Civilinė byla Nr. e3K-3-406-378/2015  
Teisminio proceso Nr. 2-55-3-01429 -2014 -8  
Procesinio sprendimo  kategorij a 119.12 (S)  
 
 
 
LIETUVOS AUKŠČIAUSIASIS TEISMAS  
 
N U T A R T I S  
LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU  
 
2015 m. birželio 26 d.  
Vilnius  
 
 
 Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų: 
Gražinos Davidonienės  (kolegijos pranešėja ), Birutės Janavičiūtės  ir Sigitos Rudėnaitės (kolegijos 
pirmininkė) ,  
teismo posėdyje kasacine rašytinio proceso tvar ka išnagrinėjo civilinę bylą pagal atsakovo 
UAB „Grand Cru Airlines“ kasacin į skund ą dėl Lietuvos apeliacinio teismo 2014 m. lapkričio 13  d. 
nutarties peržiūrėjimo civilinėje byloje pagal ieškovo R. Š. ieškin į atsakovams „Brenalan Investments 
Limited “, „Grand  Go Group Limited “ ir UAB „Grand Cru Airlines“ dėl akcijų įsigijimo sandorių 
pripažinimo negaliojančiais .  
 
 Teisėjų kolegija  
 
n u s t a t ė  : 
 
I. Ginčo esmė  
 
Byloje sprendžiamas ginčas dėl to, ar Lietuvos teismai  turi jurisdikciją  nagrinėti bylą pagal 
pareikštą ieškinį.  
Ieškovas R. Š. prašė  teismo :  
1. Pripažinti negaliojančiais ab initio  „Grand  Go Group Limited “ ir „Brenalan Investments 
Limited “ sudarytus 2013 m. rugpjūčio 5 d. akcijų pirkimo sutartį ir 30 vnt. bei 1500 vnt. UAB „ Grand 
Cru Airlines“ akcijų pirkimo –pardavimo sandorius.  
2. Pripažinti negaliojančia 2013 m. spalio 22 d. UAB „Grand Cru Airlines“ ir „Brenalan 
Investments Limited “ sudarytą akcijų pasirašymo sutartį ir taikyti restituciją – priteisti 3000 vnt. UAB 
„Grand Cru Airlines “ akcijų „Grand Go Group Limited“.  
3. Panaikinti ginčijamų sandorių pagrindu UAB „Grand Cru Airlines“ sudarytą 2014 m. 
gegužės 9 d. akcininkų sąrašą bei 2014 m. gegužės 20 d. Juridinių asmenų registrui su prašymu 
registruoti Juridinių asmenų r egistre UAB „Grand Cru Airlines“ pateiktą užpildytą JAR -AJ formą 
apie vienintelį akcininką  „Bren alan Investments Limited “, taip pat panaikinti UAB „Grand Cru 
Airlines“ atliktus įrašus UAB „Grand Cru Airlines“ akcininkų asmeninių vertybinių popierių 
sąskait ose bei UAB „Grand Cru Airlines“ įpareigoti bendrovės akcininkų asmeninių vertybinių 

2 
popierių sąskaitose atkurti (atlikti) įrašus bei šiuos duomenis pateikti Juridinių asmenų registrui 
registruoti.  
Ieškovas n urodė, kad ieškinį reiškia CK 6.66 straipsnyje įtvirtintu teisiniu pagrindu ( actio 
Pauliana ), gindamas savo, kaip kreditoriaus, teises, kylančias iš 2013 m. gegužės 13 d. paskolos 
sutarties, kuria jis paskolino atsakovui „Grand Go Group Limited “ 2 032 000 Lt, kad atsakovas juos 
panaudot ų UAB „Grand Cru  Airlines“ akcijoms įsigyti bei UAB „Go Planet Travel“ apyvartinėms 
lėšoms papildyti. 2013 m. rugpjūčio 5 d. „Grand Go Group Limited “ su Kipre registruota bendrove 
„Plantant Limited “ sudarė 100 proc. (100 vnt.) UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų pirkimo sutar tį, 
pagal kurią įsigijo visas UAB „Grand Cru Airlines“ akcijas už 450 000 Eur. Tą pačią dieną sudaryta 
pirkimo sutartimi „Grand Go Group Limited “ perleido atsakovui „Brenalan Investments Limited “ 49 
proc. (49 vnt.) UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų už 1 Eur.  2013 m. spalio 21 d. UAB „Grand Cru 
Airlines“ visuotinio akcininkų susirinkimo sprendimu bendrovės įstatin is kapitalas padidintas iki 
300 000 Lt bei papildomai išleista 2900 vnt. paprastųjų vardinių akcijų, kurių emisijos kaina lygi jų 
nominaliai vertei, t. y. 290 000 Lt. 2014 m. vasario 21 d. akcijų pardavimo sutartimi atsakovas „Grand 
Go Group Limited “ papildomai atsakovui „Brenalan Investments Limited “ perleido 30 vnt. UAB 
„Grand Cru Airlines“ akcijų, taigi tiek „Grand Go Group Limited “, tiek „Brenalan Investments 
Limited “ turėjo po 1500 vnt. UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų. 2014 m. gegužės 19 d. atsakovas 
„Grand Go Group Limited “ perleido „Brenalan Investments Limited “ likusias, t.  y. 1500 vnt., UAB 
„Grand Cru Airlines“ akcijas, ir „Brenalan Investments  Limited “ tapo vieninteli u UAB „Grand Cru 
Airlines“ akcininku. Ieškovas nurodė, kad UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų perleidimo sandoriai, 
sudaryti „Grand Go Group Limited “ ir „Brenalan Investments Limited “, pažeidžia ieškovo ir kitų 
„Grand Go Group Limited “ kreditorių teises ir teisėtus interesus, o juos sudarę atsakovai veikė  
nesąžining ai.  
 
II. Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų procesinių sprendimų esmė  
 
Vilniaus apygardos teismas 2014 m. rugsėjo 11 d. nutartimi ieškinį paliko nenagrinėtą . 
Teismas, nustatęs, kad ieškiniu pareikštais reikalavimais  gindamas savo, kaip kreditoriaus, teises 
ieškovas  siekia atkurti atsakovo „Grand Go Group Limited “ mokum ą, pripažįstant negaliojančiais 
akcijų perleidimo sandorius atsakovui „Brenalan Investments Li mited “ (CK 6.66 str aipsnis ), taip pat 
kad ginčijamų sandorių šalių buveinės yra Kipro Respublikoje, padarė išvadą, kad ieškinys dėl akcijų 
perleidimo sandorių nuginčijimo nagrinėtinas pagal atsakovų buveinę, nurodytą Juridinių asmenų 
registre, t.  y. Kipro Respublikoje (CPK 29, 782 st raipsniai ). Teismas kritiškai vertino ieškovo 
nurodytą aplinkybę, kad ginčo turtas (Lietuvoje registruotos bendrovės akcijos) lemia ginčijamų 
sandorių ryšį su Lietuva. Teismas nurodė, kad byla n e dėl paskolos priteisimo , o ieškovas nėra 
ginčijamų sandorių šalis ir nėra susitaręs su atsakovais dėl šioje byloje taikytinos teisės ir 
teismingumo. Ieškovas, siekdamas bylos nagrinėjimo Lietuvos Respublikos teismuose, ieškiniu 
dirbtinai ir tikslingai išplėtė savo reikalavimus t am, kad kaip atsakov as būtų įtraukta Lietuvos įmonė, 
dėl kurios akcijų priklausomybės yra nagrinėjama ši byla, bei įtraukė reikalavimą pripažinti 2013 m. 
spalio 22 d. UAB „Grand Cru Airlines“ ir „Bren alan Investments Limited “ sudarytą akcijų 
pasirašymo sut artį negaliojančia . Siekdamas atkurti atsakovo „Grand Go Group Limited “ mokumą, 
ieškovas reikalauja visų 3000 vnt. UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų priteisimo. Dėl akcininkų sąrašo, 
jo įregistravimo Juridinių asmenų registre ir UAB „Grand Cru Airlines“ asme ninių neturtinių 
vertybinių popierių sąraše t eismas nurodė, kad, išsprendus ginčą dėl akcijų perleidimo sandorių , t. y. 
grąžinus akcijas skolininkui, tokie reikalavimai būt ų savaime įvykdyti, o byloje dėl jų nėra šalių 
ginčo. Teismas šių reikalavimų pateik imą patikslintame ieškinyje vertino kaip ieškovo 
piktnaudžiavimą procesu, siekiant dirbtinai sukurti ieškovo pageidaujamą bylos teismingumą.   
Lietuvos apeliacinis teism as, išnagrinėj ęs bylą pagal ieškovo R. Š. apeliacinį skundą , 2014  m. 
lapkričio 13  d. nutartimi panaikino Vilniaus apygardos teismo 2014 m. rugsėjo 11 d. nutart į ir perdavė 
3 
civilinę bylą  dėl sandorių pripažinimo negaliojančiais ir restitucijos taikymo Vilniaus apygardos 
teismui nagrinėti iš esmės.  Apeliacinės instancijos teismas nurodė, kad 2000 m. gruodžio 22 d. 
Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir 
komercinėse bylose pripažinimo bei vykdymo ( toliau – Reglamentas)  nustato jurisdikcijos taisykles  
įmonių, kurių registruotos buveinė s vietos yra Europos Sąjungos valstybėse narėse , ginčams. 
Reglamento 2 straipsnyje suformuluota bendrosios jurisdikcijos taisyklė, pagal kurią valstybėje narėje 
nuolat gyvenantiems asmenims, nepaisant jų pilietybės, bylos turi būti keliamos nuolatinės 
gyve namosios vietos valstybės narės teismuose. Reglamento 60 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta, 
kad pagal šį reglamentą bendrovės arba kito juridinio asmens ar fizinių arba juridinių asmenų 
asociacijos nuolatinio buvimo vieta yra ten, kur yra jų oficiali buveinės vieta . Reglamento 23 
straipsnyje įtvirtintos nuostatos, reglamentuojančios susitarimą dėl jurisdikcijos, leidžia šalims laisvai 
susitarti, kurios valstybės narės teismas ar teismai turės jurisdikciją nagrinėti jų ginčus.  Susitarim as 
dėl jurisdikcijos įtvirtintas ieškiniu prašomoje pripažinti negaliojančia 2013 m. rugpjūčio 5 d. akcijų 
pirkimo sutartyje, sudarytoje atsakovų „Grand Go Group Limited “ ir „Brenalan Investment Limited “. 
Sutarties 7.2 punkte atsakovai susitar ė dėl jurisdikc ijos, remiantis juo bet kurį iš šios sutarties kylantį 
ginčą, prieštaravimą ar reikalavimą, taip pat klausimus dėl šios sutarties pažeidimo, nutraukimo ar 
negaliojimo sprendžia kompetentingas Lietuvos Respublikos teismas.  Kadangi ieškovas R. Š. nėra 
2013 m . rugpjūčio 5 d. akcijų pirkimo sutarties, o kartu  ir šioje sutartyje įtvirtinto susitarimo dėl 
jurisdikcijos šali s, tai šis susitarimas j am, kaip treči ajam  asmen iui, nesukėlė jokių teisinių pasekmių ir 
negalėjo lemti Lietuvos Respublikos teismų jurisdikci jos spręsti ieškovo, ginant savo, kaip skolininko 
„Grand Go Group Limited “ kreditoriaus, teises . Reglamente siūlomos alternatyvios specialiosios 
jurisdikcijos taisyklės , pagal kurias ieškovas gali rinktis, kur kelti bylą – atsakovo nuolatinės 
gyvenamosios vietos teismuose ar kitos Europos Sąjungos valstybės narės teismuose, turinčiuose 
specialų jurisdikcijos pagrindą.  Viena iš specialiosios jurisdikcijos taisyklių yra nurodyta Reglamento 
5 straipsnio 1 dalyje ir apima bylas, susijusias su sutartimis; tokios e bylose, kai prievolės vykdymo 
vieta yra kitoje valstybėje narėje, nei atsakovo gyvenamosios vietos (buveinės) valstybė narė, 
jurisdikciją pagal tuo pagrindu pareikštą ieškinį turi ir atitinkamos prievolės vykdymo vietos teismai . 
Kita specialios ios jurisd ikcijos taisyklė, kurios taikymo klausimas atskiruoju skundu keliamas 
nagrinėjamos bylos kontekste, yra įtvirtinta Reglamento 5 straipsnio 3 dalyje ir apima bylas dėl 
civilinės teisės pažeidimų, delikto arba kvazidelikto; tokiose bylose, kai vieta, kurioje  įvyko žalą 
sukėlęs įvykis arba jis gali įvykti, yra kitoje valstybėje narėje, nei atsakovo gyvenamosios vietos 
(buveinės) valstybė narė, jurisdikciją pagal šiuo pagrindu pareikštą ieškinį turi ir vietos, kurioje įvyko 
žalą sukėlęs įvykis ar jis gali įvykt i, teismai . Ieškovas R. Š. , reikšdamas actio Pauliana , siekia savo, 
kaip kreditoriaus, reikalavimo teisių patenkinimo iš skolininkui „Grand Go Group Limited “ 
priklausiusio turto (UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų) . Kreditoriui R. Š. ginčijant skolininko „ Grand 
Go Group Limited“ ir „Brenalan Investments Limited“ (trečiojo asmens) sudarytus sandorius, 
akivaizdu, kad kreditoriaus ir trečiojo asmens nesieja jokie sutartiniai santykiai, todėl toks ieškinys 
nelaikytinas byla dėl sutarties  Reglamento  5 straipsnio  1 dalies a) punkte įtvirtinta prasme. Tuo atveju, 
jei teismas išnagrinėtų ir tenkintų ieškovo R. Š. actio Pauliana  pareikštą reikalavimą dėl 2013 m. 
rugpjūčio 5 d. akcijų pasirašymo sutarties pripažinimo negaliojančia ab initio  bei taikytų restituciją, 
atsakovas „Brenalan Investment Limited“ būtų pripažintas neturėjusiu Akcinių bendrovių įstatymo 49 
straipsnio 5 dalyje įtvirtintos akcininko pirmumo teisės įsigyti  UAB „Grand Cru Airlines“ išleidžiamų 
akcijų.  Todėl reikalavimo dėl nuosavybės teisių į  bendro vės akcijas įgijimo sandorio, t.  y. 2013 m. 
spalio 22 d. Akcijų pasirašymo sutarties, pripažinimo negaliojančiu pareiškimas, atsižvelgiant į kitus 
actio Pauliana  ieškiniu pareikštus reikalavimus ir jų teisinį ryšį, yra būtin oji šio sandorio negaliojimo 
sąlyga, kur ią tenkin us akcij os pereitų UAB „Grand Cru Airlines“ nuosavybėn. Atsižvelg damas  į tai, 
kas išdėstyta, apeliacinės instancijos teismas pripažįsta, jog , vadovaujantis  Reglamento 2 straipsnio 1 
dalyje įtvirtinta bendrosio s jurisdikcijos taisykle, reikalavimas atsakovui UAB „Grand Cru Airlines“ 
dėl 2013 m. spalio 22 d. Akcijų pasirašymo sutarties pripažinimo negaliojančia ir restitucijos taikymo 
4 
turėtų būti reiškiamas šio atsakovo oficialios buveinės vietos, t.  y. Lietuvos Respublikos, teismuose.  
Be to, Reglamento 6 straipsnio 1 punkte  yra įtvirtinta alternatyvi specialios ios jurisdikcijos taisyklė, 
remiantis kuria valstybės narės teismų jurisdikcija, esant atsakovų daugetui, gali būti nustatoma pagal 
vieno iš atsakovų nuola tinę gyvenamąją vietą, atsižvelgiant į glaudų ieškiniu šiems atsakovams 
pareikštų reikalavimų ryšį, kai tikslinga juos nagrinėti ir spręsti visus iš karto, bei siekiant išvengti 
atskirų teismo procesų metu priimtų sprendimų nesuderinamumo. Ši specialios ios jurisdikcijos 
taisyklė yra Reglamento 12 ir 15 konstatuojamosiose dalys e įtvirtintų tikslų išraiška, kad jurisdikcija 
turėtų būti nustatoma ne tik pagal atsakovo gyvenamąją vietą, bet ir pagal kitą alternatyvų 
jurisdikcijos pagrindą, atsižvelgiant į glaud ų teismo ir bylos ryšį bei siekiant padėti tinkamai vykdyti 
teisingumą, tuo tikslu maksimaliai sumažinant vienu metu vykstančių teismo procesų galimybę ir 
užtikrinant, kad dviejose valstybėse narėse nebūtų priimami nesuderinami sprendimai.  Nagrinėjamu 
atveju patikslintu ieškiniu buvo sujungti atsakovams „Grand Go Group Limited “ ir „Brenalan 
Investment Limited “ pareikšti reikalavimai dėl akcijų pirkimo sutarčių pripažinimo negaliojančiomis 
su atsakov ams UAB „Grand Cru Airlines“ ir „Brenalan Investment Limite d“ pareikštu reikalavimu 
dėl akcijų pasirašymo sutarties pripažinimo negaliojančia. Tai, kad actio Pauliana  pagrindu pareikštų 
reikalavimų dėl akcijų pirkimo sutarčių pripažinimo negaliojančiomis tenkinimas ir restitucijos 
taikymas lemtų  ieškiniu pareikšto reikalavimo dėl akcijų pasirašymo sutarties pripažinimo 
negaliojančia pagrįstumą, suponuoja ieškiniu pareikštų reikalavimų tarpusavio  glaudų ryšį, 
atsižvelgiant į tai, kad , neišnagrinėjus reikalavimų dėl akcijų pirkimo sutarčių pripaži nimo 
negaliojančiomis ir restitucijos taikymo, nebus galima išnagrinėti reikalavimo dėl akcijų pasirašymo 
sutarties pripažinimo negaliojančia. Tai lemia,  kad šie ginčai kartu vienoje byloje gali būti greičiau ir 
teisingai išnagrinėti, o tai pri sidėtų prie prielaidų tinkamai vykdyti teisingumą sudarymo.  Todėl 
apeliacinės instancijos teismas pripažino Lietuvos Respublikos teismų jurisdikciją nagrinėti bylą pagal 
pareikštą actio Pauliana , nes ieškovas , esant atsakovų daugetui , kai vieno iš jų buveinė yra Lietu vos 
Respublikoje, vadovaudamasis Reglamento 6 straipsnio 1 punkte  įtvirtinta specialios ios jurisdikcijos 
taisykle, galėjo pasirinkti, kurios valstybės narės teismuose pagal atsakovų buveinę inicijuoti civilinės 
bylos pagal pareikštą actio Pauliana  ieškinį iškėlimą. Apeliacinės instancijos teismas pripaž ino 
pagrįstais pirmosios instancijos teismo argumentus, kad ieškovo R. Š. ieškiniu pareikšti reikalavimai 
dėl akcininkų sąrašo panaikinimo, įrašų bendrovės akcininkų asmeninių vertybinių popierių sąskaitose 
panaikinimo ir atkūrimo ir kt. nėra savarankiški materialieji reikalavimai, o savo esme yra susiję su 
ieškiniu pareikštų materialiųjų reikalavimų dėl sandorių pripažinimo negaliojančiais ir restitucijos 
taikymo įvykdymu bei šių ieškinio reikalavimų tenkini mo atveju sukeliamų teisinių pasekmių tinkamu 
įforminimu, todėl pirmosios instancijos teismas pagrįstai neatsižvelgė į juos spręsdamas teismų 
jurisdikcijos klausimą.   
 
III. Kasacini o skund o ir atsiliepim o į jį teisiniai argumentai  
 
 Kasaciniu skundu atsak ovas UAB „Grand Cru Airlines“ prašo  panaikinti Lietuvos apeliacinio 
teismo 2014 m. lapkričio 13 d. nutart ies dalį, kuria Lietuvos apeliacinis teismas  konstatavo Lietuvos 
Respublikos teismų jurisdikciją spręsti dėl ieškinio reikalavimų, kuriais  ieškovas R. Š. prašo pripažinti 
negaliojančiais „ Grand Go Group Limited “ ir „Brenalan Investments Limited “ sudarytus 2013  m. 
rugpjūčio 5 d. akcijų pirkimo sutartį, taip pat 30 vnt. ir 1500 vnt. UAB „Grand Cru Airlines “ akcijų 
pirkimo –pardavimo sandorius  ir taikyti restituciją.  Kasacinis skundas grindžiamas šiais esminiais 
argumentais:  
 1. Vadovaudamasi s Reglamento 2 str aipsnio  1 dalimi , apeliacinė s instancij os teismas  nutartyje 
padarė išvadą, kad  pirmoji reikalavimų grupė yra teisminga Kipro teismams, o antroji gali būti 
teism inga Lietuvos  Respublikos teismams, atsižvelgiant į tai, kad vienas iš atsakovų yra Lietuvos 
Respublikoje registruota  bendrovė . Ši apeliacinės instancijos teismo išvada yra neginčijama, nes 
pagrįsta.  Tačiau vertindamas, ar skirtingiems atsako vams pareikšti reikalavimai yra pakankamai susiję 
5 
(Reglamento 6  straipsnis  1 punktas ), kad galėtų būti visi kartu nagrinėjami Lietuvos Respublikos 
teismuose, apeliacinė s instancij os teismas  padarė  klaidingą išvadą. Reglamente vartojamą sąvoką 
„susiję reika lavimai “ apeliacinė s instancij os teismas  aiškino ne pagal  Europos Sąjungos Reglamentą ir 
jame įtvirtintą sampratą, neatsižvelgė į kitus Reglamento 6 str aipsnio  1 punkto reikalavimus ir 
nesivadovavo aktualia Europos Sąjungos Teisingumo Teism o (toliau – ESTT) praktika. Dėl  šios 
klaidos apeliacinė s instancij os teismas  nepagrįstai konstatavo, kad visi ieškinio reikalavimai gali būti 
nagrinėjami  Lietuvos Respublikos teismuose, vadovaujantis Reglamento  2 str aipsnio  1 dalimi  ir 6 
straipsnio  1 punktu . Nors kasatori ui reiškiami reikalavimai gali būti sprendžiami Lietuvos 
Respublikos  teismuose, tačiau Lietuvos apeliacinio teismo nutartimi nepagrįstai konstatuota Lietuvos 
Respublikos teismų  jurisdikcija spręsti dėl ieškinio reikalavimų, pareikštų kitiems atsakov ams.  
 2. Reglamento  preambulės 11 konstatuojamojoje dalyje pabrėžiama jurisdikcijos taisyklių 
nuspė jamumo svarba bei nurodoma, kad pagrindinė jurisdikcijos taisyklė  yra susieta su atsakovo 
gyvenamąja vieta (buveine).  ESTT pažymėjo, kad specialiosios juris dikcijos taisyklės aiškin tinos taip, 
kad pakankamai informuotas atsakovas galėtų pagrįstai numatyti, kokiame kitame ne gu nuolatinės 
gyvenamosios ar buveinės vietos valstybės teisme jam gali  būti iškelta b yla (ESTT 1999  m. rugsėjo 
28 d. sprendimas byloje GIE Groupe Concorde ir kt. , C-440/97, 24 punktas ; 2002  m. vasario 19 d. 
sprendimas byloje Besix , C-256/00, 26 punktas .; 2005  m. kovo 1 d. sprendimas byloje Owusu , C-
281/02,40 punktas). Reglamento 6 str aipsnio  1 punkte  išdėstyta  specialiosios jurisdikcijos taisyklė : 
valstybėje narėje gyvenančiam asmeniui, kai jis yra vienas i š atsakovų byloje, ji taip pat gali būti 
iškelta  valstybės narės teismuose pagal bet kurio iš jų nuolatinę gyvenamąją vietą, jeigu reikalavimai 
yra taip  glaudžiai susiję, kad yra tikslin ga juos nagrinėti ir spręsti visus iš karto, siekiant išvengti 
atskir ų teismo  proces ų metu priimtų sprendimų nesuderinamumo.  Taikant šią specialiosios 
jurisdikcijos taisyklę turi būti laikomasi Reglamente  aiškiai įtvirtintų sąlygų – reiškiami reikalavimai 
turi būti ne tiesiog susiję , kad juos būtų tikslinga nagrinėti  kartu, o taip glaudžiai susiję, kad egzistuotų 
nesuderin amų sprendimų rizika, jei reikalavimai  būtų  nagrinėjami atskirai.  ESTT praktikoje yra 
pabrėžęs, kad Reglamento 6 str aipsnio  1 punkto  taikymas negali sudaryti  galimybių piktnaudžiauti 
specialiąja jurisdikcija  – ji vis dėlto neturėtų būti taikoma taip, kad leistų  ieškovui pateikti 
reikalavimą, nukreiptą prieš kelis atsakovus vien dėl to, jog vienam iš jų byla nebūtų iškelta  jo 
nuolatinės  gyvenamosios vietos valstybės teisme  (ESTT 2011  m. gruodžio 1 d. sprendimas byloje 
Eva-Maria Painer v. Standard Verlags GmbH ir kt. . C-145/10, 77 –78 punktai .; 1988  m. rugsėjo 27 d. 
sprendimas byloje Kaifelis , C-189/87, 8 –9 punktai .; 1998  m. spalio 27 d. sprendimas byloje Rėunion 
europėenne ir kt. , C-51/97, 47 punktas . ir kt. ). Apeliacinės instancijos teismas nutartyje netinkamai 
aiškino ir taikė glaudžios sąsajos kriterijų, t.  y. neanalizavo, ar ieškovo reikalavimai yra taip glaudžiai 
susiję, kad juos nagr inėjant atskirai teismas  priimtų nesuderinimus (prieštaringus ) sprendimus.  ESTT 
yra pažymėjęs, kad tam, jog sprendimai galėtų būti laikomi prieštaringais, nepakanka, jog ginčas būtų  
išspręstas skirtingai; dar reikia, kad šis skirtumas toje pačioje situacij oje pasireikštų de facto ir de  jure 
(ESTT 2006  m. liepos 13 d. sprendimas byloje Roche Nederland ir kt. , C-539/03,  26 punktas .). Byloje 
pareikšti du savarankiški ir  tarpusavyje nesusiję reikalavimai: (i) dėl a kcijų pirkimo sutarčių, sudarytų 
„Grand Go Group Limited “ ir „Brenalan Investments Limited “, pripažinimo negaliojančiomis ir (ii) 
dėl a kcijų pasirašymo sutarties, sudarytos  „Brenalan Investments Limited “ (tuo metu jau UAB „Grand 
Cru Airlines “ akcininko) ir UAB „Grand  Cru Airlines “, pripažinimo nega liojančia.  Pirmasis 
reikalavimas dėl akcijų pirkimo sutarčių pripažinimo negaliojančiomis reiškiamas tuo pagrindu, kad 
atsakovai „Grand Go Group Limited “ ir „Brenalan Investments Limited “ galbūt nesąžiningomis 
aplinkybėmis sudarė UAB „Grand Cru Airlines “ akcijų pirkimo sutartis, o ieškovas , kaip „Grand Go 
Group Limited “ kreditorius , turi suinteresuotumą, kad skolininkas turėtų turto , iš kurio ieškovas galėtų 
atgauti skolą ; antrasis r eikalavimas dėl akcijų pasirašymo sutarties pripažinimo negaliojančia iš es mės 
yra reiškiamas kaip paskesnis reikalavimas, kylantis kaip hipotetinė pirmojo reikalavimo patenkinimo 
pasekmė – jei pripažįstamos negaliojančiomis akcijų pirkimo sutartys, tuomet „Brenalan Investments 
Limited “ netenka UAB „Grand Cru Airlines “ akcijų ir , atitinkamai, negali egzistuoti tarpusavio akcijų 
6 
pasirašymo sutartis. Nuginčijus akcijų pirkimo sutartis,  savaime tai pasekmių akcijų pasirašymo 
sutarčiai nesukelia, nes akcijų pasirašymo sutartimi akcijų gali įgyti ir asmuo, kuris nėra tos įmonės 
akcinin kas. Reikalavimas yra atskiras ir reikalavimų tarpusavio ryšys nėra labai stiprus. Reikalavimai 
grindžiami skirtingomis faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis, o jų ryšys pasireiškia ne rizika, kad bus 
priimti du tarpusavyje nesuderinami teismų sprendimai, o tuo, kad ieškinio reikalavimui dėl akcijų 
pasirašymo sutarties, anot ieškovo, turi įtakos reikalavimo dėl akcijų pirkimo sutarčių pripažinimo 
negaliojančiu išsprendimo rezultatas. Apeliacinės  instancijos teismas konstatavo vienintelę aplinkybę, 
siejančią  šiuos reikalavimus,  kad „neišnagrinėjus reikalavimų dėl akcijų pirkimo sutarčių pripažinimo 
negaliojančiomis  ir restitucijos taikymo, nebus galima išnagrinėti reikalavimo dėl akcijų pasirašymo 
sutarties pripažinimo  negaliojančia “. Kitaip tariant, apeliaci nės instancij os teismas  konstatavo, kad 
pripažinus akcijų pirkimo  sutartį negaliojančia ir pritaikius restitucij ą bus sukurtas teisinis faktas, 
kuris bus reikšmingas sprendžiant  akcijų pasirašymo sutarties, sudarytos kasatoriaus ir „Brenalan 
Investments Limited “, pripažinimo  negaliojančia klausimą.  Tačiau teismas neatsižvelgė, kad 
Reglamento 6 str aipsnio  1 punkte  įtvirtinta sąsajumo samprata skiriasi nuo Lietuvos Respublikos 
nacionalinės teisės sąsajumo sampratos.  ESTT formuoja nuoseklią  poziciją, kad Reg lamento 6 
straipsnio  1 dalies taikymą lemia ne faktas, kad vienas  ieškinio reikalavimas negali būti išspręstas , kol 
nėra išspręstas kitas reikalavimas, o tai, kad egzistuoja rizika , jog bus priimti vienas kitam 
prieštaraujantys teismo sprendimai.  Priešinga i negu nurodė Lietuvos apeliacinis teismas, šių ginčų 
nagrinėjimas vienoje byloje , leidžiantis  greitesnį jų išnagrinėjimą , nepateisina Reglamento 6 
straipsnio  1 dalyje  įtvirtintos specialiosios jurisdikcijos taisyklės  taikymo . Reikalavimų nagrinėjimas 
kartu nebus  efektyvus dėl taikytinos teisės klausimų. R. Š. reikalavimas atsakovams „Grand Go Group 
Limited “ ir „Brenalan Investments Limited “, preliminariu kasatoriaus vertinimu, turėtų būti 
nagrinėjamas pagal Kipro  Respublikos materialinę teisę.   
 3. Teismui abejojant tokiu kasaciniame skunde pateiktu Reglamento aiškinimu, kasatorius 
prašo pasinaudoti teise kreiptis į ESTT dėl preliminaraus sprendimo priėmimo tokiais klausimais: 
(i) ar Reglamento 6 straipsnio 1 punktas turi būti aiškinamas taip, kad ap linkybė, jog neišnagrinėjus 
reikalavimo dėl akcijų pirkimo sutarčių pripažinimo negaliojančiomis ir restitucijos taikymo nebus 
galima išnagrinėti reikalavimo dėl akcijų pasirašymo sutarties pripažinimo negaliojančia, laikoma 
pakankama specialiosios jurisdi kcijos taisyklei, įtvirtintai Reglamento 6 straipsnio 1 punkte, taikyti? 
(ii) ar Reglamento 6 straipsnio 1 punktas gali būti taikomas tuo atveju, kai nėra tikėtinos rizikos, kad 
bus priimti nesuderinami sprendimai dėl ieškovo reikalavimų?  
 Atsiliepimu į ka sacinį skundą ieškovas R. Š. prašo nutraukti kasacinį procesą, o jo 
nenutraukus, atmesti kasacinį skundą, įskaitant prašymą kreiptis į ESTT, ir palikti nepakeistą Lietuvos 
apeliacinio teismo 2014 m. lapkričio 13 d. nutart į. Atsiliepimas į kasacinį skundą g rindžiamas tokiais 
esminiais argumentais:  
1. Atsakovas neturė jo teisės reikšti kasacinį skundą  dėl nutarties dalies, kuria Lietuvos 
apeliacinis teismas sprendė jurisdikcijos klausimą dėl pirmojo ieškinio r eikalavimo , nes UAB „Grand 
Cru Airlines “ nėra  ginčijamų akcijų pirkimo sutarčių šali s ir atitinkamai atsakov as byloje dėl šio 
reikalavimo , dėl to kasacinis procesas dėl nutarties dalies nutrauktinas . UAB „Grand Cru Airlines “ 
neturėjo jokio teisinio pagrindo įgyvendinti kitų dviejų juridinių asmenų (a tsakovų) teisę skųsti  nutartį 
dėl išimtinai šių juridinių asmenų atžvilgiu nustatytos jurisdikcijos . Pirmojo ieškinio r eikalavimo  
išsprendimo klausimas nesukels UAB „Grand Cru Airlines “, kaip juridiniam asmeniui, jokių teisių ir 
pareigų, nes ginčijamomis akcijų pirkimo sutartimis buvo perleidžiamos šios įmonės akcijos, kurios 
UAB „Grand Cru Airlines “ nuosavybės teise  nepriklauso . Pripažinus kasatoriaus argumentą, kad 
pirmasis ieškinio reikalavimas nagrinėtinas Kipro teismuose, tai reikštų civilinės bylos dė l antrojo 
ieškinio reikalavimo Lietuvos teisme sustabdymą iki įsiteisės Kipro teismo sprendimas.  
2. Ieškovo manymu, Lietuvos  apeliacinis teismas tinkamai ir teisingai aiškino bei taikė 
Reglamento 6 str aipsnio  1 punkto  nuostatas,  spręsdamas dėl ieškinio teismingumo. Atsakovas 
kasaciniame skunde nepagrįstai ginčija antrojo ieškinio reikalavimo teismingumą Lietuvos teismams. 
7 
Atsakovai „Brenalan Investments Limited “ ir „Grand  Go Group Limited “, sudarydami akcijų 
perleidimo sutartis, galėjo ir  (ar) turėjo numanyti, kad ir pirmasis r eikalavimas gali būti sprendžiamas 
Lietuvos Respublikos teismuose,  nes jie sudarytos 2013  m. rugpjūčio 5 d. akcijų pirkimo sutarties  7.2 
punktu numatė, kad bet kurį iš šios sutarties kylantį ginčą sprendžia Lietuvos Respublikos teismai, šia 
sutartimi perleistos UAB „Grand Cru Airlines“  akcijos, kurioms taikomos Akcinių bendrovių 
įstatymo, CK, kitų įstatymų nuostatos. Byla teisminga Lietuvai, nes atsakovai galėjo (turėjo) pagrįstai 
numanyti, kokiame kitame ne gu nuolatinės gyvenamosios  ar buveinės vietos valstybės teisme jam gali 
būti iškelta byla , šią išvadą patvirtina ESTT 2006  m. liepos 12 d. sprendimas byloje Nr. C -103/05 
Reisch Montage AG v. Kiesel Baumaschinen Handels GmbH  (24–25 punktuose .).  
3. ESTT laikosi pozicijos, kad įvertinti ir nuspręsti, ar tarp skirtingų reikalavimų yra  sąsaja, 
t. y. ar yra nesuderinamų sprendimų rizika, turi nacionalinis teismas. ESTT pažymėjo, kad  
nacionalinis teismas taiko Reglamento 6 str aipsnio  1 dalį atsižvelgdamas į vi sas reikšmingas bylos  
aplinkybes  (pvz., ESTT 2012  m. liepos 12 d. sprendimas byloje Nr. C -616/10 Solvay SA v. Honeywell 
Fluorine Products Europe BV, Honeywell Beigium NV, Honeywell Europe NV  30 punktas ir kt.). 
Apeliacinės instancijos teismas nutartyje įve rtino aplinkybes, patvirtinančias reikalavimų sąsajumą 
kaip kriterijų taikyti Reglamento 6 straipsnio 1 dalį. Joje išdėstyta specialioji jurisdikcijos taisyklė 
taikytina, kaip yra pažymėjęs ESTT, kai dėl reikalavimų priimti skirtingų valstybių teismų sprendimai 
galėtų būti laikomais  prieštaringais  (o ne nesuderinamais, kaip nurodo kasatorius) (ESTT 2006  m. 
liepos 13 d. sprendimas byloje Nr. C -539/03 Roche Nederland BV ir kt. v. Federick Primu s ir Mi lton 
Goldenberg , 26 punktas ). Visi ieškov o reiškiami r eikalavimai šioje by loje buvo ir yra susiję nuo pat jų 
pareiškimo pirmosios instancijos teismui momento , dėl to jie visi kartu priklauso Lietuvos teismų 
jurisdikcijai. ESTT 2007  m. spalio 11 d. byloje Nr. C -98/06 Freeport plc v. Olle Arnoldson  
konstatavo, kad  sutartiniais santykiais pagrįsto reikalavimo ir deliktiniais santykiais pagrįsto 
reikalavimo skirtumas nedraudžia taikyti Reglamento 6 straipsnio 1 punkto  ir nacionalinis teismas gali 
į jį atsižvelgti vertindamas sąlygą dėl sąsajos tam rei kalavimu i, pateisinančią, kad reikalavimai būtų 
nagrinėjami kartu ir dėl jų sprendžiama tuo pačiu metu siekiant išvengti nesuderinamų te isinių  
sprendimų, jeigu bylos būtų nagrinėjamos atskirai . Apeliacinės instancijos teismas nutartyje pagrįstai 
nurodė, ka d abu reikalavimai grindžiami tuo pačiu ieškovo interesu panaikinti sandorius, o antrojo 
reikalavimo pagrįstumas priklauso nuo to, ar bus pripažintas pagrįstu pirmasis reikalavimas. 
Atsižvelgiant į šioje situacijoje atsirandančią riziką, kad gali likti gal iojan ti neteisėtai  sudaryta akcijų 
pasirašymo sutartis, būtina priimti bendrą sprendimą šioje byloje dėl abiejų r eikalavimų.  Ieškovas 
prašė pirmosios instancijos teismo išreikalauti ginčijamas sutartis, bet jos dar nėra byloje pateiktos. Jų 
nepateikus many tina, kad jos neegzistuoja, o tokiu atveju trečiasis ieškinio reikalavimas dėl 
kasatoriaus akcininkų sąrašo ir įrašų akcininkų asmeninių vertybinių popierių sąskaitose panaikinimo 
gali būti laikomas savarankišku reikalavimu, nepriklausančiu nuo kitų ieškin io reikalavimų 
išsprendimo. Trečiojo ieškinio reikalavim o išsprendimas pagal Reglamento 22 str aipsnio  3 punktą  
priklauso išimtin ei Lietuvos Respublikos teism ų jurisdikcijai.  Tai yra taip pat pagrindas taikyti 
Reglamento 6 straipsnio 1 dalį priskiriant bylą Lietuvos teismų jurisdikcijai. Visi trys reikalavimai yra 
glaudžiai susiję, nes panaikinus akcijų pirkimo sutartis turi būti panaikinta akcijų pasirašymo  sutartis , 
o panaik inus akcijų pirkimo ir pasirašymo sutartis turi būti  panaikinti visi dokumentai ir įrašai 
Juridinių asmenų registre dėl „Brenalan Investments Limited “ nuosavybes  teisių į kasatoriaus akcijas . 
Dėl to apeliacinės instancijos teismas n utartyje ir pasisakė, kad „reikalavimų  išnagrinėjimas vienoje 
byloje vienos valstybės narės teismuose užtikrins tinkamą teisingumo  įgyvendinimą, sumažins vienu 
metu vykstančių teismo procesų galimyb ę ir padės išvengti atskirų teismo  procesu metu priimamų 
sprendimų nesuderinamumo “. Be to, reikalavimų, sprendžiamų skirtingų valstybių teismuose, 
išsprendimo rezultatai gali būti nesuderinami, ir tai yra priežastis juos nagrinėti Lietuvos teismuose.  
4. Ginčijamos 2013 m. rugpjūčio 5 d. akcijų pirkimo sutarties 7.1 punkte nurodyta, kad ji 
sudaryta ir aiškintina pagal Lietuvos Respublikos įstatymus, o sutarties šalių (atsakovų) vardu pasirašė 
Lietuvos Respublikos piliečiai A. Č. ir D. Š. , tai patvirtina  glaudų bylos ir Lietuvos teismų ryšį. Šie 
8 
fiziniai asmenys, taip pat M. L. ir V. B. , valdo atsakovus „ Brenalan Investments Limited “ ir „Grand  
Go Group Limited “. Šiems fiziniams asmenims dėl, tikėtina , neteisėtoje UAB „Go PlanetTravel “ 
veikloje gal būt pada ryto sukčiavimo, pasikėsinimo padaryti nusikalstamą veiką, nusikalstamo 
bankroto ir dokumentų suklastojimo ar disponavimo suklastotu dokumentu buvo pradėtas ikiteisminis 
tyrimas Nr. 38 -1-00019 -14.  
5. Kasatoriaus nurodomas pirmas klausimas ESTT preliminari am sprendimui priimti iš esmės 
yra pakankamai išaiškintas ESTT  dėl Reglamento  6 str aipsnio 1 punkto  taikymo  praktikoje. Nėra 
pagrindo kreiptis į ESTT vien dėl to, kad šis teismas yra pasisakęs, jog pareiga spręsti dėl Reglamento 
6 str aipsnio  1 punkte  nustatytos specialiosios jurisdikcijos priskiriama išimtinai nacionaliniam 
teismui . Dėl antrojo klausimo i eškovas pažymi, kad Reglamento 6 str aipsnio  1 punkto  formuluotė 
„siekiant išvengti sprendimų  nesuderinamumo “ suponuoja šios sąlygos egzistavimo nustatymo 
būtinumą,  teismui sprendžiant dėl Reglamento 6 straipsnio 1 punkto  taikymo , o dėl to nereikia kreiptis 
į ESTT.  
Atsiliepimu į kasacinį skundą atsakovas „Grand Go Group Limited“ prašo kasacinį skundą  
atmesti  ir palikti nepakeistą L ietuvos apeliacinio teismo  2014  m. lapkričio 13 d. nutartį . Atsiliepimas į 
kasacinį skundą grindžiamas tokiais esminiais argumentais:  
1. „Grand Go Group Limited“ pareiškia, kad niekada neketino parduoti „Brenalan Investments 
Limited: jos turėtų 30 vnt. ir 1500 vnt. UAB „Grand Cru A irlines“ akcijų ir niekada nesiderėjo su 
„Brenalan Investments Limited“ dėl šių akcijų pardavimo. „Grand Go Group Limited“ neišreiškė savo 
valios sudaryti šias 2014 m. vasario 21 d. ir 2014 m. gegužės 19 d. sutartis bei nieko nežinojo apie jų 
sudarymą, tai p pat nėra gavusi atlygio už akcijų perleidimą iš „Brenalan Investments Limited“. 
„Grand Go Group Limited“ pateikė Vilniaus apygardos teismui ieškinį (civilinėje byloje Nr. e2 -4591 -
781/2015), kuriuo prašo pripažinti negaliojančiomis (nesudarytomis) 2014 m.  vasario 21 d. ir 2014 m. 
gegužės 19 d. sutartis. Ieškinys pagrįstai priimtas nagrinėti Vilniaus apygardos teisme.  
2. Tiek 2013  m. rugpjūčio 5 d. UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų pirkimo –pardavimo 
sutartyje, tiek 2013  m. rugpjūčio 1 d. UAB „Grand Cru Airlines“ akcininkų sutartyje buvo nurodyta, 
kad ginčai dėl šių sutarčių sprendžiami Lietuvos Respublikos teismuose, taikant Lietuvos Respublikos 
teisę.  Todėl ir reikalavimas dėl 2014  m. vasario 21 d. ir 2014  m. gegužės 19 d. akcijų pirkimo –
pardavimo sutar čių pripažinimo negaliojančiomis (nesudarytomis) ieškovo gali būti reiškiamas 
Lietuvos Respublikos teismuose, nes, vadovaujantis šalių ankstesniais tarpusavio susitarimais bei jų 
ankstesne bendradarbiavimo praktika, taip pat Reglamento taikymo praktika, at sakovas „Brenalan 
Investments Limited “ galėjo pagrįstai tikėtis, jog ieškinys jam gali būti pareikštas pagal sutarties 
įvykdymo vietą, t.  y. Lietuvos Respublikoje (Reglamento 6 straipsnio  1 punktas ). Esant Lietuvos 
Respublikos teismuose pareikštam „Grand G o Group L imited“  ieškiniui dėl tų pačių sutarčių 
pripažinimo negaliojančiomis, ieškovo R. Š. ieškinys taip  pat turėtų būti teismingas Lietuvos 
Respublikos teismams, vadovaujantis Reglamento 6 str aipsnio  1 dalimi , nes bylose ginčijamos tos 
pačios UAB „Grand  Cru Airlines“ akcijų pardavimo sutartys.   
3. Nepripažinus Lietuvos teismams jurisdikcijos nagrinėti i eškov o R. Š. ieškinio, jis  būtų 
priverstas reikšti ieškinį Kipro Respublikos teismuose. Tokiu atveju, esant ieškovo „Grand Go Group 
Limited“  pirmiau pareikštam ieškiniui Lietuvos Respublikos teismuose, bylos nagrinėjimas galėtų būti 
sustabdytas vadovaujantis Reglamento 28 str aipsnyje  nustatytomis lis pendens  taisyklėmis , ir vėl 
perduotas Lietuvos Respublikos teismui. Tokia situacija aiškiai ne atitiktų proceso koncentracijos ir 
efektyvumo principų.   
4. Vadovaujantis Reglamento 24 str aipsniu , be jurisdikcijos, kylančios iš  kitų šio reglamento 
nuostatų, jurisdikciją turi  valstybės narės teismas, į kurį atvyksta atsakovas. Ši taisyklė netaikoma, 
jeigu atsakovas atvyksta į teismą dėl jurisdikcijos užginčijimo arba jeigu pagal Reglamento 
Nr. 44/2001 22 straipsnį kitas teismas turi išimtinę jurisdikciją.  Atsakovas „Grand Go Group L imited“  
sutinka su tuo, kad šis ginčas yra teismingas Lietuvos Respubl ikos teismams. Manytina, kad ši 
aplinkybė papildomai suponuoja išvadą, jog ginčas teismingas Lietuvos Respublikos teismams.   
9 
5. Atsižvelgiant į tai, kad reikalavimų sąsajumą ir nesuderinamų sprendimų riziką įvertinti turi 
nacionalinis teismas, atsakovo „ Grand Go Group L imited“  teigimu , klausimas dėl ginčui taikytinos 
teisės gali būti išspręstas Lietuvos Aukščiausiajam Teismui nesikreipiant į ESTT dėl preliminaraus 
sprendimo priėmimo .  
   
Teisėjų kolegija  
 
k o n s t a t u o j a  : 
 
IV. Kasacinio teismo argu mentai ir išaiškinimai  
 
Byloje kilo ginčas dėl Reglamento 6 straipsnio 1 punkte nu statytos specialiosios jurisdikcijos 
taisyklės taikymo ir kriterijų, į kuriuos turi atsižvelgti teismas , taikydamas minėtą nuostatą. 
Atsižvelgdama į atsiliepimo į kasacinį skundą argumentus teisėjų kolegija taip pat pasisakys dėl 
Reglamento 24 straipsnio taikymo.   
 
Dėl Reglamento 6 straipsnio 1 punkto  taikymo  
 
Reglamentas priimtas siekiant suvienodinti kai k urias valstybių narių jurisdikciją ir teismo 
sprendimų pripažinimą reglamentuojančias taisykles ir taip panaikinti kliūtis patikimam vidaus rinkos 
veikimui. Reglamentu siekiama nustatyti ypač nuspėjamas jurisdikcijos taisykles, o tai apima tiek 
ieškovo gal imybę lengvai identifikuoti, į kurios valstybės teismą jis gali kreiptis, tiek atsakovo 
galimybę pagrįstai tikėtis ir numanyti, į kurios valstybės teismą jis gali būti patrauktas. Pagal šį 
principą jurisdikcija paprastai priklauso atsakovo nuolatinės gyven amosios vietos (juridinių asmenų 
buveinės vietos) teismui  (Reglamento 11 konstatuojamoji dalis, 2 straipsnio 1 dalis, 60 straipsnio 1 
dalies a) punktas). Reglamento 2 straipsnis yra imperatyvaus pobūdžio, todėl jurisdikcija šiuo 
pagrindu turi  būti visada prieinama, išskyrus keletą aiškiai įvardytų situacijų, kai jurisdikcija turėtų 
būti nustatoma ne tik pagal atsakovo gyvenamąją vietą, bet ir pagal kitą alternatyvų jurisdikcijos 
pagrindą, atsižvelgiant į glaudų ryšį tarp teismo ir bylos arba s iekiant padėti tinkamai vykdyti 
teisingumą ( ESTT 2005 m. kovo 1 d. sprendimo Owusu , C-281/02, ECLI:EU:C:2005:120, 37 
punktas ; Reglamento 12 konstatuojamoji dalis) . Reglamento nuostatos aiškinamos autonomiškai, 
atsižvelgiant į jo sistemą ir tikslus, o speci aliųjų jurisdikcijos taisyklių , leidžianči ų nukrypti nuo 
Reglamento 2 straipsnyje įtvirtinto imperatyvo, sąrašas yra baigtinis ir jos aiškintinos siaurai, 
neleidžiant jų aiškinti plačiau , nei nu statyta reglamente (žr. , pvz., 2009 m. liepos 16 d. ESTT 
sprendimo Zuid Chemie , C-189/08, ECLI:EU:C:2009:475 , 17 punktą; 2004  m. sausio 15  d. sprendimo 
Blijdenstein , C-433/01, ECLI:EU:C:2004:21 , 25 punktą ir kt.).  Tokį specialiųjų jurisdikcijos taisyklių 
aiškinimą suponuoja saugumo principas, pagal kurį specialiosios jurisdikcijos taisyklės turi būti 
aiškinamos taip, kad pakankamai informuotas atsakovas galėtų pagrįstai numatyti, kokiame kitame nei 
jo nuolatinės gy venamosios vietos teisme jam gali būti iškelta byla ( sprendimo Owusu  40 punktas; 
2006 m. liepos 13 d. s prendimo Reisch Montage , C-103/05, ECLI:EU:C:2006:471, 22 punktas) . 
Šioje byloje sprendžiamas klausimas dėl Reglamento 6 straipsnio 1 punkte įtvirtintos 
specialiosios jurisdikcijos taisyklės, pagal kurią valstybėje narėje gyvenančiam (turinčiam buveinę) 
asmeniui, kai toks asmuo yra vienas iš atsakovų, byla gali būti iškelta teismuose pagal bet kurio iš 
atsakovų  nuolatinę gyvenamąją vietą, jeigu reikalavima i yra taip glaudžiai susiję, kad yra tikslinga 
juos nagrinėti ir spręsti visus iš karto, siekiant išvengti atskirų teismo procesų metu priimtų sprendimų 
nesuderinamumo.  Nagrinėjamoje byloje kyla klausimas, ar ieškovo pareikštas actio Pauliana  
reikalavimas dėl atsakovo „Grand Go Group L imited“ ir atsakovo „ Brenalan Investments Limited “ 
2013 m. rugpjūčio 8 d., 2014 m. vasario 21 d. ir 2014 m. gegužės 19 d. sudarytų akcijų pirkimo –
pardavimo sutarčių, kurių pagrindu atsakovui „ Brenalan Investments Limited “, tikėtina, buvo perleista 
10 
atitinkamai 49 vnt., 30 vnt. ir 1500 vnt. atsakovo UAB „Grand Cru Airlines“ akcijų , ir reikalavimas 
pripažinti negaliojančia 2013 m. spalio 22 d. UAB „Grand Cru Airlines“ ir „Brenalan Investments 
Limited “ sudarytą akcijų pasiraš ymo sutartį  bei taikyti restituciją  atitinka Reglamento 6 straipsnio 1 
punkte įtvirtintos specialiosios jurisdikcijos taisyklės taikymo reikalavimus.  
ESTT nurodė, kad Reglamento 6 straipsnio 1 punkto tikslas yra padėti tinkamai vykdyti 
teisingumą, sumaži nti tuo pačiu metu vykstančių teismo procesų galimybę ir išvengti nesuderinamų 
teismo sprendimų galimybės, jei bylos būtų nagrinėjamos atskirai (2011 m. gruodžio 1 d. sprendimo 
Panier , C-145/10, ECLI:EU:C:2011:798,  77 punktas ). Siekiant taikyti Reglamento 6 straipsnio 1 
punkte įtvirtintą specialiosios jurisdikcijos taisyklę, tarp reikalavimų skirtingiems atsakovams turi būti 
ryšys. Ši specialiosios jurisdikcijos taisyklė  gali būti taikoma tais atvejais, kai reikalavimai , 
parei škiami keliems atsakovams , yra susiję bylos iškėlimo momentu, o ryšys tarp reikalavimų yra 
toks, kad reikalavimus tikslinga nagrinėti kartu siekiant išvengti nesuderinamų sprendimų , priimtų 
atskirtų teismo proceso metu , rizikos  (1988  m. rugsėjo 27  d. sprendimo Kalfelis , C-189/87, 
ECLI:EU:C:1988:459, 9–10 ir 12–13 punktai; 2007 m. spalio 11 d. sprendimo Freeport , C-98/06, 
ECLI:EU:C:2007:595,  39, 41, 54 punktai ). ESTT yra pažymėjęs, kad tam, jog sprendimai galėtų būti 
laikomi prieštaringais, nepakanka, kad ginčas būtų išspręstas skirtingai; dar reikia, kad  skirtingai būtų 
išspręsta ta pati faktinė ir teisinė situacija, t. y. skirtumas toje pačioje situacijoje pasireikštų de facto  ir 
de jure (2006  m. liepos 13  d. sprendimo Roche Nederland ir  kt., C-539/03, 2 6 punktas; sprendimo 
Freeport  40 punktas).  Taigi sutiktina su kasatoriaus argumentu, kad , siekiant pasinaudoti Reglamento 
6 straipsnio 1 punkte nurodyta specialiosios jurisdikcijos taisykle, ryšys tarp reikalavimų, pareikštų 
skirtingiems atsakovams , turi būti ne bet koks, o toks , kuris pateisintų reikalavimų nagrinėjimą kartu, 
kad būtų išvengta nesuderinamų teismų sprendimų priėmimo rizikos. Tai, ar ši sąlyga tenkinama 
kiekvienoje individualioje byloje , turi patikrinti nacionalinis teismas ( sprendimo  Kalfelis  12 punktas; 
sprendimo Freeport , 39 punktas; 2012 m. liepos 12 d. sprendimo Solvay , C-616/10, 
ECLI:EU:C:2012:445, 30 punktas ir kt. ), todėl tai kiekvienu atveju yra nacionalinio teismo vertinimo 
dalykas  ir diskrecija .  
Pirmuoju reikalavimu ieškovas siekia pripažinti negaliojančiomis ab initio  visas skolininko 
„Grand Go Group Limited“ ir „Brenalan Investments Limited“  sudarytas akcijų pirkimo –pardavimo 
sutartis . Ieškovas šias sutartis ginčija actio Pauliana  pagrindu, teig damas, kad sudarydamas šiuos 
sandorius skolininkas sumažino savo mokumą ir taip pažeidė ieškovo kaip kreditoriaus teises, todėl 
prašo taikyti restituciją ir priteisti skolininkui akcijų pirkimo –pardavimo  sutartimis perleistas akcijas. 
Lietuvos Aukščiausias is Teismas  yra suformavęs praktiką , kad actio Pauliana  paskirtis  ir tikslas yra 
kompensuojamasis, o sandorio pripažinimas negaliojančiu yra priemonė atkurti skolininko pažeistą 
mokumą ir sugrąžinti skolininką į ankstesnę padėtį, kad kreditoriaus reikalavimas galėtų būti 
nukreiptas į turtą, perduotą pagal skolininko sud arytą sandorį, jo vertę ar lėšas (žr. , pvz., Lietuvos 
Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2008 m. kovo 14 d. nutartį, priimtą 
civilinėje byloje BUAB ,,Spaudos magnatai” v. UAB ,,Sekundės redakcija” , bylos Nr. 3K-3-
176/2008; 2010 m. sausio 14 d. nutartį, priimtą civilinėje byloje G. E. v. S. T. ir kt. , bylos Nr. 3K -3-
99/2010 ). Teisėjų kolegijos vertinimu, ieškovo reikalavimai dėl atsakovų sudarytų akcijų pirkimo –
pardavimo sutarčių atitinka actio Pauliana  pagrindą ir tikslus, nes šių sandorių nuginčijimas turėtų 
įtakos skolininko „Grand Go Group Limited“  mokumui. Vis dėlto abiejų akcijų pirkimo –pardavimo 
sutarčių šalių registruotos buveinės vietos yra Kipro Respublikoje, todėl šis ginčas teismingas Kipro 
Respublikos teismams. Ieškovas negali remtis  2013 m. rugpjūčio 5 d. akcijų pirkimo –pardavimo  
sutarties 7.1 punkt u, kuriame nurodyta, kad ji sudaryta ir aiškintina pagal Lietuvos Respublikos 
įstatymus, nes nėra šios sutarties šalis, o pagal sutarties uždarumo principą sąlyga dėl jurisdikcijos gali 
sukelti padarinių tik šios sutarties sudarymui pritarusių šalių tarpusavio santykiams .  
Antrasis ieškovo reikalavimas – pripažinti negaliojančia akcijų pasiraš ymo sutartį, kurią, 
ieškovo teigimu, 2013 m. spalio 22 d. turėjo sudaryti  UAB „Grand Cru Airlines“  ir „Brenalan 
Investments Limited “. Kadangi vienos iš akcijų pasirašymo sutarties šalių buveinė yra Lietuvoje, šis 
11 
reikalavimas galėtų būti teismingas ir Liet uvos teismams, tačiau nagrinėjamoje byloje ieškovas 
pageidauja, kad Lietuvos teismuose būtų nagrinėjamas ne tik šis reikalavimas, bet kaip itin glaudžiai 
susiję būtų kartu nagrinėjami ir reikalavimai dėl akcijų pirkimo –pardavimo sutarčių pripažinimo 
negali ojančiomis, t. y. siekia šiuos reikalavimus nagrinėti kartu vienoje byloje. Pažymėtina, kad šis 
reikalavimas nukreiptas ne į ieškovo skolininko „Grand Go Group Limited“ sudarytų sandorių 
nuginčijimą, o į skolinių santykių su ieškovu neturinčių asmenų sudar yto sandorio ginčijimą. Taip pat 
pažymėtina , kad byloje iki šiol nėra pateikta ginčijama sutartis, todėl šios sutarties egzistavimas yra 
tik tikėtinas. Vis dėlto akcijų pasirašymo sutartimi yra tik įforminami ankstesni bendrovės akcininkų 
sprendimai. Pagal  ieškovo nurodomas aplinkybes akcijų pasirašymo sutartis, kurią prašoma pripažinti 
negaliojančia, buvo sudaryta padidinus UAB „Grand Cru Airlines“ įstatinį kapitalą. Taigi akcijų 
pasirašymo sutartimi įformintas ankstesnis akcininkų sprendimas padidinti įst atinį bendrovės kapitalą. 
Įstatinio kapitalo didinimas  savaime nepažeidžia ieškovo kaip vieno iš UAB „Grand Cru Airlines“  
akcininkų kreditoriaus teisių, nes bendrąja prasme įstatinio kapitalo didinimu sukuriami teigiami 
padariniai bendrovės akcininkams ir jų kreditoriams. Taigi, akivaizdu, kad šis ieškovo reikalavimas 
gali ir turi būti grindžiamas visai kitais teisiniais ir faktiniais pagrindais nei actio Pauliana . 
Atsižvelgiant į tai, teisėjų kolegijos vertinimu, objektyviai nėra būtinybės ieškovo reikalavimą 
pripažinti negaliojančiomis akcijų pirkimo –pardavimo  sutartis ir reikalavimą pripažinti negaliojančia 
akcijų pasirašymo sutartį nagrinėti kartu,  todėl nėra tenkinamas Reglamento 6 straipsnio 1 punkte 
nustatytos specialiosios jurisdikcijos taisy klės kriterijus, kad tarp reikalavimų turi egzistuoti toks 
glaudus ryšis, jog juos reikėtų nagrinėti kartu siekiant išvengti nesuderinamų teismų sprendimų, 
priimtų atskiruose teismo procesuose , rizikos. Be to, nors Reglamento 6 straipsnio 1 punkte įtvirtin ta 
sąlyga aiškiai  nenumato  būtinybės atskirai nustatyti, kad reikalavimas  pareikštas tik siekiant pašalinti 
jį iš ieškinį nagrinėti kompetentingo teismo jurisdikcijos ( sprendimo Freeport  51 punktas ; 2015 m. 
gegužės 21 d. s prendimo CDC Hydrogen Peroxide , C-352/13, ECLI:EU:C:2015:335, 28 punktas ), 
pagal nuosekliai formuojamą  ESTT praktiką Reglamento 6 straipsnio 1 punkte nustatyta taisyklė 
neturėtų būti taikoma taip, kad leistų ieškovui pateikti reikalavimą, nukreiptą prieš kelis atsakovus 
vien dėl to, ka d vienam ar keliems iš jų byla nebūtų iškelta buveinės vietos teisme , siekiant 
nukonkuruoti atsakovo buveinės vietos teismų jurisdikciją (žr., pvz., s prendimo CDC Hydrogen 
Peroxide  27 punktas; sprendimo Reisch Montage  32 punktas; sprendimo Painer  78 punktas). Teisėjų 
kolegija sutinka su Vilniaus apygardos teismo 2014 m. rugsėjo 11 d. nutartyje pateiktu vertinimu, kad 
ieškovas, patikslintu ieškiniu pateikdamas reikalavimą pripažinti negaliojančia 2013 m. spalio 22 d., 
tikėtina , UAB „Grand Cru Airlines“  ir „Brenalan Invenstments  Limited“ sudarytą akcijų pasirašymo 
sutartį ir kitus reikalavimus, kuriais prašoma panaikinti įrašus Juridinių asmenų registre, šiais 
reikalavimais siekia dirbtinai sukurti pageidaujamą bylos teismingumą Lietuvos Respublikos 
teismams ir taip atitraukti jurisdikciją iš atsakovų buveinės vietos – Kipro Respublikos teismų 
jurisdikcijos. Pagrindinis ieškovo reikalavimas reiškiamas actio Pauliana  pagrindu, todėl išsprendus 
šį reikalavimą, būtų įvykdyti ir išvestiniai reikalavimai dėl a kcijų pirkimo –pardavimo sutarčių 
pagrindu Juridinių asmenų registre atliktų įrašų, o reikalavimas dėl akcijų pasirašymo sutarties 
pripažinimo negaliojančia, kaip jau minėta, nelaikytinas glaudžiai susijusiu su actio Pauliana  
pagrindu reiškiamais reikalavim ais.   
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, teisėjų kolegijos vertinimu nagrinėjamoje byloje nėra 
tenkinamos Reglamento 6 straipsnio 1 punkte įtvirtintos specialiosios jurisdikcijos taisyklės taikymo 
sąlygos, todėl Lietuvos Respublikos teismai šiuo pagrindu  neturi jurisdikcijos nagrinėti byloje 
pareikštų reikalavimų kartu. Ši išvada neužkerta kelio ieškovui Lietuvos teismuose atskirai pareikšti 
reikalavimo dėl akcijų pasirašymo sutarties pripažinimo negaliojančia, jei jis tokį savo teisių gynimo 
būdą laikys tinkamu.   
 
Dėl prašymo kreiptis į ESTT prejudicinio sprendimo  
 
12 
Atsakovas UAB „Grand Cru Airlines“ kasaciniame skunde prašo, teismui kilus abejonių dėl 
Reglamento 6 straipsnio 1 punkto aiškinimo , pasinaudoti teise kreiptis į ESTT su prašymu priimti 
prejudicinį sprendimą.  Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 267 straipsnio 3 dalį, 
Europos Sąjungos  teisės akto aiškinimo klausimui iškilus valstybės narės teisme, kurio sprendimas 
pagal nacionalinę teisę negali būti toliau apskundžiamas te ismine tvarka, šis teismas turi kreiptis į 
ESTT. Taigi SESV numato pareigą galutinės instancijos teismui kreiptis prejucinio sprendimo, kai 
nagrinėjant bylą kyla ES teisės aiškinimo klausimas, tačiau ši pareiga  nėra absoliuti. Galutinės 
instancijos teismas  gali nesikreipti prejudicinio sprendimo, kai ESTT savo praktikoje jau yra 
išaiškinęs iš esmės identišką klausimą panašioje byloje ( 1963 m. kovo 27 d. sprendimas  Da Costa , 
sujungtos e bylos e 28, 29 ir 30/62 , ECLI:EU:C:1963: 6). ESTT yra nurodęs, kad nacional iniai galutinės 
instancijos teismai neprivalo kreiptis prejudicinio sprendimo, kai analogišku klausimu ESTT jau 
išaiškino Europos Sąjungos teisę, kai šiuo klausimu praktika nusistovėjusi ir aiški net ir ne dėl visiškai 
tapačios teisės problemos, kai pats a titinkamos Europos Sąjungos teisės akto nuostatos aiškumas 
neleidžia abejoti jos turiniu, todėl nekyla kreipimosi poreikio (1982 m. spalio 6 d. sprendimas CILFIT, 
C-283/81 , ECLI:EU:C:1982:335) . 
Prejudicinio  sprendimo procedūra nėra nacionalinės bylos šalies kreipimosi į ESTT  priemonė 
ir bylos šalies  tvirtinimo apie iškilusį Europos Sąjungos teisės klausimą nepakanka SESV 267 
straipsnio taikymo prasme ( sprendimo CILFIT  9 punktas), todėl toks šalies tvirtinimas teismo 
neįpareigoja, tačiau dėl proceso šalių prašymų teismas turi motyvuotai atsakyti procesiniame 
sprendime. Vis dėlto, teisėjų kolegijos vertinimu , ESTT yra suformavęs praktiką dėl Reglamento 6 
straipsnio 1 punkto aiškinimo, šios taisyklės taikymo atvejų ir kriterijų, kuriais vadovaujantis 
nacionaliniai teismai turi įvertinti, ar taisykle galima pasinaudoti konkrečioje byloje, ši praktika 
išsamiai a ptarta ankstesnėje nutarties dalyje. ESTT suformuota praktika yra nuosekli ir nagrinėjamoje 
byloje teismui nekyla abejonių dėl Reglamento 6 straipsnio 1 punkto aiškinimo. ESTT savo praktikoje 
yra pabrėžęs, kad nacionalinis teismas kiekvienu individualiu at veju turi patikrinti ir įvertinti, ar yra 
tenkinamos  Reglamento 6 straipsnio 1 punkte nustatytos specialiosios jurisdikcijos taisyklės taikymo 
sąlygos ir teisėjų kolegija tokį vertinimą atliko.  
Atsižvelgiant į tai, teisėjų kolegijos vertinimu, nagrinėjamoje byloje nekyla pareiga kreiptis į 
ESTT prejudicinio sprendimo.  
  
Dėl Reglamento 24 straipsnio  taikymo  
 
Atsiliepime į kasacinį skundą atsakovas „Grand Go Group Limited “ nurodo, kad  neketino 
sudaryti 2014 m. vasario 21 d. ir 2014 m. gegužės 19 d. akcijų pirkimo –pardavimo sutarčių , apie jų 
sudarymą jam nėra žinoma ir jis  yra pateikęs Vilniaus apygardos teismui ieškinį (civilinėje byloje 
Nr. e2-4591 -781/2015), kuriuo prašo pripažinti šias sutartis negaliojančiomis (nesudarytomis) . 
Atsakovo teigimu, jo sutikimas su Lietuvos teismų jurisdikcija nagrinėjamoje byloje turėtų būti 
vertinamas kaip atskiras Reglamento 24 straipsnyje įtvirtintas pagrindas laikyti, kad ginčas yra 
teismingas Lietuvos Respublikos teismams.  
Reglamento 24 straips nyje nu statyta, kad , be jurisdikcijos, kylančios iš kitų šio reglamento 
nuostatų, jurisdikciją turi valstybės narės teismas, į kurį atvyksta atsakovas. Ši taisyklė netaikoma, 
jeigu atsakovas atvyksta į teismą dėl jurisdikcijos užginčijimo arba jeigu pagal 22 straipsnį kitas 
teismas turi išimtinę jurisdikciją. Reglamento 24 straipsnyje įtvirtinta taisyklė taikoma visose bylose, 
kuriose teismo jurisdikcija neatsiranda kitų reglamento nuostatų pagrindu (2010 m. gegužės 20 d. 
sprendimo ČPP Vienna Insurance Grou p, C-111/09, ECLI:EU:C:2010:290, 21 ir 29 punktai) . Minėta 
nuostata reglamentuojamas teismo proceso metu įvykstantis tylus ginčo šalių susitarimas dėl teisės  
suteikti jurisdikciją nagrinėti ginčą teismui, kuris jos neturi pagal įprastines jurisdikcijos taisykles, kai 
viena iš šalių pareiškia tokiame teisme ieškinį, o kita (kitos) atvyksta į teismą ir jame ginasi dėl 
reikalavimo esmės. Teisėjų kolegija pažymi, kad nagrinėjamoje byloje atsakovu yra patrauktas ne 
13 
vien į teismą atvykęs  „ Grand Go Group Limited “, bet ir kitas Kipro Respublikoje buveinę turintis 
juridinis asmuo –  „Brenalan Investments Limited“ . Byloje pareikšto reikalavimo dėl visų „Grand Go 
Group L imited “ ir „Brenalan Investments Limited“  sudarytų  UAB „Grand Cru Airlines“  akcijų 
pirkimo –pardavimo sutarčių pripažinimo negaliojančiomis ab initio  išsprendimas neabejotinai turėtų 
tiesioginę įtaką atsakovo „Brenalan Investments Limited “ teisėms ir inter esams, galimai pažeistų šio 
atsakovo teises. Atsakovas „Brenalan Investments Limited“  nebuvo ir nėra išreiškęs savo sutikimo dėl 
Lietuvos teismų jurisdikcijos nei tiesiogiai, nei, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 44/2001 24 
straipsnį, atvykdamas į teismą. Atsižvelgiant į tai, nagrinėjamoje byloje nėra pagrindo konstatuoti 
esant visų bylos šalių numanomą (tylų) susitarimą perduoti bylą nagrinėti Lietuvos teismams, 
priešingas vertinimas galimai paneigtų Reglamento pamatinį siekį nustatyti ypač nuspėja mas 
jurisdikcijos taisykles, nes vienas iš atsakovų byloje negalėtų pagrįstai numatyti, kokiame kitame nei 
jo nuolatinės gyvenamosios vietos teisme jam gali būti iškelta byla . 
 
Kiti kasacinio skundo ir atsiliepimų į jį argumentai vertintini kaip neturintys  reikšmės 
vienodos teismų praktikos formavimui bei apskųstos teismo nutarties teisėtumui, todėl teisėjų kolegija 
dėl jų nepasisako.  
 
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, vadovaudamasi 
Lietuvos Respublikos civilinio proces o kodekso 359 straipsnio 1 dalies 3 punktu, 362 straipsnio 1 
dalimi,  
 
n u t a r i a :  
 
Panaikinti Lietuvos apeliacinio teismo 2014 m. lapkričio 13 d. nutartį ir palikti galioti Vilniaus 
apygardos teismo 2014 m. rugsėjo 11 d. nutartį.  
Ši Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nutartis yra galutinė, neskundžiama ir įsiteisėja nuo 
priėmimo dienos.  
 
 
Teisėjai          Gražina Davidonienė  
 
 
Birutė Janavičiūtė  
 
 
Sigita Rudėnaitė