Film AS). Nuomos veikla nebuvo pelninga ir dėl jos Norsk FilmStudio AS patyrė nuostolių.

Norvegijos institucijos įrodinėja, kad teigti, jog šia priemone Norsk Film grupei suteiktas ekonominis pranašumas, negalima, nes dotacijos poveikis aiškiai toks nebuvo. Šios priemonės tikslas ir poveikis verčiau buvo sudaryti Norvegijos filmų gamintojams galimybę naudotis gamybos priemonėmis. Institucijos pabrėžia, kad tai, jog Norsk FilmStudio AS veikė kaip vienintelė nuomojamų studijos priemonių, kurias naudojant būtų galima gaminti tam tikros trukmės ir kokybės filmus, teikėja, išimtinai lėmė rinkos nepakankamumas. Įmonė tai darė visų gamintojų naudai ir neįgijo jokio ekonominio pranašumo.

4.1.2. Priemonė bet kuriuo atveju būtų esama pagalba

Norvegijos institucijos įrodinėja, kad net jei 36 mln. NOK dotacija prilygtų valstybės pagalbai, tai bet kuriuo atveju būtų esama pagalba.

Norvegijos institucijos iš tikrųjų laikosi nuomonės, kad 36 mln. NOK dotacija sumokėta pagal esamą pagalbos sistemą, pagal kurią buvo mokamos metinės dotacijos.

Norvegijos institucijos teigia, kad tai, jog dotacija sumokėta iš kitokio, nei naudotas metinėms dotacijoms mokėti, biudžeto, dar nerodo, kad dotacija pati savaime buvo atskira ir nauja priemonė. Institucijos aiškina, kad tai, jog 1998–1999 m. dotacija skirta iš kitokios biudžeto pozicijos, buvo „paprasčiausiai atsitiktinumas ir formalumų klausimas, ir 36 mln. NOK išmoka galėjusi būti skirta ir iš filmų finansavimui skirto biudžeto skirsnio bei paskirstyta dešimties metų laikotarpiu, taigi galėjusi būti „sulieta“ su metinėmis išmokomis Norsk Film AS, kurias sudarė ir veiklos, ir investicinė pagalba. Tai, kad 1998–1999 m. dotacija skirta iš kitokios biudžeto pozicijos, lėmė naujas [nacionalinio] biudžeto skirsnio, skirto įnašams į nacionalinių pastatų statybą, sudarymo būdas“. Be to, Norvegijos institucijos įrodinėja, jog svarbu tai, kad šios lėšos sumokėtos pagal sistemingą ir nuolatinę išmokų tam pačiam gavėjui sistemą ir kad pagalbos pobūdis nepasikeitė. Teigiama, kad schema visada buvo sudaryta iš investicijų dalies ir veiklai skirtos dalies.

Tobulinimo ir modernizavimo procesas kurį laiką jau vyko ir iki 1998–1999 m. susijusios sąnaudos, apytikriais skaičiavimais, sudarė 13 mln. NOK. Į šią sumą įeina Norvegijos valstybės įnašai pagal esamą paramos schemą, kuri taikyta nuo aštuntojo dešimtmečio. Tačiau 1997 m. paaiškėjo, kad 13 mln. NOK sumos nepakanka darbams užbaigti, todėl nuspręsta skirti papildomus 36 mln. NOK tobulinimui užbaigti.

Norvegijos institucijos pateikė Institucijai duomenų, patvirtinančių tai, kad lėšos infrastruktūrai, kuri būtina siekiant išsaugoti filmų gamybos sąlygas, tobulinti ir modernizuoti buvo skiriamos ir praeityje.

Galiausiai Norvegijos institucijos įrodinėja, kad tai, jog dotacijos suma buvo gerokai didesnė, nei iki tol mokėtų metinių išmokų sumos, dar nerodo, kad tai yra nauja pagalba. Institucijos mini Europos Teisingumo Teismo sprendimą Namur-Les-Assurances byloje (7), kuriame nustatyta, kad: „kuriuo nors įmonės veikimo momentu atsirandanti nauja pagalba ar pakeista esama pagalba negali būti vertinama pagal pagalbos apimtį ar visų pirma jos sumą finansine išraiška, jeigu ta pagalba suteikiama pagal ankstesnes įstatymų nuostatas, kurios lieka nepakeistos“.

4.1.3. Nauja pagalba bet kuriuo atveju būtų deranti

Norvegijos institucijos įrodinėja, kad ši priemonė, jei Institucija padarytų išvadą, kad ji prilygsta naujai pagalbai, bet kuriuo atveju derėtų su EEE susitarimo veikimu. Institucijos iš tikrųjų mano, kad ši priemonė derėtų su EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu, nes dotacijos tikslas buvo išsaugoti kultūrą ir priemonė buvo būtina ir proporcinga tokiam tikslui pasiekti.

Norvegijos institucijos teigia, kad filmų gamyba yra svarbi kultūrinė raiška ir tautos paveldo dalis. Nesant tinkamų gamybos priemonių, nebūtų gaminama jokių filmų. Be to, dėl rinkos nepakankamumo dotacija buvo būtina intervencinė priemonė. Norvegijos institucijos taip pat pabrėžia, kad Institucija patvirtino paramos priemones audiovizualinėms schemoms, kurios neturėtų jokio poveikio, jei nebūtų būtinos infrastruktūros audiovizualiniams kūriniams kurti.

4.2. Lengvatinė apmokestinimo tvarka

4.2.1. Lengvatinės apmokestinimo tvarkos taikymas nėra valstybės pagalba

Pirma, Norvegijos institucijos pabrėžia, kad Sprendime Nr. 491/09/COL Institucija neišreiškė jokių abejonių dėl faktinės apmokestinimo tvarkos, pagal kurią pelno nesiekiančios įmonės atleidžiamos nuo pelno mokesčio, ir tyrė tik tokios tvarkos taikymą tam tikroms Norsk Film grupei priklausančioms įmonėms. Taigi vertinamas faktinis apmokestinimo tvarkos taikymas tam tikroms įmonėms ar netinkamas jos taikymas toms įmonėms.

Antra, Norvegijos institucijos įrodinėja, kad jos pačios nevertino, ar Mokesčių įstatymo 2-32 skirsnis Norsk Film grupei priklausančioms įmonėms taikytas tinkamai, nes jos nėra mokesčių vertinimo institucija.

Tačiau institucijos pažymėjo, kad „galimas netinkamas mokesčių administratoriaus bendros mokesčių teisės aktų nuostatos taikymas mokesčių mokėtojo naudai nėra valstybės pagalba. <…> Netinkamo nacionalinės mokesčių teisės aktų nuostatos taikymo atveju taisomųjų veiksmų visų pirma turėtų imtis mokesčių administratorius arba teismai pagal atitinkamus nacionalinės teisės aktus. <…> Jeigu netinkamas nacionalinės mokesčių teisės aktų nuostatų taikymas, dėl kurio konkrečiam mokesčių mokėtojui būtų suteiktas nepagrįstas pranašumas, būtų laikomas valstybės pagalba, susidarytų netinkama padėtis“.

Norvegijos institucijos pabrėžia, kad neteisėto apmokestinimo pasekmės gali skirtis (nebent tai būtų nuolatinio netinkamo taikymo klausimas), todėl taisomųjų veiksmų turėtų būti imamasi pagal nacionalinę teisę ir toks apmokestinimas neturėtų būti vertinamas pagal EEE valstybės pagalbos taisykles.

4.2.2. Lengvatinės apmokestinimo tvarkos taikymas bet kuriuo atveju buvo pagrįstas esama pagalbos sistema

Norvegijos institucijos taip pat įrodinėja, kad mokesčių teisės aktų nuostatos taikymas prieš įsigaliojant EEE susitarimui bet kuriuo atveju būtų ne nauja pagalba, o paprasčiausiai esamos pagalbos sistemos taikymas.

Institucijos mano, kad „įprastas bendros taisyklės taikymas ir vertinimas, ar ji konkrečiu atveju taikytina, ar ne, bet kuriuo atveju negali būti nauja pagalba ir todėl apie tai nebuvo būtina pranešti Institucijai. Iš tiesų, jei esamos pagalbos sistemos taikymas individualiais atvejais būtų nauja pagalba, to, ką būtų galima laikyti nauja pagalba, apimtis nepagrįstai padidėtų, o derančios pagalbos, kalbant apie esamą pagalbą, kaip apibrėžta valstybės pagalbos taisyklėse, apimtis sumažėtų“.

II. VERTINIMAS

1. Valstybės pagalbos buvimas

EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje nustatyta:

„Išskyrus tuos atvejus, kai šiame susitarime nustatyta kitaip, bet kokia EB valstybių narių, ELPA valstybių arba iš valstybės išteklių bet kokia forma teikiama pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su šio susitarimo veikimu, kai ji daro įtaką susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.“

1.1. Valstybės išteklių buvimas

Priemonė turi būti suteikta valstybės arba iš valstybės išteklių.

1.1.1. 36 mln. NOK dotacija

36 mln. NOK dotacija sumokėta iš valstybės biudžeto skirsnio, skirto nacionalinių kultūros pastatų biudžeto dotacijoms.

Todėl Institucija mano, kad tenkinama sąlyga dėl valstybės išteklių panaudojimo.

1.1.2. Lengvatinė apmokestinimo tvarka

Norsk Film AS ir jos patronuojamoji įmonė Norsk FilmStudio AS nuo mokesčio atleistos 1995–2001 m. 1996 m. kovo 18 d. raštu Berumo mokesčių inspekcija atleido nuo mokesčio 1995 m. finansiniams metams remdamasi išlyga, kad visas galimas pelnas turėtų būti naudojamas įmonės tikslui siekti jai veikiant kaip pelno nesiekiančiai įmonei.

ScanCam AS (kino kameras nuomojanti patronuojamoji įmonė) tuo pačiu pagrindu atleista nuo mokesčio nuo 1998 iki 2001 m.

Taikydama palankią apmokestinimo tvarką, valstybė atsisakė pajamų iš mokesčių, kurias įprasta tvarka iš susijusių įmonių būtų gavusi. Šios negautos lėšos yra valstybės ištekliams tenkanti našta, atitinkanti mokesčius, kurie paprastai mokami iš susijusių įmonių biudžeto (8).

Tai, kad vertinimą atliko vietos mokesčių administratorius, neturi jokio poveikio nustatytam faktui, kad buvo panaudoti valstybės ištekliai (9).

1.2. Pranašumo suteikimas tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai

1.2.1. 36 mln. NOK dotacija

Pirma, šia priemone įmonėms Norsk FilmStudio AS ir Filmparken AS turėjo būti suteiktas pranašumas, nes jos buvo atleistos nuo mokesčių, kurie paprastai būtų mokami iš jų biudžeto. Gavę 36 mln. NOK dotaciją, naudos gavėjai gavo finansinę naudą, kurios jie nebūtų turėję įprastinėmis veiklos sąlygomis. Taigi šia priemone finansinė Norsk FilmStudio AS ir Filmparken AS padėtis buvo sustiprinta, palyginti su kitomis filmų gamybos srityje EEE veikiančiomis įmonėmis.

Antra, pagalbos priemonė turi būti atrankinė, nes ją taikant suteikiamas pranašumas „tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai“.

Institucija mano, kad 36 mln. NOK sumos skyrimas studijos priemonėms tobulinti buvo atrankinio pobūdžio, nes buvo aiškiai paskirtas naudos gavėjas.

1.2.2. Lengvatinė apmokestinimo tvarka

Kai kurios Norsk Film grupės įmonės buvo atleistos nuo paprastai taikomo pelno mokesčio mokėjimo, taigi atleistos nuo mokesčių, paprastai mokamų iš įmonės biudžeto. Įprastinėmis veiklos sąlygomis jos šio pranašumo nebūtų turėjusios.

Tačiau Institucija pripažįsta, kad Europos Teisingumo Teismas ir ELPA Teismas nuolat nuspręsdavo, kad priemonės, kuriomis tam tikriems gavėjams suteikiamas pranašumas, nėra atrankinės, jeigu jas galima pateisinti sistemos, kurioje jos taikomos, pobūdžiu ir bendrąja struktūra.

Be to, Institucijos valstybės pagalbos taisyklių taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms gairėse konkrečiai nustatyta: „žinoma, įmonė negali būti apmokestinama pelno mokesčiu, jei pelno nėra. Todėl tai, kad pelno nesiekiančios įmonės, pavyzdžiui, fondai arba asociacijos, yra konkrečiai atleidžiamos nuo pelno mokesčių, jeigu jos faktiškai negali uždirbti jokio pelno, galima pateisinti mokesčių sistemos pobūdžiu.“

Sprendime Nr. 491/09/COL Institucija neginčijo to, kad lengvatinės apmokestinimo tvarkos taikymą galima pateisinti sistemos pobūdžiu ir logika. Ji turėjo abejonių dėl šios tvarkos taikymo aptariamoms įmonėms. Šios įmonės nuo pelno mokesčio atleistos taikant ankstesnio 1911 m. rugpjūčio 18 d. mokesčių įstatymo Nr. 8 (pakeistas 1999 m. kovo 26 d. mokesčių įstatymu Nr. 14) 26 skirsnio pirmos dalies k punktą. Taikant šią tvarką, organizacijos, kurios atitinka tam tikrus kriterijus, visų pirma susijusius su jų pelno nesiekimo tikslu, atleidžiamos nuo pelno mokesčio.

Remiantis Norvegijos institucijų pateikta informacija, Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS ir ScanCam AS nuo mokesčio atleistos remiantis tuo, kad įmonių tikslas nebuvo siekti pelno. Atlikdama vertinimą, Institucija negali užimti Norvegijos vietos mokesčių administratoriaus vietos. Institucija, remdamasi jai pateikta informacija, nemano turinti pakankamai įrodymų, kad lengvatinė tvarka trims įmonėms taikyta netinkamai ir dėl to galima teigti, kad priemonė yra atrankinio pobūdžio.

Dėl tos priežasties Institucija negali daryti išvados, kad lengvatinės apmokestinimo tvarkos taikymas įmonėms Norsk FilmStudio AS, Filmparken AS ir ScanCam AS remiantis 1911 m. mokesčių įstatyme iš pradžių nustatytais kriterijais susijęs su kokia nors valstybės pagalba.

1.3. Konkurencijos iškraipymas ir poveikis susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai

Valstybės pagalba konkrečioms įmonėms laikoma iškreipiančia konkurenciją ir darančia poveikį susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai, jeigu gavėjas verčiasi ekonomine veikla, susijusia su susitariančiųjų šalių tarpusavio prekyba. Kino filmai gali būti gaminami ne vienoje galimoje EEE vietoje. Vėliau EEE susitarimo susitariančios šalys tarpusavyje tais filmais prekiauja. Taigi parama įmonei, kuri gamina pilnametražius meninius filmus ir teikia studijos paslaugas, gali pakeisti esamą konkurenciją tarp įvairių filmų gamybos vietų. Taigi nagrinėjama priemonė gali būti laikoma iškreipiančia konkurenciją ir darančia poveikį susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.

1.4. Išvada

Remdamasi apžvelgtais aspektais, Institucija daro išvadą, kad 36 mln. NOK mokėjimas yra valstybės pagalba, o palankios apmokestinimo tvarkos taikymas įmonėms Norsk FilmStudio AS, Filmparken AS ir ScanCam AS su valstybės pagalba nesusijęs.

Taigi Institucija toliau išnagrinės tik 36 mln. NOK dotacijos mokėjimą.

2. Procedūra

Naujai pagalbai skirta procedūra nustatyta 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalyje. Jeigu Institucija abejoja dėl tokios pagalbos priemonės derėjimo, ji pradeda oficialią tyrimo procedūrą, nustatytą 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalyje ir 3 protokolo II dalies 4 straipsnio 4 dalyje.

Atskira esamai pagalbai skirta procedūra nustatyta 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 1 dalyje. Pagal tą nuostatą Institucija, bendradarbiaudama su ELPA valstybėmis, nuolat peržiūri visas tose valstybėse esamas pagalbos sistemas. Ji siūlo toms valstybėms visas tinkamas priemones, kurios yra būtinos laipsniškai plėtojant EEE susitarimą arba jį įgyvendinant.

Bet koks sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą atliktas vertinimas, ar galima pagalbos priemonė yra nauja arba esama pagalba, neišvengiamai yra tik preliminaraus pobūdžio. Net jei Institucija, remdamasi tuo metu pateikta informacija, nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą pagal 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 ir 2 dalis, sprendime, kuriuo ta procedūra užbaigiama, ji vis vien gali nustatyti, kad priemonė iš esmės yra esama pagalba (10). Jeigu priemonė susijusi su esama pagalba, Institucija turi laikytis esamai pagalbai skirtos procedūros (11). Taigi tokiu atveju Institucijai reikėtų užbaigti oficialią tyrimo procedūrą ir prireikus pradėti esamai pagalbai skirtą procedūrą, nustatytą 3 protokolo II dalies 17–19 straipsniuose (12).

Informacija, pateikta Institucijai tuo metu, kai ji nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą, nepateisino preliminarios išvados, kad bet kokia susijusi pagalba buvo esama pagalba, todėl Institucija šias priemones nagrinėjo pagal taisykles, susijusias su nauja pagalba.

Atlikusi oficialią tyrimo procedūrą, Institucija padarys išvadą dėl naujų pagalbos priemonių buvimo ir derėjimo. Jeigu priemonės susijusios su esama pagalba, ji nutrauks oficialią tyrimo procedūrą, nepradėdama esamai pagalbai skirtos procedūros, nes dvi tiriamos priemonės jau nutrauktos ir tokia procedūra būtų betikslė.

3. 36 mln. NOK dotacija. Esama pagalba

Pagal 3 protokolo II dalies 1 straipsnio b punkto i papunktį esama pagalba yra „visa pagalba, buvusi prieš įsigaliojant EEE susitarimui atitinkamose ELPA valstybėse, t. y. pagalbos schemos ir individuali pagalba, kurią pradėta taikyti prieš įsigaliojant EEE susitarimui ir kuri tebėra taikytina jam įsigaliojus“. Pagal 1 straipsnio c punktą tokios pagalbos pakeitimai yra nauja pagalba.

Norvegijos institucijos savo pastabose dėl Sprendimo Nr. 491/09/COL pateikė papildomą informaciją (žr. 4.1.2 skirsnį).

Kaip pažymėta Sprendime Nr. 491/09/COL, Institucija laikosi nuomonės, kad metiniai mokėjimai, kuriuos Norvegijos valstybė nuo aštuntojo dešimtmečio skyrė Norsk FilmStudio AS ir Filmparken AS pilnametražiams meniniams filmams gaminti ir filmų gamybai būtinai infrastruktūrai išlaikyti, buvo pagrįsti esama pagalbos sistema.

Institucija mano, kad 36 mln. NOK sumokėti pagal esamą pagalbos sistemą.

Pirma, panašu, kad daugelį metų skirtos metinės dotacijos visada buvo iš dalies susijusios su investicine pagalba ir iš dalies su veiklos pagalba (13). Taigi Norvegijos institucijos pažymėjo, kad tobulinimo ir modernizavimo procesas jau buvo pradėtas ir iki 1998–1999 m. jo sąnaudos, apytikriais skaičiavimais, sudarė 13 mln. NOK, kurie buvo padengti metinėmis dotacijomis. Norvegijos institucijos pateikė biudžeto pasiūlymų ištraukas, iš kurių matyti, kad Norsk Film AS skirtos kelios didelės sumos filmams gaminti būtinai infrastruktūrai tobulinti ir modernizuoti (14). Taigi tai, kad konkreti dotacija buvo skirta Jaro studijos renovacijos darbams, neturėtų būti laikoma esamos pagalbos sistemos pakeitimu.

Antra, tai, kad dotacija sumokėta iš kitokio, nei naudotas metinėms dotacijoms, biudžeto, šios bylos aplinkybėmis yra nesvarbu. Iš tiesų tai išimtinai lėmė taikytas biudžeto metodas ir naujas biudžeto sudarymo būdas.

Galiausiai tai, kad dotacijos suma buvo gerokai didesnė nei mokėtų metinių mokėjimų sumos, nereiškia, kad dotacija yra nauja pagalba. Europos Teisingumo Teismas nusprendė, kad: „kuriuo nors įmonės veikimo momentu atsirandanti nauja pagalba ar pakeista esama pagalba negali būti vertinama pagal pagalbos apimtį ar visų pirma jos sumą finansine išraiška, jeigu ta pagalba suteikiama pagal ankstesnes įstatymų nuostatas, kurios lieka nepakeistos.“ (15)

Todėl Institucija, atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, daro išvadą, kad 36 mln. NOK sumokėti pagal esamą pagalbos sistemą, kuri nutraukta 2006 m.,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

ELPA priežiūros institucija mano, kad 36 mln. NOK dotacija buvo esamos pagalbos sistemos dalis. Todėl oficiali tyrimo procedūra, taikoma naujai pagalbai, nutraukiama.

2 straipsnis

ELPA priežiūros institucija mano, kad lengvatinės apmokestinimo tvarkos taikymas Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS ir ScanCam AS nėra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

3 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Norvegijos Karalystei.

4 straipsnis

Šio sprendimo tekstas autentiškas tik anglų kalba.

Priimta Briuselyje 2011 m. birželio 29 d. ELPA priežiūros institucijos vardu Per SANDERUD Pirmininkas Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY Kolegijos narė

(1) OL C 174, 2010 7 1 ir EEE priedas Nr. 34, 2010 7 1.

(2) The Chimney Pot Oslo AS, Dagslys AS, Egg & Bacon AS, Grip Teknikk AS, Bob Aas Carho ENK, Kamerautleien AS, Lydhodene AS, Megaphon AS ir Krypton Film AS.

(3) Žr. 1 išnašą.

(4) Pagal šią tvarką nuo pelno mokesčio atleidžiamos vadinamosios idealios organizacijos.

(5) Norvegijos mokesčių įstatymo 2-32 skirsnio 2 dalyje nustatyta, kad pelno mokestis pajamoms taikomas tuo atveju, jeigu metinė apyvarta iš komercinės veiklos viršija 70 000 NOK arba atskirais atvejais 140 000 NOK.

(6) Žr. 2006 m. rugpjūčio 11 d. Norvegijos institucijų raštą (dok. Nr. 383774).

(7) 1994 m. rugpjūčio 9 d. sprendimas Namur-Les Assurances du Crédit SA prieš Office National du Ducroire ir Belgijos valstybę, C-44/93, Rink. p. I-3829, 28 punktas.

(8) 2000 m. rugsėjo 19 d. sprendimas Vokietija prieš Komisiją, C-156/98, Rink. p. I-6857, 26 punktas.

(9) 1987 m. spalio 14 d. sprendimas Vokietija prieš Komisiją, C 248/84, Rink. p. I-4013, 17 punktas.

(10) 2005 m. gegužės 10 d. sprendimas Italija prieš Komisiją, C-400/99, Rink. p. I-3657, 47, 54–55 punktai.

(11) 2003 m. lapkričio 27 d. sprendimas Regione Siciliana prieš Komisiją, T-190/00, Rink. p. II-5015, 48 punktas.

(12) 1992 m. birželio 30 d. sprendimas Ispanija prieš Komisiją, C-312/90, Rink. p. I-4117, 14–17 punktai, ir 1992 m. birželio 30 d. sprendimas Italija prieš Komisiją, C-47/91, Rink. p. I-4145, 22–25 punktai.

(13) Žr. Norvegijos institucijų pastabas dėl ELPA priežiūros institucijos sprendimo pradėti oficialią tyrimo procedūrą byloje Nr. 67377 „Tariama valstybės pagalba, skirta Norsk Film grupei priklausančioms įmonėms“ (dok. Nr. 545244).

(14) Žr. St.prp. Nr. 1 (1976–77 m.): 1 313 000 NOK, St.prp. Nr. 1 (1977–78 m.): 4 mln. NOK, St.prp. Nr. 1 (1978–79 m.): 3,9 mln. NOK.

(15) 1994 m. rugpjūčio 9 d. sprendimas Namur-Les-Assurances du Credit SA prieš Office National du Ducroire ir Belgijos valstybę, C-44/93, Rink. p. I-3829, 28 punktas.