1)

Tokie veiklos įsipareigojimai ar garantijos paprastai vadinamos „per didelėmis sąnaudomis“. Jų gali būti įvairių rūšių: ilgalaikės pirkimo sutartys; investicijos, vykdomos turint numanomą arba realią pardavimo garantiją; investicijos, vykdomos atskirai nuo įprastos veiklos ir t. t. Kad būtų laikomi reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis, kurias patvirtintų Institucija, tokie įsipareigojimai ar garantijos turi atitikti šiuos kriterijus: a) „Veiklos įsipareigojimai ar garantijos“, dėl kurių gali kilti per didelių sąnaudų, turėjo atsirasti prieš 1999 m. lapkričio 27 d. – Sprendimo Nr. 168/1999 įsigaliojimo dieną. b) Tokių įsipareigojimų ar garantijų buvimas ir galiojimas bus pagrindžiamas atsižvelgiant į pagrindines teisės aktų ir sutarčių nuostatas bei teisines jų sudarymo aplinkybes. c) Turi būti pavojus, kad tokių veiklos įsipareigojimų ar garantijų nebus galima laikytis dėl Direktyvos 96/92/EB nuostatų taikymo. Kad būtų laikomi per didelėmis sąnaudomis, dėl Direktyvos taikymo poveikio įsipareigojimai ar garantijos turi tapti neekonomiškomis ir labai paveikti konkrečios įmonės konkurencingumą. Be to, dėl šios priežasties įmonė turi daryti apskaitos įrašus (pvz., atidėjimus), atspindėsiančius numatomą įsipareigojimo ar garantijos poveikį. Jei dėl atitinkamų įsipareigojimų ar garantijų ir nesant pagalbos ar pereinamojo laikotarpio priemonių, įmonės gyvybingumas gali atsidurti pavojuje, įsipareigojimai ar garantijos laikomos atitinkančiomis pirmesnėje pastraipoje nustatytus reikalavimus. Tokių įsipareigojimų ar garantijų poveikis konkrečios įmonės konkurencingumui ar gyvybingumui bus vertinamas konsoliduotai. Kad įsipareigojimai ar garantijos būtų laikomos per didelėmis sąnaudomis, turi būti įmanoma nustatyti priežasties ir pasekmės santykį tarp Sprendimo Nr. 168/1999 įsigaliojimo ir sunkumų, su kuriais įmonė susiduria laikydamasi šių įsipareigojimų ar garantijų arba užtikrindama jų laikymąsi. Siekdama nustatyti šį priežasties ir pasekmės santykį, Institucija atsižvelgs į visus elektros energijos kainos mažėjimo ar rinkos dalies praradimo, kurį patyrė atitinkamos įmonės, atvejus. Įsipareigojimai ar garantijos, kurių nebūtų pavykę laikytis nepaisant Sprendimo Nr. 168/1999 įsigaliojimo, nėra laikomi per didelėmis sąnaudomis. d) Tokie įsipareigojimai ar garantijos turi būti neatšaukiami. Jeigu įmonė turi galimybę atšaukti mokėjimą arba pakeisti tokius įsipareigojimus ar garantijas, į tai reikės atsižvelgti skaičiuojant reikalavimus atitinkančias per dideles sąnaudas. e) Įsipareigojimai ar garantijos, siejantys tai pačiai grupei priklausančias įmones, paprastai negali būti laikomos per didelėmis sąnaudomis. f) Per didelės sąnaudos yra ekonominės sąnaudos, kurios turi atitikti realias pagal įsipareigojimus ar garantijas, dėl kurių jos atsiranda, investuotas, sumokėtas arba mokėtinas sumas. Todėl skaičiavimai pagal vienodo dydžio normą nepriimtini, nebent galima įrodyti, kad jie atspindi ekonominę tikrovę. g) Per didelės sąnaudos turi būti apskaičiuojamos atimant pajamas, pelną arba pridėtinę vertę, susijusius su įsipareigojimais ar garantijomis, dėl kurių jos atsiranda. h) Per didėlės sąnaudos turi būti vertinamos atėmus visas išmokėtas arba išmokėtinas pagalbos sumas turto, su kuriuo jos siejamos, atžvilgiu. Ypač tais atvejais, kai įsipareigojimas ar veiklos garantija atitinka investiciją, kuriai yra skiriama valstybės pagalba, pagalbos vertė turi būti atimta iš bet kokių dėl įsipareigojimo ar garantijos atsirandančių per didelių sąnaudų. i) Jei per didelės sąnaudos atsiranda dėl įsipareigojimų ar garantijų, kuriuos sunku vykdyti dėl Sprendimo Nr. 168/1999, skaičiuojant reikalavimus atitinkančias per dideles sąnaudas bus atsižvelgta į realų nacionalinėje ir bendroje elektros energijos rinkose vyraujančių ekonominių ir konkurencinių sąlygų pokytį. Ypač kai įsipareigojimai ar garantijos galėtų būti per didelėmis sąnaudomis dėl numatomo elektros energijos kainų mažėjimo, skaičiuojant per dideles sąnaudas turi būti atsižvelgta į realius elektros energijos kainų svyravimus. j) Prieš perkeliant Sprendimą Nr. 168/1999 į nacionalinius teisės aktus, amortizuotos sąnaudos negali sąlygoti per didelių sąnaudų atsiradimo. Tačiau atidėjimai ar turto nuvertėjimas, įtraukti į atitinkamų įmonių balansą, kad būtų atsižvelgta į numatomą sprendimo poveikį, gali būti laikomi per didelėmis sąnaudomis. k) Reikalavimus atitinkančios per didelės sąnaudos negali viršyti minimalios sumos, kuri yra būtina, kad atitinkamoms įmonės galėtų toliau laikytis arba užtikrinti laikymąsi įsipareigojimų ar garantijų, dėl kurių abejojama pagal Sprendimą Nr. 168/1999 (4). Todėl jos turės būti apskaičiuojamos atsižvelgiant į taupiausią atitinkamos įmonės atžvilgiu sprendimą (negavus jokios pagalbos). Dėl to gali tekti, be kita ko, nutraukti per dideles sąnaudas sąlygojančius įsipareigojimus ar garantijas arba likviduoti visą arba dalį per dideles sąnaudas sąlygojančio turto (kai tai neprieštarauja įsipareigojimų ar garantijų principams). l) Sąnaudos, kurias kai kurioms įmonėms gali tekti padengti pasibaigus Direktyvos 26 straipsnyje nurodytam laikotarpiui (2006 m. lapkričio 26 d.), paprastai negali būti reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis, kaip apibrėžta šioje metodikoje (5). Tačiau prireikus Institucija gali reikiamu laiku atsižvelgti į šiuos įsipareigojimus ar garantijas, ir tokiu atveju laikyti jas reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis kitu bendros elektros energijos rinkos atvėrimo etapu. m) ELPA valstybių, atversiančių savo rinkas greičiau nei reikalaujama pagal EEE jungtinio komiteto sprendimą Nr. 168/1999, atveju, Institucija gali sutikti pagal šią metodiką laikyti reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis tokias sąnaudas, kurias kai kurioms įmonėms teks padengti po Direktyvos 26 straipsnyje nurodyto laikotarpio, jeigu šios sąnaudos atsiranda dėl pirmiau nurodytų 21.3 skirsnio a–l punktų kriterijus atitinkančių įsipareigojimų ar garantijų, ir jeigu jos tęsiasi ne ilgiau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d.