Civilinė byla Nr. 3K -3-170/2006  
                                                         Procesinio sprendimo kategorija 130.1.2 (S)  
 
 
 
 
 
 
 
 
LIETUVOS AUKŠČIAUSIASIS TEISMAS  
 
 
N U T A R T I S  
LIETUVOS RESPUBLIKOS VARDU  
2006 m. kovo 6 d.  
Vilnius  
 
 
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, susidedanti iš 
teisėjų: Teodoros Staugaitienės (kolegijos pirmininkė ir pranešėja), Janinos Januškienės  ir Antano 
Simniškio,  
 
rašytinio proceso tvarka teismo posėdyje išnagrinėjo civi linę bylą pagal i eškovo UAB „Bleiras“ 
kasa cinį skundą  dėl Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2005 m. 
spalio 6 d. nutarties  peržiūrėjimo civilinėje byloje pagal ieškovo UAB „Bleiras“ ieškinį atsakovui 
Prancūzijos Respubli koje buveinę turinčiai įmonei TIMA TRANSPORTS dėl be pagrindo įgyto 
turto  priteisimo.  
Teisėjų kolegija  
 
n u s t a t ė :  
 
I. Ginčo esmė  
 
Ieškovas reiškia ieškinį Prancūzijos Respublikoje buveinę turinčiai įmonei TIMA 
TRANSPORTS dėl be pagrindo įgytų 397 0 72 Lt (115 000 eurų) ir 6 procentų metinių palūkanų 
priteisimo. Ieškovas nurodo, kad su atsakovu buvo tartasi dėl dviejų transporto priemonių 
pardavimo; ieškovas persiuntė atsakovui nurodytą pinigų sumą, tačiau atsakovas atsisakė sudaryti 
pirkimo –pardavimo  sutartį, siūlė sudaryti nuomos sutartį; taip atsakovas be teisinio pagrindo 
nesąžiningai praturtėjo ieškovo sąskaitą, todėl pagal CK 6.242 straipsnį privalo atlyginti ieškovui 
397 072 Lt nuostolių ir sumokėti palūkanas. Pagal CK 6.52 straipsnio 2 dalies 4  punktą piniginė 
prievolė vykdytina kreditoriaus verslo vietoje, pagal šį kriterijų nagrinėtina civilinė byla priskirtina 
Lietuvos Respublikos teismų jurisdikcijai (CPK 787 straipsnio 1 dalies 3 punktas).             
 
II. Pirmosios ir apeliacinės instancij ų teismų procesinių sprendimų esmė  
 
Panevėžio apygardos teismas 2005 m. rugpjūčio 12 d. nutartimi ieškinį paliko nenagrinėtą, 
nes civilinė byla nepriklauso Lietuvos Respublikos teismams (CPK 296 straipsnio 1 dalies 12 
punktas, 782 straipsnis). Teismas spre ndė, kad nagrinėjamos bylos teismingumas nustatomas, 
 2 
vadovaujantis CPK normomis ir 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos Reglamentu (EB) Nr. 44/2001 
„Dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo bei vykdymo 
užtikrinimo“ (toli au – ir Reglamentas). Pagal Reglamento 2 straipsnyje įtvirtintą bendrąjį 
teismingumo principą bylos teismingos atsakovo nuolatinės gyvenamosios vietos valstybės teismui.  
Atsakovas nėra įregistruotas Lietuvos juridinių asmenų registre ir jo buveinė yra ne Lietuvoje (CK 
2.63, 2.66 straipsniai). Teismas pripažino nepagrįstu ieškovo teiginį, kad prievolė turėjo būti 
įvykdyta Lietuvoje; įvertinęs byloje esančius duomenis, teismas argumentavo, kad pirkimo –
pardavimo dokumentai turėjo būti pasirašomi ir transporto  priemonės perduodamos atsakovo 
buveinės vietoje; dėl to teismas nenustatė specialios jurisdikcijos (CPK 787 straipsnio 1 dalies 3 
punktas, Reglamento 5 straipsnio 1 dalies b punktas); taip pat nenustatė, kad šalys buvo raštu 
susitarusios turtinius ginčus spręsti Lietuvos Respublikos teismuose (CPK 787 straipsnio 2 dalis).   
Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegija, išnagrinėjusi ieškovo 
atskirąjį skundą, 2005 m. spalio 6 d. nutartimi Panevėžio apygardos teismo 2005 m. rugpjūčio 12 d. 
nutartį paliko nepakeistą. Kolegija sutiko su pirmosios instancijos teismo išvada, kad nagrinėjamoje 
byloje netaikytinos specialiosios jurisdikcijos (Reglamento 2 –7 skirsniai) nuostatos, pagal kurias 
civilinė byla turėtų būti nagrinėjama Lietuvos Res publikos teismuose. Apelianto argumentą, kad 
pagal CPK 787 straipsnio 1 dalies 3 punktą byla priskirtina Lietuvos teismų jurisdikcijai, nes pagal 
CK 6.52 straipsnio 2 dalies 4 punktą atsakovas piniginę prievolę turi įvykdyti kreditoriaus (ieškovo) 
verslo v ietoje, kolegija laikė nepagrįstu ir nurodė, jog pagal šiuo atveju taikytiną Reglamento 5 
straipsnio 1 dalies a punktą valstybėje – Europos Sąjungos narėje – nuolat gyvenančiam asmeniui 
kitoje valstybėje narėje byla dėl sutarties gali būti iškelta atitinka mos prievolės vykdymo vietos 
teismuose; veiksmus, būtinus piniginei prievolei ieškovui įvykdyti, atsakovas gali atlikti ir toje 
valstybėje narėje, kurioje jis veikia. Teismas byloje nenustatė šalių susitarimo spręsti turtinius 
ginčus Lietuvos Respublikos t eismuose (Reglamento 23 straipsnio 1 dalis). Kolegija pripažino, kad 
pirmosios instancijos teismas pagrįstai ieškinį paliko nenagrinėtą (CPK 782 straipsnis).  
 
III. Kasacinio skundo teisiniai argumentai  
 
Kasaciniu skundu ieškovas prašo Lietuvos apeliacinio  teismo Civilinių bylų skyriaus 
teisėjų kolegijos 2005 m. spalio 6 d. nutartį panaikinti ir perduoti bylą iš naujo nagrinėti apeliacinės 
instancijos teismui. Kasacinis skundas grindžiamas šiais teisiniais argumentais:  
1. Apeliacinės instancijos teismas, nu statydamas civilinės bylos teismingumą, nepagrįstai 
netaikė CPK 787 straipsnio 1 dalies 3 punkto. Teismas pripažino nepagrįstu ieškovo teiginį, kad 
prievolė pristatyti perkamas transporto priemones į ieškovo buveinę turi būti įvykdyta Lietuvoje, 
tačiau ieš kovas atskirajame skunde neteigė ir neįrodinėjo šios atsakovui kilusios prievolės, o 
nurodė, kad atsakovui atsirado piniginė prievolė grąžinti ieškovui 115 000 eurų; pagal CK 6.52 
straipsnio 2 dalies 4 punktą piniginė prievolė turi būti įvykdyta kreditoria us gyvenamojoje ar verslo 
vietoje; vadovaujantis CPK 787 straipsnio 1 dalies 3 punktu ginčas dėl šios piniginės prievolės 
nagrinėtinas Lietuvos Respublikos teismuose.    
2. Teismai civilinės bylos teismingumą nustatė pagal Reglamentą, neatsižvelgę į tai, k ad 
valstybė, nustatydama tarptautinio teismingumo taisykles, siekia apsaugoti viešąjį interesą; CPK 
nustatytų tarptautinio teismingumo taisyklių taikymas eliminuojamas tik vienu atveju – pagal CPK 
780 straipsnyje įtvirtintą bendrąją taisyklę šio kodekso nu ostatos taikomos, jeigu tarptautinė 
sutartis, kurios dalyvė yra Lietuvos Respublika, atitinkamų santykių nereglamentuoja kitaip. 
Apeliacinės instancijos teismas nepagrįstai Reglamentą laikė tarptautine sutartimi ir bylos 
teismingumo klausimą sprendė tik pa gal jame įtvirtintas nuostatas.  
Atsiliepimo į kasacinį skundą CPK 351 straipsnyje nustatyta tvarka negauta.  
Teisėjų kolegija  
 
k o n s t a t u o j a :  
 
 
 3 
IV. Teismų byloje nustatytos aplinkybės  
 
Ieškovas nurodė, kad atsakovas yra Prancūzijos Respublikoje b uveinę turinti įmonė. 
Remdamasis CK 6.242 straipsniu, ieškovas reiškia ieškinį atsakovui dėl 397 072 Lt (115 000 eurų) 
priteisimo; ieškinyje nurodoma, kad atsakovas elgėsi nesąžiningai, nes, nebūdamas transporto 
priemonių savininkas, tarėsi su ieškovu dėl jų pardavimo, priėmė šio persiųstus pinigus ir taip be 
teisinio pagrindo nesąžiningai praturtėjo ieškovo sąskaita. Teismai vertino, kad prievolė turėjo būti 
įvykdyta, t. y. pirkimo –pardavimo dokumentai pasirašomi ir transporto priemonės perduodamos 
atsakov o buveinės vietoje; pagal Reglamento 5 straipsnio 1 dalies a punktą piniginė prievolė taip 
pat gali būti įvykdyta valstybėje narėje, kurioje veikia atsakovas; šalys nebuvo raštu susitarusios 
spręsti turtinius ginčus Lietuvos Respublikos teismuose; teismai pripažino, kad civilinė byla 
nepriklauso Lietuvos Respublikos teismų jurisdikcijai.   
 
V. Kasacinio teismo argumentai ir išaiškinimai  
            
Kasacinis teismas patikrina apskųstus sprendimus (nutartis) teisės taikymo aspektu (CPK 
353 straipsnis). Nagri nėjamoje byloje sprendžiamas teismingumą nustatančių tarptautinio civilinio  
proceso normų taikymo klausimas.  
Tarptautinį civilinį procesą reglamentuoja nacionalinė teisė, dvišalės ir daugiašalės 
valstybių sutartys. CPK 780 straipsnyje nustatyta taisyklė, kad CPK nuostatos taikomos, jeigu 
tarptautinė sutartis, kurios dalyvė yra Lietuvos Respublika, atitinkamų santykių nereglamentuoja 
kitaip. Lietuvos Respublika daugiašalės sutarties pagrindu 2004 m. gegužės 1 d. tapo Europos 
Sąjungos nare. ES institucijos b endriems siekiams įgyvendinti pagal konvenciniu pagrindu 
nustatytą kompetenciją išleidžia įvairius teisės aktus, todėl tarptautinio civilinio proceso šaltinis, 
sprendžiant civilinių bylų teismingumo klausimus, yra ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 
„Dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo bei vykdymo 
užtikrinimo“, kuris dar vadinamas reglamentu ,,Briuselis I”. Kasacinio skundo argumentas, kad 
pagal CPK 780 straipsnyje nustatytą taisyklę Reglamentas apskritai n egali būti taikomas Lietuvos 
Respublikoje, nes šiame straipsnyje reglamentuojamas tik tarptautinių sutarčių taikymas, 
pripažintinas nepagrįstu; Europos Sąjungos teisės galiojimas mūsų valstybėje turi būtent konvencinį 
pagrindą, į tai atsižvelgtina, aiškina nt nurodytą CPK 780 straipsnio normą. Reglamente ,,Briuselis 
I” įtvirtintas bendras siekis, kad Europos Sąjungos valstybių teismų jurisdikciją reglamentuotų 
privalomas ir tiesiogiai taikomas Bendrijos teisinis dokumentas. Pagal Reglamento 1 straipsnį jis 
taikomas civilinėse ir komercinėse bylose; kartu nustatyta, kada išvardytų kategorijų bylose jo 
nuostatos netaikomos; vadinasi, tokiais atvejais taikomi kiti šaltiniai.  
Reglamento II skyriaus 1 skirsnio 2 straipsnyje įtvirtintas bendrasis principas, kad byl a 
teisminga atsakovo nuolatinės gyvenamosios vietos valstybės teismams; valstybėje narėje nuolat 
gyvenantiems asmenims bylos gali būti keliamos kitos valstybės narės teismuose tik pagal šio 
skyriaus 2 –7 skirsniuose nustatytas taisykles. Juridinio asmens bu vimo vietos apibrėžimas yra 
Reglamento 60 straipsnyje. Nagrinėjamu atveju atsakovo buvimo vieta yra ne Lietuvos 
Respublikoje, todėl, ieškovui siekiant, kad civilinė byla būtų keliama ne  atsakovo buvimo vietos 
valstybėje, teismai tyrė, ar pagal Reglamento 3 straipsnį byla galėtų būti keliama, taikant II skyriaus 
2–7 skirsniuose nustatytas taisykles dėl specialios jurisdikcijos, išimtinės jurisdikcijos ir kt. Teismai 
nenustatė specialios jurisdikcijos; antai pagal Reglamento 5 straipsnį valstybėje narėje nuo lat 
gyvenančiam asmeniui kitoje valstybėje narėje byla dėl sutarties gali būti iškelta sutartinės prievolės 
vykdymo vietos teismuose; pagal šią  nuostatą, jeigu nesusitariama kitaip, prievolės vykdymo vieta 
parduodant prekes yra valstybėje narėje, į kurią prekės buvo arba turėtų būti pristatytos pagal 
sutartį. Teisėjų kolegija sutinka su kasacinio skundo argumentu, kad teismai be pagrindo tyrė 
aplinkybes dėl prievolės perduoti transporto priemones vykdymo vietos. Ieškinyje ir kasaciniame 
skunde ieškovas nur odo, kad atsakovas yra nesąžiningas, tarėsi dėl transporto priemonių pardavimo, 
nors nebuvo jų savininkas; pirkimo –pardavimo sutartis nebuvo sudaryta. Taigi ieškovas siekia ir, 
remdamasis CK 6.242 straipsniu, ieškinyje formuluoja prašymą priteisti iš atsak ovo 397 072 Lt 
 4 
(115 000 eurų), nes, ieškovo teigimu, atsakovas be teisinio pagrindo nesąžiningai praturtėjo ieškovo 
sąskaita, o ieškovas dėl to patyrė nuostolių.  Ieškovas, siekdamas savo pažeistų teisių gynimo, 
nesiremia sandoriu, nekelia argumentų dėl by los teismingumo nustatymo,  taikant sutarties 
vykdymo vietos taisykles. Pripažintina, kad nurodytos aplinkybės neatitinka Reglamento 5 punkte 
nustatytos specialios jurisdikcijos bylų dėl sutartinių ginčų nagrinėjimo prievolės vykdymo vietos 
teismuose sąlyg ų. Kitų specialios ar išimtinės Lietuvos Respublikos teismų jurisdikcijos pagrindų 
teismai nenustatė. Teisėjų kolegija pripažįsta pagrįsta pirmosios ir apeliacinės instancijų teismų 
išvadą, kad civilinė byla pagal ieškinį dėl atsakovo nepagrįsto praturtėji mo, nuostolių ieškovui 
atlyginimo ir palūkanų priteisimo nėra teisminga Lietuvos Respublikos teismams. Nėra pagrįstas 
kasacinio skundo argumentas dėl jurisdikcijos nustatymo pagal CPK 787 straipsnio 1 dalies 3 
punkte įtvirtintą nacionalinio teismingumo tai syklę, nes Reglamento 2 straipsnio nuostata dėl 
teismingumo pagal atsakovo (juridinio asmens) buvimo vietą reiškia, kad ir civilinės bylos dėl 
piniginių prievolių vykdymo nagrinėjamos Europos Sąjungos valstybėje narėje, kurioje yra 
atsakovo (juridinio asme ns) buvimo vieta. Dėl išdėstytų argumentų kasacinis skundas netenkintinas, 
skundžiama apeliacinės instancijos teismo nutartis paliktina nepakeista (CPK 346 straipsnio 2 dalies 
1 punktas.  
Lietuvos Aukščiausiojo Teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegi ja, vadovaudamasi 
CPK 359 straipsnio 1 dalies 1 punktu ir 362 straipsnio 1 dalimi,  
 
n u t a r i a :  
 
Lietuvos apeliacinio teismo Civilinių bylų skyriaus teisėjų kolegijos 2005 m. spalio 6 d. 
nutartį palikti nepakeistą.  
Ši Lietuvos Aukščiausiojo Teismo nu tartis yra galutinė, neskundžiama ir įsiteisėja nuo 
priėmimo dienos.  
 
 
 
Teisėjai          Teodora Staugaitienė  
 
           
Janina Januškienė  
 
 
          Antanas Simniškis