LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 70/49

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

Nr. 329/09/COL

2009 m. liepos 15 d.

dėl Norvegijos paramos schemos šildymui naudojant alternatyvius atsinaujinančius energijos išteklius ir elektros energijos taupymą skatinančioms priemonėms privačiuose namų ūkiuose

(Norvegija)

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (1),

ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,

ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo steigimo (3), ypač į jo 24 straipsnį,

ATSIŽVELGDAMA į Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalį ir II dalies 4 straipsnio 4 dalį, 6 straipsnį ir 7 straipsnio 3 dalį (4),

ATSIŽVELGDAMA į Institucijos EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių taikymo ir aiškinimo gaires (5),

ATSIŽVELGDAMA į 2004 m. liepos 14 d. Institucijos sprendimą Nr. 195/04/COL dėl 3 protokolo II dalies 27 straipsnyje nurodytų įgyvendinimo nuostatų (6),

PAPRAŠIUSI suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas pagal pirmiau nurodytas nuostatas (7) ir atsižvelgusi į tas pastabas,

kadangi:

I. FAKTAI

1. PROCEDŪRA

2006 m. spalio 13 d. raštu (nuorodos Nr. 393383) Norvegijos šilumos gamintojų asociacija (Varmeprodusentenes Forening) (8) pateikė skundą, tvirtindama, kad pagal Norvegijos paramos schemą šildymui naudojant alternatyvius atsinaujinančius energijos išteklius ir elektros energijos taupymą skatinančias priemones privačiuose namų ūkiuose (9) buvo suteikta valstybės pagalba. Skundo pateikėjas yra nepriklausoma organizacija, kurios tikslas – apsaugoti mediena kūrenamų krosnių gamintojų interesus. 2006 m. spalio 19 d. raštu (nuorodos Nr. 395451) skundo pateikėjas suteikė papildomos informacijos.

2007 m. gruodžio 19 d., apsikeitus įvairiais raštais (10), Institucija nusprendė pradėti 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą. Institucijos sprendimas Nr. 716/07/COL pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir jo EEE priede (11). Institucija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas šiuo klausimu.

2008 m. vasario 4 d. Norvegijos valdžios institucijos pateikė savo pastabas (nuorodos Nr. 463573).

Institucija gavo ir suinteresuotųjų šalių pastabas, jos 2008 m. gegužės 21, 26 d. ir 2009 m. sausio 14 d. (atitinkami nuorodų Nr. 477954, 477902 ir 503830) perduotos Norvegijos valdžios institucijoms. 2008 m. birželio 25 d., liepos 4 d. ir 2009 m. kovo 6 d. raštuose (atitinkami nuorodų Nr. 483303, 484722 ir 511580) Norvegijos valdžios institucijos pateikė savo pastabas dėl šių pastabų.

2009 m. balandžio 2 d. raštu skundo pateikėjas pateikė papildomos informacijos (nuorodos Nr. 514264), ji 2009 m. balandžio 8 d. persiųsta Norvegijos valdžios institucijoms (nuorodos Nr. 514886). 2009 m. gegužės 7 d. raštu Norvegijos valdžios institucijos pateikė papildomas pastabas (nuorodos Nr. 517749).

2009 m. balandžio 21 d. Institucijos atstovai susitiko su Norvegijos bioenergetikų asociacijos (12) (nepriklausomos asociacijos, kurios tikslas – skatinti racionalų bioenergijos naudojimą Norvegijoje) atstovais. 2008 m. gegužės 21 d. NOBIO pateikė pastabas dėl Institucijos sprendimo (nuorodos Nr. 477954).

2. SIŪLOMOS PRIEMONĖS APIBŪDINIMAS

2.1. ALTERNATYVAUS ŠILDYMO SCHEMA

Alternatyvaus šildymo schema pradėta taikyti 2006 m. (13) Norvegijos valdžios institucijos paaiškino, kad šios schemos tikslas – skatinti vartotojus investuoti į tam tikras aplinką tausojančias šildymo technologijas, mažai paplitusias Norvegijos rinkoje ir galinčias padėti mažinti energijos suvartojimą privačiuose namų ūkiuose (14). Norvegijos valdžios institucijos paaiškino, kad alternatyvaus šildymo schema taikoma tik toms technologijoms, kurios tinka elektros energijai, kaip pirminiam šildymo šaltiniui, pakeisti. Schema taikoma granulėmis kūrenamoms krosnims ir katilams, vandeninių šildymo sistemų šilumos siurbliams ir valdymo sistemoms elektros energijos suvartojimui sumažinti. Nuo 2008 m. rugpjūčio mėn. (15) į šią schemą įtrauktos ir investicijos į saulės kolektorius, prijungtus prie vandeninių šildymo sistemų.

Finansavimo reikalavimus atitinka tik tie namų ūkiai, kurie, pateikę paraiškas, investuoja į atitinkamas šildymo technologijas. Parama išmokama ex post, jos gavėjui pateikus įsigijimo įrodymą. Privatūs namų ūkiai gali prašyti atlyginti ne daugiau kaip 20 % dokumentais pagrįstų ir tinkamų finansuoti išlaidų. Granulėmis kūrenamoms krosnims ir elektroninėms valdymo sistemoms skiriama ne didesnė kaip 4 000 NOK parama. Šilumos siurbliams, granulėmis kūrenamiems katilams ir saulės kolektoriams skiriama ne didesnė kaip 10 000 NOK parama.

Šią paramos schemą administruoja viešoji įmonė („statsforetak“) Enova SF, visiškai priklausanti Naftos ir energetikos ministerijai.

2.2. NACIONALINIS TEISINIS PAGALBOS PRIEMONĖS PAGRINDAS

Teisinis schemos pagrindas yra valstybės biudžetas. Šią schemą pasiūlė Norvegijos Vyriausybė Parlamentiniu pasiūlymu Nr. 82 (2005–2006 m.), ją Parlamentas patvirtino 2006 m. rugsėjo mėn. Schemos biudžetas buvo pakeistas priėmus pasiūlymus, pateiktus Parlamentiniuose pasiūlymuose Nr. 22 (2006–2007 m.), Nr. 59 (2007–2008 m.) ir Nr. 1 (2008–2009 m.).

2.3. BIUDŽETAS IR TRUKMĖ

Schema inicijuota 2006 m. Parlamentiniu pasiūlymu Nr. 82 (2005–2006 m.). 2006 m. rugsėjo 15 d. Parlamentas priėmė šį pasiūlymą ir patvirtino 46 mln. NOK biudžetą. Vėliau, remiantis Parlamentiniu pasiūlymu Nr. 22 (2006–2007 m.), schemos biudžetas buvo padidintas 25 mln. NOK, o po paskutinio 2006 m. valstybės biudžeto patikslinimo jis iš viso buvo 71 mln. NOK.

Pagal 2007 m. schemą papildomų lėšų Enova negavo, tačiau 2006 m. buvo išmokėta tik 2 mln. NOK, todėl likusius 69 mln. NOK Parlamentas nusprendė perkelti į 2007 m. biudžetą.

2007 m. išmokėta 40 mln. NOK. Likę neišmokėti 29 mln. NOK iš 2007 m. biudžeto perkelti į 2008 m. biudžetą. Be to, iš valstybės biudžeto buvo paskirta dar 31 mln. NOK (16). Taigi bendras 2008 m. paramos schemos biudžetas sudarė 60 mln. NOK.

2008 m. išmokėta 30 mln. NOK. Likusieji 30 mln. NOK perkelti į 2009 m. biudžetą. Kartu su naujai paskirtaisiais 40 mln. NOK (17) bendras 2009 m. biudžetas sudarė 70 mln. NOK.

Nuo schemos taikymo pradžios iš viso jai iš valstybės biudžeto skirta 142 mln. NOK, iš jų 72 mln. NOK išmokėta iki 2008 m. pabaigos; schemos taikymo trukmė neapibrėžta (18).

2.4. PAGRINDAS PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ

Oficialią tyrimo procedūrą Institucija pradėjo remdamasi tuo, kad įgyvendinant alternatyvaus šildymo schemą galėjo būti teikiama valstybės pagalba. Nors tiesioginiai pagalbos pagal šią schemą gavėjai yra galutiniai vartotojai, šia schema siekiama skatinti taikyti konkrečias šildymo technologijas. Todėl Institucijai kilo klausimas, ar šildymo technologijų, kurioms taikoma ši schema, gamintojams, importuotojams ir (arba) pardavėjams neteikiama netiesioginė pagalba.

Institucija suabejojo, ar ši schema gali būti laikoma suderinama su EEE susitarimo veikimu. Konkrečiau kalbant, Institucijai kilo abejonių, ar gali būti taikomos Pagalbos aplinkos apsaugai gairės, nes netiesioginė pagalba nepadės sumažinti gamintojų ir (arba) importuotojų gamybos ciklo metu suvartojamo energijos kiekio. Be to, Institucijai kilo klausimas, ar ši schema gali būti laikoma suderinama su EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu.

3. NORVEGIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

Norvegijos valdžios institucijos tvirtina, kad alternatyvaus šildymo schema skirta tik privatiems namų ūkiams, kurie nėra įmonės, kaip apibrėžta EEE konkurencijos taisyklėse, ir kad dėl šios priežasties šios priemonės negalima laikyti valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

Be to, Norvegijos valdžios institucijos tvirtina, kad ši schema nėra atrankinio pobūdžio, nes pagalbos gavėjui suteikiamas pranašumas yra pateisinamas sistemos, pagal kurią šis pranašumas suteikiamas, pobūdžiu arba bendrąja schema, todėl ši schema negali būti laikoma valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje. Norvegijos valdžios institucijos taip pat teigia, kad minėta schema neiškraipo konkurencijos arba negali jos iškraipyti, nes paramos reikalavimus atitinkančios mediena kūrenamos krosnys ir technologijos negali būti laikomos pakaitiniais produktais, taigi nepriklauso tai pačiai atitinkamų produktų rinkai. Norvegijos valdžios institucijos mano, kad atitinkama rinka yra „tokios technologijos, kurios gali pakeisti elektrinį šildymą ir suteikti tokį pat šildymo komfortą, kaip dieninis ir naktinis elektrinis šildymas, arba, kalbant labiau techniškai, kurios yra bazinės apkrovos šildymo sistemos“ (19). O mediena kūrenamos krosnys, šių institucijų nuomone, turėtų būti priskiriamos prie papildomų šilumos šaltinių, naudojamų kartu su bazinės apkrovos šaltiniu. Todėl mediena kūrenamas krosnis reikėtų priskirti prie vadinamųjų „didžiausios apkrovos“ šildymo sistemų.

Galiausiai Norvegijos valdžios institucijos teigia, kad tuo atveju, jei Institucija nustatytų, jog aptariama schema yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, ši schema būtų pateisinama pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 2 dalies a punktą ir 3 dalies c punktą, nes ja atitinkamai siekiama socialinių ir aplinkosaugos tikslų.

4. TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

Institucija gavo dviejų trečiųjų šalių pastabas: Norvegijos šilumos gamintojų asociacijos, t. y. skundo pateikėjo, ir NOBIO.

4.1. SKUNDO PATEIKĖJO PASTABOS

Skundo pateikėjas mano, kad alternatyvaus šildymo schema yra neteisėta valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje. Jis tvirtina, kad parama privatiems namų ūkiams turi būti laikoma netiesiogine nauda šildymo technologijų gamintojams ir (arba) importuotojams, kuriems taikoma ši schema. Konkrečiau kalbant, remiantis skundo pateikėjo pateikta informacija, pradėjus taikyti šią schemą, daugiau parduota granulėmis kūrenamų krosnių. Skundo pateikėjas įrodinėja, kad, pradėjus taikyti paramos schemą, granulėmis kūrenamų krosnių gamintojams, importuotojams ir mažmeniniams prekiautojams sudaryta galimybė padidinti parduodamą kiekį ir pelną.

Be to, skundo pateikėjas teigia, kad ši priemonė iškraipo arba gali iškraipyti konkurenciją, nes mediena kūrenamoms krosnims, kurios yra panašios į granulėmis kūrenamas krosnis, ši schema netaikoma.

Galiausiai skundo pateikėjas mano, kad dabartinio pavidalo pagalbos schemos taikymas nepateisinamas nei EEE susitarimo 61 straipsnio 2 dalies a punktu, nei 61 straipsnio 3 dalies c punktu.

4.2. NOBIO PASTABOS

NOBIO pritaria Norvegijos valdžios institucijų nuomonei ir laikosi nuomonės, kad pagal schemą tiesioginė finansinė parama teikiama tik privatiems namų ūkiams ir neteikiama įmonėms, dėl to ši schema nėra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

Be to, NOBIO teigia, kad tuo atveju, jei Institucija nustatytų, jog aptariama schema yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, ši schema būtų pateisinama pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 2 dalies a punktą ir 3 dalies c punktą, nes ja atitinkamai siekiama socialinių ir aplinkosaugos tikslų.

II. VERTINIMAS

1. VALSTYBĖS PAGALBA

EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje teigiama:

„Išskyrus atvejus, kai šis Susitarimas nustato kitaip, EB valstybių narių, ELPA valstybių arba iš jų valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, remiant tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su šiuo Susitarimu, kai ji daro įtaką susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.“

Kad priemonę būtų galima laikyti valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, ji turi atitikti visas šias keturias sąlygas: i) ji turi būti suteikta valstybės arba iš valstybinių išteklių; ii) ji turi suteikti jos gavėjams atrankinio pobūdžio ekonominį pranašumą; iii) ji turi arba gali iškraipyti konkurenciją; ir iv) ji turi turėti įtakos EEE susitarimo susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.

1.1. VALSTYBĖS IŠTEKLIŲ NAUDOJIMAS

Alternatyvaus šildymo schemą finansuoja Norvegijos valstybė, skirdama lėšų iš valstybės biudžeto. Todėl aptariamas priemones valstybė teikia iš valstybinių išteklių.

1.2. TAM TIKRŲ ĮMONIŲ ARBA TAM TIKRŲ PREKIŲ GAMYBOS RĖMIMAS

Kad valstybės parama būtų laikoma valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, ji taip pat turi suteikti ekonominį pranašumą įmonėms ir būti atrankinio pobūdžio, t. y. remti „tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą“.

1.2.1. Ekonominio pranašumo suteikimas įmonėms

Taigi pirmasis nagrinėtinas klausimas yra tas, ar aptariama schema suteikia įmonėms ekonominį pranašumą (20).

Tiesioginiai paramos pagal alternatyvaus šildymo schemą gavėjai yra privatūs namų ūkiai, kurie iš esmės negali būti priskiriami įmonėms, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje. Tačiau tai, kad parama suteikta asmeniui arba vartotojams, pagal apibrėžimą nereiškia, kad nebuvo suteikta pagalba (21). NET jeigu pirminiai arba tiesioginiai pagalbos priemonės gavėjai nėra įmonės, įmonėms vis tiek gali būti suteiktas netiesioginis pranašumas. EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalies formuluotė, kurioje nurodoma „bet kokia forma suteikta pagalba“, apima ir tiesiogiai, ir netiesiogiai teikiamą pagalbą, kaip patvirtina Europos Komisijos (22) ir Europos Teisingumo Teismo (23) praktika (24). Todėl kiekvienu konkrečiu atveju būtina įvertinti, ar įmonėms suteikta netiesioginė pagalba.

Alternatyvaus šildymo schemos tikslas – skatinti tam tikrų šildymo technologijų pardavimą (25). Todėl šiuo atveju turi būti įvertinta, ar technologijų sektoriuje vykdančios veiklą įmonės, kurioms taikoma minėta schema, įgyja netiesioginį ekonominį pranašumą, kuriam gali būti taikoma EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalis.

EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje valstybės įsikišimo priemonės neskirstomos pagal priežastis arba tikslus, bet apibrėžiamos pagal poveikį (26). Todėl turi būti įvertinta, ar, taikant alternatyvaus šildymo schemą, šildymo technologijų, kurioms taikoma ši schema, sektoriuje vykdančioms veiklą įmonėms suteikiamas netiesioginis ekonominis pranašumas.

Institucija nepritaria Norvegijos valdžios institucijos nuomonei, jog tai, ar teikiama netiesioginė pagalba, priklauso nuo to, ar galutinis ir svarbiausias tikslas yra suteikti pagalbą įmonėms, ir kad netiesioginė pagalba teikiama tik pagal tokias schemas, kuriomis siekiama apeiti draudimą teikti valstybės pagalbą.

Vertinamu atveju subsidija privatiems namų ūkiams investicijoms į tam tikras atsinaujinančios šilumos energijos technologijas suteikia jiems ekonominį pranašumą įsigyjant šiuos produktus. Ši priemonė skatina vartotojus tradicinį elektrinį šildymą pakeisti alternatyviomis šildymo sistemomis (27). Didesnė vartojimo paklausa gali lemti didesnį šios rūšies technologijų pelną, o tai technologijų sektoriuje vykdančioms veiklą įmonėms, kurioms taikoma ši schema, suteiktų pranašumą prieš kitas įmones (28).

Tai, kad vartotojai gali rinktis technologijas, kurioms taikoma schema, nereiškia, jog panaikinamas ryšys tarp tiesioginės valstybės teikiamos paramos vartotojams ir atitinkamoms įmonėms suteikiamo pranašumo (29).

Nors šis pranašumas yra netiesioginio pobūdžio, alternatyvaus šildymo schema sukurta taip, kad paramos suteikimas vartotojui ir atitinkamos technologijos įsigijimas yra tiesiogiai susiję. Norint gauti paramą, Enova SF būtina pateikti technologijų, kurioms taikoma alternatyvaus šildymo schema, įsigijimo įrodymą.

Atsižvelgdama į pirmiau nurodytas aplinkybes, Institucija mano, kad alternatyvaus šildymo schema suteikia netiesioginį pranašumą alternatyvių atsinaujinančių šildymo sistemų sektoriuje vykdančioms veiklą įmonėms.

1.2.2. Atrankos kriterijus

Kitas nagrinėtinas klausimas – ar priemonė yra atrankinio pobūdžio, t. y. ar ja remiamos „tam tikros įmonės arba tam tikrų prekių gamyba“.

Institucija mano, kad alternatyvaus šildymo schema yra atrankinio pobūdžio, nes ja (netiesiogiai) remiamos tik alternatyvių atsinaujinančių šildymo technologijų (t. y. granulėmis kūrenamų krosnių ir katilų, šilumos siurblių ir saulės kolektorių, prijungtų prie vandeninių šildymo sistemų, ir elektros energijos suvartojimą mažinančių valdymo sistemų) sektoriuje vykdančios veiklą įmonės. Parama pagal šią schemą negali pasinaudoti jokia kita įmonė, įskaitant kitų atsinaujinančių šildymo technologijų sektoriuose vykdančias veiklą įmones (30).

Norvegijos valdžios institucijos mano, kad pranašumas, suteikiamas taikant alternatyvaus šildymo sistemą, pateisinamas sistemos, kurią sudaro, pobūdžiu arba bendrąja schema. Institucija nepritaria šiai nuomonei.

ETT ir ELPA teismas visada laikėsi nuomonės, kad priemonės, kuriomis tam tikriems paramos gavėjams suteikiamas pranašumas, nėra atrankinio pobūdžio, jeigu jos gali būti pateisinamos sistemos, kurią sudaro, pobūdžiu ir bendrąja schema (31). Kad atrankinį priemonės pobūdį būtų galima pagrįsti sistemos logika, turi būti tam tikra bendroji sistema, su kuria priemonė būtų susijusi. Be to, nagrinėjant schemas, kurios kokiu nors būdu leidžia išvengti mokesčių, rinkliavų ar kitų panašių bendresnio pobūdžio taikomųjų sistemų, teismų praktikoje pirmiausia vertinama, ar priemonė yra pagrįsta bendrosios sistemos pobūdžiu ir logika. Norvegijos valdžios institucijos nepateikė nė vieno argumento dėl bendrosios sistemos, su kuria susijusi aptariama pagalbos priemonė. Alternatyvaus šildymo schema netiesiogiai suteikiamas pranašumas tam tikroms technologijų sektoriuje vykdančioms veiklą įmonėms, kurioms taikoma ši schema. Todėl, atsižvelgdama į pirmiau išdėstytas aplinkybes, Institucija turi daryti išvadą, jog priemonė yra atrankinio pobūdžio, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

1.3. KONKURENCIJOS IŠKRAIPYMAS IR ĮTAKA SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ TARPUSAVIO PREKYBAI

Kad priemonė būtų laikoma valstybės pagalba, ji turi arba gali iškraipyti konkurenciją ir turi turėti įtakos EEE susitarimo susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.

Institucija neprivalo nustatyti, ar pagalba turi realios įtakos EEE susitarimo šalių tarpusavio prekybai ir ar konkurencija tikrai iškraipoma, o tik turi išsiaiškinti, ar ši pagalba gali turėti įtakos minėtai prekybai ir iškraipyti konkurenciją (32). Bet koks pagalbos suteikimas įmonei, kuri vykdo veiklą EEE rinkoje, gali iškraipyti konkurenciją ir turėti įtakos prekybai (33).

Alternatyvaus šildymo schema (netiesiogiai) suteikia pranašumą alternatyvių atsinaujinančių šildymo technologijų sektoriuje vykdančioms veiklą įmonėms. Vartotojų paklausos aptariamoms technologijoms skatinimas yra neatskiriama alternatyvaus šildymo schemos dalis.

Be to, pavyzdžiui, Institucijos turimais duomenimis, pradėjus taikyti Norvegijoje minėtą schemą, vienos iš technologijų, kurioms taikoma schema, t. y. granulėmis kūrenamų krosnių, pardavimas padidėjo ir nusistovėjo tam tikras pardavimo lygis. O panašių teigiamų pokyčių, susijusių su mediena kūrenamomis krosnimis, naudojamomis pagal technologiją, kuriai ši schema netaikoma, per tą patį laikotarpį neįvyko.

Dėl šių priežasčių galima daryti išvadą, kad pagalba gali iškraipyti konkurenciją.

Dėl poveikio prekybai sąlygos reikia pasakyti, kad kai valstybės pagalba sustiprina vienos įmonės padėtį kitų EEE vidaus prekyboje konkuruojančių įmonių atžvilgiu, reikia manyti, kad šioms ta pagalba turėjo įtakos (34).

Šildymo technologijų sektoriuje vykdančios veiklą įmonės dirba Europos rinkoje, todėl alternatyvaus šildymo schema turi įtakos susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

Taigi reikia daryti išvadą, kad pagalba gali iškraipyti konkurenciją ir turėti įtakos EEE susitarimo susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.

1.4. IŠVADA

Institucija mano, kad Norvegijos alternatyvaus šildymo schema yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

2. PROCEDŪRINIAI REIKALAVIMAI

Pagal 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalį „apie visus ketinimus suteikti ar pakeisti pagalbą ELPA priežiūros institucija turi būti laiku informuojama, kad galėtų pateikti savo pastabas […]. Atitinkama valstybė savo pasiūlytų priemonių neįgyvendina tol, kol nepriimamas galutinis sprendimas.“

Norvegijos valdžios institucijos prieš pradėdamos taikyti alternatyvaus šildymo schemą Institucijai nepranešė apie ją. Todėl Institucija daro išvadą, kad Norvegijos valdžios institucijos nesilaikė 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalyje nustatytų įpareigojimų.

3. PAGALBOS SUDERINAMUMAS

Norvegijos valdžios institucijos teigia, kad pagalba gali būti pateisinama pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 2 dalies a punktą arba 3 dalies a punktą, taikomus kartu su Institucijos valstybės pagalbos aplinkos apsaugai gairėmis.

3.1. SUDERINAMUMAS PAGAL EEE SUSITARIMO 61 STRAIPSNIO 2 DALIES A PUNKTĄ

Pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 2 dalies a punktą „socialinio pobūdžio“ pagalba yra suderinama su Susitarimo veikimu, jei „ji teikiama individualiems vartotojams, nediskriminuojant atitinkamų gaminių dėl jų kilmės“.

Institucija nurodo, kad nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo draudimo teikti valstybės pagalbą, turi būti aiškinamos tiksliai. Norvegijos alternatyvaus šildymo schema yra skirta visiems Norvegijos privatiems namų ūkiams. Institucijos nuomone, tam, kad schema galėtų būti laikoma suderinama su EEE susitarimo 61 straipsnio 2 dalies a punktu, ji turi būti socialinio pobūdžio tuo požiūriu, kad turi teikti naudą mažiau galimybių turinčiai gyventojų daliai (35). Kadangi priemone pagal principą „pirmas atėjai, pirmas gavai“ gali pasinaudoti visi privatūs namų ūkiai, schema negali būti laikoma socialinio pobūdžio schema, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 2 dalies a punkte.

3.2. SUDERINAMUMAS PAGAL EEE SUSITARIMO 61 STRAIPSNIO 3 DALIES C PUNKTĄ

Pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą pagalba gali būti pripažinta suderinama su EEE susitarimo veikimu, jeigu ji „padeda plėtoti tam tikras ekonominės veiklos rūšis arba tam tikras ekonomikos sritis, jei tokia pagalba nedaro pakankamai didelio neigiamo poveikio prekybos sąlygoms, kad tai prieštarautų bendrajam interesui“.

3.2.1. Aplinkos apsaugos gairės

Institucija yra parengusi gaires ir jose nustačiusi kriterijus, kuriuos ji taikys vertindama, ar aplinkai apsaugoti skirtos valstybės pagalbos priemonės gali būti laikomos suderinamomis su EEE susitarimu remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu. Alternatyvaus šildymo schemą pradėta taikyti 2006 m. Tuo metu buvo taikomos Institucijos aplinkos apsaugos gairės, paskutinį kartą atnaujintos 2001 m. gegužės 23 d. (36)2008 m. liepos 16 d. Institucija priėmė naujas Aplinkos apsaugos gaires (37), kurios ir taikomos nuo tos dienos. Taigi, šiais skirtingais laikotarpiais taikyta schema turi būti vertinama atsižvelgiant į abu gairių rinkinius, laikantis 2001 m. gairių 74 punkte ir 2008 m. gairių 205 punkte nustatytų principų.

Tačiau netiesioginė pagalba, suteikianti pranašumą kai kuriems tam tikrų privatiems namų ūkiams skirtų šildymo technologijų gamintojams, importuotojams ir (arba) pardavėjams, nenagrinėjama nei 2001 m., nei 2008 m. gairėse.

3.2.2. Suderinamumas tiesiogiai remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu

Kadangi 2001 m. ir 2008 m. gairės Norvegijos alternatyvaus šildymo schemai tiesiogiai netaikomos, Institucija schemos suderinamumą vertins tiesiogiai remdamasi EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu (38). EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punkte apibrėžtos leidžiančios nukrypti nuostatos turi būti aiškinamos tiksliai (39), ir jas taikyti gali būti leidžiama tik tada, kai įmanoma nustatyti, kad pagalba padės pasiekti bendro intereso tikslą, kurio nebūtų įmanoma pasiekti vien įprastomis rinkos sąlygomis. Philip Morris byloje ETT įtvirtino vadinamąjį „kompensacinio pateisinimo principą“ (40).

Pripažinti valstybės pagalbos suderinamumą iš esmės reiškia suderinti neigiamą pagalbos poveikį konkurencijai ir teigiamą jos poveikį bendro intereso atžvilgiu (41). Kad valstybės pagalba būtų pripažinta suderinama su EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu, valstybės pagalbos schema turi:

— būti skirta siekti tinkamai apibrėžto bendro intereso tikslo,

— būti tinkamai parengta, kad ją taikant būtų pasiektas bendro intereso tikslas, taigi būti tinkama priemone, turėti skatinamąjį poveikį ir būti proporcinga,

— neiškraipyti konkurencijos ir prekybos EEE tiek, kad tai prieštarautų bendram interesui (42).

Institucija turi įvertinti, ar tikslas, kurio siekiama šia priemone, yra būtinas, vertinant jį bendro intereso tikslų atžvilgiu, o jei taip – ar to tikslo siekiama mažiausiai iškraipančiu būdu.

Alternatyvaus šildymo schema, skatinančia vartotojus investuoti į aplinką tausojančias technologijas, kurios Norvegijos rinkoje menkai paplitusios, siekiama aplinkosaugos tikslo. Norvegijos valdžios institucijos teigia, kad alternatyvaus šildymo sistemoms, kurioms taikoma schema, labiau paplitus Norvegijos namų ūkiai suvartos mažiau elektros energijos. Aplinką tausojančiu tikslu galima laikyti privačių namų ūkiams šildyti suvartojamo elektros energijos kiekio mažinimą ir skatinimą naudoti atsinaujinančia energija pagrįstas alternatyvias šildymo sistemas.

EEE susitarimo preambulės devintoje konstatuojamojoje dalyje nustatytas bendrasis tikslas – išsaugoti ir apsaugoti aplinką, pagerinti jos kokybę ir užtikrinti apdairų bei racionalų gamtinių išteklių naudojimą taikant tvaraus vystymosi principą. Institucijos nuomone, pagalbos schema, kuria siekiama pereiti prie energijos, gaunamos iš atsinaujinančių šaltinių, vartojimo, atitinka bendro intereso tikslus.

Technologijos įtraukimo į schemą kriterijai nustatyti atsižvelgiant į technologijos tinkamumą elektriniam šildymui pakeisti. Norvegijos valdžios institucijos paaiškino, kad schema taikoma tik technologijoms, kurias galima priskirti vadinamosioms „bazinės apkrovos šildymo sistemoms“. Norvegijos valdžios institucijų teigimu, „bazinės apkrovos šildymo sistemos“ – tai „tokios technologijos, kurios gali pakeisti elektrinį šildymą ir suteikti tokį pat šildymosi komfortą, kaip dieninis ir naktinis elektrinis šildymas“ (43).

Norvegijos valdžios institucijos paaiškino, kad alternatyvios atsinaujinančios energijos šildymo technologijos, kurioms taikoma schema, turi tris bendras savybes: jos turėjo lėtai plisti Norvegijos rinkoje, sugebėti pakeisti elektrinį šildymą ir joms būtinas bent jau minimalus naudotojų įsikišimas. Institucija nurodo, kad ne visos technologijos, kurioms taikoma alternatyvaus šildymo schema, tinka visiškai pakeisti elektrinį šildymą (44). Tačiau Norvegijos valdžios institucijos pateikė įrodymų, kad technologijos, kurioms taikoma schema, labiau tinka elektros energijos kiekiui, reikalingam įprastam namų ūkiui apšildyti, sistemingai mažinti.

Atrodo, kad paramos suteikimas vartotojams, siekiant paskatinti, kad namų ūkiuose elektrinio šildymo paklausą pakeistų alternatyvių atsinaujinančių energijos šildymo sistemų paklausa, yra tinkama priemonė daryti tiesioginę įtaką vartotojų elgsenai. Jei valstybė neteiktų paramos pagal alternatyvaus šildymo schemą, per tą patį laikotarpį vartotojų paklausa atsinaujinančios energijos šildymo technologijoms veikiausiai nebūtų padidėjusi tiek pat.

Jei tam tikros aplinką tausojančios priemonės netaikomos, valstybės pagalba iš esmės gali būti laikoma suderinama (45). Alternatyvaus šildymo schemos tikslas – paskatinti vartotoją investuoti į aplinką tausojančias technologijas, leidžiančias sumažinti elektros energijos suvartojimą ir menkai paplitusias Norvegijos rinkoje kaip namų ūkių šildymo priemonė.

Be to, Institucija mano, kad pagalbos suma ne didesnė už mažiausią, galinčią paskatinti vartotojus nuo elektrinių šildymo sistemų pereiti prie alternatyvių atsinaujinančios energijos šildymo šaltinių, kuriems taikoma schema. Pagal alternatyvaus šildymo schemą mokamos grąžinamosios išmokos, neviršijančios 20 % dokumentais pagrįstų paramos reikalavimus atitinkančių išlaidų: ne daugiau kaip 4 000 NOK arba ne daugiau kaip 10 000 NOK, atsižvelgiant į technologijos rūšį. Didžiausia alternatyvaus šildymo technologijai įsigyti skirtina suma yra proporcinga atitinkamos technologijos kainai.

Dėl šių priežasčių Institucija mano, kad aptariama schema yra tinkamai parengta bendro intereso – aplinkosaugos – tikslui įgyvendinti.

Galiausiai būtina įvertinti, ar galimybė iškraipyti konkurenciją ir prekybą Europos ekonominėje erdvėje yra tokia, kad prieštarautų bendram interesui.

Parama tiesiogiai išmokama vartotojams, jiems suteikiant galimybę laisvai pasirinkti objektyvius schemos kriterijus atitinkančius produktus, neatsižvelgiant į alternatyvias šildymo technologijas siūlančias įmones. Taigi, taikant šią schemą išvengiama nepageidaujamo konkurencijos ir prekybos EEE iškraipymo technologijų, kurioms taikoma schema, sektoriuje.

Skundo pateikėjas teigia, kad schema iškraipo konkurenciją, nes ji taikoma ne mediena, o granulėmis kūrenamoms krosnims. Pasak jo, mediena kūrenamos krosnys yra pagrįstos technologija, kuri labai panaši į granulėmis kūrenamų krosnių technologiją, todėl joms turėtų būti taikoma ši schema. Tačiau Norvegijos valdžios institucijos tvirtina priešingai: mediena kūrenamos krosnys neatitinka objektyvių alternatyvaus šildymo schemos kriterijų. Institucijos nuomone, nors skundo pateikėjas galbūt teisus tvirtindamas, kad mediena kūrenamos krosnys ir visos arba bent jau kai kurios technologijos, kurioms taikoma schema, tarpusavyje konkuruoja, atrodo, kad mediena kūrenamos krosnys neatitinka paramos pagal minėtą schemą reikalavimų. Šiuo požiūriu Institucija neabejoja schemos kriterijų objektyvumu ir Norvegijos valdžios institucijos vertinimu, kurios technologijos labiau atitinka aplinkosaugos tikslus, siekiamus įgyvendinti taikant šią schemą. Alternatyvaus šildymo schema yra pagrįsta trimis pagrindiniais tinkamumo kriterijais (t. y. menkas paplitimas rinkoje, gebėjimas pakeisti elektros energiją kaip pirminį šilumos šaltinį ir minimalus vartotojų įsikišimas), bet atrodo, kad mediena kūrenamos krosnys neatitinka visų šių kriterijų arba kai kurių iš jų. Be to, Institucija pripažįsta, kad krosnių kūrenimas mediena Norvegijoje jau yra plačiai paplitusi technologija. Taigi Institucija mano, kad tinkamumo gauti paramą pagal šią pagalbos schemą reikalavimai yra objektyviai pagrįsti, schema nepažeidžia kitų EEE susitarimo nuostatų, įskaitant nediskriminavimo dėl tautybės arba vienodo požiūrio principus. Be to, Institucija mano, kad Norvegijos valdžios institucijos dar labiau sumažino neigiamą įtaką konkurencijai, nustačiusios gana mažą paramos intensyvumą. Todėl Institucija laikosi nuomonės, kad galimas konkurencijos su mediena kūrenamomis krosnimis ir kitomis pajėgiomis konkuruoti technologijomis iškraipymas neprieštarauja bendram interesui ir yra pateisinamas, atsižvelgiant į pateiktą pusiausvyros tyrimą.

Dėl šių priežasčių Institucija mano, kad ši schema yra skirta siekti tinkamai apibrėžto bendro intereso tikslo; ji yra tinkamai parengta, kad ją taikant būtų pasiektas bendro intereso tikslas, taigi yra tinkama priemonė, turinti skatinamąjį poveikį ir proporcinga; ir galiausiai ji neiškraipo konkurencijos ir prekybos EEE tiek, kad būtų prieštaraujama bendram interesui. Todėl, Institucijos nuomone, schema yra pateisinama pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą.

4. IŠVADA

Remdamasi ankstesnėmis išvadomis, Institucija daro išvadą, kad Norvegijos paramos schema šildymui naudojant alternatyvius atsinaujinančius energijos išteklius ir elektros energijos taupymą skatinančioms priemonėms privačiuose namų ūkiuose yra EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje apibrėžta valstybės pagalba, suderinama su EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu.

Norvegijos valdžios institucijoms primenama, kad 3 protokolo II dalies 21 straipsnyje, aiškinamame siejant su Sprendimo Nr. 195/04/COL 6 straipsniu, nustatytas įpareigojimas teikti metines schemos įgyvendinimo ataskaitas.

Be to, Norvegijos valdžios institucijoms primenama, kad apie visus ketinimus keisti šią schemą turi būti pranešta Institucijai.

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Norvegijos paramos schema šildymui naudojant alternatyvius atsinaujinančius energijos išteklius ir elektros energijos taupymą skatinančioms priemonėms privačiuose namų ūkiuose yra pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje. Remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu, pagalbos schema yra suderinama su EEE susitarimo veikimu.

2 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Norvegijos Karalystei.

3 straipsnis

Tekstas autentiškas tik anglų kalba.

Priimta Briuselyje 2009 m. liepos 15 d. ELPA priežiūros institucijos vardu Per SANDERUD Pirmininkas Kristján A. STEFÁNSSON Kolegijos narys

(1) Toliau – Institucija.

(2) Toliau – EEE susitarimas.

(3) Toliau – Institucijos ir Teismo susitarimas.

(4) Toliau – 3 protokolas.

(5) EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių ir Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 1 straipsnio taikymo ir aiškinimo gairės, Institucijos priimtos ir išleistos 1994 m. sausio 19 d., paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (toliau – OL) L 231, 1994 9 3, p. 1, ir EEE priede Nr. 32, 1994 9 3, p. 1. Toliau – Valstybės pagalbos gairės. Naujausia Valstybės pagalbos gairių versija skelbiama Institucijos interneto svetainėje http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/.

(6) 2004 m. liepos 14 d. sprendimas Nr. 195/04/COL, paskelbtas OL L 139, 2006 5 25, p. 37, ir EEE priede Nr. 26, 2006 5 25, p. 1, su pakeitimais. Suvestinė sprendimo redakcija skelbiama Institucijos interneto svetainėje http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/legaltext/.

(7) Paskelbta OL C 96, 2008 4 17, p. 14, ir EEE priede Nr. 20, 2008 4 17, p. 58.

(8) Toliau – skundo pateikėjas.

(9) Toliau – alternatyvaus šildymo schema.

(10) Daugiau informacijos apie įvairius Institucijos ir Norvegijos valdžios institucijų raštus galima rasti Institucijos sprendime Nr. 716/07/COL pradėti oficialią tyrimo procedūrą.

(11) Paskelbta OL C 96, 2008 4 17, p. 14, ir EEE priede Nr. 20, 2008 4 17, p. 58.

(12) Toliau – NOBIO.

(13) Daugiau informacijos apie šią schemą galima rasti Enova SF interneto svetainėse http://www.minenergi.no/ ir http://www.minenergi.no/sitepageview.aspx?sitePageID=1062.

(14) Parlamentinis pasiūlymas Nr. 82 (2005–2006 m.), Naftos ir energetikos ministerijos pranešimai spaudai: 2006 m. rugpjūčio 25 d. Nr. 98/06 ir 2006 m. rugsėjo 14 d. Nr. 107/06.

(15) Žr. Parlamentinį pasiūlymą Nr. 1 (2008–2009 m.), p. 56.

(16) Parlamentinis pasiūlymas Nr. 59 (2007–2008 m.), p. 123.

(17) Parlamentinis pasiūlymas Nr. 1 (2008–2009 m.), p. 56.

(18) Parlamentiniame pasiūlyme Nr. 59 (2007–2008 m.) Norvegijos valdžios institucijos nurodė, kad schema bus persvarstyta atsižvelgiant į galutinį Institucijos sprendimą.

(19) Norvegijos naftos ir energetikos ministro 2007 m. sausio 15 d. raštas (nuorodos Nr. 406849), p. 5.

(20) Bendrijos konkurencijos teisėje įmonės apibūdinamos kaip subjektai, užsiimantys ekonomine veikla, nepaisant jų teisinio statuso; pvz., žr. 1991 m. balandžio 23 d. sprendimo byloje C-41/90, Höfner ir Elser, Rink. p. I-1979, 21 punktą.

(21) 2000 m. rugsėjo 19 d. sprendimas byloje C-156/98, Vokietija prieš Komisiją, Rink. p. I-6857.

(22) Toliau – Komisija.

(23) 2000 m. rugsėjo 19 d. Sprendimas byloje C-156/98, Vokietija prieš Komisiją, Rink. p. I-6857; 2002 m. birželio 13 d. Sprendimas byloje C-382/99, Nyderlandai prieš Komisiją, Rink. p. I-5163; 2003 m. liepos 3 d. Sprendimo byloje C-457/00, Belgija prieš Komisiją, Rink. p. I-6931, 57 punktas; taip pat žr. generalinio advokato F. G. Jacobs išvados byloje C-457/00, Belgija prieš Komisiją, Rink. p. I-6931, 59 punktą.

(24) Toliau – ETT.

(25) Parlamentinis pasiūlymas Nr. 82 (2005–2006 m.), p. 1.

(26) 2002 m. birželio 13 d. sprendimo byloje C-382/99 P, Nyderlandai prieš Komisiją, 61 punktas; 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo byloje C-486/07 P, British Aggregates prieš Komisiją, 87 punktas.

(27) Panašūs argumentai pateikti 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo C (2006) 6630 byloje N 270/2006 40 punkte.

(28) Žr. 2006 m. balandžio 26 d. Komisijos sprendimo C (2006) 1519 byloje N 142/2005 3.1 punktą.

(29) Žr. 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo C (2006) 6630 byloje N 270/2006 43 punktą.

(30) Ten pat, 46–47 punktai.

(31) 2001 m. lapkričio 8 d. Sprendimo byloje C-143/99, Adria-Wien Pipeline GmbH e Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH prieš Finanzlandesdirektion für Kärnten, Rink. p. I-8365, 42 punktas ir EFTA teismo sprendimo sujungtose bylose E-5/04, E-6/04 ir E-7/04, Fesil and Finnfjord ir kt. prieš ELPA priežiūros instituciją, 2005 m. ELPA teismo ataskaita, p. 117, 77 punktas.

(32) Žr. 2005 m. liepos 21 d. ELPA teismo sprendimo sujungtose bylose E-5/04, E-6/04 ir E-7/04, Fesil ir Finnfjord ir kt. prieš ELPA priežiūros instituciją, 2005 m. ELPA teismo ataskaita, p. 117, 93 punktą; 2004 m. balandžio 29 d. sprendimo byloje C-372/97, Italija prieš Komisiją, Rink. p. I-3679, 44 punktą; 2005 m. gruodžio 15 d. sprendimo byloje C-66/02, Italija prieš Komisiją, Rink. p. I-10901, 112 punktą.

(33) 2002 m. kovo 6 d. sprendimo sujungtose bylose T-92/00 ir T-103/00, Diputación Foral de Álava ir kt. prieš Komisiją, Rink. p. II-1385, 72 punktas.

(34) 1999 m. gegužės 20 d. sprendimo byloje E-6/98, Norvegijos Vyriausybė prieš ELPA priežiūros instituciją, p. 74, 58 punktas, ir 1980 m. rugsėjo 17 d. sprendimo byloje 730/79, Philip Morris prieš Komisiją, Rink. p. I-2671, 11 punktas. Taip pat žr. 1999 m. birželio 17 d. sprendimo byloje C-75/97, Belgija prieš Komisiją, Rink. p. I-3671, 47 punktą ir 2006 m. lapkričio 23 d. sprendimo byloje T-217/02, Ter Lembeek prieš Komisiją, Rink. p. II-4483, 181 punktą.

(35) Pvz., žr. EB sutarties 92 ir 93 straipsnių ir EEE susitarimo dėl valstybės pagalbos aviacijos sektoriuje 61 straipsnio taikymo gairių III.3 skirsnį, OL C 350, 1994 12 10, p. 7.

(36) Toliau – 2001 m. gairės.

(37) Toliau – 2008 m. gairės.

(38) Žr. 2001 m. balandžio 4 d. Sprendimo byloje T-288/97, Regione autónoma Friuli-Venezia Giulia prieš Komisiją, Rink. p. II-1169, 72 punktą.

(39) 2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo byloje C-301/96, Vokietija prieš Komisiją, Rink. p. I-9919, 66 ir 105 punktai.

(40) 1980 m. rugsėjo 17 d. Sprendimas byloje 730/79, Philip Morris prieš Komisiją, Rink. p. I-2671.

(41) Žr. 2005 m. birželio 7 d. Komisijos valstybės pagalbos veiksmų plano, COM(2005) 107, 11 punktą.

(42) Žr. 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimo C (2006) 6630 byloje N 270/2006 67 punktą.

(43) Norvegijos naftos ir energetikos ministro 2007 m. sausio 15 d. raštas (nuorodos Nr. 406849), p. 5.

(44) Pavyzdžiui, pagal Enova SF vadovą, skirtą prie vandeninių šildymo sistemų prijungtų saulės kolektorių (technologija, kuriai taikoma schema) pirkėjams, šios sistemos gali patenkinti ne daugiau kaip 50 % namų ūkių visų šildymo poreikių. Kai saulės kolektoriai gauna pakankamai saulės energijos, jie gali veikti be perstojo ir nebūtina jų nuolat prižiūrėti, o kai jie veikia, tai yra vartotojui patogus alternatyvaus šildymo šaltinis, nors ir dalinis. Pirkėjams skirtą vadovą galima rasti Enova SF interneto svetainėje:

http://www.minenergi.no/sitepageview.aspx?sitePageID=1083.

(45) 2001 m. ir 2008 m. gairėse kalbama apie tokią pagalbą atsinaujinantiems energijos šaltiniams, kai ši pagalba yra tam tikra kompensacija už ekonominius nuostolius, patiriamus atsinaujinantiems energijos šaltiniams konkuruojant su menkiau aplinką tausojančiais energijos šaltiniais; žr. 2001 m. gairių 49–59 punktus ir 2008 m. gairių 48–50 punktus.