Civilinė byla Nr. e3K-3-149-969/2021  
Teisminio proceso Nr. 2-58-3-00040 -2020 -6 
Procesinio sprendimo kategorijos:  3.6.1.1; 
3.6.1.2  
                 (S) 
 
 
LIETUVOS AUKŠČIAUSIASIS TEISMAS  
 
N U T A R T I S  
LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU  
 
2021 m. birželio  3 d. 
Vilnius  
 
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš teisėjų 
Danguolės Bublienės, Artūro Driuko, Gedimino Sagačio ( kolegijos pirmininkas ir pranešėjas),  
teismo posėdyje kasacine rašytinio proceso tvarka  išnagrinėjo civilinę bylą pagal  ieškov ų A. 
C., M. C.  kasacin į skund ą dėl Lietuvos apeliacinio  teismo 2020  m. rugsėjo 3  d. nutarties  peržiūrėjimo 
civilinėje byloje pagal ieškov ų A. C. , M. C.  ieškinį atsakov ei Suomijos įmonei  „Saga Furs Oyj “ dėl 
įkeitimo teisės pripažinimo pasibaigusia, tretieji asmenys I. C ir R. C. 
 
Teisėjų kolegija  
 
n u s t a t ė :  
 
I. Ginčo esmė  
 
1. Kasacinėje byloje sprendžiama dėl teisės normų, reglamentuojančių tarpvalstybinės civilinės 
bylos jurisdikciją , aiškinimo ir taikymo . 
2. Tarp ieškovų ir atsakov ės Suomijos įmonės  2019 m. rugsėjo 4 d. buvo sudarytos sutartys dėl 
avansinių mokėjimų už jauniklius ir kailius per 2019 –2020 m. žvėrelių auginimo sezoną (toliau 
ir – Išankstinio finansavimo sutartys). Tą pačią dieną sudarytais sutartinio įkeitimo sandoriais 
buvo užtikrintas prievolių pagal Išankstinio finansavimo sutartis įvykdymas. Išankstinio 
finansavimo sutarčių pagrindu  atliktais avansiniais mokėjimais atsakov ė yra išmokėj usi ieškovui 
A. C.  426 674 Eur, o ieškovui M. C.  – 426 505 Eur.  
3. Ieškovai A . C. ir M. C. kreipėsi į teismą, prašydami pripažinti pasibaigusia įkeitimo teisę pagal 
notarės patvirtintą sutartinio įkeitimo sandorį tarp ieškovo A . C. ir jo sutuoktinės I . C. bei 
atsakov ės Suomijos įmonės  „Saga Furs Oyj “, kuriuo įkeistas kilnojamųjų daiktų kompleksas – 70 
000 vienetų audinių; pripažinti pasibaigusia įkeitimo teisę pagal notarės patvirtintą sutartinio 
įkeitimo s andorį tarp ieškovo M . C. ir jo sutuoktinės R . C. bei atsakov ės Suomijos įmonės  „Saga 
Furs Oyj “, kuriuo įkeistas kilnojamųjų daiktų kompleksas – 70 000 vienetų audinių.  
 
II. Pirmosios ir apeliacinės instancijos teismų procesinių sprendimų esmė  
 

 2  
4. Šiaulių apygardos teismas ieškovų ieškinį atsakov ei dėl įkeitimo teisės pripažinimo pasibaigusia 
palik o nenagrinėt ą. 
5. Teismas nustatė, kad abiejų Išankstinio finansavimo sutarčių 7 straipsnyje nustatyta, jog šalys 
susitarė, kad šiai sutarčiai yra taikomi Su omijos Respublikos įstatymai. Visi iš šios Išankstinio 
finansavimo sutarties kylantys arba su ja susiję ginčai sprendžiami išimtinai Vant os apygardos 
teisme, Suomijoje, išskyrus atvejus, kai atsakov ės pageidavimu byla perduodama nagrinėti kitam 
kompetentingos jurisdikcijos teismui. Šalių g inčas yra kilęs dėl tinkamo ieškovų prievolių 
įvykdymo pagal Išankstinio finansavimo sutartis.  Ieškovai ieškinį pareiškė pagal sutarties 
įvykdymo vietą. Teismas nusta tė, kad bylą būtų galima  nagrinėti  tuo atveju, jei atsakov ė būtų 
sutik usi perduoti bylą nagrinėti kitam teismui, nei nurodyta šalių sudarytose sutartyse.   
6. Atsižvelgiant į tai, kad ginčo šalys buvo susitarusios, jog visi ginčai, kylantys iš Išankstinio 
finansavimo sutarties , sprendžiami išimtinai Vant os apygardos teisme (Suomijoje ), ieškovų 
ieškinys nėra teismingas Lietuvos Respublikos teisma ms. 
7. Lietuvos apeliacinis teismas, išnagrinėjęs bylą pagal ieškovų A . C. ir M. C. atskiruosius skundus, 
2020 m. rugsėjo 3 d. nutartimi pirmosios instancijos teismo nutartį paliko nepakeistą.  
8. Teismas nustatė, kad ieškovai, turintys nuolatinę gyvenamąją vietą Lietuvos Respublikoje, 
pareiškė ieškinį atsakov ei juridiniam asmeniui, kurio bu veinė yra  Suomijos Respublikoje. Tiek 
ieškovai, tiek atsakov ė yra Europos Sąjungoje veikiantys subjektai, ginčas kyla iš tarp šalių 
susiklosčiusių komercinių santykių, todėl teismingumo klausimui spręsti yra aktualios 
2012  m. gruodžio 12 d. Europos Parlame nto ir Tarybos Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl 
jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo OJ L 
351 (toliau – Reglamentas „Briuse lis I bis “) nuostatos .  
9. Tarp ieškovų ir atsakov ės buvo sudarytos dvi iš esmės identiškos Išankstinio finansavimo 
sutartys, pagal kurias ieškovai įsipareigojo pat iekti atsakov ei tam tikrą  kiekį tinkamos kokybės 
žvėrelių kailių, o atsakov ė už perduodamas prekes įsipareigojo atsiskaityti avansiniais 
mokėjim ais. Šalys sulygo, kad visi iš Išankstinio finansavimo sutarčių kylantys arba su jomis 
susiję ginčai sprendžiami išimtinai Vant os apygardos teisme, Suomijos Respublikoje, išskyrus 
atvejus, kai atsakov ės pageidavimu byla perduodama nagrinėti kitam kompetent ingam teismui. 
Byloje nėra ginčo dėl to, kad šalių sudaryti susitarimai dėl jurisdikcijos atitinka j oms keliamus 
formos reikalavimus, nustatytus Reglamento „ Briuse lis I bis“ 25 straipsnio 1 dalies a punkte, taip 
pat tarp šalių kilęs ginčas nepatenka į drau dimo, vartojimo arba darbo teisinius santykius, šalys 
neginčija paties susitarimo dėl jurisdikcijos, taigi, jis yra galiojantis ir privalomas šalims.  
10. Teismas nusprendė, kad šalys Išankstinio finansavimo sutartyse sulygo, jog visi iš šių sutarčių 
kylantys arba su jomis susiję ginčai sprendžiami išimtinai Vant os apygardos teisme, Suomijos 
Respublikoje. Taigi, ši sąlyga apima visus teisinius santykius tarp šalių, kylančius iš minėtų 
sutarčių, taip pat ir kitus teisinius santykius, kurie yra susiję su minėtomis sutartimis. Ieškovų 
keliamas ginčas dėl įkeitimo teisės pasibaigimo turi būti vertinamas kaip susijęs su šalių 
Išankstinio finansavimo sutartimis, todėl jis patenka į šiose sutart yse įtvirtinto susitarimo dėl 
jurisdikcijos taikymo sritį.   
 
III. Kasa cinio skund o ir atsiliepim o į jį teisiniai argumentai  
 
11. Ieškova i A. C., M. C. kasaciniu skundu  prašo  panaikinti Šiaulių apygardos teismo 2020 m. 
balandžio 6 d. ir 2020 m. gegužės 6 d. nutartis civilinėje byloje Nr. e2 -398-569/2020 ir Lietuvos 
apeliacinio teismo 2020 m. rugsėjo 3 d. nutartį civilinėje byloje Nr. e2 -986-790/2020 ir perduoti 
bylą pagal jų ieškinį atsakov ei Suomijos įmonei  „Saga Furs Oyj “ dėl įkeitimo teisės pripa žinimo 
pasibaigusia nagrinėti iš esmės pirmosios instancijos teismui . Kasacinis skundas yra grindžiamas 
tokiais  argumentais : 
 3  
11.1.  Pirmosios ir apeliacinės  instancij os teismai  pažeidė  Reglamento  „Briuse lis I  bis“ 
29 straipsnio 1 ir 3 dalis.  Nustatant bylos teismingumą , paaiškėjo, kad nors šalys susitarė dėl 
teritorinio bylos teismingumo, tačiau kreditor ė (atsakov ė) kreipėsi į Lietuvos Respublikoje 
veikiantį įgaliotą subjektą (no tarą) tam, kad šis išduotų vykdomuosius įrašus dėl skolos pagal 
Išankstinio finansavimo sutartis išieškojimo iš ieškovų, nukreip damas  išieškojimą į įkeistą 
turtą. Aplinkybė, kad kreditor ė (atsakov ė) kreip ėsi į Lietuvos Respublikoje veikiantį notarą, 
prašydama  išduoti vykdomuosius įrašus dėl skolos išieškojimo iš ieškovų, nukreipiant 
išieškojimą į jos naudai įkeistą turtą, reiškia, kad ji inicijavo ginčą, kuris prilyginamas 
teisminiam ginčui  pagal  Reglament ą „Briuse lis I bis“. Notaro įformintas vykdomasis įrašas 
pagal Lietuvos Respublikos teisę laikomas vykdomuoju dokumentu, t. y. tokiu, kuris savaime 
gali būti vykdomas.  
11.2. Notaro atliktas vykdomasis įrašas įgyja teismo sprendimo galią ir yra vykdomasis 
dokumentas, kurio pagrindu skolos išieškojimas vyksta ne tik iš įkeisto turto, bet ir iš 
neįkeisto turto (tuo atveju, jeigu realizavus įkeistą turtą jo vertės neužteko visai skolai ir 
vykdymo išlaidoms padengti), atsakov ės kreipimasis į Lietuvos Respublikoje veikiantį 
notarą dėl vykdomojo įrašo išdavimo pripažintinas teismo procesu  Reglamento  
„Briuse lis I bis“ 29 straipsnio prasme, o notaro atliktas vykdomasis įrašas pripažintinas 
teismo sprendimu pagal šį reglamentą.  
11.3. Kreditoriaus kreipimasis dėl priverstinio skolos išieškojimo į Lietuvos Respublikos teis ės 
aktais įgaliotą asmenį – notarą – yra tinkama ir pakankama priemonė kreditoriui užsitikrinti 
priverstinį skolos išieškojimą tiek iš įkeisto, tiek iš neįkeisto skolininko turto (jei toks 
kreditoriaus reikalavimas yra pagrįstas). Jeigu būtų pritarta pirmo sios ir apeliacinės  
instancij os teismų pozicijai, kad šiuo atveju šalių ginčas, kilęs dėl įsipareigojimų pagal 
Išankstinio finansavimo sutartis ir sutartinį įkeitimą, yra teismingas Suomijos Respublikos 
teismui, tai galima situacija, kai , esant išduotiems ir galiojantiems vykdomiesiems įrašams 
dėl skolos pagal Išankstinio finansavimo sutartis išieškojimo, Suomijos Respublikos teisme 
būtų iškeliama nauja byla tarp tų pačių šalių, dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu 
(įsipareigojimų pagal Išankstinio fi nansavimo sutartis ir sutartinį įkeitimą vykdymo).  
12. Atsakov ė Suomijos įmonė  „Saga Furs Oyj “ atsiliepime į apeliacinį skundą prašo  atmesti ieškovų 
kasacinį skundą kaip nepagrįstą . Atsiliepimas į kasacinį skundą yra grindžiamas tokiais 
argumentais:  
12.1. Ieškov ų prievolė sumokėti skolą pagal Išankstinio finansavimo sutartis yra pagrindinė 
prievolė, kurios vykdymo sąlygos, terminai, dydis, ginčų dėl jos sprendimo vieta, jai taikytina 
teisė ir kitos nuostatos yra nurody ti Išankstinio finansavimo  sutartyse.  
12.2. Nėra jokio pagrindo teigti, kad notaro vykdomasis įrašas gali būti prilyginamas teismo 
procesui. Toks aiškinimas paneigtų tiek pagrindinius civilinio proceso principus (p avyzdžiui , 
res judicata  (galutinis teismo sprendimas) principas ir jo pasekmės), tiek teisminės valdžios 
ir kitų institucijų ar specialias funkcijas vykdančių asmenų įgaliojimų atribojimą.  
12.3. Atsakov ė pradėjo priverstinio vykdymo pagal maksimalaus įkeitimo sutartis veiksmus 
Lietuvoj e, t. y. kreipėsi į Lietuvo je veikiantį  notarą ne dėl  to, kad panoro atsisakyti sutartinio 
teismingumo, o todėl, kad maksimalaus įkeitimo sutartys buvo sudarytos pagal Lietuvos 
teisę, įregistruotos Hipotekos registre  ir tokių prievolių užtikrinimo instrumentų vykdymas 
turėjo vykti pagal Lietuvos teisę. Net hipotetiškai nėra įmanoma situacija, kad  atsakov ė 
galėtų kreiptis į Suomijos notarą ar Suomijos teismus dėl išieškojimo pagal maksimalaus 
įkeitimo sutartis.  
12.4.  Suomijos Vant os teisme yra  pradėta civilinė byla pagal Suomijos įmonės „ Saga Furs Oyj “ 
ieškinį ieškovams dėl skolos, netesybų ir kitų mokėtinų sumų pagal Išankstinio finansavimo 
sutartis priteisimo. Tuo atveju, jei ieškovai matytų reglamente nustatyt us pagrind us nutraukti  
šią bylą Suomijos teismuose, jie turėtų atitinkamus argumentus teikti ne Lietuvos teismams 
(ir tikrai ne kasacin iam teismui ), o būtent Suomijos teismams.  
 4  
 
Teisėjų kolegija  
 
k o n s t a t u o j a :  
 
IV. Kasacinio teismo argumentai ir išaiškinimai  
 
Dėl lis pendens  taisyklės taikymo  
 
13. Ieškov ai kasaciniame skunde kelia klausimą dėl Reglamento „Briuse lis I bis“ 29 straipsnyje 
nustatytos lis pendens  taisyklės taikymo  nagrinėjamoje byloje . Jų nuomone, teismai pažeidė 
Reglamento „ Briuse lis I bis“ 29 straipsnio 1 ir 3 dalis. Nors šalys susitarė dėl teritorinio bylos 
teismingumo, tačiau kreditor ė (atsakov ė) savo iniciatyva kreipėsi į Lietuvos Respublikoje 
veikiantį įgaliotą subjektą (notarą) tam, kad šis išduotų vykdomuosi us įrašus dėl skolos pagal 
Išankstinio finansavimo sutartis išieškojimo iš ieškovų, nukreip damas  išieškojimą į įkeistą turtą. 
Aplinkybė, kad kreditor ė (atsakov ė) kreip ėsi į Lietuvos Respublikoje veikiantį notarą, reiškia, 
kad ji inicijavo ginčą, kuris laikomas  teismini u ginču pagal Reglament ą „Briuse lis I bis“.  Todėl, 
ieškov ų nuomone , civilinė byla pagal ieškov ų ieškinį dėl įkeitimo teisės pripažinimo pasibaigusia 
yra teisminga Lietuvos Respublikos teismams.  
14. Teisėjų kolegija , pasisakydama dėl  kasaciniame skunde nurodom ų argumentų , pažymi, kad 
ieškov ai neginčija apeliacinės instancijos teismo nutarties motyvų dėl Išankstinio finansavimo 
sutart yse sudaryto susitarimo dėl ginčo jurisdikcijos aiškinimo bei Reglamento „Briuse lis I bis“ 
25 straipsni o, reglamentuojančio susitarimą dėl jurisdikcijos, taikymo. Ieškov ai kasaciniame 
skunde kelia klausimą tik dėl Reglamento „Briuse lis I bis“ 29 straipsnyje reglamentuojamos lis 
pendens  taisyklės taikymo  ir teigia , kad teismai turėjo remtis šia taisykle, spręsdami ginčo 
jurisdikcijos klausimą . Kasacinio nagrinėjimo dalykas yra kasatoriaus kasaciniame skunde 
nurodyti motyvuoti kasacijos pagrindai (Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2014 m. lapkričio 12 d. 
nutartis civilinėje byloje Nr. 3K -3-485/2014). Todėl teisėjų kolegija, atsižvelgdama į kasacini u 
skund u nustatytas kasacinio bylos nagrinėjimo ribas, pasisako dėl kasaciniame skunde keliamo 
teisės aiškinimo ir taikymo klausimo.  
15. Ieškov ai, argumentuodam i, kad teismai turė jo taikyti Reglamento „Briuse lis I bis“ 29 straipsnio 
nuostatas, teigia, jog  atsakovės kreipimasis į notarą dėl vykdomojo dokumento išdavimo yra 
laikomas teismini u ginčo nagrinėjimu pagal Reglamentą „Briuse lis I bis“.  
16. Reglamento „Briuse lis I bis“ 29 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad nedarant poveikio 31 straipsnio 
2 dalies nuostatoms, jeigu skirtingų valstybių narių teismuose pradedamas procesas bylose tarp 
tų pačių šalių dėl to paties dalyko ir tuo pačiu pagrindu, bet kuris teismas, į kurį kreip tasi vėliau, 
savo iniciatyva sustabdo bylos nagrinėjimą, kol bus nustatyta teismo, į kurį kreiptasi pirmiausia, 
jurisdikcija. Šio straipsnio trečioje dalyje reglamentuojama, kad jeigu nustatoma teismo, į kurį 
buvo kreiptasi pirmiausia, jurisdikcija, bet ku ris kitas teismas nei teismas, į kurį buvo kreiptasi 
pirmiausia, atsisako jurisdikcijos to teismo naudai.  Taigi, sprendžiant dėl Reglamento „Briuse lis 
I bis“ 29 straipsnio nuostatų taikymo, reikia nustatyti, kaip jose yra suprantama teismo sąvoka.  
17. Reglamente „Briuse lis I bis“ nėra pateikta teismo sąvoka. Reglamento „Briuse lis I bis“ 
3 straipsnyje nustatyta, kad šiame reglamente sąvoka „teismas“ apima šias institucijas, jei jos turi 
jurisdikciją nagrinėti bylas, patenkančias į šio reglamento taikymo sritį: a) Vengrijoje – 
nagrinėjant bylas dėl mokėjimo reikalavimų ( fizetési meghagyásos eljárás ) supaprastinto proceso 
tvarka – notarai ( közjegyző ) b) Švedijoje – nagrinėjant bylas dėl mokėjimo reikalavimų 
(betalningsföreläggande ) ir pagalbos ( handräckning ) supaprastinto proceso tvarka – išieškojimo 
tarnyba ( Kronofogdemyndigheten ). Tik šios  Reglamento „ Briuse lis I bis“ 3  straipsnyje nurodytos 
 5  
nacionalinės  institucijos, kurios pagal savo atliekamas pagrindines funkcijas nėra teisma s, yra 
laikom os teismu Reglament o „Briuse lis I bis“ taikymo prasme  (Dickinson, A.; Lein,  E. The 
Brussels I Regulation Recast . Oxford University Press (2015), p. 111).  
18. Tačiau klaus imas , ar notaras, atliekantis jam priskirtas funkcijas, gali būti laikomas „teismu“ , yra 
spręstas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje.  
19. Europos Sąjungos Teisingumo Teismas 2017 m. kovo 9 d. sprendime byloje Pula Parking d.o.o. 
prieš Sven Klaus Tederahn , C‑551/15, spr endė  klausimą, ar Kroatijoje notarai, naudodamiesi 
jiems pagal nacionalinę teisę suteiktais įgaliojimais per priverstinio vykdymo procedūras, per 
kurias remiamasi „autentišku dokumentu“, priskirtini prie sąvokos „teismas“, kaip  ji suprantama 
pagal Reglamentą „Briuse lis I bis “. Teismas šioje byloje nustatė, kad , atsižvelgiant į Reglamentu 
„Briuse lis I bis“ siekiamus tikslus, sąvoka „teismas“ pagal šį reglamentą turi būti aiškinama 
atsižvelgiant į būtinybę leisti valstybių narių n acionaliniams teismams nustatyti sprendimus, 
kuriuos priėmė kitų valstybių narių teismai, ir sparčiai, kaip reikalaujama pagal šį reglamentą, 
tokius sprendimus vykdyti. Iš tikrųjų tarpusavio pasitikėjimo principo laikymasis vykdant 
teisingumą Sąjungos vals tybėse narėse, kuriuo pagrįstas šio reglamento taikymas, be kita ko, 
reiškia, kad teismo sprendimai, kuriuos prašoma vykdyti kitoje valstybėje narėje, turėjo būti 
priimti vykstant teismo procesui, per kurį užtikrinamas nepriklausomumas ir nešališkumas, tai p 
pat laikomasi rungimosi principo (54  par.). Atitinkamai teismas nusprendė, kad Reglamentą 
„Briuse lis I bis“ reikia aiškinti taip, kad Kroatijoje notarai, naudodamiesi jiems pagal nacionalinę 
teisę suteiktais įgaliojimais per priverstinio vykdymo procedūras, per kurias remiamasi 
„autentišku dokumentu“, nepriskirtini prie sąvokos „teismas“, kaip ji suprantama pag al minėtą 
reglamentą (59  par.). Tokios teisės aiškinimo praktikos laikomasi ir teisės doktrinoje (Mantovani , 
M. (2019) . Notaries and their debt -collection writs under the Brussels Ia Regulation. A difficult 
characterisation, Journal of Private Internationa l Law , 15:2, 393 –417).  
20. Teisėjų kolegija, atsižvelgdama į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo formuojamą praktiką, 
daro išvadą, kad ta aplinkybė, jog šiuo atveju kreditor ė (atsakov ė) savo iniciatyva kreipėsi į 
Lietuvos Respublikoje veikiantį įgaliotą subjekt ą (notarą) tam, kad šis išduotų vykdomuosius 
įrašus dėl skolos pagal Išankstinio finansavimo sutartis išieškojimo iš ieškovų, negali būti laikoma 
teismini u procesu  pagal Reglamento „Briuse lis I bis“ 29 straipsnį . Atitinkamai tokios išvados 
nekeičia ir ieškovų kasaciniame skunde nurodomi argumentai, kad notaro įformintas vykdomasis 
įrašas yra laikomas vykdomuoju dokumentu.  
21. Apibendrin dama  teisėjų kolegija nusprendžia, kad bylą nagrinėję teismai teisingai sprendė tarp 
šalių kilusio ginčo jurisdikcijos klau simą, todėl ieškov ų kasacinis skundas atmestina s kaip 
nepagrįstas.  
 
Dėl bylinėjimosi išlaidų  
 
22. Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso (toliau – ir CPK ) 93 straipsnio 1 dalyje nustatyta, 
kad šaliai, kurios naudai priimtas sprendimas, jos turėtas bylinėjimosi išlaidas teismas priteisia iš 
antrosios šalies, nors ši ir būtų atleista nuo bylinėjimosi išlaidų mokėjimo į valstybės biudžetą. 
Pagal CPK 98 straipsnio 1 dalį šaliai, kurios naudai priimtas sprendimas, teismas priteisia iš 
antrosios šalies išlaidas už advokato ar advokato padėjėjo, dalyvavusių nagrinėjant bylą, pagalbą, 
taip pat už pagalbą rengiant procesinius dokumentus ir teikiant konsultacij as.  
23. Atsakovė prašė priteisti bylinėjimosi išlaidų, patirtų kasaciniame teisme, atlyginimą (1925 Eur).  
Prašoma priteisti suma neviršija Rekomendacijų dėl civilinėse bylose priteistino užmokesčio už 
advokato ar advokato padėjėjo teikiamą pagalbą maksimalaus  dydžio, patvirtintų Lietuvos 
Respublikos teisingumo ministro 2004 m. balandžio 2 d. įsakymu Nr. 1R -85 ir Lietuvos advokatų 
tarybos 2004 m. kovo 26 d. nutarimu „Dėl Rekomendacijų dėl civilinėse bylose priteistino 
užmokesčio už advokato ar advokato padėjėjo  teikiamą pagalbą maksimalaus dydžio 
 6  
patvirtinimo“, (redakcija, galiojanti nuo 2015 m. kovo 20 d.) 7, 8.14 papunkčiuose nustatyto 
dydžio.  Todėl atsakov ės prašymas dėl bylinėjimosi išlaidų atlyginimo priteisimo tenkintinas ir jai 
iš ieškovų lygiomis dalimis  priteistina po 962,50 Eur . 
24. Pagal Lietuvos Aukščiausiojo Teismo 2021 m. gegužės 24 d. pažymą apie išlaidas, susijusias su 
procesinių dokumentų įteikimu, kasacinis teismas patyrė 10,82 Eur tokių išlaidų. Atmetus 
kasacinį skundą šių bylinėjimosi išlaidų atly ginimas valstybei priteistinas iš ieškovų lygiomis 
dalimis po 5,41 Eur (CPK 79 straipsnis, 88 straipsnio 1 dalies 3 punktas, 92 straipsnis, 96 
straipsnio 2 dalis).  
 
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, vadovaudamasi 
Lietuvos Respublikos civilinio proceso kodekso  359 straipsnio 1 dalies 1 punktu, 362  straipsnio 
1 dalimi,  
 
n u t a r i a :  
 
Lietuvos apeliacinio teismo 2020 m. rugsėjo 3 d. nutartį palikti nepakeistą.  
Priteisti iš ieškovų A . C. (a. k. duomeny s neskelbtini ) ir M . C. (a. k. duomenys neskelbtini ) 
lygiomis dalimis atsakov ės Suomijos įmonės  „Saga Furs Oyj “ (juridinio asmens kodas 01154116 ) 
naudai 1925 Eur (po 962,50 Eur) (devynis šimtus šešiasdešimt du Eur 50 ct)  kasaciniame teisme 
patirtų bylinėji mosi išlaidų atlyginimo.  
Priteisti iš ieškovų A. C. (a. k. duomenys neskelbtini ) ir M .  C. (a. k. duomenys neskelbtini ) 
lygiomis dalimis valstybės naudai 10,82 Eur (po  5,41 Eur) (penkis Eur 41 ct) kasaciniame teisme 
patirtų procesinių dokumentų siuntimo išlaidų atlyginim o. Valstybei priteista suma mokėtina į 
Valstybinės mokesčių inspekcijos prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (j.  a. k. 188659752) 
biudžeto pajamų surenkamąją sąskaitą,  įmokos kodas – 5660.  
Ši Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nutartis yra galutinė, neskundžiama ir įsiteisėja nuo 
priėmimo dienos.  
 
 
Teisėj ai                  Danguolė Bublienė  
 
 
Artūras Driukas  
 
 
    Gediminas Sagatys