25

Šiomis aplinkybėmis Madrido provincijos teismas (Audiencia Provincial de Madrid) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. a) Ar EB 81 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad 1996 metais naftos produktų platintojos ir degalinės operatorės sudaryta tiekimo sutartis, suteikianti teisę naudoti tiekėjos ženklą, pagal kurią degalinės operatorė įsipareigoja tam tikrą laikotarpį parduoti tik tiekėjos kurą ir degalus bei neparduoti kitų platintojų tiekiamų tokių produktų, patenka į šios nuostatos taikymo sritį, nes šis įsipareigojimas reiškia susitarimą nekonkuruoti, nors ši sutartis, atsižvelgiant į jos ekonominę reikšmę, gali būti laikoma atstovavimo sutartimi? b) Tuo atveju, jei sutartis patenka į šios nuostatos taikymo sritį, ar jai gali būti taikoma draudimo išimtis, jei ji tenkina Reglamente Nr. 1984/1983 numatytus reikalavimus, ypač reikalavimą dėl termino? c) Jei taip, ar šio reglamento 10 ir 12 straipsnių nuostatos, kiek jomis leidžiama, kad susitarimo nekonkuruoti terminas būtų ilgesnis nei 5 metai su sąlyga, kad už tai bus atlyginama suteikiant komercinę ar finansinę naudą, reikalauja, kad ši komercinė ar finansinė nauda būtų didelė, ar pakanka, kad ji nebūtų mažareikšmė? Ar šios nuostatos aiškintinos taip, kad ši nauda buvo suteikta pagal tiekimo sutartis, suteikiančias teisę naudoti tiekėjos ženklą, pagal kurias tiekėja padengia savo prekės ženklo vaizdinio įrengimo ir priežiūros degalinėje sąnaudas ir perleidžia degalų rezervuarus ir siurblius, kurių degalinės operatorė negali be tiekėjos leidimo raštu naudoti ne jos tiekiamiems produktams ir kuriuos turi grąžinti pasibaigus jų naudojimo leidimui bei kurių vertę padengia degalinės operatorės tiekėjai pateikta garantija, sumokama pagal pirmąjį pareikalavimą? d) Jei ši išimtis nebūtų taikoma, ar EB 81 straipsnio 2 dalyje numatytas sutarties savaiminis pripažinimas niekine taikytinas visai sutarčiai? 2. a) Ar EB 81 straipsnio 1 dalis aiškintina taip, kad tiekimo sutartis, suteikianti teisę naudoti tiekėjos ženklą, kokia yra nagrinėjama šioje byloje, tiek, kiek joje numatoma, kad įmonė, kuriai priklauso degalinė, turi parduoti tik tiekėjos tiekiamą kurą ir degalus pastarosios nustatytomis mažmeninės prekybos kainomis, iš esmės patenka į konkurencijos apribojimo draudimo taikymo sritį, nes ji įtvirtina pardavimo kainas, nustatytas atsižvelgiant į sutarties ekonominę reikšmę ir ypač į degalinės operatorės prisiimtą riziką bei į jos įnašą padengiant sąnaudas, susijusias su sutarties dalyku esančių produktų tiekimu ar jų pardavimų skatinimu ypač atsižvelgiant į šiuos aspektus: i) Degalinės operatorė įsipareigoja parduoti tik tiekėjos patiektus tepalus, kitus susijusius motorinių transporto priemonių priežiūros produktus, kurą ir degalus, taikydama pastarosios nustatytas mažmeninės prekybos kainas, pardavimo ir eksploatacijos sąlygas bei būdus 10 metų laikotarpiu, kuris pranešus bent prieš šešis mėnesius ir dėl to susitarus raštu gali būti paeiliui pratęstas kitiems penkerių metų laikotarpiams. ii) Degalinės operatorė prisiima riziką, susijusią su kuru ir degalais, įskaitant riziką dėl tūrių skirtumo, nuo to momento, kai juos gauna iš tiekėjos į savo saugojimo rezervuarus. Nuo produktų gavimo momento minėta bendrovė įsipareigoja juos saugoti tokiomis sąlygomis, kad išvengtų jų praradimo ar sugadinimo, ir atsako tiekėjai ir tretiesiems asmenims už bet kokį šių produktų praradimą, užteršimą ar sumaišymą ir dėl šių produktų atsiradusią žalą. iii) Degalinės operatorė privalo sumokėti tiekėjai už kurą ir degalus per devynias dienas nuo jų pristatymo į degalinę, o per pirmąjį tiekimą ji taip pat turi pateikti banko garantiją, lygią bendrai 15 dienų tiekimo sumai. Tuo atveju, jei nebūtų sumokėta, tiekėja gali pasinaudoti degalinės operatorės pateikta banko garantija, o pastaroji būtų priversta mokėti už tiekimus iš anksto. Degalinės operatorė moka mokestį, apskaičiuojamą pagal platintojos nustatytą mažmeninės prekybos kainą, įskaitant PVM, atskaitant degalinės operatorei priklausantį komisinį atlyginimą kartu su PVM. Paprastai tiekiamas kuras parduodamas per trumpesnį nei devynių dienų terminą, kurį ieškovė nustatė atsakovei. Platintoja, atsižvelgusi į padidėjusias ar sumažėjusias tiekiamų degalų kainas nustatytos kainos atžvilgiu, kas mėnesį debetuoja arba kredituoja degalinės operatorę. Tiekėja padengia pervežimo sąnaudas. iv) Degalinės operatorė garantuoja ir atsako už klientus, kurie iš jos įsigijo bendrovių grupės, kuriai priklauso ir tiekėja, sukurta ir administruojama kredito kortele, kitą mėnesį po mėnesio, kai buvo atlikti pardavimai, ji padengia su šia kortele atliktus pardavimus, finansuoja nedidelę naftos produktų platintojos klientų kortelės naudojimo sąnaudų dalį ir prisiima klientų, kuriems ji suteikė tiesioginį kreditą, skolų nemokėjimo riziką. v) Bendrovė, naftos produktų tiekėja, padengia su jos prekių ženklo vaizdiniu įrengimu ir priežiūra degalinėje susijusias išlaidas bei perleidžia operatorei degalų rezervuarus ir siurblius, kurių pastaroji negali be tiekėjos leidimo raštu naudoti ne jos tiekiamiems produktams ir kurių vertė lygi būtent banko garantijos pagal pirmąjį pareikalavimą, kurią degalinės operatorė pateikė tiekėjai, sumai. b) Jei taip, ar Reglamentas (Nr. 1984/83), ypač jo 10–13 straipsniai, aiškintini taip, kad į jų taikymo sritį patenka tokio pobūdžio sutartis, ir todėl EB 81 straipsnio 1 dalyje numatytas draudimas nėra taikytinas, jei sutartis tenkina šiuose reglamento straipsniuose nustatytus reikalavimus, kad jai būtų taikytina išimtis? c) Tokiu atveju, ar šio reglamento 11 straipsnis aiškintinas taip, kad sutartyje nustatomas daugiau nei vienas konkurencijos apribojimas, kai be išimtinio tiekimo sąlygos, lemiančios konkurencijos nebuvimą, kita sutarties nuostata numato, jog pardavimo kainas nustato tiekėja? Ar (tiekėjos) (degalinės operatorei) 2001 m. lapkričio mėnesį suteiktas leidimas sumažinti jos pardavimo kainą nedarant poveikio (minėtos tiekėjos) gaunamoms pajamoms leidžia sutartį laikyti galiojančia?“