LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :12 1TARNAUTOJŲ TEISMO (trečioji kolegija) SPRENDIMAS
2010 m. vasario 24 d.
Byla F-2/09
Ric cardo Ac hille M enghi
prieš
Europos tinklų ir informacijos apsaugos ag entūrą (ENISA)
„Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Atleidimas iš dar bo pasibaigus bandomajam laikotarpiui — 
Psichologinis priekabiavimas“
Dalykas: Pagal EB 236 ir A E 152 straipsnius pareikštas ieškinys, kuriuo R. A. Menghi prašo, be 
kita ko , panaikinti 2008 m. kovo 14 d. ENISA s prendimą dėl atleidimo.
Sprendimas:Atmesti ieškinį. Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1. Pareigūnai — Laikinieji tarnautojai — Įdarbinimas — Bandomasis laikotarpis
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 12 a straipsnis)
2. Procesas — Per posėdį pateikti papildomi argumentai ieškinyje jau nurodytam pagrindui paremti — 
Priimtinumas
(Teisingumo T eismo s tatuto 21 straipsnis; Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 35 straipsnio 
1 dalis)
3. Pareigūnai — Laikinieji tarnautojai — Administracijos pareiga padėti — Taikymo s ritis
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnis)
4. Pareigūnai — Laikinieji tarnautojai — Ieškinys — Pagrindai — Pagrindas, susijęs su 
piktnaudžiavimu įgaliojimais, ieškiniui d ėl sprendimo d ėl atleidimo Eu ropos ko vos su sukčiavimu 
tarnybai perdavus informaciją paremti
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 22 a straipsnis)
1. Psichologinis priekabiavimas, atsižvelgiant į j o sąvoką, pateiktą Pareigūnų tarnybos nuostatų 
12a straipsnyje, yra e lgesys, ku ris trunka t am t ikrą laikotarpį, kar tojasi ar y ra n uolatinis, o 
administracijos sprendimas priimamas tam tikru m omentu, no rs jis gali sukelti ilgalaikių ar n et 
galutinių pasekmių, kaip yra sprendimo dėl atleidimo atveju.
Taigi vien todėl, kad b us įrodyta, jog laikinasis tarnautojas patyrė psichologinį priekabiavimą, visi šio 
tarnautojai nenaudai p riimti sprendimai, susiję su šiuo priekabiavimu, nebus neteisėti. Taip pat reikia, 
kad b ūtų ryšys tarp nagrinėjamo priekabiavimo ir s prendimo dėl atleidimo motyvų.
2 ECLI:EU:F:2010 :12SANTRAUKA—BYLAF-2/09
MENGHI/ENISA
Atleidimo bandomojo laikotarpio pabaigoje atveju tarnautojas gali pagrįstai teigti, kad j is negalėjo 
įrodyti savo tinkamumo eiti pareigas dėl psichologinio priekabiavimo ir kad d ėl to motyvas, susijęs su 
netinkamumu, kuriuo pagrįstas jo ginčijamas sprendimas, yra kl aidingas, todėl šiuo sprendimu dėl šios 
priežasties padar yta akivaizdi ve rtinimo klaida.
Be to, į p sichologinį priekabiavimą galima atsižvelgti, kai p sichologiškai p riekabiavęs asmuo yra 
sprendimą dėl atleidimo pasirašęs asmuo ar v ienas iš bandomojo laikotarpio ataskaitą, kuria r emiantis 
buvo priimtas sprendimas dėl atleidimo, pasirašiusių asmenų, siekiant nustatyti, kad š is sprendimas dėl 
atleidimo buvo priimtas no rint pakenkti tarnautojui ir kad j į priimant piktnaudžiauta įgaliojimais.
Taigi, kalbant apie kaltinimus psichologiniu priekabiavimu, kuriuo grindžiami reikalavimai, pateikti dėl 
sprendimo atleisti bandomojo laikotarpio pabaigoje, šiame s prendime g alėtų būti padar yta akivaizdi 
vertinimo kl aida, be kita ko , dėl to, kad p sichologinį priekabiavimą patiriantis tarnautojas negalėjo 
įrodyti savo tinkamumo eiti pareigas. Sprendimu dėl atleidimo taip pat galėjo būti piktnaudžiauta 
įgaliojimais, jei jis buvo priimtas siekiant pakenkti tarnautojo asmenybei, asmens orumui ar f izinei 
arba psichinei sveikatai.
Be to, gali būti, kad r emiantis faktinėmis aplinkybėmis, nurodytomis siekiant įrodyti psichologinį 
priekabiavimą, nors jos ir n egali būti taip ve rtinamos pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 12 a straipsnį, 
nepaisant visko, galima prieiti prie išvados, jog sprendimu dėl atleidimo padar yta akivaizdi ve rtinimo 
klaida ar p riimant jį piktnaudžiauta įgaliojimais ir kad d ėl to jis turi būti panaikintas.
(žr. 68–73 punktus)
2. Nors Tarnautojų teismas neprivalo prieduose ieškoti ir n ustatyti pagrindų ir ar gumentų, kuriuos jis 
galėtų laikyti pagrindžiančiais ieškinį, nes priedų funkcija tik įrodomoji ir p agalbinė, jis privalo 
atsižvelgti į v isus ieškovo pe r posėdį nurodytus argumentus tiek, ki ek šie ar gumentai n ėra n aujas 
pagrindas, bet yra papildoma informacija ieškinyje jau nurodytam pagrindui paremti.
(žr. 114 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. gruodžio 14 d. Sprendimo H oneywell prieš Komisiją, T-209/01, 
Rink. p. II-5527 , 57 punktas.
3. Nors Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnyje n ustatyta institucijos pareiga padėti savo 
darbuotojams įpareigoja šią instituciją padėti pareigūnui bet ku riuo pasikėsinimo ar g rasinimo atveju, 
kylančiu jam dėl jo dar bo arba pareigų, ši pareiga netaikoma pareigūnų gynybai nuo pačios institucijos 
veiksmų.
Iš tiesų, no rs Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio nuostatose numatyta Bendrijos institucijų 
pareiga padėti, ši pareiga gali būti pažeista vien ad ministraciniais sprendimais, kurių turinys susijęs su 
šia p areiga, t. y. sprendimais atmesti prašymą padėti ar i šimtinėmis aplinkybėmis atsisakymu savo 
iniciatyva padėti tarnautojui.
Tačiau sprendimo dėl atleidimo da lykas nepatenka į P areigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio taikymo 
sritį ir d ėl to jis nesusijęs su šiame s traipsnyje numatyta pareiga padėti. Taigi šio straipsnio nuostatų 
pažeidimu negalima pagrįstai remtis ginčijant sprendimą dėl atleidimo.
Dėl šios priežasties ginčydamas sprendimo dėl atleidimo teisėtumą laikinasis tarnautojas, kuris mano 
esąs viršininko p asikėsinimo ar g rasinimo auka, turi įrodyti ne tai, kad š iuo sprendimu dėl atleidimo 
buvo pažeistos Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnio nuostatos, o t ai, kad p adar yta akivaizdi
ECLI:EU:F:2010 :12 3SANTRAUKA—BYLAF-2/09
MENGHI/ENISA
 vertinimo klaida ar p iktnaudžiauta įgaliojimais. Taigi tarnautojas gali, be kita ko , pagrįstai tvirtinti, kad 
dėl jo patirto pasikėsinimo ar g rasinimo jis padar ė klaidą ar n ebegalėjo vykdyti jam patikėtų užduočių ir 
kad š i klaida ar š is negalėjimas eiti pareigų buvo jo atleidimo motyvas.
(žr. 128 –131 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2006 m. gegužės 17 d. Sprendimo Lavagnoli prieš Komisiją, T-95/04, 
Rink. VT p. I-A-2-121 ir II- A-2-569, 141 punktas.
4. Pareigūnų tarnybos nuostatų 22 a straipsnio 3 dalyje numatyta, kad i nstitucijos ve iksmai, kurių ji 
imasi pareigūnui pranešus 1 dalyje minėtą informaciją, susijusią su faktinėmis aplinkybėmis, iš ku rių 
galima dar yti prielaidą, kad , galbūt, egzistuoja neteisėta veikla arba rimtas Bendrijų pareigūnų pareigų 
pažeidimas, „neturi jam turėti jokių žalingų padari nių, jei pareigūnas ve ikė pagrįstai ir s ąžiningai“. 
Taigi, jei laikinajam t arnautojui nepalankus sprendimas buvo priimtas šiam t arnautojui pe rdavus 
informaciją Europos ko vos su sukčiavimu tarnybai, Tarnautojų teismas, jei jam p ateiktas ieškinys dėl 
sprendimo dėl atleidimo, paremtas pagrindu, susijusiu su piktnaudžiavimu įgaliojimais, turi šį pagrindą 
nagrinėti ypač atidžiai. Vis dėlto šiomis nuostatomis pareigūnui, pranešusiam pagal Pareigūnų tarnybos 
nuostatų 22 a straipsnio 1 dalį informaciją, susijusią su faktinėmis aplinkybėmis, iš ku rių galima dar yti 
prielaidą dėl neteisėtos ve iklos buvimo, apsauga suteikiama ne nuo bet ko kio galbūt jo nenaudai 
priimto sprendimo, bet tik nuo sprendimų, priimtų dėl šio pranešimo.
(žr. 137 –139 punktus)