ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
61.

Be to, dėl priemonių, kuriomis siekiama ginti Europos Sąjungos finansinius interesus, Teisingumo Teismas išaiškino, kad Komisija gali nuspręsti taikyti vienodo tarifo koregavimą, kai neįmanoma tiksliai nustatyti Europos Sąjungos patirtų nuostolių ( *40 ). Manau, kad tą patį principą reikėtų taikyti valstybėms narėms, kai jos imasi priemonių pagal Reglamento Nr. 1083/2006 98 straipsnį. Iš to matyti, kad kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos gali taikyti vienodo dydžio koregavimą, kai nustato ES viešųjų pirkimų taisyklių pažeidimą. Šioje situacijoje dažnai sudėtinga tiksliai nustatyti fondų patirtus nuostolius. Tikėtina, kad vienodo tarifo koregavimas palengvina šių institucijų užduotį ir sustiprina teisinį saugumą, nes tokį koregavimą lengviau numatyti. Be abejo, vienodo tarifo koregavimas turi atitikti įvairių pažeidimų, dėl kurių jis gali būti taikomas, pobūdį ir sunkumą, be to, negali būti neproporcingo koregavimo ( *41 ). Todėl atsižvelgiant į aplinkybes kartais gali reikėti patikslinti dėl konkretaus pažeidimo taikomą vienodo tarifo koregavimą. Pavyzdžiui, jeigu perkančioji organizacija veikė laikydamasi nacionalinių taisyklių, kurios neatitiko ES teisės aktų (ar nevisiškai juos atitiko), tai galėtų turėti įtakos pažeidimo sunkumui, taigi – tinkamam finansinio koregavimo dydžiui.
43.

Tačiau reikia patikslinti, kad ieškiniu, pareikštu pagal Direktyvos 86/653 17 straipsnio 2 dalies c punktą, neturi būti apeinama teismų praktikoje įtvirtinta sutaptį draudžianti taisyklė, nebent atsitiktų taip, kad piniginė kompensacija būtų per didelė ir agentas pasipelnytų, o tai neatitinka šia direktyva siekiamų tikslų. Be to, šiuo ieškiniu apimama tariama žala turi skirtis nuo žalos, kuri atlyginama sumokant kompensaciją. Be to, pripažinus, kad šioje nuostatoje numatytu papildomu žalos atlyginimu gali būti kompensuojamas ir ateityje negautas atlyginimas, būtų pažeista Direktyvoje 86/653 numatyta kompensacijos už klientus viršutinė riba.
12.

2001 m. balandžio mėn. ieškovas pagrindinėje byloje Freiherr Spies von Büllesheim (toliau – F. Spies), Vokietijos pilietis, kurio nuolatinė gyvenamoji vieta yra Vokietijoje, buvo įdarbintas bendrovės Holterman Ferho direktoriumi pagal vokiečių kalba sudarytą sutartį, kurią apeliacinis teismas laikė „darbo sutartimi“. Jis minėtoje bendrovėje taip pat ėjo vadovo pareigas (pagal įmonių teisę), kurios, kaip per posėdį teigė F. Spies, apsiribojo Holterman Ferho Vokietijos dukterinių bendrovių valdymu; jis buvo pastarųjų vadovas ir įgaliotasis asmuo. Kaip savo pastabų 8 punkte nurodo F. Spies (jis tai patvirtino ir per teismo posėdį), bendrovė Holterman Ferho, be jo, neturėjo daugiau darbuotojų, ir jis dirbo tik Vokietijoje. To savo pastabose neginčija ir bendrovė Holterman Ferho. Kita vertus, kaip per teismo posėdį atsakydamas į Teisingumo Teismo klausimus pripažino F. Spies, be bendrovės Holterman Ferho vadovo ir direktoriaus pareigų, jis buvo ir jos akcininkas ( 4 ).
3.

Pirmojoje byloje bendrovei Larentia + Minerva kaip komanditorei priklauso 98 % dviejų patronuojamųjų bendrovių, kurios yra ribotos atsakomybės komanditinės ūkinės bendrijos (GmbH & Co. KG) ir kiekviena eksploatuoja po vieną laivą, kapitalo dalių. Be to, minėtoji komanditorė kaip „vadovaujanti kontroliuojančioji bendrovė“ teikia šioms bendrovėms atlygintinas administracines ir komercines paslaugas.
14.

Pirmiausia ginčijamos nuostatos taikymas reiškia, kad naudojami federalinės valstybės ištekliai, nes iš anksčiau valstybei priklausiusių žemės sklypų ir statinių privatizavimo gautos lėšos mokamos į valstybės biudžetą. Todėl bet koks atsisakymas parduoti žemės sklypą už viešajame aukcione pasiūlytą didžiausią kainą lemia sumažėjusias federalinės valstybės įplaukas ir bendrą kainų mažinimo poveikį. Be to, dėl šios nuostatos taikymo palaikomi profesionalūs ūkininkai, kurie per viešuosius aukcionus turi galimybę įsigyti žemės sklypų už mažesnę nei didžiausią pasiūlytą kainą.
27.

Teisingumo Teismo pirmininkas leido Vokietijai įstoti į bylą Komisijos pusėje, o 2015 m. kovo 3 d. nutartimis leido įstoti į bylą European Crop Protection Association, CropLife International, CropLife America Inc., National Association of Manufacturers of the United States of America ir American Chemistry Council Inc., European Chemical Industry Council ir European Crop Care Association palaikyti Komisijos reikalavimų. Jos dalyvavo rašytinėje proceso dalyje ir (išskyrus Vokietiją) teismo posėdyje.
29.

Iš esmės Komisija mano, jog reikia atmesti kaip nepagrįstą ( 8 ) apeliacinio skundo pirmąjį pagrindą, kuris, jos nuomone, grindžiamas klaidinga prielaida, kad atmesdamas jos ieškinį Bendrasis Teismas pakeitė ar padidino jos atsakomybės apimtį. Maža to, šį pagrindą reikia pripažinti netinkamu, nes jis susijęs su sprendimu, priimtu susijusioje byloje, į kurią apeliantė galėjo pateikti prašymą įstoti. Be to, Komisija nurodo, jog teiginį, kad buvo pažeistas rungimosi principas dėl to, kad Bendrasis Teismas jai nepasiūlė pateikti nuomonės dėl numatomo jos dukterinei bendrovei skirtos baudos sumažinimo, paneigia Teisingumo Teismo Sprendimas Komisija / Tomkins (C‑286/11 P, EU:C:2013:29). Galiausiai ji tvirtina, kad dėl galimo Bendrojo Teismo padaryto proceso teisės, kaip antai rungimosi principo, pažeidimo šio teismo sprendimas gali būti panaikintas tik jeigu įrodyta, kad šis pažeidimas turėjo poveikį bylos baigčiai.
53.

Šie skirtingi sprendimai pagrįsti skirtingu požiūriu į pranašumą, susijusį su mokesčių našta. Sprendime Deutsche Shell pripažįstama tik dėl fiskalinio faktiškai apmokestinamojo asmens gauto pelno neįskaitymo patirta nauda, kita vertus, Sprendime K Teisingumo Teismui pakako to, kad apmokestinamajam asmeniui būtų nereikėję mokėti mokesčių už pelną, jei tik pelnas būtų buvęs gautas. Kitaip tariant, Sprendime Deutsche Shell apmokestinamojo asmens situacija vertinama ex post, o sprendime K – ex ante. Prieš investuodamas valstybėje narėje apmokestinamasis asmuo galės tikėtis naudos, nes jam neteks mokėti mokesčių už galimai atsirasiantį pelną. Tačiau šio pranašumo jis neteks, jei nutrauks savo investicijas nuostolingai.
142.

Be to, įsteigiant BPT, nepažeidžiama jokia Sąjungos kompetencija. Visų pirma kompetencija įsteigti bendrą patentų teismą ir nustatyti jo jurisdikcijos apimtį visada patenka į valstybių narių kompetencijos sritį ir nėra suteikta išimtinai Sąjungai. Be to, ginčijamame reglamente aiškiai reikalaujama, kad valstybės narės BPT suteiktų išimtinę jurisdikciją. Pagal SESV 118 straipsniu pagrįstą ginčijamą reglamentą valstybėms narėms aiškiai leidžiama patentų srityje priimti nuostatas, kuriomis nukrypstama nuo Reglamento „Briuselis I“. Sąjungos teisės aktų leidėjas reikalauja, kad Susitarimas dėl BPT įsigaliotų po to, kai Sąjungos teisės aktų leidėjas padarys reikiamus Reglamento „Briuselis I“ pakeitimus, kiek tai susiję su šio reglamento ir Susitarimo dėl BPT ryšiu. Galiausiai keliose SESV nuostatose numatyta, kad Sąjungos antrinės teisės aktas įsigalioja po to, kai jį patvirtina valstybės narės.
68.

Galiausiai, trečia, kai kurios sukčiavimo rūšys, kaip antai dingusio ūkio subjekto sukčiavimas, yra pagrįstai paremtos Bendrijos prekybos apmokestinimo sistemos mechanizmais. Iš tiesų šio pobūdžio sukčiavimo rentabilumą užtikrina įsigijimo Bendrijos viduje kainos be PVM (nes to rezultatas – prekių tiekimas neapmokestinamas PVM) ir tos pačios prekės tiekimo kainos su PVM (kuris nepervedamas mokesčių institucijai) skirtumas. Be to, kadangi apgaulingas sandoris priklauso dviejų skirtingų valstybių mokesčių institucijų kompetencijai, sukčiavimą sunkiau atskleisti. Jeigu taip pat būtų sukčiaujama tik vienoje valstybėje narėje, sukčiautojams tektų tik sumokėto ir mokėtino pirkimo PVM skirtumas ir mokesčių institucijos greitai tai atskleistų, tiesiog palyginusios deklaracijas ir su jomis susijusias sąskaitas faktūras. Todėl, jeigu dingusio ūkio subjekto sukčiavimo prevenciją vykdo vienintelė nuo to tiesiogiai nukentėjusi valstybė narė, tai nėra veiksminga. Be to, gali būti sunku tiksliai nustatyti konkrečius kiekvienos suinteresuotosios valstybės narės mokestinius nuostolius.
14.

Be to, kaip matyti iš 21 protokolo 2 straipsnio, „jokios [SESV] III dalies V antraštinės dalies nuostatos, jokia pagal šią antraštinę dalį nustatyta priemonė ir jokia Sąjungos pagal šią antraštinę dalį sudarytų tarptautinių sutarčių nuostata nei jokie Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimai, aiškinantys šias nuostatas ar priemones, nėra privalomi arba taikomi Jungtinei Karalystei ar Airijai“; be to, „minėtos nuostatos, priemonės ir sprendimai neturi jokios įtakos šių valstybių kompetencijai, teisėms bei įsipareigojimams“.
16.

Skandia America Corporation yra pagal Delavero (Jungtinės Amerikos Valstijos) teisę įregistruota bendrovė, kurios registruota verslo buveinė yra Jungtinėse Amerikos Valstijose. Ji priklauso draudimo grupei Old Mutual, kurios patronuojančioji bendrovė Old Mutual plc įsteigta Jungtinėje Karalystėje. 2007 ir 2008 m. mokestiniu laikotarpiu Skandia America Corporation buvo grupės pasaulinė IT paslaugų pirkėja. Ji platino iš išorės įsigytas IT paslaugas įvairioms grupės bendrovėms arba filialams, taip pat savo filialui Švedijoje.
42.

Be to, nutartyje, priimtoje byloje Yissum ( 25 ), Teisingumo Teismas, remdamasis minėtu Sprendimu Massachusetts Institute of Technology, konstatavo, kad Reglamento Nr. 1768/92 1 straipsnio b punkte nurodyta sąvoka „produktas“ turi būti suprantama kaip „veiklioji medžiaga“ arba „veiklioji sudedamoji dalis“ siaurąja prasme.
73.

Iš esmės reikia pripažinti, kad Bendrasis Teismas žalos „neįprastumo“ analizę pateikė tik dėl išsamumo. Šiuo atžvilgiu tiesa yra tai, kad siekdami kompensacijos už visą dėl Reglamento Nr. 530/2008 patirtą žalą pareiškėjai neįrodė šios žalos „neįprastumo“. Be to, reikalaujamą atlyginti žalą sudaro ne tik rinkos dalies praradimas, kaip tai Bendrasis Teismas teisingai pastebėjo remdamasis nusistovėjusia Teisingumo Teismo praktika. Reglamento Nr. 2371/2002 7 straipsnio tikslas – suteikti Komisijai įgaliojimus imtis apsaugos priemonių, užtikrinančių pusiausvyrą tarp jūros išteklių apsaugos ir ekonominės veiklos vykdymo. Specifinėje deliktinės atsakomybės už teisėtą aktą srityje, kuri iš esmės skiriasi nuo deliktinės atsakomybės už neteisėtą aktą srities, „neįprasta“ žala sunku būtų laikyti tokią žalą, kuri atsirado Komisijai įgyvendinant Sąjungos teisyne jai numatytus teisėtus įgaliojimus. Be to, įgyvendinant tokius įgaliojimus turi būti vadovaujamasi techniniais kriterijais, į kuriuos, kaip nurodė Komisija, buvo tinkamai atsižvelgta nustatant draudimą.
38.

R. Schräder pateiktus šešis apeliacinio skundo pagrindus galima apibendrinti taip. Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nusprendęs, kad taryba negalėjo per panaikinimo procedūrą veikti savo iniciatyva. Taip Bendrasis Teismas pažeidė R. Schräder teises, susijusias su įrodinėjimo pareiga ir įrodymų rinkimu taryboje, neįvykdė savo pareigos atlikti kontrolę ir pažeidė R. Schräder teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, gerą administravimą ir veiksmingą teisminę apsaugą. Antra, Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą, kad šalis neturi teisės į tyrimo priemonių taikymą per taryboje vykstančią procedūrą, jeigu nepateikia bent prima facie įrodymų tokiam prašymui pagrįsti, ir taip pažeidė įrodinėjimo pareigos ir įrodymų rinkimo taisykles. Be to, net darant prielaidą, kad per taryboje vykstančią panaikinimo procedūrą įrodinėjimo pareiga tenka pareiškėjui, Bendrasis Teismas atėmė iš jo teisę būti išklausytam ir iškreipė faktines aplinkybes bei įrodymus. Trečia, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, padaręs prielaidą, kad faktinė aplinkybė (tiriamųjų pavyzdžių dauginimo gyvašakėmis praktika) yra „gerai žinoma“, nors (jo nuomone) ši aplinkybė yra neteisinga. Taip Bendrasis Teismas neįvykdė savo pareigos atlikti kontrolę ir iškraipė faktines aplinkybes bei įrodymus. Ketvirta, Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, kad R. Schräder nepateikė įrodymų savo teiginiui dėl augimo reguliavimo priemonių poveikio pagrįsti. Taigi sprendimas yra prieštaringas ir netinkamai motyvuotas. Be to, Bendrasis Teismas nepatikrino tarybos sprendimo teisėtumo. Penkta, išvada, kad Osteospermum veislės požymis „stiebo forma“ nebuvo nagrinėtas tiriant išskirtinumą, pažeidžia Pagrindinio reglamento 7 ir 20 straipsnius. Šitaip buvo neleistinai išplėstas ginčo dalykas, todėl Bendrasis Teismas savo iniciatyva iškėlė klausimą, kurio nekėlė šalys ir kuris nebuvo viešosios tvarkos klausimas. Šešta, R. Schräder ginčija išvadą, kad Osteospermum veislės „stiebo formą“ galima nustatyti pagal kitus augalus, vertinamus atliekant nagrinėjamą ekspertizę. Tokia išvada iškreipia faktines aplinkybes, pažeidžia reglamentą, neleistinai išplečia ginčo dalyką ir pažeidžia pareigą atlikti išsamią kontrolę. Todėl sprendimas yra prieštaringas.
18.

Remiantis tuo, kas buvo pasakyta per posėdį, atrodo, kad fondą bendrai įsteigė visos PPG Holdings priklausančios bendrovės, siekdamos pasirūpinti darbuotojų pensijomis, tačiau iš šios grupės bendrovių sutartis dėl nagrinėjamų paslaugų sudarė ir už jas mokėjo PPG Fiber Glass. Be to, iš klausimo formuluotės aiškiai matyti, kad, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nuomone, nereikia atskirti grupės ir jos narių. Todėl šį klausimą nagrinėsiu remdamasi tuo, kad viena darbdavė savo darbuotojams įsteigė vieną pensijų fondą, į kurį įmokas moka ir su kuriuo susijusias išlaidas prisiima tik ta darbdavė, kuri toliau vadinama tiesiog PPG.
39.

Be to, reikia pažymėti, kad minėtas Sprendimas First Choice Holidays buvo susijęs su tokiomis pačiomis faktinėmis aplinkybėmis, kaip ir pagrindinėje byloje. First Choice Holidays organizuodavo atostogas už fiksuotą sumą derindama keletą elementų, kuriuos pirkdavo. Pagal sutartis dėl komisinių ji kelionių agentūroms perleisdavo galutinio produkto pardavimą keleiviams. Kaip ir nagrinėjamu atveju kainos nuolaidą keleiviams suteikdavo kelionių agentūros.
61.

Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, jog koncesijos sutartis sudaryta taip, kad nei Ankonos savivaldybė, nei koncesininkas iš slipo valdymo negali gauti pelno. Paslaugų tarifai, atrodo, nustatyti pagal mažiausius Markės regiono uostuose taikomus tarifus ir yra padengiamos tik slipo eksploatacijos išlaidas. Kalbant apie koncesininko pareigą mokėti metinį mokestį, jis proporcingas Ankonos savivaldybės patirtoms slipo statybos darbų išlaidoms ir apskaičiuotas taip, kad nei koncesijos sutartį sudariusi institucija, nei koncesininkas negautų daug grynųjų pajamų ( 16 ). Be to, pagal koncesijos sutartį koncesininkas privalo laikytis taikytinų Sąjungos teisės aktų, išlaikyti įrenginio, skirto viešosioms paslaugoms teikti, pobūdį ir jo naudojimo paskirtį, leisti juo naudotis visiems to prašantiems žvejybos laivams, taip pat kas šešis mėnesius pateikti išsamią valdymo ataskaitą, įrodančią reglamento 29 ir 30 straipsnių nuostatų laikymąsi. Be to, jis negali pakeisti veiklos įgyvendinimo sąlygų ir imtis veiklos, kuria siekiama pelno.
54.

Be to, jei direktyvos taisyklių taikymą skirstysime atsižvelgiant į tvarką, pagal kurią prekybininkas vykdo veiklą, ir į jam patikėtas užduotis, Sąjungoje sukursime kintamą vartotojų apsaugą, o tai gali pakenkti derinimui, kurio siekia Sąjungos teisės aktų leidėjas. Iš tiesų viešojo intereso paslaugos valstybėse narėse valdomos skirtingai, nes valstybės narės jų valdymą gali patikėti valstybės įmonei arba jų valdymą deleguoti privačiai įmonei. Be to, su bendruoju interesu susijusi veiklos sfera taip pat gali skirtis atskirose valstybėse narėse, o tie skirtumai atsiranda dėl bendrojo intereso paslaugų atvirumo konkurencijai lygio ir dėl to, kaip valstybės narės jas atveria konkurencijai. Taigi riba tarp veiklos, kuri vykdoma teikiant bendrojo intereso paslaugas stricto sensu, ir papildomos veiklos, kuriai taikomos konkurencijos sąlygos, yra besikeičianti, nepastovi, todėl akivaizdžiai tai negali būti vertinimo kriterijus.
35.

Be to, Jungtinė Karalystė nepasinaudojo Direktyvos 2001/23 3 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatyta išimtimi, pagal kurią valstybės narės gali laikinai apriboti prieš perdavimą sudarytų sutarčių poveikį po to, kai įvyksta perdavimas, tačiau ne trumpiau nei vienų metų laikotarpiu. Ši ypatybė kartu su minėta darbo ginčų teismų praktika, atrodo, patvirtina, kad egzistuoja požiūris, kuriuo pritariama dinamiškų sąlygų, kuriose daroma nuoroda į būsimas kolektyvines sutartis, perdavimui.
28.

Asociacija pateiktus argumentus dėl Reglamento Nr. 1782/2003 69 straipsnio galiojimo grindžia tuo, kad Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo vidaus valdžios institucijoms suteikta tam tikra veiksmų laisvė yra per daug plati. Jų manymu tai, kad ES teisės aktų leidėjas leido nacionalinėms valdžios institucijoms laisvai nustatyti (neviršijant 10 % ribos) nacionalinių viršutinių ribų, kurios turi būti išlaikomos ir taikomos mokant papildomas išmokas, procentinį dydį, yra nesuderinama su kai kuriais pagrindiniais BŽŪP principais, dėl to neteisėtai iškraipoma konkurencija. Pagrindinė to priežastis yra tai, kad dėl šios diskrecijos ribų įvairios valstybės narės neišvengiamai pasirinks skirtingus nacionalinių viršutinių ribų procentinius dydžius. Todėl įvairiose valstybėse narėse esantys tabako gamintojai gautų skirtingo dydžio papildomas išmokas. Teigiama, kad būtent dėl to Graikijoje ypač sumažėjo tabako gamyba.
26.

Kad pagal Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalies pirmą sakinį Komisijai suteikti kontrolės įgaliojimai yra griežtai apriboti, pirmiausia matyti iš to, kad pagal šios nuostatos formuluotę ji planą gali atmesti tik per trijų mėnesių laikotarpį ir priimdama tokį sprendimą gali remtis tik konkrečiais kriterijais. Be to, pagal 9 straipsnio 3 dalies trečią sakinį ji turi nurodyti sprendimo atmesti planą priežastis. Tačiau pritarimas tokiam planui nėra būtinas.
87.

Be to, kalbant apie motyvus, susijusius su laisve teikti paslaugas, UEFA, nurodydama minėto Sprendimo UEFA prieš Komisiją 70 punktą, teigia, kad Bendrasis Teismas UEFA patikėjo užduotį įvertinti proporcingumą, nuo to atleisdamas Komisiją. Be to, Bendrasis Teismas neturėjo pasiremti tariamai privilegijuota padėtimi, kai UEFA prilyginama teisių turėtojai, kad nustatytų, ar Komisijos pateikti motyvai pakankami.
69.

Be to, Italijos Respublika teigia, kad ginčijamas sprendimas priimtas siekiant apeiti vieningo balsavimo taisyklę, nustatytą SESV 118 straipsnio antroje pastraipoje, susijusioje su europiniams intelektinės nuosavybės instrumentams taikoma vertimo tvarka. Taigi tvirtesnio bendradarbiavimo, leidžiamo pagal ši sprendimą, pasekmė ta, kad arba atmetama galimybė sukurti bendrą Europos patentą, nes šis patentas turi poveikį tik tvirčiau bendradarbiaujančių valstybių narių teritorijose, arba Ispanijos Karalystė ir Italijos Respublika verčiamos pasirinkti vertimo tvarką, kuri joms nepriimtina. Be to, Italijos Respublika tvirtina, kad dėl nurodyto įgaliojimų viršijimo buvo nepaisyta SESV 118 straipsnio antros pastraipos esmės, o tai reiškia, kad buvo pažeista SESV 326 straipsnio pirma pastraipa, kurioje nustatyta, kad tvirčiau bendradarbiaujant laikomasi Sutarčių ir Sąjungos teisės.
35.

Priešingai, jei egzistavo tiekimo grandinė, paties agento ir trečiųjų asmenų nupirktos prekės iš esmės būtų vertinamos taip pat. Daryti prielaidą, kad egzistavo tiekimo grandinė, galima būtų dėl to, kad visų prekiautojų paštu prekių pirkėjai būdavo tik agentai, kurie savo ruožtu savarankiškai perparduodavo prekes tretiesiems asmenims, kaip tą tvirtina Grattan. Be to, pagal Antrosios direktyvos 5 straipsnio 2 dalies c punktą būtų laikytina, kad egzistavo tiekimo grandinė ( 14 ), jei agentai veikė prekiautojų paštu naudai už komisinį atlyginimą; į tai teisingai atkreipė dėmesį Komisija.
36.

Todėl Teisingumo Teismo prašoma ne išreikšti poziciją dėl galimos diskriminacijos, o tik nuspręsti dėl to, ar yra įvykdyta sąlyga, leidžianti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui priimti sprendimą pagrindinėse bylose taikant minėtą direktyvą. Tuo tikslu turėtų pakakti nustatyti, ar nagrinėjama parama yra užmokestis, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2000/78 3 straipsnio 1 dalies c punktą, nes nuo to priklauso, ar nagrinėjama parama galėtų būti prilyginta „užmokesčiui“, kaip tai suprantama pagal SESV 157 straipsnį, t. y. straipsnį, į kurį direktyvos 13 konstatuojamojoje dalyje daroma nuoroda, siekiant apibrėžti šią sąvoką.
23.

Grįsdama savo reikalavimus Al-Aqsa iš esmės teigia, kad sprendime Bendrasis Teismas pateikė argumentų, dėl kurių kai kurie ieškinio pagrindai buvo atmesti kaip nepagrįsti. Pavyzdžiui, Bendrasis Teismas, be kita ko, nurodė, kad Sanctieregeling, kol jis dar galiojo, kartu su sprendimu procese dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo atitiko Bendrosios pozicijos 2001/931 reikalavimus dėl lėšų įšaldymo ( 27 ). Al-Aqsa nesutinka su šiais argumentais ir būgštauja, kad jei skundžiamas sprendimas su nepakeistais motyvais įgytų res judicata galią, ji patirtų neigiamų padarinių, nes, remiantis Bendrojo Teismo argumentais, reikia tikėtis naujų Nyderlandų teisės aktų, kuriais remsis Taryba, siekdama vėl imtis priemonių Al-Aqsa lėšoms įšaldyti. Pirmiausia Bendrasis Teismas viršijo jam priskirtus kontrolės įgaliojimus, nes pats nustatė, kuris įrodymas turi būti laikomas sprendimu pagal Bendrosios pozicijos 2001/931 1 straipsnio 4 dalį. Be to, Bendrasis Teismas nepagrįstai nusprendė, kad Sanctieregeling, nesvarbu, ar kartu su sprendimu procese dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, ar be jo, gali būti laikomas sprendimu pagal Bendrosios pozicijos 2001/931 1 straipsnio 4 dalį. Galiausiai Bendrasis Teismas viršijo savo įgaliojimus, nes pats išaiškino sprendimą; bet kuriuo atveju išaiškindamas sprendimą jis padarė akivaizdžią vertinimo klaidą. Todėl skundžiamos priemonės turi būti panaikintos, remiantis kitais motyvais nei pateiktieji skundžiamame sprendime.
83.

Kitaip nei, atrodo, mano Komisija, Direktyvos 2004/18 23 straipsnio 8 dalimi grindžiamą kaltinimą ne taip paprasta perkvalifikuoti į šios direktyvos 26 straipsniu grindžiamą kaltinimą. Juk pagal nusistovėjusią teismo praktiką ( 28 ) proceso dėl įsipareigojimų neįvykdymo ieškinio dalyką apibrėžia ikiteisminė procedūra. Per teismo procesą Komisija negali nukrypti nuo šio ieškinio dalyko. Jei Komisija per ikiteisminę procedūrą pareiškė kaltinimą dėl Direktyvos 2004/18 23 straipsnio 8 dalies pažeidimo, vėliau per teismo procesą negalima konstatuoti Direktyvos 2004/18 26 straipsnio pažeidimo. Be to, toks kaltinimas būtų teisiškai neleistinas ir pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 42 straipsnio 2 dalį, nes jį Komisija pareiškė tik dublike, nenurodžiusi jokių pagrįstų tokio vėlavimo priežasčių.
22.

Valstybės įsipareigojimų neįvykdymo procedūra prasidėjo dėl Vokietijos piliečio, praleidusio su slaugos reikalinga sutuoktine po du mėnesius per metus sveikatingumo centre kitoje valstybėje narėje, atvejo. Slaugydamas savo sutuoktinę, jis užsienyje naudojosi ambulatorinėmis slaugos paslaugomis, be to, reikėjo nuomoti slaugos lovą. Socialinio draudimo nuo slaugos rizikos įstaiga išmokėjo tik slaugos išmoką, kurios suma buvo gerokai mažesnė nei slaugos išmokos natūra vertė, kurios būtų buvę galima prašyti būnant sveikatingumo centre Vokietijoje. Išlaidos už slaugos lovos nuomą nebuvo kompensuotos.
41.

Pagal šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalį ji taikoma tiesioginės ir netiesioginės diskriminacijos dėl rasės ar tautinės kilmės atvejais. Be to, šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad joje neaptariamas skirtingas požiūris dėl pilietybės ir ji taikoma nepažeidžiant nuostatų ir sąlygų, taikomų trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės leidimui atvykti į valstybių narių teritoriją ir apsigyvenimui joje, nei bet kokio vertinimo dėl atitinkamų trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės teisinio statuso.