Civilinė byla Nr.  e3K-3-258-943/2021 
Teisminio proceso Nr.  2-68-3-33494 -2018 -3 
Procesinio sprendimo kategorijos: 2.6.26; 
3.6.3.5; 3.6.9.1  
(S) 
 
 
 
LIETUVOS AUKŠČIAUSIASIS TEISMAS  
 
N U T A R T I S  
LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU  
 
2021 m. spalio 21  d. 
Vilnius  
 
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų 
Sigitos Rudėnaitės (kolegijos pirmininkė), Donato Šerno ir Egidijos Tamošiūnienės (pranešėja),  
teismo posėdyje kasacine rašytinio proceso tvarka išnagri nėjo civilinę bylą pagal atsakov ės 
įmonės „Jager Freight LTD“  kasacinį skundą dėl Vilniaus apygardos teismo Civilinių bylų skyriaus 
teisėjų kolegijos 2020 m. lapkričio 5 d. nutarties peržiūrėjimo civilinėje byloje pagal  ieškovės 
uždarosios akcinės bendrovė s „Laika Logistics“ (buvęs pavadinimas „DS Construction“) ieškinį 
atsakov ėms individualiai įmonei „Ravtrans“ ir  įmonei „ Jager Freight  LTD “ dėl nuostolių atlyginimo , 
tretieji asmenys, nepareiškiantys savarankiškų reikalavimų , A. V., įmonė  „OOO Kredo -Invest “, 
įmonė „ Ergo Insurance SE “, atstovaujama „Ergo Insurance SE “ Lietuvos filialo, įmonė „ Lonham 
Group LTD “. 
 
Teisėjų kolegija  
 
n u s t a t ė :  
 
I. Ginčo esmė  
 
1. Kasacinėje byloje sprendžiama dėl teisės normų, reglamentuojančių tarptautinės jurisdikcijos 
taisykles  ir taikytinos teisės klausimus,  taip pat ieškinio senatį reikalavimams dėl vežimo taikant 
Tarptautinio krovinių vežimo keliais sutarties konvencij ą (toliau – CMR konvencija) , vežėjo 
atsakomybės ribas, atleidimą nuo atsa komybės ir jos ribojimą bei nuostolių atlyginimo dydį , 
aiškinimo ir taikymo.  
2. Ieškovė UAB „Laika Logistics“ prašė priteisti jos naudai solidariai iš atsakov ių įmonės „ Jager 
Freight  LTD “ ir IĮ „Ravtrans“ 28 111,44 Eur nuostolių atlyginim ą, 5 procentų dydžio metines 
palūkanas už priteistą sumą nuo bylos iškėlimo teisme iki teismo sprendimo visiško įvykdymo ir 
patirt ų bylinėjimosi išlaid ų atlyginimą . 
3. Ieškovė nurodė, kad 2017 m. gegužės 2 d. pirkėja įmonė „Inter Cosmetic Service LLC“ įsigijo iš 
pardavėjos  įmonės „Sleek International LTD“ 101  dėžę įvairių kosmetikos prekių už 
37 609,14  Eur ir tą pačią dieną išrašė sąskaitas Nr.  SIN345258, Nr.  SIN345259, šias prekių 
pirkėja 2017 m. liepos 12 d. banko pavedimu Nr.  52 apmokėjo.  

 
  
 
 2 
4. Prekių pirkėja  įmonė  „Inter Cosm etic Service LLC “ pateikė trečiajam asmeniui įmonei 
„OOO  Kredo -Invest “ nurodyto krovinio pervežimo užsakymą, pagal jį įmonė „ OOO Kredo -
Invest“ įsipareigojo pasikrauti kosmetikos krovinį pasikrovimo vieto je, esančioje adresu:  Jungtinė 
Karalystė , Londonas , Leitonas, E10 7QE , 15 Argail Avenue , ir pristatyti jį gavėj ai įmonei  „Inter 
Cosmetic Service LLC “. 
5. Trečiasis asmuo įmonė „OOO  Kredo -Invest“ pat i krovinio nevežė, bet 2017  m. gegužės 5 d. 
krovinio pervežimo sutartimi Nr. N -265 krovini ui pervež ti pasitelkė vežėją – ieškovę UAB „Laika 
Logistics“, pristatymo vieta buvo nurodyta  Rusijos Federacij oje, Sankt Peterburg e. 
6. Ieškovė taip pat krovinio nevežė, bet 2017 m. gegužės 5 d. sudarė krovinio pervežimo sutartį 
Nr. ING-0174 su atsakove įmone „ Jager Fr eight LTD “, ši įsipareigojo pervežti krovinį iš 
pasikrovimo vietos , esančios adresu:  Jungtinė Karalystė , Londonas , Leitonas, E10 7QE , 15 Argail 
Avenue , ir nugabenti jį 2017 m. gegužės 9 –12 d. į krovinio pristatymo vietą , esančią adresu: 
Lietuvos Respublika , Vilnius, Metalo g. 2,  o ieškovė įsipareigojo sumokėti atsakovei  įmonei  
„Jager Freight LTD “ 350 Eur užmokestį.  
7. Atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ taip pat krovinio nevežė, o kroviniui pervežti pasitelkė 
faktin ę vežėją – atsakovę IĮ „Ravtrans“ , ji prisijun gė prie 2017 m. gegužės 5 d. sudarytos ieškovės 
ir atsakovės įmonės „Jager Freight LTD“ krovinio pervežimo sutarties.  
8. 2017 m. gegužės 6 d. 15 val. atsakovės  IĮ „Ravtrans“ vairuotojas (šioje byloje – trečiasis asmuo 
A. Valuckis) atvyko į pasikrovimo vietą , esančią adresu: Jungtinė Karalystė , Purfleet , RM19 1NZ , 
Dolphin Park , Dolphin Way , Neptune Business Estate . Krovinys buvo pakrautas į vilkiką, tačiau 
vairuotojas po pakrovimo liko nakvoti nurodytoje atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “ 
priklausančioje teri torijoje esančioje „Neptune Business Estate “ stovėjimo aikštelėje . Tai, kad 
vilkikas ir vairuotojas liks šioje aikštelėje, buvo suderinta su įmonės „ Jager Freight LTD “ atstovu.  
9. 2017 m. gegužės 7 d. naktį, apie 3 val.,  dalis  vežamo  krovinio  buvo pavogta.  
10. 2017 m. gegužės 7 d., 11.02 val. vairuotojas (su likusia dalimi krovinio) išvyko iš „Neptune 
Business Estate “ stovėjimo aikštelės į krovinio pristatymo vietą , esančią adresu: Lietuvos 
Respublika , Vilnius , Metalo g. 2 . 
11. 2017 m. gegužės 10 d. a tsakovė IĮ „Ravtrans“ po vagystės likusią krovinio dalį pristatė į 
išsikrovimo vietą, esančią adresu: Lietuvos Respublika, Vilnius, Metalo g. 2. Iš 101 dėžės buvo 
pristatyta 40 dėžių. Likusi krovinio dalis (kurios vertė – 28 111,44 Eur) prarasta, tai pažym ėta 
CMR važtaraštyje Nr. JAG05170040. Be to, 2017 m. gegužės 10 d. surašytas krovinio pažeidimo  
/ trūkumo aktas, jį pasirašė atsakovės IĮ „Ravtrans“ darbuotojas (vairuotojas) A. V . 
12. 2017 m. rugpjūčio 14 d. prekių pirkėja įmonė „ Inter Cosmetic Service LLC “ pateikė trečiajam 
asmeniui vežėjai įmonei „ OOO Kredo -Invest “ pretenziją, pareikalaudama atlyginti dėl krovinio 
dalies praradimo patirtus 28 111,44 Eur nuostoli ų. 
13. 2017 m. rugpjūčio 31 d. r eikalavimų įskaitymo aktu įmonė „ OOO Kredo -Invest “ atlygino įmonei 
„Inter Cosmetic Service LLC “ dėl krovinio praradimo patirtus 28 111,44 Eur nuostolius.  
14. 2017 m. rugsėjo 1 d. tarpusavio įsiskolinimo įskaitymo suderinimo aktu ieškovė atlygino trečiojo 
asmens įmonės „ OOO Kredo -Invest“ patirtus nuostolius – 28 111,44 Eur.  
15. Ieškovės teigimu, dalis krovinio buvo prarasta dėl atsakovės IĮ „Ravtrans“ didelio neatsargumo, 
todėl abi  atsakov ės, vykdžiusios  pervežimą pagal vienintelę  krovinio vežimo  sutartį, turi atlyginti 
padaryt us nuostolius . Ieškovė p ažymėjo, kad atsakov ės turėjo  atidžiau ir rūpestingiau planuoti 
poilsio vietą bei laiką, užtikrinti  krovinio saugum ą vairuotojo  poilsio metu, pasirinkti saugesnę 
stovėjimo aikštelę poilsiui, tačiau to nepadarė . Atsakovės IĮ „Ravtrans“ vairuotojas A . V. 
pasirinko  vilkikui  stovėti naktį  nesaugomą, neaptvertą, neapšviestą ir vaizdo kameromis 
nefilmuojamą stovėjimo aikštelę , taigi yra pagrindas konstatuoti faktin ės krovinio vežėj os – 
 
  
 
 3 
atsakov ės IĮ „Ravtrans“ – didel į neatsargum ą, prilygintiną tyčiai,  kuris  pasireiškė atsakov ių 
aplaidžiu poi lsio vietos ir laiko planavimu, nepakankamu pasirūpinimu krovinio saugumu 
gabenant krovinį.    
16. Atsakovė IĮ „Ravtrans“ prašė taikyti CMR konvencijos 32 straipsnyje nustatytą ieškinio senatį  ir 
ieškinį atmesti , nurodydama, kad i eškovė atlygino  trečiojo asmen s įmonės „ OOO Kredo -Invest“ 
patirtus nuostolius 2017  m. rugsėjo 1 d., todėl ieškinys turėjo būti pareikštas teismui iki 2018 m. 
rugsėjo 2 d. Kadangi ieškinys buvo pareikštas teismui 2018 m. spalio 24 d., egzistuoja  atskiras 
pagrindas atmesti ieškin į. 
17. Atsakovė įmonė „Jager Freight LTD“ prašė jai pareikštą ieškinio reikalavimą palikti nenagrinėtą 
kaip neteismingą Lietuvos Respublikos teismams , o jeigu ši s prašy mas nebūtų tenkintas, – atmesti 
ieškinį.  Atsakovė pažymėjo, kad ieškovė dar 2017 m. kreipėsi į teismą su ieškiniu atsakovei 
įmonei „Jager Freight LTD“. Atsakovė registruota Jungtinėje Karalystėje. Vilniaus apygardos 
teismo 2018 m. gegužės 31 d. nuta rtimi civilinėje byloje Nr.  e2S-1911 -232/2018 buvo 
konstatuota, kad ieškovė ir atsakovė įmonė „Jager Freight LTD“ buvo sudariusios susitarimą dėl 
išimtinės Jungtinės Karalystės teismų jurisdikcijos, todėl ieškovės reikalavimas šiai atsakovei, 
reiškiamas dė l įvykusios krovinio vagystės, nenagrinėtinas Lietuvos Respublikos teismų. Nors 
Vilniaus apygardos teismas 2018 m. lapkričio 27 d. nutartimi civilinėje byloje Nr. e2S -3005 -
560/2018 nurodė, kad ieškinys turi būti priimtas, nes vienas iš reikalavimų yra reiš kiamas 
atsakovei IĮ  „Ravtrans“, tačiau, atsakovės įmonės „Jager Freight LTD“ nuomone, tai nereiškia, 
jog ir visi kiti ieškovės reikalavimai tampa teismingi Lietuvos Respublikos teismams. Atsakovės 
įsitikinimu, šioje byloje susiklostė situacija, kai ieškini o reikalavimas, pareikštas atsakovei 
IĮ „Ravtrans“, yra teismingas Lietuvos Respublikos teismams, o ieškinio reikalavimas, pareikštas 
atsakovei įmonei „Jager Freight LTD“, – Jungtinės Karalystės teismams. Dėl nurodytų aplinkybių 
ieškovės reikalavimai, pare ikšti atsakovei įmonei „Jager Freight LTD“, paliktini nenagrinėti. Be 
to, atsakovės teigimu, jeigu ieškinys nebūtų paliktas nenagrinėtas, jį nagrinėjant taikytina 
Jungtinės Karalystės, o ne Lietuvos Respublikos teisė, nes šalių buvo susitarta ir dėl Jungti nės 
Karalystės teisės jų ginčams spręsti taikymo.   
 
II. Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų procesinių sprendimų esmė  
 
18. Vilniaus miesto apylinkės teismas 2020 m. birželio 23 d. sprendimu atnaujino ieškovei 
UAB  „Laika Logistics“ ieškinio senaties te rminą ieškiniui pareikšti ir ieškinį tenkino visiškai – 
priteisė ieškov ės naudai  solidariai iš atsakovių IĮ „Ravtrans“ ir įmonės „ Jager Freight LTD “ 
28 111,44 Eur nuostolių atlyginimą, 5 proc. dydžio metines palūkanas už priteistą sumą 
(28 111,44 Eur) nuo bylos iškėlimo teisme (2018 m. spalio 24 d.) iki teismo sprendimo visiško 
įvykdymo, išsprendė bylinėjimosi išlaidų paskirstymo klausimą.  
19. Spręsdamas dėl atsakovių tinkamumo , pirmosios instancijos teismas nurodė, kad  nagrinėjamo 
ginčo kroviniui pervežti iš Jungtinės Karalystės į Lietuvą taikytina CMR konvencija, nes: 
1) krovinys buvo vežamas kelių transporto priemone už užmokestį; 2) krovinio išsiuntimo ir jo 
gavimo vieta yra skirtingų valstybių teritorijoje (CMR konv encijos 1 str aipsnio  1 punktas ); 
3) krovini ui pervež ti buvo išduotas važtaraštis, patvirtinantis vežimo sutarties sudarymą ir jos 
turinį (CMR konvencijos 9 str aipsnio  1 dalis); 4) buvo vežama pagal CMR konvencijos sąlygas.  
20. Nustatęs, kad vieninteliame CMR v ažtaraštyje Nr. JAG05170040 nurodyt os abi vežėj os, t. y. abi 
atsakov ės įmonės , kuri os įsipareigojo ieškov ei pristatyti  krovinį į k eturias vietas  Lietuvoje , tarp 
jų – ir į ginčo krovinio išsikrovimo vietą , esančią adresu:  Lietuvos Respublika, Vilnius, Metal o 
g. 2, pirmosios instancijos teismas, remdamasis CMR konvencijos 34 str aipsniu, padarė išvadą, 
kad faktin ė vežėja atsakov ė IĮ „Ravtrans“ prisijungė prie ieškovės ir atsakovės įmonės „Jager 
Freight LTD“ sudarytos krovinio vežimo sutarties . 
 
  
 
 4 
21. Pirmosios instan cijos teismas konstatavo, kad pagal CMR konvencijoje įtvirtintą reglamentavimą 
ieškovė (kaip vežimo užsakovė) turi teisę pareikšti ieškinį abiem vežėjoms (tiek sutartinei vežėjai 
– atsakovei įmonei „Jager Freight LTD“, tiek faktinei vežėjai – atsakovei IĮ „Ravtrans“), 
nurodytoms vieninteliame CMR važtaraštyje Nr.  JAG05170040, prašydama taikyti solidariąją 
atsakomybę.  
22. Spręsdamas dėl bylos teismingumo , pirmosios instancijos teismas pažymėjo, kad ieškovė ir 
atsakovė įmonė „Jager Freight LTD“ (ši ir trečiasis a smuo jos draudikė įmonė „Lonham Group 
LTD“ yra užsienio juridiniai asmenys, registruoti Jungtinėje Karalystėje) susitarė dėl išimtinės 
Jungtinės Karalystės teismų jurisdikcijos. Dėl to nagrinėjamoje byloje susiklostė situacija, kai 
ieškinio reikalavimas atsakovei IĮ „Ravtrans“ yra teismingas Lietuvos Respublikos, o ieškinio 
reikalavimas atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD“  – Jungtinės Karalystės  teismams . Ši išvada 
buvo konstatuota ir Vil niaus apygardos teismo 2018 m. gegužės 31 d. nutartyje civilinėje byloje 
Nr. e2S-1911 -232/2018 (joje ieškinys buvo reikštas tik atsakovei įmonei „Jager Freight LTD“), 
tačiau Vilniaus apygardos teismas 2018  m. lapkričio 27 d. nutartimi civilinėje byloje Nr.  e2S-
3005 -560/2018 ( t. y. šioje byloje), išnagrinėjęs ieškovės atskirąjį skundą, padarė išvadą, kad šalių 
susitarimas neturi viršenybės prieš kitus CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose 
nurodyt us teism us ir nepaneigia jų jurisdikcijos nag rinėti ginčus ; šalių sudarytame krovin io 
pervežimo važtaraštyje, kurį  pasirašė tiek ieškov ė, tiek ab i atsakov ės, nurodyta pasikrovimo vieta 
yra Jungtinė Karalystė , Londonas,  o iškrovimo vieta – Lietuv os Respublika, Vilnius ; byloje 
ieškov ė reikalavimą reišk ia ne tik atsakov ei įmonei „ Jager Freight LTD“ , bet ir atsakovei 
IĮ „Ravtrans“, su šia ieškove  susitarim o dėl jurisdikcijos nėra sudaryta ; esant situacijai, kai 
ieškov ė reikalavimus reiškia dviem atsakov ėms ir kai su vien a iš jų yra susitarta dėl išimtinės 
jurisdikcijos, o su kita yra vadovaujamasi  CMR  konvencija , darytina išvada, kad ieškovė turi teisę 
pasirinkti , kurios  valstybės (iš nu rodytųjų CMR k onvencijoje)  teisme ji  gali reikšti savo 
reikalavimus atsakov ėms. 
23. Pirmosi os instancijos teismas pripažino, kad ieškovė turėjo teisę pasirinkti teismą, kuriame jos ir 
atsakovių ginčas gali būti nagrinėjamas. Ieškovė pasirinko Vilniaus miesto apylinkės teismą CMR 
konvencijos 31 straipsnio 1 dalies b punkto pagrindu – pagal krovin io pristatymo vietą Vilniuje.  
24. Pirmosios instancijos teismas taip pat pažymėjo, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 
(toliau – ir ESTT ) praktikoje išaiškinta, jog nustačius, kad  ginčo jurisdikcija patenka tiek į  
2012 m. g ruodžio 12  d. Europos Parlamento i r Tarybos reglamento (ES)  Nr. 1215/2012  dėl 
jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo  (toliau 
– Reglament as „Briuselis I bis“ ), tiek į CMR  konvencijos reglamentavimo sritį, CMR  
konvencijos , kaip specialiosios sutarties , nuostatos taikomos tokia apimtimi, kiek nepažeidžiami 
esminiai, pagrindiniai Reglamento „Briuselis I bis“  principai (pvz.,  jurisdikcijos nuspėjamumas, 
geras teisingumo admin istravimas) ir nėra sukeliamos mažiau palankios tinkamo vidaus rinkos 
veikimo įgyvendinimui pasekmės nei tos, kur ias le mia minėto reglamento nuostatos. Tačiau 
absoliutus šios teismų praktikoje formuluojamos taisyklės taikymas visais atvejais, kai yra 
sudar ytas susitarimas dėl teismingumo, būtų nesuderinamas su Reglamento „Briuselis I bis“  
preambulės 35  punkto, 71 st raipsnio 1 dalių nuostatomis ir  visiškai paneigtų CMR  konvencijos 
31 straipsnio 1 dalies taikymo galimy bes (Lietuvos apeliacinio teismo 2019 m. lapkričio 13 d.  
nutarti s civilinėje byloje Nr. e2A -576-464/2019).  
25. Pirmosios instancijos teismas konstatavo, kad ieškinys atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “ 
negali būti paliktas nenagrinėtas ir teismas nagrinėjamoje byloje taiko ne Jungtinės Karalystės 
teisę, o CMR konvencijos nuostatas ir nacionalinę teisę, kiek ji neprieštarauja CMR konvencijai.  
26. Spręsdamas dėl ieškinio senaties termino , pirmosios instancijo s teismas, nustatęs, kad 2017 m. 
rugsėjo 1 d. ieškovė ir trečiasis asmuo įmonė „OOO Kredo -Invest“ sudarė tarpusavio skolų 
įskaitymo aktą, pagal kurį ieškovė atlygino trečiajam asmeniui patirtus 28  111,44 Eur nuostolių, 
 
  
 
 5 
konstatavo, jog vienerių metų ieškini o senaties terminas nagrinėjamam ieškiniui pareikšti suėjo 
2018 m. rugsėjo 2 d.  (CMR konvencijos 32 straipsnio 1 dalis). Pirmosios instancijos t eismas 
nesutiko su trečiojo asmens įmonės „ Lonham Group LTD “ nuomone, kad ieškinio senaties 
terminas šioje byloj e sietinas  su krovinio vagystės data  (2017 m. gegužės 7 d.) ir (ar) ieškovės 
sužinojimo apie ją diena (2017  m. gegužės 10 d.). Teismo vertinimu, ieškovei teisė kreiptis į 
teismą atsirado 2017  m. rugsėjo 1 d., t. y. tą dieną, kada ieškovė atlygino trečiojo asmens įmonės 
„OOO Kredo -Invest“ nuostolius, iki nuostolių atlyginimo ieškovė neturėjo teisės kreiptis į teismą, 
nes žala jai nebuvo padaryta.  
27. Pirmosios instancijos teismas nustatė, kad nagrinėjamu atveju ieškinys atsakovėms pareikštas 
2018 m. spalio 24 d. , t. y. kai ieškinio senaties terminas buvo pasibaigęs, taigi – praleidus ieškinio 
senaties terminą. Ieškovė prašė atnaujinti ieškinio senaties terminą ir pirmosios instancijos 
teismas tenkino šį prašymą. Teismas atsižvelgė į tai, kad ieškovė aktyviai gynė  savo pažeistas 
teises, nes pirmą kartą kreipėsi į Vilniaus miesto apylinkės teismą dar 2017  m. lapkričio 13 d., 
pareikšdama analogišką ieškinį (tik) atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “, tačiau pirmosios ir 
apeliacinės instancijos teismų jis buvo paliktas  nenagrinėtas kaip neteismingas Lietuvos 
Respublikos teismams. Teismo vertinimu, ieškovė veikė kaip atidus ir rūpestingas asmuo, dėjo 
visas pastangas, kad ieškinys būtų priimtas ir nagrinėjamas Vilniaus miesto apylinkės teisme. 
Kilus ginčui dėl teismingumo , ieškinys buvo paliktas nenagrinėtas, apeliacinis skundas atmestas, 
o kasacinis skundas nepriimtas. Kai ieškovė kreipėsi į teismą pakartotinai, nurodydama dvi 
atsakoves, ieškinys buvo priimtas ir nagrinėjamas iki šiol. Teismas nusprendė, kad aptarti 
ieško vės veiksmai sudaro pagrindą atnaujinti terminą ieškiniui pareikšti, nes terminas praleistas 
dėl svarbios priežasties – siekus išnaudoti visas teisines galimybes dėl pirminio ieškinio priėmimo 
ir nagrinėjimo Vilniaus miesto apylinkės teisme.  
28. Spręsdamas dėl atsakovių civilinės atsakomybės , pirmosios instancijos teismas nurodė, kad  pagal 
CMR konvencijos 17 straipsnio 1 dalį vežėjo kaltė yra preziumuojama, todėl nagrinėjamoje 
byloje atsakov ės turėjo paneigti kaltės prezumpciją dėl krovinio dalies praradimo. Byloje nėra 
ginčo, kad atsakov ės – sutartin ė vežėja įmonė „ Jager Freight LTD “ ir faktin ė vežėja  IĮ „Ravtrans“  
– priėmė vežti krovinį  pagal vienintelį CMR važtaraštį Nr. JAG05170040 . Teism o vertin imu, iš 
bylos duomenų ir joje nustatytų  aplinkyb ių matyti , kad aikštelė, kur sustojo IĮ  „Ravtrans“ 
priklausantis vilkikas su vairuotoju A . V. nakvoti, nebuvo tinkamai saugoma : aikštelė iš dalies 
aptverta neaukšta tvora, todėl pašaliniai asmenys galėj o nesunkiai patekti į aikštelės teritoriją ; 
aikštelė nėra pritaikyta transporto priemonėms, ypač didelių gabaritų, stovėti ar jas saugoti, nes 
kelio ženklinimo linijos trumpos, pritaikytos lengvosioms transporto priemonėms; nebuvo sargo; 
aikštelę filmavo t ik viena vaizdo stebėjimo kamera, tačiau ji negalėjo užfiksuoti vaizdo iš kitos 
vilkiko pusės , kur ir įvyko vagystė. Teismas atkreipė dėmesį į tai, kad atsakovės įmonės „ Jager 
Freight  LTD “ teritorijoje yra ir atskira, aukšta tvora aptverta saugesnė teritor ija, tačiau ši atsakovė  
nesiūlė atsakovei IĮ „Ravtrans “ palikti vilkiko su kroviniu toje teritorijoje . Be to, i eškovė  pateikė 
duomen ų, kad Jungtinėje Karalystėje  šalia vagystės vietos buvo dvi kitos saugios stovėjimo 
aikštelės, saugomos apsaugos darbuotojų , jų teritorija aptverta, apšviesta bei filmuojama vaizdo 
kameromis.  Šias aikštel es ir vagystės viet ą skyrė  ne didesni s nei 30 kilometrų atstum as, todėl  
atsakovė s IĮ „Ravtrans“ vairuotojas A . V. turėjo realią galimybę sustoti ilsėtis saugioje aikštelėje, 
tačiau pasirinko  apsaugos darbuotojų nesaugomą, neaptvertą (formaliai aptvertą, bet faktiškai 
neribojančią asmenų judėjimo, nes kas kelis metrus tvoroje yra palik ti tarpai), neapšviestą bei 
vaizdo kameromis nefilmuojamą stovėjimo aikštelę.  Pirmosios instancijos teismo vertinimu,  
tokie neatsargūs vairuotojo veiksmai prilyginti ni tyčiniams veiksmams ir atsakov ių atsakomybė 
negali būti ribojama 8,33 SDR  už vieną kilog ramą prarasto krovinio dydžiu. Teismas pažymėjo, 
kad nors atsakov ės nurodė, jog nežinojo krovinio didelės vertės, tačiau šias aplinkybes paneigia 
atsakov ės įmonės „ Jager Freight LTD “ iš krovinio siuntėjo s gautų 2017 m. gegužės 2 d. sąskaitų 
faktūrų ir krov inio priėmimo akto duomenys, kuriuose detaliai išvard ytos vežamos kosmetikos 
 
  
 
 6 
prekės . Teismas konstatavo, kad  ši atsakov ė žinojo, jog vežamas brangus kosmetikos krovinys, 
kurio saugumu reik ia tinkamai pasirūpinti. Atsižvelg damas  į nurodytas  aplinkybes, teis mas 
padarė išvadą, kad dalis ginčo krovinio buvo prarasta dėl didelio vežėjų neatsargumo, prilygin tino 
tyčiai CMR konvencijos 29 straipsnio prasme, todėl vežėjos  atsako solidariai už prarasto krovinio 
dalį visiškai (28 111,44 Eur), nes byloje nėra pagrindo taikyti CMR konvencijos 23 straipsnio 
3 dalies, ribojančios teisę į kompensaciją 8,33  atsiskaitymo vieneto už kiekvieną trūkstamą 
kilogramą bruto svorio dydžiu (nagrinėjamoje byloje tai būtų 6048,96 Eur).   
29. Vilniaus apygardos teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, išnagrinėjusi civilinę bylą 
pagal atsakovių apeliacinį skundą, 2020 m. lapkričio 5 d. nutartimi p ašalin o iš Vilniaus miesto 
apylinkės teismo 2020 m. birželio 23 d. sprendimo motyvus dėl praleisto ieškinio senaties termino 
ir šio termino atnaujinimo bei pripažin o, kad ieškinio senaties terminas pagal CMR konvencijos 
32 straipsnio nuostatas nebuvo praleistas , paliko nepakeistą Vilniaus miesto apylinkės teismo 
2020 m. birželio 23  d. sprendimą, išsprendė apeliacinės instancijos teisme patirtų bylinėjimosi 
išlaidų paskirstymo klausimą.    
30. Apeliacinės instancijos teismas  nurodė, kad šalių ginčas kilo dėl tarptautini o krovinio vežimo, 
atitinkančio CMR  konvencijos  1 straipsnio 1 dalies reikalavimus, o rašytiniame atsakovių 
susitarime nurodyta, kad krovinio praradimo atvejais vežėjui taikom os CMR konvencijos 
nuostatos. Dėl to, sprendžiant ginčo jurisdikcijos klausimą, a ktualios tiek Reglamento „Briuselis 
I bis“ , tiek specialaus teisės akto – CMR konvencijos  – nuostatos.  
31. Apeliacinės instancijos teismas nurodė, kad , gavęs tokį ieškinį  (pareik štą dviem atsakov ėms, kai 
su vien a iš jų sudarytas susitarimas dėl išimtinės juri sdikcijos , o su kita vadovaujamasi CMR 
konvencija) , jis privalo  įvertinti, ar turi jurisdikciją nagrinėti bylą ar tam tikrus  iš byloje pareikštų 
reikalavimų, atsižvelgdamas į visus CMR konvencijos 31 straipsnyje nur odytus kriterijus, o 
siekdamas tai padaryti, turi kvalifikuoti byloje susiklosčiusius santykius : ar ab i atsakov ės buvo 
vežėj os, ar šiuo atveju buvo sudaryta viena (vienintelė) vežimo sutartis CMR konvencijos 
34 straipsnio prasme, kartu lemianti solidariosi os atsakomybės taikymą pagal CMR konvenciją.   
32. Remdamasis byloje nustatytomis aplinkybėmis ir teismų praktika, apeliacinės instancijos teismas 
konstatavo, kad trečiasis asmuo įmonė „OOO Kredo -Invest“ ir ieškovė  buvo sudariusios atskirą 
krovinio vežimo sutar tį maršrutu Jungtinė Karalystė –Rusija, o ginčo  šalys (ieškovė ir abi 
atsakov ės) buvo sudar iusios vieną vežimo sutart į CMR konvencijos 34 straipsnio prasme  
maršrutu Jungtinė Karalystė (Londonas) –Lietuva (Vilnius). Abi  atsakov ės laikytin os ginčo  
krovinio vež ėjomis  CMR konvencijos prasme,  todėl  ieškinys dėl prarasto s dalies  krovinio CMR  
konvencijos  36 straipsnio pagrindu galėjo būti reikštas ne tik susitariančiajam vež ėjui, bet ir 
faktiniam vežėjui , o ieškovė turėjo teisę pa reikšti  ieškinį abiem atsakov ėms CMR konvencijos 
31 straipsnio  1 dalies b punkto  pagrindu . Kadangi krovinio pristatymo vieta šiame tarptautiniame 
vežime nurodyta s Vilnius , tai Vilniaus miesto apylinkės teismas turėjo jurisdikciją  ir teismingumą  
nagrinėti šalių gi nčą. Šalių (ieškovės ir atsakov ės įmonės „ Jager Freight LTD “) susitarimas dėl 
jurisdikcijos neturi viršenybės prieš CMR konvencijoje nurodytus  teism us. 
33. Apeliacinės instancijos teismas nurodė, kad iš esmės sutinka su pirmosios instancijos teismo 
argumentais , kuriais nuspręsta taikyti ne Jungtinės Karalystės teisę, o nagrinėjamam ginčui 
aktualias CMR konvencijos nuostatas ir nacionalinę teisę, kiek ji neprieštarauja CMR 
konvencijai. Apeliacinės instancijos teismo nuomone, nustačius visas CMR konvencijos taiky mo 
sąlygas, CMR konvencija turi būti taikoma privalomai , ir bet koks susitarimas vietoj CMR 
konvencijos taikyti nacionalinę teisę negalioja. Vežėjų atsakomybė aktualiu nagrinėjamai bylai 
atveju  (dėl krovinio dalies praradimo)  gana išsamiai reglamentuota CM R konvencijos nuostatų. 
Šiuo atveju ginčo vežimas pateko į CMR konvencijos taikymo (veikimo) sritį ir  pagrįstai  buvo 
taikoma būtent CMR konvencija.  
 
  
 
 7 
34. Pasisakydamas ieškinio senaties termino nagrinėjamoje byloje taikymo klausimu, apeliacinės 
instancijos teism as pažymėjo, kad pagal CMR konvencijos 32 straipsnio 1 dalį teisė pateikti 
ieškinį dėl vežimų taikant šią konvenciją dėl senaties prarandama po vienerių metų. Tačiau tyčinių 
veiksmų arba kaltinimo, kuris pagal teismo, nagrinėjančio ginčą , taikomus įstatymus prilygsta 
tyčiniams veiksmams, atveju senaties terminas yra treji metai.  Apeliacinės instancijos teismas 
konstatavo, kad pirmosios instancijos teismas, kvalifikavęs vežėjo veiksmus, praradus dalį 
krovinio, kaip didelį neatsargumą, prilygintiną ty činiams veiksmams, neteisingai nusprendė, jog 
ieškovės šioje byloje pareikštam reikalavimui taikytinas vienerių, o ne trejų metų ieškinio senaties 
terminas. Kadangi nagrinėjamoje byloje taikytinas trejų metų ieškinio senaties terminas, tai šis 
šiuo atveju nebuvo praleistas.  
35. Apeliacinės instancijos teismas sutiko su pirmosios instancijos teismo išvada, kad dalis ginčo 
krovinio buvo prarasta dėl vežėjų didelio neatsargumo, prilygin tino tyčiai CMR konvencijos 
29 straipsnio prasme . Nagrinėjamu atveju nuostolių  atsirado dėl nenustatytų trečiųjų asmenų 
įvykdytos vagystės, kurios metu buvo prarasta dalis atsakovių gabento krovinio. 2017 m. gegužės 
5 d. sutarties 2.2.8 punkte šalys buvo sutarusios, kad vežėjas turi imtis visų priemonių krovinio 
saugumui užtikrinti:  sustoti ir stovėti tik saugomose stovėjimo aikštelėse, užtikrinti vairuotojo 
darbo ir poilsio režimo laikymąsi, užtikrinti CMR draudimo sutartyje nustatytų sąlygų laikymąsi, 
t. y. iš esmės vežėjas patvirtino užsakovui, kad atsako už krovinio saugumą ir ga li sustoti (stovėti) 
tik saugomose stovėjimo aikštelėse. Atsakovės, norėdamos išvengti atsakomybės už prarastą 
krovinį , turėjo įrodyti aplinkybių, šalinančių atsakomybę, buvimą, tačiau , apeliacinės instancijos 
teismo vertinimu,  tokių įrodymų byloje nepatei kta ( Lietuvos Respublikos civilinio proceso 
kodekso (toliau – ir CPK ) 178 straipsnis). Byloje nėra duomenų, kad atsakov ės ėmėsi visų būtinų 
priemonių kroviniui apsaugoti, vilkikas buvo paliktas tinkamai nesaugomoje aikštelėje . 
Apeliacinės instancijos teism as atsižvelgė į tai, kad ginčo atveju buvo vežamas brangus krovinys 
– kosmetika, kvepalai. Toks krovinys vertintinas kaip patrauklus vagims objektas, lengvai 
realizuojamas , todėl vežėjas, planuodamas vežimą ir krovinio pervežimo maršrutą, privalo elgtis 
itin rūpestingai ir dėti visas pastangas išsaugoti krovinį, nes , prisiimdamas vežti tokį krovinį su 
tentine priekaba , būtent vežėjas turi būti maksimaliai rūpestingas ir atidus.  Nesutikdamas su 
atsakovių argumentu, kad atsakovė IĮ „Ravtrans“ galėjo nežinoti,  kokį konkretų krovinį veža, 
apeliacinės instancijos teismas nurodė, kad pagal 2017 m. gegužės 5 d. krovinio vežimo sutarties 
sąlygas (šios sutarties 2.2.3, 2.2.4 punktus) vežėjas turėjo pareigą apžiūrėti krovinį ir taip galėjo 
žinoti, koks krovinys vežama s. Nėra tikėtina, kad atsakovės (verslininkės), krovinių vežimo 
profesionalės, nuolat užsiimančios krovinių pervežimu už atlygį, užsiimtų vežimu, nežinodamos, 
kokį konkretų krovinį veža. Apeliacinės instancijos teismas nurodė, kad, nustačius pirmiau 
aptart us vežėjų veiksmus (didelį neatsargumą, prilygintiną tyčiniams veiksmams CMR 
konvencijos 29  straipsnio 1 dalies prasme), vežėjoms netaikytinos CMR konvencijos nuostatos, 
atleidžiančios jas nuo atsakomybės,  taip pat ją ribojančios.     
 
III. Kasacinio skund o ir atsiliepimo į jį teisiniai argumentai  
 
36. Kasaciniu skundu  atsakovė įmonė „Jager Freight LTD“ prašo panaikinti Vilniaus apygardos 
teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2020 m. lapkričio 5 d. nutartį ir priimti naują 
sprendimą – ieškinį atmesti . Kasacinis skundas grindžiamas šiais argumentais:  
36.1.  Ieškovė šioje byloje reiškė reikalavimus atsakovei įmonei „Jager Freight  LTD“, remdamasi 
2017  m. gegužės 5 d. krovinio pervežimo užsakymu -sutartimi Nr. ING -0174. Šioje sutartyje 
nustatytos sąlygos buvo išbrauktos ir užrašyta „ griežtai pagal „Jager  Freight “ terminus ir 
sąlygas“ (angl. „Strictly under Jager Freight terms and conditions“ ). „Jager Freight “ terminų 
ir sąlygų 33 punkte nurodyta, kad „Anglijos teisė ir išimtinė Anglijos teismų jurisdikcija bus  
taikoma visais atvejais šioms sąlygoms ir bet kokiam veiksmui ar sandoriui, kuriam gali būti 
 
  
 
 8 
jos taikomos, taip pat atitink amai bet kokiam ieškiniui ar ginčui“.  2017 –2018 metais Lietuvos 
Respublikos teismai atsisakė nagrinėti ieškovės reikalavimus, pareikštus atsakovei įmonei 
„Jager Freight LTD “, kaip neteismingus Lietuvos teismams, o 2019 –2020  metais šiuos 
(analogiškus) reika lavimus išnagrinėjo, remdamiesi vienintele aplinkybe, kad reikalavimai 
byloje buvo pareikšti ne vienai, o dviem atsakovėms – įmonei „ Jager Freight LTD “ ir 
IĮ „Ravtrans“. Pagal kasacinio teismo praktiką (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2020 m. 
birželio 3 d. n utartis civilinėje byloje Nr. e3K -3-309-916/2020), (ne)teismingi gali būti visi 
arba dalis ieškinio reikalavimų. Lietuvos Respublikos teismams 2017 –2018 metais nustačius, 
kad ieškovės reikalavimai, pareikšti atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “, yra neteis mingi 
Lietuvos Respublikos teismams, analogiškos išvados turėjo būti padarytos ir nagrinėjant bylą 
2019 –2020 metais. Teismingumas dėl atskiro atsakovo negali priklausyti (ar net pasikeisti) 
nuo to, kokie kiti atsakovai yra patraukti byloje. Teismingumas tu rėtų būti nustatomas dėl 
kiekvieno atskiro atsakovo ir nustačius, kad reikalavimai, pareikšti tam tikram atsakovui, 
neteismingi Lietuvos Respublikos teismams, atitinkama bylos dalis turėtų būti nutraukta.  Tai 
reiškia, kad nagrinėjamos  bylos dalis dėl reika lavimų, pareikštų atsakovei įmonei „ Jager 
Freight LTD “, turėjo būti nutraukta. Šią bylą nagrinėję t eismai  nesilaikė kasacinio teismo 
praktikos,  todėl priėmė neteisėtus procesinius sprendimus.  
36.2.  Bylą nagrinėję pirmosios ir apeliacinės instancijos teismai, k onstatuodami, kad šalių 
(ieškovės ir atsakov ės įmonės „ Jager Freight LTD“)  susitarimas dėl (išimtinės Jungtinės 
Karalystės teismų) jurisdikcijos neturi viršenybės  prieš  CMR konvencijoje nurodytus  
teism us, paneigė šalių galimybę susitarti dėl teismingumo su darant krovinių vežimo sutartis . 
Tai prieštarauja sutarties laisvės principui, CPK 788 str aipsnio  1 dalies, R eglamento 
„Briuselis I bis“  25 str aipsnio  1 dalies nuostatoms. Sprendžiant dėl CMR konvencijos ir 
Reglamento „Briuselis I bis“  tarpusavio santykio, CMR konvencija negali būti aiškinama 
taip, kad būtų paneigti Reglamente „Briuselis I bis“  įtvirtinti principai, įskaitant ir šalių teisę 
susitarti dėl ju risdikcijos. Be to, CMR konvencija nedraudžia šalims susitarti dėl 
teismingumo. CMR konvencijos 31 str aipsnio  1 dalyje  nustatyta, į kokius teismus ieškovas 
gali kreiptis , taip pat nurodyta , kad į kitus teismus kreiptis negalima. Tik nuostata  dėl 
draudimo k reiptis į kitus teismus laikytina imperatyvia. Tai reiškia, kad šalys turi teisę savo 
susitarimu nuspręsti (konkretizuoti), į kuriuos konkrečiai teismus (nurodytus CMR 
konvencijos 31 str aipsnio  1 dalyje ) jos galės kreiptis iškilus ginčui. Toks šalių susita rimas 
nėra draudžiamas CMR konvencijos prasme ir turėtų būti leidžiamas bei laikomas susitarimu 
dėl išimtinės jurisdikcijos Reglamento  „Briuselis I bis“  prasme.  
36.3.  Ieškovė ir atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ taip pat susitarė dėl Jungtinės Karalystės 
teisės taikymo kilusiam ginčui. Pirmosios instancijos teismas, pažeisdamas CPK 
263 straipsnio 1  dalį, apskritai nepasisakė dėl taikytinos teisės, t. y. visiškai nemotyvavo, 
kodėl taikė Lietuvos Respublikos teisę ir kodėl netaikė Jungtinės Karaly stės teisės ieškovės 
ir atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ ginčui išspręsti. Apeliacinės instancijos teismas 
nusprendė, kad nagrinėjamoje byloje taikytinos CMR konvencijos nuostatos, o ne Jungtinės 
Karalystės teisė. Tokia teismo išvada nepagrįsta. Jungti nės Karalystės teisės taikymas 
nereiškia, kad neturi būti taikomos CMR konvencijos nuostatos. Jungtinės Karalystės teisės 
taikymas šiuo atveju reiškia, kad CMR konvencijos nuostatos turėtų būti aiškinamos ir 
taikomos atsižvelgiant į Jungtinės Karalystės te ismų praktiką taikant CMR konvenciją, nes 
CMR konvencija yra sudedamoji Jungtinės Karalystės teisės dalis. Byloje yra pateikt a 
įrodym ų dėl Jungtinės Karalystės teis ės taikant CMR konvenciją, juos pateikė pati ieškovė. 
Esant ieškovės ir atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ susitarimui taikyti Jungtinės 
Karalystės teisę, pirmosios ir apeliacinės instancijos teismai privalėjo CMR konvenciją 
aiškinti rem damiesi  Jungtinės Karalystės (o ne Lietuvos) teismų praktika.  
 
  
 
 9 
36.4.  Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismai, priimdami procesinius sprendimus, nukrypo 
nuo Lietuvos Aukščiausiojo Teismo praktikos dėl vežėjo kaltės, prilygintinos tyčiniams 
veiksmams CMR konvencijos 29 straipsnio 1 dalies prasme. Apeliacinės instancijos teismas, 
konstatuodamas atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ kaltę, prilygintiną tyčiniams 
veiksmams, rėmėsi tuo, kad atsakovė neva buvo įsipareigojusi sustoti tik saugomose 
teritorijose ir ji žinojo, jog buvo vežamas brangus krovinys (kosmetika, kvepalai). Šie 
argumentai neatitinka tikrovės. Ieškovė ir atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ nesusitarė, 
kad vežėjas sustos tik saugomose aikštelėse , – su tokia 2017 m. gegužės 5 d. vežimo sutarties 
Nr. ING-0174 redakcija atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ nesutiko ir sutartyje nustatytos 
sąlygos buvo išbraukt os bei užrašyta „griežtai pagal „Jager Freight “ terminus ir sąlygas“ 
(angl . „strictly under Jager Freight terms and conditions“ ). Šiose sąlygose nenustatyta 
reikalavimo sustoti tik saugomose aikštelėse. Be to, atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ 
nežinojo ir negalėjo žinoti, koks krovinys yra vežamas. Byloje nėra jokių duomenų, iš kurių 
būtų galima spręsti apie tai, kad ieškovė informavo atsakovę įmonę „ Jager Freight LTD “ apie 
krovinio pavadinimą ir vertę. Krovinys buvo įpakuotas dėžėse ir apvynio tas juoda plėvele, 
todėl nepraplėšus pakuotės  nebuvo  įmanoma pamatyti vežamų prekių. Ieškovė nenurodė 
krovinio pavadinimo CMR važtaraštyje. Pagal kasacinio teismo praktiką tam, kad būtų 
įrodyta vežėjo kaltė, prilygint ina tyčiniams veiksmams CMR konvencijos  29 straipsnio 
1 dalies prasme, turi būti įrodyta, jog vežėjas nesilaikė paprasčiausių (minimalių) atsargumo 
reikalavimų. Nagrinėjamu atveju atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ laikėsi įprastų 
(minimalių, paprasčiausių) atidumo ir rūpestingumo reikalavimų. Aikštelė, kurioje vilkiką 
buvo palikęs atsakovės IĮ „Ravtrans“ vairuotojas, yra specializuota ir skirta vilkikams laikyti, 
ji buvo apšviesta bei stebima keliomis vaizdo kameromis, vienintelis būdas patekti į aikštelę 
buvo per pakeliamą užkardą, nes visur k itur patekimą riboja medžiai, stulpai, reljefo kliūtys, 
ypač aukšti borteliai. Vairuotojas liko nakvoti transporto priemonėje. Dalis krovinio buvo 
prarasta dėl nusikaltimo – vagystės. Nusikaltimas buvo įvykdytas ypatingomis aplinkybėmis, 
krovinį grobę asme nys buvo su lazdomis, grasino vairuotojui ir atėmė iš jo galimybę 
priešintis. Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismai nepagrįstai sutapatino kaltę, 
suprantamą kaip visų atidumo ir rūpestingumo reikalavimų laikymąsi (Lietuvos Respublikos 
civilinio kode kso (toliau – CK) 6.248  straipsnio 3 dalis), ir kaltę, prilygintiną tyčiniams 
veiksmams (CMR konvencijos 29  straipsnio 1 dalis). Kaltė, prilygintina tyčiniams 
veiksmams, turi būti suprantama kaip itin žymaus laipsnio neatidumas ir nerūpestingumas, 
reikšmin gai prisidėjęs prie krovinio praradimo ar sugadinimo. Byloje nenustačius, kad 
atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ atliko sąmoningus veiksmus arba buvo itin neatidi ir 
nerūpestinga, negalėjo būti konstatuota jos kaltė, prilygintina tyčiniams veiksmams.  
36.5.  Tuo atveju, jeigu nagrinėjant bylą paaiškėtų, kad atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ 
kaltė neturėtų būti prilyginta tyčiniams veiksmams, ieškovė laikytina praleidusia vienerių 
metų ieškinio senaties terminą ir ieškinys turėtų būti atmestas . Remiantis kasacin io teismo 
praktika (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2003 m. spalio 8 d. nutartis civilinėje byloje 
Nr. 3K-3-922/2003; 2013 m. kovo 29 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K -7-28/2013), 
pagrindas atnaujinti ieškinio senatį būtų tik tuo atveju, jeigu ieškovės 20 17 m . pradėta byla 
būtų buvusi nagrinėjama teismo posėdžiuose.  Nagrinėjamu atveju Vilniaus miesto apylinkės 
teismas  bylos pagal pirminį i eškovės ieškinį apskritai nenagrinėjo ir bylą nutraukė kaip 
neteismingą Lietuvos Respublik os teismams  rašytine tvarka, t. y. nebuvo paskirta ir nebuvo 
vykdoma n ė vieno žodinio teismo posėdžio.  Taigi šiuo konkrečiu atveju aplinkybė, kad 
ieškovė buvo pareiškusi ieškinį pažei sdama tarptautinio teismingumo taisykles, negali būti 
pagrindas atnaujinti ieškinio senaties terminą.  Be to, anksčiau ieškovės pradėtoje byloje 
galutinis Vilniaus apygardos teismo procesinis sprendimas atsisakyti  nagrinėti ieškovės 
ieškinį buvo priimtas dar 2018  m. gegužės 31 d., o kasacinį skundą  dėl jo peržiūrėjimo 
atsisakyta priimti 2018  m. liepos 11 d. Kadangi tuo metu dar nebuvo suėjęs vienerių metų 
 
  
 
 10 
ieškinio senaties terminas , ieškovė turėjo apie du mėnesius naujam ieškiniui pa reikšti. Bylos 
nagrinėjimo metu ieškovės atstovas patvirtino, kad niekas nesutrukdė  ieškovei per tuos du 
mėnesius pa reikšti n aują ieškin į. Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismai taip pat 
nenustatė aplinkybių, kurios būtų sutrukdžiusios ieškovei pa reikšti  ieškinį iki 2018 m. 
rugsėjo 2 d.   
37. Atsakovė IĮ „Ravtrans“ pareiškimu dėl prisidėjimo prie atsakovės įmonės „Jage r Freight LTD“ 
kasacinio skundo prašo kasacinį skundą tenkinti.   
38. Trečiasis asmuo įmonė „ Lonham Group LTD “ pareiškimu dėl prisidėjimo prie atsakovės įmonės 
„Jager Freight LTD“ kasacinio skundo prašo kasacinį skundą tenkinti.  
39. Ieškovė UAB „Laika Logistics“ atsiliepimu į kasacinį skundą prašo Vilniaus apygardos teismo 
Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2020 m. lapkričio 5 d. nutart į palikti nepakeistą. 
Atsiliepime nurodomi šie argumentai:  
39.1.  Teismai, kurie atsisakė nagrinėti ieškovės 2017 m. lapkričio 13 d. reikštą ieškinį dėl to, kad 
ieškovė ir atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ buvo susitarusios dėl išimtinio teismingumo 
Jungtinėje Karalystėje, nevertino, ar byla teisminga Lietuvos Respublikos teismams CMR 
konvencijos 31 straipsnio 1 dalies a ir b punktų  pagrindu, t. y. nenagrinėjo klausimo, ar 
ieškovė turi teisę pasirinkti bylos teismingumą pagal atsakovės IĮ „Ravtrans“ būstinę 
(Mažeikiuose) ar krovinio pristatymo vietą (Vilniuje). Šį klausimą, ieškovei 2018 m. spalio 
24 d. pareiškus ieškinį atsakovėms įmonei „ Jager Freight LTD “ ir IĮ „Ravtrans“, išsprendė 
Vilniaus apygardos teismas, 2018 m. lapkričio 27 d. nutartyje nurodęs, kad iš ieškovės 
pareikšto ieškinio matyti, jog nors ginčo dalykas yra tas pats, tačiau ieškovė reikalavimą 
reiškia naujai atsakovei , t. y. bylos šalys nesutampa ir ginčas yra tarp skirtingų šalių, todėl 
teigti, kad tai yra tapatūs ginčai, nėra pagrindo. Pirmoje byloje teismingumo klausimas buvo 
nagrinėjamas tik tuo aspektu, ar turėtų būti taikomos krovinio pervežimo užsakymo (2017  m. 
gegužės 5 d. sutarties Nr.  ING-0174 ) sąlygos dėl bylos teismingumo Vilniuje, ar bendrosios 
įmonės „ Jager Freight LTD “ sąlygos dėl bylos teismingumo Jungtinėje Karalystėje, kurias 
ieškovė buvo pasirašiusi prieš sudarant nurodytą ginčo krovinio pervežimo sutartį ir 
persiun čiant krovin į atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “. Dėl bylos teismingumo pagal 
CMR konvencijos 31  straipsnio 1 dalies a ir b punktus teismai pasisakė tik ieškovei antrą 
kartą pareiškus ieškinį.  
39.2.  Kasaciniame skunde neteisingai interpretuojamas Reglamento „Briuselis I bis“  ir 
CMR  konvencijos tarpusavio santykis, teigiant, kad kai jurisdikcija pagal CMR konv enciją 
ir jurisdikcija pagal Reglamentą „Briuselis I bis“  skiriasi, pirmenybė turėtų būti teikiama 
Reglamentui „Briuselis I bis“ . Teismų praktiką dėl CMR konvencijos ir Reglamento  
„Briuselis I bis“  (pakeitusio Reglamentą 44/2001) tarpusavio taikymo santyki o yra 
suformavęs Lietuvos Aukščiausiasis Teismas bei E STT. Joje konstatuota, kad tuo atveju, kai 
ginčas patenka ir į Reglamento 44/2001, ir į CMR konvencijos taikymo sritį, pagal šio 
reglamento 71 straipsnio 1 dalį valstybė narė gali taikyti CMR konvencijo s 31 straipsnio 1 
punkte nu statytas jurisdikcijos taisykles (ESTT 2014 m. rugsėjo 4 d. sprendimas  byloje  
Nickel & Goeldner Spedition GmbH , C-157/13 ; Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2007  m. 
sausio 29 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K -3-15/2007; 2014  m. lap kričio 5 d. nutartis 
civilinėje byloje 3K -3-214/2014). CMR konvencijos teisinis reglamentavimas suteikia teisę 
vežimo užsakov ei (šiuo atveju – ieškovei) pareikšti ieškinį ab iem vežėj oms kartu: tiek 
sutartin ei vežėj ai įmonei „ Jager Freight LTD “, tiek faktin ei vežėj ai IĮ „Ravtrans“, 
nurodyt oms vieninteliame CMR važtaraštyje Nr. JAG05170040,  prašant  taikyti solidariąją 
atsakomybę. Ieškov ės teisė pasirinkti bylą nagrinėsiantį teismą pagal CMR konvencijos 
31 straipsnio nuostatas atitinka pirmiau  nurodytą Lietuvos Aukščiausiojo Teismo i r ESTT 
praktiką.  
 
  
 
 11 
39.3.  Nagrinėjamo ginčo atveju  vežėjų veiksmai CMR konvencijos 29 straipsnio 1 dalies prasme 
turėtų būti vertinami ne pagal šalių susitarimu pasirinktą Jungtinės Karalystės, bet pagal bylą 
nagrinėjančio teismo vietos valstybės (Lietuvos Respublikos) teisę, kaip tai nurodyta 
autentiškame CMR konvencijos tekste prancūzų bei anglų kalbomis. Ieškovės teig imu, CMR 
konvencijos 29 straipsnio 1 dalies tekstas į lietuvių  kalbą išverstas netiksliai.  CMR 
konvencijos autentiškame tekste 29  straipsnio 1 dalyje išdėstyta taip:  „Le transporteur n'a pas 
le droit de sa prevaloir des dispositions du present chapitre qui  excluent ou limitent sa 
responsabilite ou qui renversent le fardeau de la preuve, si le dommage provient de son dol 
ou d'une faute qui lui est imputable et qui, d'apres la loi, de la juridiction saisie, est considėrėe 
comme ėquivalent au dol.“  (pranc.) ; „The carrier shall not be entitled to avail himself of the 
provisions of this chapter which exclude or limit his liability or which shift the burden of 
proof if the damage was caused by his willful misconduct or by such default on his part as, 
in accordance  with the law of the court or tribunal seized of the case, is considered as 
equivalent to willful misconduct.“  (angl.).  Tuo tarpu oficialiame vertime į lietuvių kalbą 
CMR konvencijos 29 straipsnio 1  dalyje išdėstyta taip: „Vežėjas negali vadovautis šios 
Konvencijos nuostatomis, kurios jį atleistų nuo atsakomybės ar ją ribotų arba kurios 
įrodinėjimo naštą perkeltų kitai pusei, jeigu žala buvo padaryta sąmoningai arba dėl jo kaltės, 
kuri pagal įstatymus, taikomus šią bylą nagrinėjančio teismo , prilyginama tyčiniams 
veiksmams“. Ieškov ės nuomone, nurodyt ą CMR konvencijos norm ą į lietuvių kalbą tiksliau 
būtų versti: „Vežėjas negali vadovautis šios Konvencijos nuostatomis, kurios jį atleistų nuo 
atsakomybės ar ją ribotų arba kurios įrodinėjimo naštą  perkeltų kitai pusei, jeigu žala buvo 
padaryta sąmoningai arba dėl jo kaltės, kuri pagal bylą nagrinėjančio teismo vietos valstybės 
teisę prilyginama tyčiniams veiksmams“.   
39.4.  Nors „Jager Freight LTD“ terminuose ir sąlygose nėra tiesioginio reikalavimo sust oti tik 
saugomose aikštelėse, tokia atsakovės įmonės „Jager Freight LTD“ pareiga išplaukia iš kitų 
„Jager Freight LTD“ terminų ir sąlygų nuostatų. Atsakovė įsipareigojo elgtis atsakingai ir 
rūpestingai, ji galėjo (ir netgi privalėjo ) užtikrinti krovinio sa ugumą, be to, atsakovė turėjo 
visus įgaliojimus pasirinkti kitokį krovinio pervežimo maršrutą  ir kitokias saugumo 
priemones, k urios  buvo būtinos susiklosčiusiai situacijai. Taigi atsakovė įmonė „ Jager 
Freight LTD “, žinodama aikštelės, kurioje yra jos sandė lis, specifiką, privalėjo savo nuožiūra 
pasirinkti papildomas saugojimo priemones arba bent jau informuoti faktinę vežėją atsakovę 
IĮ „Ravtrans“ apie galimą riziką, tačiau , to nepadariusi , elgėsi neapdairiai ir nerūpestingai. 
Byloje nustatyta, kad pakeliam asis kelio užtvaras neveikė, be to, aikštelė buvo aptverta tik iš 
dalies, į aikštelę galima nesunkiai patekti per nedidelį žolės ruožą, nes tarpai tarp medžių ir 
stulpų yra ganėtinai dideli, nesudarantys kliūčių pravažiuoti transporto priemonėms, borteliai  
aikštelės teritorijoje yra standartinio dydžio. Taigi, priešingai nei teigiama kasaciniame 
skunde, į įmonės „ Jager Freight LTD “ aikštelę nekliudomai galėjo patekti pašaliniai 
asmenys. Kasacinio skundo teiginiai dėl keleto vaizdo stebėjimo kamerų aikštelėj e buvimo 
neatitinka tikrovės, nes aikštelės vaizdą filmavo tik viena vaizdo stebėjimo kamera, ši buvo 
pritvirtinta prie sandėlio viršutinės dalies ir filmavo transporto priemonę tik iš vienos pusės, 
iš kitos transporto priemonės pusės (t. y. iš tos, kurioj e buvo prapjautas puspriekabės tentas 
ir pavogta dalis krovinio) vaizdo niekas nefiksavo. Vagystė tarptautini o pervežim o metu 
pagal kasacinio teismo praktiką laikoma neišvengiama aplinkybe tik išimtiniais atvejais, t. y. 
kai ji įvykdoma iš tiesų ypatingomi s aplinkybėmis (jėga, ginklu, užpuolimu ar kitokiomis 
priemonėmis, kurioms neprotinga būtų priešintis). Byloje nėra jokių įrodymų, patvirtinančių, 
kad ginčo krovinio dalies vagystė buvo įvykdyta  ypatingomis aplinkybėmis. Faktinės vežėjos 
IĮ „Ravtrans“ vair uotojas sąmoningai pasiliko nakvoti atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ 
nesaugomoje aikštelėje pagal šios atsakovės vadovo nurodymą.  
 
  
 
 12 
39.5.  Tuo atveju, jeigu nagrinėjamoje byloje nebūtų konstatuoti vežėjo tyčiniai veiksmai ar 
didelis neatsargumas, prilygin tinas  tyčiniams veiksmams CMR konvencijos 29 str aipsnio  
1 dalies prasme, i r būtų taikomas vienerių metų ieškinio senaties terminas, egzistuoja 
pagrindas ieškinio senaties terminą atnaujinti. Ieškov ė dėjo visas įmanomas pastangas, kad 
ieškinys būtų nagrinėjamas Vilniaus miesto apylinkės teisme. Teismingumo klausimas šioje 
byloje sudėtingas, todėl nėra pagrindo vertinti, kad ieškov ė netinkamai gynė savo teises. 
Pagal teismų praktiką nelaikoma, kad dviejų mėnesių ar panašaus laikotarpio ieškinio 
senaties termino praleidimas būtų laikomas tokiu reikšmingu, jog teismas šio termino 
negalėtų atnaujinti. Kasaciniame skunde cituojam ose Lietuvos Aukščiausiojo Teismo byl ose 
buvo sprendžiamas klausimas dėl ieškinio senaties termino nutraukimo, o ne dėl ieškinio 
senaties termino atnaujinimo. Ieškinio senaties terminą CK 1.131 str aipsnio  2 dalies pagrindu 
teismas gali atnaujinti nepais ydamas  to, ar ieškinio senaties terminas b uvo nutrauktas. Be to, 
ieškinio senaties termino atnaujinimo klausimas sprendžiamas tik tuo atveju, jeigu šis 
terminas yra praleistas (trejų metų ieškinio senaties termino ieškov ė nepraleido).  Ginčo šaliai 
reikalaujant taikyti ieškinio senatį, teismas ex officio  (pagal pareigas) patikrina, ar taikytinas 
ieškinio senaties terminas nepraleistas ir ar nėra priežasčių šį terminą atnaujinti , todėl neturi 
reikšmės aplinkybė, kokia forma buvo pateiktas prašymas dėl ieškinio senaties termino 
atnaujinimo.  
 
Teisėjų kolegija  
 
k o n s t a t u o j a :  
 
IV. Kasacinio teismo argumentai ir išaiškinimai  
 
Dėl teismų nutarčių, kuriomis konstatuotas atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “ pareikštų 
reikalavimų neteismingumas  Lietuvos Respublikos teismams, reikšmės šios bylos nagrinėjimui  
 
40. Kasaciniame skunde argumentuojama, kad šioje byloje kitaip nebegali būti sprendžiamas 
klausimas dėl atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “ pareikštų reikalavimų tarptautinio 
teismingumo, nei j is jau yra išspręstas įsiteisėjusia Vilniaus miesto apylinkės teismo 2018 m. 
balandžio 5 d. nutartimi (civilinėje byloje Nr. e2 -202-960/2018), kuri Vilniaus apygardos teismo 
2018 m. gegužės 31 d. nutartimi (civilinėje byloje Nr. e2S -1911 -232/2018) palikta nepakeista.  
41. Vilniaus apygardos teismo 2018 m. gegužės 31 d. nutartis ir Vilniaus miesto apylinkės teismo 
2018 m. balandžio 5 d. nutartis yra teismų procesiniai sprendimai, kuriais ieškinio priėmimo 
stadijoje spręsta dėl civilinės bylos (tik atsakovei įmone i „Jager Freight LTD “ pareikštų 
reikalavimų) tarptautinio teismingumo Lietuvos teismams. Nurodytomis teismų nutartimis 
nuspręsta, kad ieškovė ir atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ buvo sudariusios susitarimą dėl 
išimtinės Jungtinės Karalystės teismų jurisd ikcijos, todėl ieškovės reikalavimas šiai atsakovei, 
reiškiamas dėl įvykusios krovinio vagystės, nenagrinėtinas Lietuvos Respublikos teismų.  
42. Kasacinis teismas yra išaiškinęs, kad ieškinio priėmimo stadijoje tarptautinio teismingumo 
klausimu priimtos tarpin ės teismo nutartys neturi nei res judicata  (galutinis teismo sprendimas) , 
nei prejudicinės galios, nes jomis ginčas nėra išsprendžiamas iš esmės, jomis nėra pasisakoma dėl 
šalių materialiųjų teisių ir pareigų. Jos neužkerta kelio teismui vertinti byloje pa reikštų 
reikalavimų tarptautinės jurisdikcijos klausimą bylos nagrinėjimo iš esmės stadijoje. CPK 
782 straipsnyje teismui nustatyta pareiga ex officio  (savo iniciatyva) vertinti tarptautinį bylos 
teismingumą ir, nustačius, kad byla Lietuvos Respublikos teismams neteisminga, palikti ieškinį 
nenagrinėtą, nėra siejama su konkrečia proceso stadija (atsisakymas priimti ieškinį galimas tik 
ieškinio priėmimo s tadijoje). Ieškinio priėmimo stadijoje priimta teismo nutartimi dėl tarptautinės 
 
  
 
 13 
jurisdikcijos teismas pasisako tik dėl to, ar, atsižvelgiant į ieškinio priėmimo metu  nustatytas 
faktines aplinkybes, jis turi kompetenciją spręsti ir pasisakyti dėl šalių mat erialiųjų teisių ir 
pareigų. Tiek CPK 782  straipsnyje nustatytas įpareigojimas, tiek ieškinio priėmimo stadijoje 
atliekamo patikrinimo ribos lemia tai, jog jis, toje pačioje byloje vėliau nustatęs, kad jurisdikcija 
prisiimta ar jos atsisakyta nepagrįstai, nėra saistomas priėmimo stadijoje padarytų išvadų 
(Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2016 m. gruodžio 29 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K -3-551-
915/2016, 25, 26 punktai).  
43. Būtent tokia procesinė situacija, kaip nurodyta kasacinio teismo praktikoje, yra susiklosčiusi 
nagrinėjamoje byloje. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, kasacinio skundo argumentai, kad 
teismams pirmiau nurodytomis nutartimis nustačius, jog ieškovės reikal avimai, pareikšti 
atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “, yra neteismingi Lietuvos Respublikos teismams, 
analogiškos išvados turėjo būti padarytos ir nagrinėjant šią bylą, atmestini kaip nepagrįsti.  
Kasacinis teismas pažymi, jog aplinkybė, kad byloje tarpin ėmis teismų nutartimis buvo spręsti 
jurisdikcijos klausimai ankstesnėse civilinio proceso stadijose, neapriboja kasacinio teismo 
kompetencijos pasisakyti dėl tarptautinės jurisdikcijos peržiūrint žemesnės instancijos teismų 
procesinius sprendimus.  
 
             Dėl tarptautinę jurisdikciją reglamentuojančių teisės normų aiškinimo ir taikymo  
 
44. CPK 5 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta kiekvieno suinteresuoto asmens teisė įstatymų nustatyta tvarka 
kreiptis į teismą, kad būtų apginta pažeista ar ginčijama jo teisė a rba įstatymų saugomas interesas. 
Tokios teisės įgyvendinimas, be kita ko, lemia, kad asmuo su atitinkamu reikalavimu gali kreiptis 
tik į tą teismą, kuris yra kompetentingas nagrinėti jo inicijuojamą ginčą. Nagrinėdamas 
tarpvalstybinio pobūdžio bylą teismas  privalo savo iniciatyva  patikrinti, ar byla teisminga 
Lietuvos Respublikos teismams. Jeigu teismas jau po bylos iškėlimo konstatuoja, kad byla nėra 
teisminga Lietuvos Respublikos teismams, pareiškimas paliekamas nenagrinėtas. Teismo pareigą 
savo iniciatyv a spręsti tarptautinio teismingumo klausimą, minėta, lemia CPK 782 straipsnio 
nuostatos. Teismo pripažinimas, kad jis neturi jurisdikcijos nagrinėti pareikštą ieškinį, sukelia 
atitinkamus procesinius teisinius padarinius: nustatęs, kad pagal taikytinas tei sės normas pareikšti 
reikalavimai ar jų dalis jam neteismingi, teismas atsisako priimti ieškinį ar jo dalį dėl konkrečių 
reikalavimų (CPK 137 straipsnio 2 dalies 2 punktas); jeigu teismas jau po bylos iškėlimo 
konstatuoja, kad byla nėra teisminga Lietuvos Respublikos teismams, pareiškimas paliekamas 
nenagrinėtas (CPK 782 straipsnis).  
45. Tarptautinis civilinių bylų teismingumas (jurisdikcija), priklausomai nuo konkrečioje byloje 
esančio tarptautinio (užsienio) elemento pobūdžio, nustatomas pagal taikytinus Euro pos 
Sąjungos, tarptautinės teisės arba nacionalinės teisės aktus. Kasacinis teismas yra išaiškinęs, kad 
teismas, gavęs ieškinį su tarptautiniu elementu, pirmiausia turi nustatyti ieškinio dalyką. Tam, 
kad būtų nustatytas tarptautinės jurisdikcijos klausimo  išnagrinėjimui taikytinas teisės aktas, 
pirmiausia turi būti nustatyti konkrečiai bylai aktualūs dalyvaujančių byloje asmenų (pvz., 
atitinkamos šalies buveinės vieta ir kt.) bei ginčo dalyko duomenys, pagal juos įvertinama, koks 
tarptautinės jurisdikcijos  pagrindas yra aktualus (pvz., žalos atsiradimo vieta, prievolės vykdymo 
vieta ir kt.). Šių duomenų pagrindu teismas nustato susijusią valstybę. Atliekant aptariamą 
vertinimą, būtina analizuoti ir konkrečiame teisės akte įtvirtintas jo taikymo srities išim tis bei 
aktualią teismų praktiką (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2016 m. gruodžio 29 d. nutartis 
civilinėje byloje Nr. 3K -3-551-915/2016, 59 –61 punktai).  
46. Ieškinys šioje byloje solidariai keliems vežėjams (bendraatsakoviams)  dėl nuostolių praradus dalį 
vežto  pagal tarptautinio pervežimo sutartį krovinio  (krovinys vežtas kelių transporto priemone; 
už užmokestį; krovinio išsiuntimo vieta (Jungtinė Karalystė) ir jo gavimo vieta (Lietuvos 
Respublika) yra skirtingų valstybių teritorijos; krovinio išsiuntimo vietos ir krovinio gavimo 
 
  
 
 14 
vietos valstybės yra CMR ko nvencijos narės), atlyginimo pareikštas Lietuvos Respublikos teisme 
(Vilniaus miesto apylinkės teisme).  
47. Ieškovė teigi a, kad ji turėjo teisę pasirinkti teismą, kuriame jos ir atsakovių ginčas gali būti 
nagrinėjamas. Ieškovė pasirinko Vilniaus miesto apylink ės teismą CMR konvencijos 
31 straipsnio 1 dalies b punkto pagrindu – pagal krovinio pristatymo vietą Vilniuje.  
48. Bylą nagrinėję teismai (nustatę, kad atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ vykdė vežimo, kurio 
sąlygas nustatė vienintelė sutartis (2017 m. gegužės 5 d. sutartis Nr. ING -0174) ir kurį paeiliui 
vykdė kelios vežėjos (atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ ir atsakovė IĮ „Ravtrans“), dalį, o 
kiekviena vežėja, perimdama krovinį ir važtaraštį, tapo vienintelės sutarties dalyve ir todėl 
kiekviena iš vežėjų atsa ko už visą vežimą, o ieškinys CMR konvencijos 36 straipsnio pagrindu 
gali būti reiškiamas kelioms vežėjoms kartu; byloje dėl to nėra ginčo) pritarė ieškovės pozicijai 
dėl Lietuvos Respublikos teismų jurisdikcijos nagrinėti šioje byloje pareikštą ieškinį.  
49. Atsakovė  įmonė  „Jager Freight LTD “ teigia, kad ji ir ieškovė yra sudariusios susitarimą dėl 
išimtinės Jungtinės Karalystės teismų jurisdikcijos (ieškovės ir atsakovės 2014 m. lapkričio 21 d. 
pasirašytų „Jager Freight “ terminų ir sąlygų 33 punktas), todėl ie škovės reikalavimas šiai 
atsakovei, reiškiamas dėl įvykusios krovinio, vežamo pagal 2017 m. gegužės 5 d. vežimo sutartį 
Nr. ING -0174, vagystės, nenagrinėtinas Lietuvos Respublikos teismų.  
50. Ieškovės pareikštas ieškinys dėl nuostolių, patirtų praradus dalį kr ovinio, atlyginimo solidariai iš 
bendraatsakovių (vežėjų, paeiliui vykdžiusių vienintelę to krovinio vežimo sutartį) priteisimo kyla 
iš tarptautinio pervežimo teisinių santykių, reglamentuojamų CMR konvencijos nuostatų. Be to, 
byla pagal tokį ieškovės iešk inį pripažintina civiline ar komercine byla, kurioje jurisdikcijos 
nustatymas patenka ir į Reglamento „Briuselis I bis“ taikymo sritį.  
51. Taigi nagrinėjamos bylos šalių ginčas patenka ir į Reglamento „Briuselis I bis“, ir į CMR 
konvencijos materialiąją taikymo sritį. Sprendžiant dėl teismų jurisdikcijos nagrinėti šį ginčą 
potencialiai gali būti taikomos Reglamento „Briuselis I bis“ ir / arba  CMR konvencijos nuostatos.  
Todėl reikia nustatyti, kuris iš šių teisės aktų taikytinas sprendžiant ši oje byloje kilusį jurisdikcijos 
klausimą.  
52. Paprastai civilinėse ir komercinėse bylose tarptautinė ES teismų jurisdikcija nustatoma pagal 
Reglamento „Briuselis I bis“ taisykles. Šis reglamentas taip pat būtų taikomas  civilinėse  bylose, 
susijusiose su krovini ų vežimu, tačiau ieškiniams, patenkantiems į CMR konvencijos taikymo 
sritį, taikoma išimtis.  
53. Pagal Reglamento „Briuselis I bis“ konstatuojamosios dalies 35 punktą valstybių narių prisiimtų 
tarptautinių įsipareigojimų laikymasis reiškia, kad šis reglamentas  neturėtų daryti poveikio su 
specialiom is sritimis  susijusioms konvencijoms  (angl. „conventions relating to specific matters“ ), 
kurių šalys yra valstybės narės. Remiantis Reglamento 71 straipsniu, šis reglamentas nedaro 
poveikio jokioms konvencijoms, kurio se dalyvauja valstybės narės ir kurios konkrečiose bylose 
(angl. „in relation to particu lar matters“ ) reglamentuoja jurisdikciją arba teismo sprendimų 
pripažinimą ir vykdymą.  
54. Kitaip tariant, šioje išimtyje nustatyta, kad tarptautinėms konvencijoms, kurios apima konkretų 
(specialų) dalyką ir kuriose yra tarptautinę jurisdikciją reglamentuojančių taisyklių, teikiama 
pirmenybė prieš bendresnes Reglamento „Briuselis I bis“ taisykle s. Kasacinio teismo vertinimu, 
CMR konvencija, prie kurios Lietuvos Respublika prisijungė 1993 m., ir yra tokia konvencija dėl 
konkretaus (specialaus) dalyko Reglamento „Briuselis I bis“ 71 straipsnio prasme: ji apima 
konkretų (specialų) dalyką, t.  y. tarp tautinio vežimo keliais sutartį, o šios konvencijos nuostatose  
įtvirtintos į konvencijos taikymo sritį patenkančių ginčų jurisdikcijos taisyklės.  
 
  
 
 15 
55. Sąlygas, pagal kurias vietoje Reglamento „Briuselis I bis“ nuostatų dėl jurisdikcijos bus taikomos 
konvencijoj e konkrečiu klausimu (specialioje konvencijoje) nustatytos jurisdikcijos taisyklės, 
ESTT aptarė TNT byloje . Pasak ESTT, specialioje konvencijoje nustatytos jurisdikcijos taisyklės 
gali būti taikomos, teikiant šioms taisyklėms pirmenybę prieš Reglamento „Br iuselis I bis“ 
nuostatas dėl jurisdikcijos, tik tuo atveju, jeigu konvencijos taisyklėmis nepažeidžiami principai, 
kuriais grindžiamas ES valstybių narių teisminis bendradarbiavimas civilinėse ir komercinėse 
bylose , kaip antai t ie, kurie nurodyti Reglament o 44/2001 6, 11, 12 ir 15 –17 konstatuojamosiose 
dalyse: laisvo civilinėse ir komercinėse bylose priimtų sprendimų judėjimo, jurisdikcijos 
nuspėjamumo, teisės subjektų teisinio saugumo, gero teisingumo vykdymo, maksimalaus rizikos, 
kad vienu metu vyks teism o procesai dėl to paties ginčo, sumažinimo, taip pat tarpusavio 
pasitikėjimo teisingumu Sąjungoje  (ESTT 2010 m. gegužės 4 d. sprendimas byloje TNT, C-
533/08, 49, 51, 53 punktai).  
56. Pasisakydamas dėl situacijos, kai ginčas patenka ir į Reglamento „Briuselis I bis“, ir konkrečiai  į 
CMR konvencijos taikymo sritį, ESTT  pažymėjo, kad iš CMR konvencijos 31 straipsnio 1 punkt o 
nuostat ų, be kita ko, matyti, jog ieškovas turi galimybę kreiptis į valstybės, kurios teritorijoje 
atsakovas turi nuolatinę gyvenamąją vietą arba kurioje yra krovinio priėmimo vežti vieta , arba 
kurioje nu rodyta pristatymo vieta, teismus ( ESTT 2014 m. rugsėjo 4 d. sprendim as byloje  Nickel 
& Goeldner Spedition GmbH , C-157/13,  39 punktas).  Reglamento 44/2001 5 straipsnio 1 punkto 
b papunkčio antra įtrauka  (atitinka Reglamento „Briuselis I bis“ 7 straipsnio 1 punkto b papunkčio 
antrą įtrauką ), kurios tekste minima tik vykdymo vieta, ieškovui s uteikia mažesnį pasirinkimą nei 
CMR konvencijos 31 straipsnio 1 punktas, pagal kurį galima rinktis krovinio priėmimo vežti vietą 
ar pristatymo vietą , tačiau, ESTT vertinimu,  ši aplinkybė negali paneigti CMR konvencijos 
31 straipsnio 1 punkto suderinamumo s u principais, kuriais Sąjungoje grindžiamas teismų 
bendradarbiavimas civilinėse ir komercinėse bylose. Tokia ieškovui suteikta pasirinkimo 
galimybė atitinka ne tik artumo kriterijų, bet ir nuspėjamumo reikalavimą, nes ji ir ieškovui, ir 
atsakovui leidžia l engvai nustatyti teismus, kuriuose gali būti pareikštas ieškinys. Maža to, ji 
atitinka teisinio saugumo tikslą  (ESTT 2014 m. rugsėjo 4 d. sprendim as byloje  Nickel & Goeldner 
Spedition GmbH , C-157/13,  41 punktas ). 
57. CMR konvencijoje jurisdikcijos taisyklės reglamentuotos šios konvencijos 31 straipsnyje. Pagal 
šio straipsnio 1 dalies nuostatas į CMR konvencijos taikymo sritį patenkančius ginčus turi teisę 
nagrinėti šie teismai: 1) šalių susitarimu pasirinktas teismas; 2) atsakovo gyvenamosios vietos  
(buveinės) teismas (a punktas); 3) krovinio priėmimo vežti vietos valstybės teismas (b punktas); 
4) krovinio pristatymo vietos valstybės teismas (b punktas). Į kitus teismus kreiptis yra negalima.  
58. Kasacinio teismo praktikoje, aiškinant CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalį, pažymėta, kad į 
CMR konvencijos taikymo sritį patenkančius ginčus turi teisę nagrinėti dviejų kategorijų teismai. 
Pirma, šalies CMR konvencijos dalyvės teismai, kuriuos bendru susitarimu nurodo sutarties šalys, 
antra – 31 straipsnio 1 da lies a (pagal atsakovo buveinės vietą) ir b (pagal krovinio priėmimo vežti 
arba numatytą pristatymo vietą) punktuose nurodyti teismai. CMR konvencijos komentare ir 
doktrinoje nurodoma, kad tik minėti teismai turi jurisdikciją nagrinėti į CMR konvencijos ta ikymo 
sritį patenkančias bylas, tačiau šalių susitarimas neturi viršenybės kitų nuostatoje nurodytų teismų 
atžvilgiu ir nepaneigia jų jurisdikcijos nagrinėti ginčus (žr. 1975 m. Tarptautinio krovinių vežimo 
keliais sutarties konvencijos (CMR) komentarą, JT O vežimo keliais komiteto dokumentas 
ECE/TRANS/14; Clarke, M.; Yates, D. Contracts of Carriage by Land and Air , Second edition, 
London, 2008, p. 52 –54). Bylą nagrinėjantis teismas turi įvertinti, ar jis turi jurisdikciją nagrinėti 
bylą, ar kai kuriuos iš b yloje pareikštų reikalavimų, atsižvelgdamas į visus CMR konvencijos 
31 straipsnyje nurodytus kriterijus, o siekdamas tai padaryti, turi kvalifikuoti byloje 
susiklosčiusius santykius. Vien tik tarptautinėje krovinių vežimo sutartyje nurodytas šalių 
susitari mas neapriboja konvencijos šalių teismų jurisdikcijos kitais CMR konvencijos 
31 straipsnio 1 dalyje įtvirtintais pagrindais, t. y. šalių susitarimas neapriboja kitų teismų, galinčių 
 
  
 
 16 
bylą nagrinėti pagal CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalį, galimybių (Liet uvos Aukščiausiojo 
Teismo 2017 m. sausio 11  d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K -3-75-916/2017, 16 –17 punktai).  
59. Taigi CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalyje nustatytas tiek sutartinis teismingumas, tiek ir 
teismingumas pagal aplinkybes, nurodytas 31 straip snio 1 dalies a ir b punktuose. Tarp išvardytų 
jurisdikcijos pagrindų nėra hierarchijos. CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalyje nu statyti 
alternatyvūs kompetentingi teismai: ieškovas gali laisvai pasirinkti, kuriame iš nurodytų teismų 
pareikšti savo reikal avimus. Tai reiškia, kad krovinių vežimo santykių, kuriems taikoma CMR 
konvencija, dalyviai negali savo susitarimu nustatyti išimtinės jurisdikcijos. Šalys turi teisę 
sudaryti prorogacinį susitarimą, kuriuo susitaria dėl papildomos jurisdikcijos.  
60. Nagrinėjamos bylos duomenimis, ieškovė ir atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “, pasirašydamos 
2014 m. lapkričio 21 d. susitarimą, įtvirtino  sutartinį jų ginčų teismingumą Jungtinės Karalystės 
teismuose, kitos aplinkybės, reikšmingos jurisdikcijai nustatyti , – atsakovės įmonės „ Jager 
Freight LTD “ buveinės vieta yra Jungtinėje Karalystėje, atsakovės IĮ „Ravtrans“ buveinės vieta 
– Lietuvos Respublikoje, ginčo krovinio priėmimo vežti vieta – Jungtinė Karalystė, o šio krovinio 
pristatymo vieta – Lietuvos Respublik a. 
61. Atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ kasaciniame skunde argumentuoja, kad , esant CMR 
konvencijoje ir Reglamente „Briuselis I bis“ nustatytų teismingumo taisyklių konkurencijai, 
prioritetas turėtų būti teikiamas Reglamento „Briuselis I bis“ 25 straipsnio 1  dalyje nustatytai 
teisės normai dėl išimtinio teismingumo.  
62. Nagrinėjamoje byloje ieškinys CMR konvencijos 36 straipsnio pagrindu Lietuvos Respublikos 
teisme pareikštas dviem susijusioms (paeiliui vieną vežimą vykdžiusioms) atsakovėms, kurių 
vienos buveinės  vieta yra Jungtinėje Karalystėje, o kitos – Lietuvos Respublikoje. Ginčo krovinio 
pakrovimas įvyko Jungtinėje Karalystėje, o jo iškrovimo vieta buvo nu rodyta Lietuvos 
Respublikoje. Visiems šio ginčo teisinių santykių dalyviams taikoma CMR konvencija. 
Pažy mėtina, kad ieškovės ir atsakovės įmonė s „Jager Freight LTD “ sudarytoje sutartyje esanti 
nuostata dėl Jungtinės Karalystės teismų jurisdikcijos nagrinėti ginčus, kylančius iš jų tarpusavio 
sutarčių, nesaisto atsakovės IĮ „Ravtrans“ (sutarties uždarumo principas) ir nėra reikšminga 
nustatant jurisdikciją dėl jai par eikštų reikalavimų.  
63. Kadangi ginčo krovin ys buvo  vežamas į Lietuvos Respubliką, šios valstybės teismas, remdamasis 
CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalies b punktu, turėjo teisę prisiimti jurisdikciją abiejų paeiliui 
pagal vienintelę vežimo sutartį tą krovin į vežusių vežėjų – tiek atsakovės IĮ „Ravtrans“, tiek 
atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ – atžvilgiu.  
64. Pagal CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalies a punktą ieškinys gali būti reiškiamas teisme 
valstybės, kurios teritorijoje atsakovas turi nuolatinę buvei nę. Kadangi tas pats ieškinys CMR 
konvencijos 36 straipsnio pagrindu gali būti pareikštas ir keliems vežėjams, kurie vežė tą krovinį, 
darytina išvada, kad ieškinys šiuo pagrindu gali būti reiškiamas pasirinktinai: vienas ieškinys 
vienoje šalyje pagal bet k urio iš vežėjų buveinės vietą (net ir tuo atveju, jei kiti vežėjai yra 
skirtingose šalyse) arba atskiras ieškinys kiekvienam vežėjui jo buveinės valstybės teisme. 
Atsižvelgiant į tai, Lietuvos Respublikos teismas turėjo teisę prisiimti jurisdikciją tiek dė l 
atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “, tiek dėl atsakovei IĮ „Ravtrans“ pareikštų reikalavimų ir 
CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu pagrindu.  
65. Atsižvelgiant į šios nutarties 62–64 punktuose aptartas aplinkybes, pripažintina, kad 
nagri nėjamoje byloje susiklosčiusi situacija  (ieškovės ir (tik) atsakovės įmonės „Jager Freight 
LTD“ sudarytas susitarimas dėl jurisdikcijos; atsakovių buveinių vieta); krovinio 
pakrovimo  / iškrovimo vieta)  yra reglamentuojama CMR konvencijoje nustatytų jurisd ikcijos 
taisyklių.  Kitaip tariant, šiai situacijai (šios bylos tarptautinio teismingumo klausimui išspręsti) 
pakanka CMR konvencijoje nustatytų konkrečių jurisdikcijos taisyklių.  
 
  
 
 17 
66. Minėta, kad tokiu atveju, kai konkrečios bylos aplinkybės patenka į specialio je konvencijoje (šiuo 
atveju – CMR konvencijoje) įtvirtintų jurisdikcijos nustatymo taisyklių taikymo apimtį, šios 
taisyklės turi pirmenybę nustatant jurisdikciją , lyginant su Reglamente „Briuselis I bis“ (taigi – ir 
šio reglamento 25 straipsnyje) įtvirtintu reglamentavimu . Vertindamas CMR konvencijos 31 
straipsnio  1 dalyje  įtvirtintas jurisdikcijos taisykles (pagal kurias ieškovas laisvas pasirinkti, 
kuriame iš nurodytų teismų, pareikšti savo reikalavimus), ESTT yra pripažin ęs jų taiky mą tam 
tikrais atvejais suderinamu su šios nutarties 55, 56 punkt uose nurodytais principais, atitinkančiais 
artumo kriterijų ir nuspėjamumo reikalavimą bei teisinio saugumo tikslą, taigi nepažeidžiančiu 
Europos jurisdikcijos teisės principų  (ESTT 2014 m. r ugsėjo 4 d. sprendimas byloje Nickel & 
Goeldner Spedition GmbH , C-157/13, 41  punktas).  
67. Taigi, k ai egzistuoja konkrečios specialioje – CMR – konvencijoje  įtvirtintos taisyklės byloje 
pareikštų reikalavimų jurisdikcijai nustatyti , pagal tokias taisykles  reikalavimus gavęs teismas 
gali prisiimti jurisdikciją visų asmenų, kuriems jie pareikšti (abiejų atsakovių), atžvilgiu .   
68. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta , kasacinio skundo argumentai, kad nagrinėjamu atveju, esant 
sudarytam ieškovės ir atsako vės įmonės „ Jager Freight LTD “ susitarimui dėl išimtinio Jungtinės 
Karalystės teismų teismingumo, taikytina ne CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalis, o 
Reglamento „Briuselis I bis“ 25 straipsnis, atmestini kaip nepagrįsti ir pripažįstama, kad Lietuvos 
teismas tinkamai prisiėmė jurisdikciją nagrinėti kilusį ginčą.      
 
Dėl taikytinos teisės  
 
69. Europos Sąjungoje taikytinos teisės nustatymo klausimas yra suderin tas Europos Sąjungos 
lygmeniu. Tam skirtas 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) 
Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (toliau – Reglamentas „Roma I “) arba 
1980 m. Romos konvencija dėl sutartinėms prievol ėms taikytinos teisės (toliau – Romos 
konvencija), kurie taikomi priklausomai nuo to, kuriuo laikotarpiu susiklostė analizuojami 
teisiniai santykiai. Romos konvencija, prie kurios Lietuva prisijungė, ją pasirašydama 2005 m. 
balandžio 14 d., galiojo iki 200 9 m. gruodžio 17 d., todėl byloje kilusiam ginčui dėl vežimo 
sutarties, sudarytos 2017 m. gegužės 5 d., aktualios Reglamento „Roma I “ nuostatos.  
70. Reglamentas „Roma I “ leidžia šalims susitarti dėl jų sutarčiai taikytinos teisės ir pirmenybė 
suteikiama šalių pasirinktos teisės taikymui – šio reglamento 3 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad 
sutarčiai taikoma šalių pasirinkta teisė. Jeigu šalys nesusitaria dėl jų sutarčiai taikytinos teisės, 
yra taikomos šiame instrumente įtvirtintos nuostatos, skirtos taikytin ai nacionalin ei teisei 
nustatyti . Tiek, kiek prekių vežimo sutarčiai taikytina teisė nepasirinkta pagal aptariamo 
reglamento 3  straipsnį, sutarčiai taikytina teisė nustatoma pagal šio reglamento 5 straipsnyje 
nustatytas kolizines normas.  
71. Reglamento „Roma I “ 25 straipsnio 1 dalyje yra nustatyta, kad šis reglamentas neturi įtakos tam, 
kaip taikomos tarptautinės konvencijos, kurių šalimis šio reglamento priėmimo metu yra viena ar  
daugiau valstybių narių ir kuriose nustatomos su sutartinėmis prievolėmis susijusi os teisės 
kolizijos taisyklės. Taigi Reglamentas „Roma I “ leidžia taikyti kitas tarptautines konvencijas, 
kuriose įtvirtintos nuostatos dėl taikytinos teisės. Tai reiškia, kad tarptautinės konvencijos 
įtvirtintas teisinis reglamentavimas turi viršenybę tad a, kai joje reglamentuojamas pats 
(nagrinėjamai bylai aktualus) klausimas arba nustatyta kolizinė norma.  
72. CMR konvencija yra konvencija Reglamento „Roma I “ 25 straipsnio prasme. Taigi, CMR 
konvencijai teikiama pirmenybė prieš Reglamento „Roma I “ nuostatas t iek, kiek ji pati 
reglamentuoja tam tikrą klausimą arba nustato kolizinę normą. CMR konvencijos 
nereglamentuotiems iš tarptautinio krovinių vežimo keliais sutarčių kylantiems klausimams 
išspręsti taikoma teisė, kuri nustatoma pagal tarptautinės privatinės teisės (kolizines) normas. 
 
  
 
 18 
Jeigu CMR konvencija netaikoma, krovinio vežimo sutarčiai taikomos Reglamento „Roma I “ 
3 straipsnio 1 dal yje (esant šalių susitarimui dėl jų sutarčiai taikytinos teisės) arba 5 straipsnio 
1 dalyje (jeigu toks susitarimas dėl teisės pasirinkimo nesudarytas) nustatytos kolizinės normos.  
73. Šioje byloje ieškinys susijusioms vežėjoms pareikštas dėl nuostolių praradus d alį krovinio, 
vežamo pagal tarptautinio vežimo sutartį, atlyginimo. Nagrinėjamai bylai aktualus iš ginčo 
vežimo sutarties kylantis klausimas, susijęs su vežėjų atsakomybe už dalies krovinio praradimą, 
yra reglamentuojamas CMR konvencijos nuostatų (šios kon vencijos 17 –29 straipsniai). Taigi, 
vežėjų atsakomybės klausimas pagal byloje pareikštą ieškinį spręstinas taikant (atsakovė įmonė 
„Jager Freight LTD “ to ir neginčija) CMR konvencijos nuostatas.  
74. Ieškovės reikalavimai atsakovėms pareikšti tuo pagrindu, kad dalis ginčo krovinio buvo prarasta 
dėl atsakovių tyčios ar didelio neatsargumo. Atsakovė kasaciniame skunde argumentuoja, kad, 
esant sudarytam jos ir ieškovės susitarimui dėl 2017 m. gegužės 17 d. sutarčiai Nr. ING -0174 
taikytinos Jungtinės Karalystės teis ės, CMR konvencijos nuostatos (susijusios su vežėjų kalte, 
prilyginama tyčiniams veiksmams) turėjo būti aiškinamos ir taikomos atsižvelgiant į Jungtinės 
Karalystės (o ne Lietuvos Respublikos) teismų praktiką aiškinant ir taikant CMR konvenciją, nes 
CMR kon vencija yra sudedamoji Jungtinės Karalystės teisės dalis. Teisėjų kolegija nesutinka su 
šiais kasacinio skundo argumentais.  
75. Pirma, minėta, kad tokiu atveju, kai pačioje CMR konvencijoje nustatyta kolizinė norma, ši norma 
turi pirmenybę nustatant taikytiną teisę prieš Reglamente „Roma I “ (taigi – ir šio reglamento 
3 straipsnyje) nustatytas kolizines nuostatas. Be to, pažymėtina, kad ieškovės ir atsakovės įmonės 
„Jager Freight LTD “ sudarytoje sutartyje esanti nuostata dėl Jungtinės Karalystės teisės taikymo 
nagrinėjant ginčus, kylančius iš jų tarpusavio sutarčių, nesaisto atsakovės IĮ „Ravtrans“ ir nėra 
reikšminga nustatant taikytiną teisę jai pareikštiems reikalavimams išnagrinėti.  
76. Antra, kasacinis teismas yra nurodęs, jog teismai, aiškindami CMR konvenciją, privalo 
vadovautis bendraisiais tarptautinės teisės aiškinimo principais, įtvirtintais 1969 m. Vienos 
konvencijos dėl tarptautinių sutarčių teisės 31 –33 straipsniuose, remtis autentiškais CMR 
konvencijos tekstais, kurie yra prancūzų ir anglų kalbomis, nes oficialiame CMR konvencijos 
vertime į lietuvių kalbą yra lingvistinių netikslumų (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2011 m. 
birželio 27 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K -3-301/2011).  
77. CMR konvencijos autentiškuose tekstuose 29 straipsnio 1 dalis, kurioje nus tatyta vežėjo 
atsakomybę ribojančių taisyklių taikymo išimtis, išdėstyta taip: „Le transporteur n'a pas le droit 
de sa prevaloir des dispositions du present chapitre qui excluent ou limitent sa responsabilite ou 
qui renversent le fardeau de la preuve, si l e dommage provient de son dol ou d'une faute qui lui 
est imputable et qui, d'apres la loi, de la juridiction saisie, est considėrėe comme ėquivalent au 
dol.“ (pranc.); „The carrier shall not be entitled to avail himself of the provisions of this chapter 
which exclude or limit his liability or which shift the burden of proof if the damage was caused 
by his willful misconduct or by such default on his part as, in accordance with the law of the court 
or tribunal seized of the case, is considered as equivalent to willful misconduct“  (angl.).  
78. Oficialiame vertime į lietuvių kalbą CMR konvencijos 29 straipsnio 1 dalis išdėstyta taip: „Taigi 
šiuo atveju aktualus CMR konvencijos 29 straipsnis, kurio 1 dalyje nustatyta, kad vežėjas negali 
vadovautis šios Konvencijos n uostatomis, kurios jį atleistų nuo atsakomybės ar ją ribotų arba 
kurios įrodinėjimo naštą perkeltų kitai pusei, jeigu žala buvo padaryta sąmoningai arba dėl jo 
kaltės, kuri pagal įstatymus, taikomus šią bylą nagrinėjančio teismo , prilyginama tyčiniams 
veiksmams“.  
79. Darytina išvada, kad nurodyta Konvencijos n uostata  į lietuvių kalbą išversta nevisiškai tiksliai, 
tiksliau būtų versti: „Vežėjas negali vadovautis šio  skyriaus  nuostatomis, kurios jį atleistų nuo 
atsakomybės ar ją ribotų arba kurios įrodinėjimo naštą perkeltų kitai pusei, jeigu žala buvo 
 
  
 
 19 
padaryta sąmoningai arba dėl jo kaltės, kuri pagal bylą nagrinėjančio teismo vietos valstybės teisę  
prilyginama tyčiniams veik smams“. Tačiau šie vertimo netikslumai nedaro įtakos kilusio ginčo 
išsprendimui.  
80. Taigi oficialiame CMR konvencijos 29 straipsnio 1 dalies vertime į lietuvių kalbą esanti nuostata 
„pagal įstatymus, taikomus šią bylą nagrinėjančio teismo“ reiškia nuorodą į lex fori , t. y. teismo 
vietos valstybės teisės principą, suteikiantį teisę teismui, sprendžiančiam dėl tyčiai prilygintos 
kaltės formos, vadovautis ir taikyti savo nacionalinės teisės  nuostatas.  
81. Apibendrinant tai, kas išdėstyta, konstatuotina, kad sprendžia nt kaltės, prilyginamos tyčiniams 
veiksmams, klausimą, remiantis CMR konvencijos 29 straipsnio 1 dalimi, taikytina bylą 
nagrinėjančio teismo valstybės teisė. Šią bylą nagrinėję teismai, spręsdami dėl vežėjų 
atsakomybės, pagrįstai jų kaltės, prilyginamos ty činiams veiksmams, klausimui išspręsti 
atitinkamas CMR konvencijos nuostatas taikė atsižvelgdami į jų taikymo išaiškinimus, pateiktus 
Lietuvos Respublikos teismų praktikoje.  
 
             Dėl bylos procesinės baigties, kitų kasacinio skundo argumentų  
 
82. Apib endrindama šioje nutartyje nurodytus motyvus, teisėjų kolegija konstatuoja, kad bylą 
nagrinėję teismai tinkamai aiškino ir taikė tarptautinės jurisdikcijos taisykles ir taikytinos teisės 
klausimus reglamentuojančias teisės normas, todėl pagrįstai nusprendė , kad joje pareikšti 
reikalavimai tiek atsakovei įmonei „ Jager Freight LTD “, tiek atsakovei IĮ „Ravtrans“ nagrinėtini 
Lietuvos Respublikos teismuose (ieškovės pasirinkimu CMR konvencijos 31 straipsnio 1 dalies 
b punkte nurodytu pagrindu – pagal krovinio pr istatymo vietą Vilniuje) taikant Lietuvos 
Respublikos teisę.  
83. Kasaciniame skunde teigiama, kad bylą nagrinėję teismai nukrypo nuo kasacinio teismo 
praktikoje pateiktų CMR konvencijos 29 straipsnio 1 dalies nuostatų taikymo išaiškinimų. 
Atsakovė įmonė „ Jager  Freight LTD “ teigia, kad ji, vykdydama ginčo krovinio vežimą, laikėsi 
paprasčiausių (minimalių) atsargumo reikalavimų, todėl teismai nepagrįstai nustatė ginčo krovinį 
vežusių vežėjų didelį neatsargumą, prilyginamą tyčiniams veiksmams.  
84. Vertindama šiuos kas acinio skundo argumentus, teisėjų kolegija pažymi, kad nurodyti kasacinio 
skundo teiginiai yra grindžiami vien tam tikrų faktinių aplinkybių, susijusių su ginčo krovinio 
vežimo vykdymu, įvardijimu ir atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ pateiktu nurodytų 
aplinkybių vertinimu. Kartu pažymėtina, kad nustatymas, ar konkrečiu atveju dalis krovinio 
prarasta dėl neatsargių jį vežusių vežėjų veiksmų, prilyginamų tyčiniams veiksmams (ar vežėjas 
laikėsi įprastų (minimalių) atidumo reikalavimų), yra fakto klausimas. Kasacinis teismas patikrina 
apskųstus sprendimus ir (ar) nutartis teisės taikymo aspektu ir yra saistomas pirmosios ir 
apeliacinės instancij os teismų nustatytų aplinkybių (CPK 353 straipsnis). Šios procesinės 
nuostatos reiškia, kad kasacinis teismas sprend žia tik teisės, o ne fakto klausimus. Atsižvelg dama  
į tai, kad kaltė yra fakto klausimas, kuris nagrinėjamoje byloje yra nustatytas bylą nagrinėjusių 
pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų, kasacinio teismo teisėjų kolegija atsakovės kasacinio 
skundo argumentus dėl vežėjų kaltės, prilyginamos tyčiniams veiksmams CMR konvencijos 
29 straipsnio 1 dalies prasme, nebuvimo galėtų patikrinti išimtinai civilinio proceso normų, 
reglamentuojančių įrodymų vertinimą, aspektu. Tačiau kasaciniame skunde nekeliama ne tinkamo 
įrodymų vertinimo, visų nustatytų (šalių nurodytų) aplinkybių, sprendžiant dėl CMR konvencijos 
29 straipsnio 1 dalies taikymo, neištyrimo klausimų. Dėl to pagal kasaciniame skunde išdėstytus 
argumentus nėra pagrindo klausimą dėl ginčo krovinio veži mą vykdžiusių vežėjų veiksmų spręsti 
kitaip nei išspręsta šią bylą nagrinėjusių teismų. Teisėjų kolegija daro išvadą, kad nagrinėjamoje 
byloje teismai tinkamai ištyrė ginčo vežimo vykdymo aplinkybes ir, spręsdami vežėjų kaltės, 
prilyginamos tyčiniams veiks mams, klausimą, jas tinkamai teisiškai kvalifikavo.  
 
  
 
 20 
85. Nenustačius pagrindo pripažinti nepagrįsta (ir atsakovei  įmonei  „Jager Freight LTD “ kasacinio 
skundo argumentais nepaneigus) bylą nagrinėjusių teismų išvad ą, kad dalis ginčo krovinio buvo 
prarasta dėl vežėjų didelio neatsargumo, prilyginamo tyčiniams veiksmams, pripažintina, jog 
apeliacinės instancijos teismas, remdamasis CMR konvencijos  32 straipsnio 1 dalies nuostatomis 
dėl senaties termino trukmės kaltinimo, prilygstančio tyčiniams veiksmams, atveju, pagrįstai  
nusprendė, jog ieškovės šioje byloje pareikštam reikalavimui taikytinas trejų metų ieškinio 
senaties terminas, ir jis nagrinėja mu atveju nebuvo praleistas. Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, 
atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ kasacinio skundo argumentai, susiję su vienerių metų 
ieškinio senaties termino, kuris šiuo atveju netaikytinas, praleidimu, vertintini kaip teisiškai 
nerei kšmingi, todėl teisėjų kolegija dėl jų nepasisako.  
 
            Dėl bylinėjimosi išlaidų atlyginimo  
 
86. Šaliai, kurios naudai priimtas sprendimas, iš antrosios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos 
(CPK 93 straipsnio 1, 2 dalys, 98 straipsnio 1 dalis).  
87. Byloje esantys mokėjimo dokumentai patvirtina, kad atsakovė įmonė „ Jager Freight LTD “ už 
kasacinį skundą sumokėjo 633 Eur žyminio mokesčio ir turėjo 2829 Eur išlaidų už kasacinio 
skundo parengimą ir procesinių dokumentų vertimą į rusų kalbą, jas prašo pritei sti iš ieškovės. 
Atsakovė IĮ „Ravtrans“ už prisidėjimo prie kasacinio skundo parengimą turėjo 484 Eur 
atstovavimo išlaidų, taip pat 231 Eur išlaidų už šio dokumento vertimą į rusų kalbą, nurodyt ų 
išlaid ų atlyginimą  prašo priteisti iš ieškovės. Trečiasis as muo įmonė „ Lonham Group LTD “ už 
prisidėjimo prie kasacinio skundo parengimą turėjo 2561,50 Eur atstovavimo išlaidų, j ų 
atlyginimą  prašo priteisti iš ieškovės.  
88. Netenkinus kasacinio skundo, kasacinį skundą padavusios atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ 
ir prie kasacinio skundo prisidėjusių asmenų – atsakovės IĮ „Ravtrans“, trečiojo asmens įmonės 
„Lonham Group LTD “ – patirtos bylinėjimosi išlaidos neatlygintinos, spręstinas atsiliepimą į 
kasacinį skundą padavusios ieškovės patirtų bylinėjimosi išlaidų atlyginimo klausimas.  
89. Ieškovė prašo priteisti iš atsakovių įmonės „ Jager Freight LTD “ ir IĮ „Ravtrans“ 1859,37 Eur u ž 
atsiliepimo į kasacinį skundą parengimą; šioms išlaidoms pagrįsti pateikė 2021 m. kovo 31 d. 
PVM sąskaitą  faktūrą už teisines paslaugas AMS Nr. 21/5136 ir 2021 m. balandžio 30 d., 2021  m. 
birželio 2 d. bei 2021 m. birželio 8 d. patvirtinimus apie mokėjim o nurodymų pagal šią sąskaitą 
įvykdymą. Prašymas priteisti bylinėjimosi išlaidų atlyginimą pateiktas tinkamai, prašoma priteisti 
suma neviršija Lietuvos Respublikos teisingumo ministro 2004 m. balandžio 2 d. įsakymu Nr.  1R-
85 ir Lietuvos advokatų tarybos 2 004 m. kovo 26 d. nutarimu patvirtintų Rekomendacijų dėl 
civilinėse bylose priteistino užmokesčio už advokato ar advokato padėjėjo teikiamą pagalbą 
maksimalaus dydžio (redakcija, galiojanti nuo 2015 m. kovo 20 d.) 7, 8.14 punktuose nustatyto 
dydžio, todėl,  be kita ko, atsižvelgiant į tai, kad proceso teisės normose nenustatyta solidarios ios 
prievolės bylinėjimosi išlaidoms mokėti, taip pat į teismų praktiką šiuo klausimu (Lietuvos 
Aukščiausiojo Teismo 2013 m. birželio 28 d. nutartis civilinėje byloje Nr. 3K -3-376/2013), 
nurodyta suma priteistina ieškovei iš kasacinį skundą padavusios atsakovės įmonės „ Jager Freight 
LTD “ (CPK 79  straipsnis, 88 straipsnio 1 dalies 6 punktas, 93 straipsnio 1 dalis, 98 straipsnis, 
340 straipsnio 5 dalis).  
90. Pagal Lietuvos Aukščiau siojo Teismo 2021 m. spalio 15 d. pažymą apie išlaidas, susijusias su 
procesinių dokumentų įteikimu, kasacinis teismas patyrė 24,07 Eur tokių išlaidų. Atmetus 
kasacinį skundą, šių bylinėjimosi išlaidų atlyginimas valstybei priteistinas iš skundą padavusios  
atsakovės įmonės „ Jager Freight LTD “ (CPK 79 straipsnis, 88 straipsnio 1 dalies 3 punktas, 
92 straipsnis, 96 straipsnio 1 dalis).  
 
 
  
 
 21 
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, vadovaudamasi 
Lietuvos Respublikos civilinio proceso  kodekso 359 straipsnio 1 dalies 1 punktu  ir 362 straipsni o 
1 dalimi , 
 
n u t a r i a :  
 
Vilniaus apygardos teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2020 m. lapkričio 5 d. 
nutartį palikti nepakeistą.  
Priteisti ieškovei UAB „Laika Logistics“ (j. a. k . 302097531) iš atsakovės įmonės „ Jager 
Freight LTD “ (j. a. k. 08210533) 1859,37 Eur (vieną tūkstantį aštuonis šimtus penkiasdešimt devynis 
Eur 37 ct) bylinėjimosi išlaidų kasaciniame teisme atlyginimo.  
Priteisti valstybei iš atsakovės įmonės „ Jager Freigh t LTD “ (j. a. k. 08210533) 24,07 Eur 
(dvidešimt keturis Eur 7 ct) išlaidų, susijusių su procesinių dokumentų įteikimu, atlyginimo. 
Valstybei priteista suma mokėtina į Valstybinės mokesčių inspekcijos (j. a. k. 188659752) biudžeto 
pajamų surenkamąją sąskait ą, įmokos kodas – 5660.  
Ši Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nutartis yra galutinė, neskundžiama ir įsiteisėja nuo 
priėmimo dienos.  
 
 
 
Teisėjai  Sigita Rudėnaitė   
 
 
 Donatas Šernas  
 
 
 Egidija Tamošiūnienė