ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Byla T‑646/13

Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative Minority SafePack – one million signatures for diversity in Europe

prieš

Europos Komisiją

„Institucinė teisė – Europos piliečių iniciatyva – Tautinių ir kalbinių mažumų apsauga bei kultūrinės ir kalbinės įvairovės Sąjungoje stiprinimas – Atsisakymas registruoti – Komisijos teisėkūros įgaliojimų akivaizdus nebuvimas – Pareiga motyvuoti – Reglamento (ES) Nr. 211/2011 4 straipsnio 2 dalies b punktas ir 3 dalis“

Santrauka – 2017 m. vasario 3 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas

Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Komisijos sprendimas, kuriuo atsisakoma užregistruoti pasiūlytą piliečių iniciatyvą – Komisijos rėmimasis akivaizdžiu teisėkūros įgaliojimų dėl siūlomų priemonių nebuvimu – Konkrečių priemonių, tariamai nepatenkančių į jos įgaliojimų sritį, ir tikslių tokios išvados motyvų nenurodymas – Pareigos motyvuoti pažeidimas (SESV 24 straipsnio pirma pastraipa ir 296 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 211/2011 1 konstatuojamoji dalis, 4 straipsnio 2 dalies b punktas ir 3 dalies antra pastraipa) Sąjungos pilietybė – Piliečių teisės – Piliečių iniciatyvos teikimas – Reglamentas Nr. 211/2011 – Registracijos sąlygos – Informacija, kuri turi būti pateikta kartu su pasiūlymu – Informacija apie objektą, tikslus ir priežastis – Neprivalomas pobūdis – Šios informacijos pateikimo pasekmės – Komisijos pareiga išnagrinėti (Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 211/2011 4 straipsnio 2 dalis ir II priedas)
Komisija, naudodamasi turima diskrecija priimti Reglamentą Nr. 665/2013, kuriuo įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/30/EB nustatomi dulkių siurblių ekologinio projektavimo reikalavimai [kuriuo papildoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/30/ES, kiek tai susiję su dulkių siurblių energijos vartojimo ženklinimu], turi savo pasirinktus energijos vartojimo efektyvumo matavimo metodus pagrįsti Direktyva 2010/30 siekiamus tikslus atitinkančiais objektyviais kriterijais, t. y. kriterijais, suteikiančiais vartotojams patikimą ir nuoseklią informaciją, kad jie galėtų pasirinkti efektyvesnius gaminius. Minėtame reglamente numatytas vienodo metodo, nepaisant to, kokia jo taikymo tvarka, taikymas tikrinant dulkių siurblių su maišeliais arba be maišelių ir cikloninių dulkių siurblių valymo kokybę, nepažeidžia vienodo požiūrio principo, jeigu dėl dulkių siurblių be maišelių gamintojų rekomenduojamų bandymų, kurie skiriasi nuo Komisijos atliekamų bandymų, nebuvo atlikti tarplaboratoriniai „palyginamieji“ bandymai, todėl jie neatitinka jiems kartu keliamų patikimumo, tikslumo ir atkuriamumo kriterijų. Tai yra objektyvi priežastis, pateisinanti vienodą pagal skirtingas technologijas veikiančių dulkių siurblių, t. y. dulkių siurblių su maišeliais ir dulkių siurblių be maišelių, vertinimą.

(žr. 86, 93, 94, 102, 103, 108–110 punktus)
Iš to matyti, kad sprendimas atsisakyti sustabdyti procedūrą neatskiriamas nuo kitų motyvų, kuriais remdamasi Apeliacinė taryba priėmė sprendimą dėl apeliacijos pagrįstumo. Todėl jeigu pagrindui, susijusiam su atsisakymo sustabdyti procedūrą neteisėtumu, būtų pritarta, Bendrasis Teismas turėtų panaikinti visą ginčijamą sprendimą ir, kadangi jam pateikti reikalavimai tik dėl panaikinimo iš dalies, priimti sprendimą ultra petita. Taigi Bendrasis Teismas, kuriam pateiktas ieškinys dėl panaikinimo, negali priimti sprendimo ultra petita, todėl panaikinimas, kurį jis paskelbia, neturi viršyti to, ko prašo ieškovas. Todėl toks nepriklausomas pagrindas, kuriuo nepagrindžiami reikalavimai panaikinti iš dalies, turi būti atmestas kaip nepriimtinas.

Jeigu Bendrasis Teismas turėtų konstatuoti, kad Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai atsisakė sustabdyti joje vykstančią procedūrą, susijusią su Protestų skyriaus sprendimu, iki kol bus priimtas sprendimas dėl Tarnybai pateikto prašymo pripažinti ankstesnio prekių ženklo registraciją negaliojančia, visi jos atlikti apeliacijos pagrįstumo vertinimai neišvengiamai būtų kvestionuotini. Iš tikrųjų, Apeliacinė taryba būtų negalėjusi nagrinėti apeliacijos ir iš dalies patenkinti ieškovės reikalavimų, jeigu ji būtų sustabdžiusi apeliacinę procedūrą. Be to, jeigu sprendimas atsisakyti sustabdyti procedūrą būtų panaikintas, Apeliacinė taryba, kuriai byla būtų pateikta nagrinėti iš naujo, turėtų sustabdyti apeliacinę procedūrą, o sustabdžiusi taikyti ankstesnio prekių ženklo registracijos pripažinimo negaliojančia procedūros išvadas remdamasi visų argumentų, kuriuos ieškovė pateikė dėl Protestų skyriaus sprendimo, analize.

Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto, taikomo procesui Bendrajame Teisme pagal to paties statuto 53 straipsnio pirmą pastraipą, 21 straipsnį ir 1991 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnį ieškinyje, be kita ko, turi būti nurodytas ginčo dalykas ir ieškovo reikalavimai. Reikalavimai turi būti išdėstyti aiškiai ir nedviprasmiškai, antraip kyla pavojus, kad Bendrasis Teismas priims sprendimą infra arba ultra petita ir kad bus pažeistos atsakovo teisės. Iš tikrųjų, Sąjungos teismas, kuriam pateiktas ieškinys dėl panaikinimo, negali priimti sprendimo ultra petita, todėl panaikinimas, kurį jis paskelbia, neturi viršyti to, ko prašo ieškovas.

Taigi galima atsižvelgti tik į reikalavimus, suformuluotus ieškinyje, o ieškinio pagrįstumas turi būti nagrinėjamas atsižvelgiant tik į ieškinyje pateiktus reikalavimus. Pagal 1991 m. gegužės 2 d. Bendrojo Teismo procedūros reglamento 48 straipsnio 2 dalį leidžiama pateikti naujus pagrindus, jei jie pagrindžiami teisinėmis ir faktinėmis aplinkybėmis, kurios tapo žinomos per procesą. Ši sąlyga a fortiori taikoma bet kokiam reikalavimų pakeitimui ir kad nesant teisinių ir faktinių aplinkybių, kurios tapo žinomos per rašytinę proceso dalį, nagrinėti galima tik ieškinio reikalavimus.

(žr. 24, 25 punktus)
2015 m. birželio 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas

H.P. Gauff Ingenieure / VRDT – Gauff (Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW)

(Byla T‑586/13)

„Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Vaizdinio Bendrijos prekių ženklo „Gauff THE ENGINEERS WITH THE BROADER VIEW“ paraiška — Ankstesni žodiniai ir vaizdiniai nacionaliniai ir Bendrijos prekių ženklai GAUFF — Santykiniai atmetimo pagrindai — Dalinis atsisakymas registruoti — Restitutio in integrum prašymas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 81 straipsnis“

1. Bendrijos prekių ženklas — Procedūros nuostatos — „Restitutio in integrum“ — Sąlygos — Reikalingų priemonių ėmimasis atsižvelgiant į aplinkybes — Ypatingi įvykiai, kurių negalima numatyti (Tarybos reglamento Nr. 207/2009 81 straipsnio 1 dalis) (žr. 23–25 punktus)

2. Bendrijos prekių ženklas — Procedūros nuostatos — „Restitutio in integrum“ — Taikymo sąlygos — Griežtas aiškinimas (Tarybos reglamento Nr. 207/2009 81 straipsnio 1 dalis) (žr. 26 punktą)

3. Bendrijos prekių ženklas — Tarnybos sprendimai — Vienodo požiūrio principas — Gero administravimo principas — Ankstesnė Tarnybos praktika — Teisėtumo principas (žr. 33 punktą)

Dalykas

Ieškinys dėl 2013 m. rugsėjo 5 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 118/2013‑1), susijusio su restitutio in integrum prašymu.

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.

2. H.P. Gauff Ingenieure GmbH & Co. KG – JBG padengia savo ir Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) patirtas bylinėjimosi išlaidas.
71

Be to, toks aiškinimas neatitiktų nacionalinės finansinės pagalbos tyrimo atsižvelgiant į valstybės pagalbos teisę, nes jis reikštų, kad Komisijai gali tekti kompensuoti sumas, kurios dėl to, kad buvo išmokėtos viršijant sumas, apie kurias pranešta, negalėjo būti patvirtintos, taigi jų negalėjo apimti leidimas, suteiktas remiantis Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamento 103e straipsniu ir Reglamento Nr. 1580/2007 97 straipsniu. Reikia priminti, kad Bendro bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamento 103e straipsnyje numatyta nacionalinė finansinė pagalba to reglamento 180 straipsnyje nurodyta kaip nukrypimas nuo Sąjungos reikalavimų dėl valstybės pagalbos, kuris, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 72/2009 20 konstatuojamąją dalį, leidžiamas, tik jeigu „[atitinkamose] nuostatose išdėstytos atitinkamos paramos teikimo sąlygos, kad būtų išvengta konkurencijos iškraipymo“, o tai pateisina siaurą galimybės suteikti minėtą pagalbą aiškinimą (pagal analogiją žr. 1985 m. vasario 27 d. Sprendimo Italija / Komisija, 56/83, Rink., EU:C:1985:85, 31 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
65

Panašiai, pirma, Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies b punkte numatyta, kad įšaldomos visos lėšos ir ekonominiai ištekliai asmenų ir subjektų, dalyvaujančių platinant branduolinius ginklus, tiesiogiai su tuo susijusių ar teikiančių tam paramą, įskaitant dalyvavimą perkant draudžiamus objektus, prekes, įrangą, medžiagas bei technologijas (paramos branduolinių ginklų platinimui kriterijus). Antra, šiame punkte nustatyta, kad įšaldomos visos lėšos asmenų ir subjektų, kurie padėjo asmeniui ar subjektui, įtrauktam į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos Irano Islamo Respublikai nustatytos ribojamosios priemonės, sąrašą, išvengti Sprendimo 2010/413 arba Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijų nuostatų taikymo arba jas pažeisti (pagalbos apeinant ribojamąsias priemones kriterijus). Be to, Sprendimo 2010/413 20 straipsnio 1 dalies c punkte nustatyta, be kita ko, kad įšaldomos visos asmenų ir subjektų, teikiančių paramą Irano vyriausybei, lėšos (paramos Irano vyriausybei kriterijus).
9

2011 m. balandžio 6 d. Komisija gavo SeaFrance konkurentės skundą dėl SeaFrance skiros restruktūrizavimo pagalbos. 2011 m. birželio 22 d. Komisija pranešė Prancūzijos valdžios institucijoms apie savo sprendimą inicijuoti formalią tyrimo procedūrą, numatytą SESV 108 straipsnio 2 dalyje, dėl, pirma, SeaFrance skiros restruktūrizavimo pagalbos, apie kurią pranešta 2011 m. vasario 18 d., ir, antra, priemonių, kurių anksčiau ėmėsi SNCF, t. y. 2009 m. finansavimo susitarimo ir 2010 m. liepos 15 d. suteiktos [konfidencialu] mln. EUR paskolos (toliau – sprendimas inicijuoti formalią procedūrą). Be to, 2011 m. liepos 14 d. paskelbdama šio sprendimo santrauką Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (OL C 208, p. 8) ji, remdamasi SESV 108 straipsnio 2 dalimi, paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas.
114

Savo ruožtu ieškovai visų pirma skundžia tai, kad, nepaisydama jų pakartotinių prašymų, Taryba jiems neperdavė to, ką jie laiko „sprendimu“, kurį Taryba mini pirma glaustai apibūdintuose argumentuose. Be to, jie remiasi 2011 m. sausio 18 d. Europos išorės veiksmų tarnybos dokumento BUSP/00028/11, kurį gavo po to, kai pateikė prašymą leisti susipažinti su dokumentais, tekstu. Šiame dokumente pirmojo ieškovo pavardė paminėta tarp „nuosaikių aukšto rango pareigūnų ir politikų, kurie laikomi nesantys tiesiogiai susiję su žmogaus teisių pažeidimais, pavardžių“ ir siūloma jį išbraukti iš asmenų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašo. Ieškovų teigimu, būtent po šio įvertinimo pirmojo ieškovo pavardė buvo išbraukta iš aptariamo sąrašo.
118

Be to, valdytojo laiške nurodyta, kad Banque du Liban išleido aplinkraštį, pagal kurį šioje šalyje veikiantys bankai turi žinoti įstatymus ir kitus teisės aktus, reglamentuojančius jų korespondentus užsienyje, ir elgtis su jais atsižvelgiant į, be kita ko, sankcijas ir apribojimus, nustatytus šių korespondentų atitinkamų šalių kompetentingų institucijų. Be to, Banque du Liban uždarė jame ieškovo turėtas sąskaitas užsienio valiuta.
Prekių ženklas iš tikrųjų naudojamas tuomet, kai atlieka savo pagrindinę funkciją – užtikrina prekių ar paslaugų, kurioms jis registruotas, kilmės tapatybę, kad būtų sukurta ar išsaugota šių prekių ir paslaugų realizavimo rinka, išskyrus simbolinį prekių ženklo naudojimą, kurio vienintelis tikslas išsaugoti prekių ženklo suteikiamas teises. Be to, prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų sąlyga reikalauja, kad prekių ženklas būtų naudojamas viešai ir skirtas išorei toks, koks jis saugomas atitinkamoje teritorijoje. Nustatant, ar prekių ženklas naudojamas iš tikrųjų, reikia atsižvelgti į faktų ir aplinkybių visumą, tinkamą nustatyti jo komercinio naudojimo realumui, ypač į pagrįstu laikomą naudojimą tam tikrame ekonomikos sektoriuje siekiant išlaikyti ar sukurti rinkos dalį prekių ženklo saugomoms prekėms ar paslaugoms, šių prekių ar paslaugų pobūdį, rinkos ypatybes, prekių ženklo naudojimo apimtį ir dažnumą. Kalbant apie ankstesnio prekių ženklo naudojimo apimtį reikia, be kita ko, atsižvelgti, viena vertus, į bendrą komercinę prekių ženklo naudojimo apimtį ir, kita vertus, – į laikotarpio, per kurį prekių ženklas buvo naudojamas, trukmę ir naudojimo dažnumą.

(žr. 27–29 punktus)
263

Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. To paties straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad jeigu kiekvienos šalies dalis reikalavimų patenkinama, o dalis atmetama, kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Tačiau Bendrasis Teismas gali nuspręsti, kad, be savo bylinėjimosi išlaidų, šalis padengia dalį kitos šalies bylinėjimosi išlaidų, jeigu tai pateisinama atsižvelgiant į nagrinėjamos bylos aplinkybes.
57

Sprendimo 2011/172 1 straipsnio 1 dalies versijoje anglų kalba, kuri yra proceso kalba, numatyta taikyti turto įšaldymą šiems asmenims: „persons having been identified as responsible for misappropriation of Egyptian State funds, and natural or legal persons, entities or bodies associated with them, as listed in the Annex“. Kitaip tariant, šioje Sprendimo 2011/172 kalbinėje versijoje nurodyti, pirma, asmenys, „nustatyti“ kaip atsakingi už Egipto valstybės lėšų pasisavinimą, ir, antra, su jais susiję asmenys.
78

Be to, iš ginčijamų sprendimų matyti, kad Apeliacinėje taryboje ieškovė priminė, jog šiuos argumentus plačiai pagrindė per procedūras Anuliavimo skyriuje, o jis į juos neatsižvelgė ir atmetė (ginčijamų sprendimų 11 punkto c papunkčio pabaiga).
2018 m. lapkričio 15 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas

Sigma Alimentos Exterior / Komisija

(Byla T‑239/11)

„Valstybės pagalba – Nuostatos dėl pelno mokesčio, pagal kurias įmonėms, mokesčių tikslais reziduojančioms Ispanijoje, leidžiama amortizuoti prestižą, atsiradusį įsigijus įmonių, mokesčių tikslais reziduojančių užsienyje, akcijų – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka, ir nurodoma ją susigrąžinti – Valstybės pagalbos sąvoka – Atrankumas – Referencinė sistema – Leidžianti nukrypti nuostata – Skirtingas požiūris – Skirtingo požiūrio pateisinimas“

1. Teismo procesas – Nagrinėjimas iš esmės, atliekamas iki priimtinumo klausimo nagrinėjimo – Leistinumas (žr. 26, 27 punktus)

2. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Priemonės atrankinis pobūdis – Priemonė, kuria suteikiamas pranašumas – Referencinis pagrindas, į kurį atsižvelgiant vertintinas pranašumo buvimas – Materialus atribojimas – Kriterijai – Ryšys tarp nagrinėjamos priemonės tikslo ir referencinės sistemos tikslo – Situacijų, kurioms taikoma priemonė, ir situacijų, kurioms taikoma referencinė sistema, panašumas (SESV 107 straipsnio 1 dalis) (žr. 47, 48, 82–93 punktus)

3. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Priemonės atrankinis pobūdis – Priemonė, kuria suteikiamas pranašumas – Bendro pobūdžio priemonė, taikoma visiems ūkio subjektams – Priemonės netaikymas operacijoms, panašioms į tas, kurios lemia jų taikymą – Priemonė, kuri gali būti pripažinta atrankine (SESV 107 straipsnio 1 dalis) (žr. 69 punktą)

4. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Priemonės atrankinis pobūdis – Priemonė, kuria suteikiamas pranašumas – Referencinis pagrindas, į kurį atsižvelgiant vertintinas pranašumo buvimas – Materialus atribojimas – Priemonė, kuri pati yra referencinė sistema – Sąlygos – Aiškiai apibrėžta mokesčių sistema, kuria siekiama konkrečių tikslų – Nebuvimas – Priemonės sistemingumas ir bendrumas (SESV 107 straipsnio 1 dalis) (žr. 113–117 punktus)

5. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Priemonės atrankinis pobūdis – Nukrypimas nuo bendros mokesčių sistemos – Įmonių, kurių faktinė ir teisinė situacija panaši, atskyrimas – Vertinimo kriterijai – Palyginimas atsižvelgiant į bendra mokesčių sistema siekiamą tikslą (SESV 107 straipsnio 1 dalis) (žr. 128–134 punktus)

6. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Priemonės atrankinis pobūdis – Nukrypimas nuo bendros mokesčių sistemos – Sistemos pobūdžiu ir bendra struktūra grindžiamas pateisinimas – Vertinimo kriterijai – Priemonė, skirta įgyvendinti tikslą, kurį apima bendrai mokesčių sistemai būdingi mechanizmai – Tinkamumas (SESV 107 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamentas Nr. 659/1999) (žr. 135–145, 157, 165, 166 punktus)

Dalykas

SESV 263 straipsniu grindžiamas prašymas panaikinti 2011 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimo 2011/282/ES dėl Ispanijos įgyvendintos finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (OL L 135, 2011, p. 1) 1 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnį.

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.
11

Tačiau remiantis bylos medžiaga, konkrečiai kalbant, ieškovės darbuotojo M. W., kuriam pavesta rūpintis nagrinėjamu prekių ženklu, pareiškimu, padarytu prisiekus, negalima nustatyti, kad jis perdavė minėtą pranešimą dėl priminimo paskirtiems atstovams. Šie teigia, kad taip nebuvo. Be to, atsakyme į ieškinį VRDT pabrėžia, kad nėra jokių duomenų, patvirtinančių šį perdavimą. Be to, pranešimas dėl priminimo vėliau buvo surastas ieškovės patalpose tarp dokumentų, apimančių susirašinėjimą su paskirtais atstovais dėl nagrinėjamo prekių ženklo.
243

Be to, reikia pažymėti, kad minėta lentelė nėra nauja; ji yra „Italijos klube“ nuo 1995 m. nuolat dedamų pastangų nustatyti klientus ir tiekiamus kiekius, susijusius su pluoštu iš septynių vielų, dalis (Ginčijamo sprendimo 441 ir paskesnės konstatuojamosios dalys). Labai daug įrodymų šiuo klausimu buvo Komisijos paimta per patikrinimus arba pateikta teikiant prašymus atleisti nuo baudos ar ją sumažinti; iš jų matyti, kad klientų sąrašai buvo kelis kartus sudaryti siekiant patikslinti ir įvertinti kiekius, kuriuos pardavė „Italijos klubo“ narės ir kitos Italijoje veiklą vykdančios gamintojos. Pavyzdžiui, yra lentelė pavadinimu „mercato italiano trefolo CAP anno 98“, apimanti 383 klientų sąrašą ir duomenis dėl Redaelli, CB, Itas, ITC ir Tréfileurope, taip pat tuščias skiltis dėl SLM, Trame, DWK ir Austria Draht (žr. su 1998 m. susijusį skyrelį, esantį Ginčijamo sprendimo 3 priede) (administracinės procedūros bylos medžiagos p. 29639–29646). Kitose lentelėse parodytas „ripartizione spedizione trefolo italia anno 1998 in ton“, palyginti su 1999 m., arba „ripartizione spedizione trefolo italia anno 1999 in ton“ daugybei klientų, kiek tai susiję su Redaelli, CB, Itas, ITC ir Tréfileurope (administracinės procedūros bylos medžiagos p. 29655–29670). Be nuorodų į Redaelli, CB, Itas, ITC ir Tréfileurope, yra kitų lentelių, kuriose pateikti duomenys, susiję su Trame, SLM, Austria Draht, DWK ir Tycsa (administracinės procedūros bylos medžiagos p. 5640–5643, 29671–29689).
12

Be to, ginčijamame sprendime nurodyta, kad pagal ginčijamą priemonę finansinis prestižas nustatomas atskaičius įsigytos bendrovės materialiojo ir nematerialiojo turto rinkos vertę iš įsigijimo kainos, kuri mokama už akcijas. Be to, patikslinama, kad finansinio prestižo sąvoka (kaip antai numatyta ginčijamos priemonės) – tai į akcijų įsigijimo sritį įtraukiama sąvoka, kuri paprastai vartojama turto perleidimo arba verslo jungimo sandoriuose (ginčijamo sprendimo 20 konstatuojamoji dalis).
19

Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad, remiantis Reglamento Nr. 2200/96 15 straipsnio 5 dalies pirma pastraipa, Sąjungos skiriama finansinė pagalba, visų pirma finansuojant veiksmų programas iš veiklos fondų, apskaičiuojama atsižvelgiant į „patirtas faktines išlaidas“. Be to, remiantis Reglamento Nr. 1433/2003 18 straipsnio 2 dalies c punktu, prie gamintojų organizacijų pateiktų paraiškų skirti pagalbą turi būti pridėti įrodymai, patvirtinantys vykdant veiksmų programą patirtas išlaidas.
Konkurencijos srityje Pranešime dėl atleidimo nuo baudų ar jų sumažinimo kartelių atveju (2002 m.) Komisija apibrėžė sąlygas, kurioms esant įmonėms, bendradarbiaujančioms su ja atliekant tyrimą dėl kartelio, gali būti neskiriama arba sumažinama bauda, kuri joms būtų paskirta kitu atveju. Minėtas pranešimas pakeitė pirmąjį Komisijos pranešimą dėl atleidimo nuo baudų ar jų sumažinimo kartelių atveju (1996 m.) tam, kad Komisija galėtų pakoreguoti savo politiką šiuo klausimu, atsižvelgdama į per penkerius jos įgyvendinimo metus įgytą patirtį. Konkrečiai kalbant, Komisija manė, kad nors 1996 m. pranešimo pagrindiniai principai pasitvirtino, patirtis parodė, kad šio pranešimo efektyvumas padidėtų, jei šios baudos būtų mažinamos esant didesniam skaidrumui ir tikrumui. Be to, Komisija pažymėjo, kad šį efektyvumą dar labiau padidintų didesnė atitiktis tarp baudų sumažinimo lygio ir įmonės pagalbos nustatant pažeidimą dydžio.

Bendrasis Teismas turi atsižvelgti į šiuos pokyčius, kurių Komisija pageidavo 1996 m. pranešimą pakeisdama 2002 m. pranešimu.

(žr. 77–79 punktus)
64

Priešingai, nei tvirtina ieškovė, šio požiūrio nepaneigia 59 punkte minėto Sprendimo Tokai Carbon ir kt. / Komisija (EU:T:2005:220) 390–393 punktai. Iš šio sprendimo negalima daryti išvados, kad ekonominis vienetas, kurį sudaro patronuojančioji bendrovė ir dukterinė bendrovė, tebeturi egzistuoti sprendimo skirti baudą priėmimo momentu. Iš tiesų minėtuose punktuose Pirmosios instancijos teismas pateikė savo poziciją dėl maksimalios 10 % bendros apyvartos ribos taikymo pagal 1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamento Nr. 17, Pirmojo reglamento, įgyvendinančio EB [81] ir [82] straipsnius (OL 13, p. 204; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 3), 15 straipsnio 2 dalį. Kaip teisingai to sprendimo 389 punkte nusprendė Pirmosios instancijos teismas, šia maksimalia baudos riba, be kita ko, siekiama apsaugoti įmones nuo pernelyg didelių baudų, kurios galėtų jas ekonomiškai sunaikinti. Todėl ji turi būti taikoma baudos skyrimo dienai artimesniu laikotarpiu, vadinasi, siejama ne su pažeidimų, už kuriuos baudžiama, darymo laikotarpiu. Todėl to sprendimo 390–393 punktai šioje byloje nereikšmingi, nes jie nėra susiję su klausimu, ar patronuojančiajai bendrovei gali būti inkriminuoti jos dukterinės bendrovės veiksmai. Atvirkščiai, konstatuotina, kad minėto sprendimo 387 punkte Pirmosios instancijos teismas netiesiogiai pripažino, kad bauda gali būti kartu ir solidariai skiriama dviem bendrovėms, kurios pažeidimo darymo momentu sudarė vieną ekonominį vienetą, net jei neįrodoma, kad sprendimo skirti baudą priėmimo momentu jos vis dar sudarė vieną ekonominį vienetą.
38

Be to, reikia pažymėti, kad iš Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 5 dalies išplaukia, kad jeigu atitinkama institucija mano, jog aišku, kad atsisakymas suteikti galimybę susipažinti su iš valstybės narės kilusiu dokumentu turi būti grindžiamas to paties straipsnio 1 ar 2 dalyje numatytomis išimtimis, ji atmeta atitinkamo asmens paraišką net nesikonsultavusi su valstybe nare, iš kurios dokumentas kilęs, nesvarbu, ar ši valstybė narė prieš tai pateikė paraišką pagal šio reglamento 4 straipsnio 5 dalį. Tokiu atveju akivaizdu, kad sprendimą dėl paraiškos leisti susipažinti su dokumentu institucija priima atsižvelgusi tik į išimtis, tiesiogiai išplaukiančias iš Sąjungos teisės reikalavimų (šio sprendimo 6 punkte minėto Sprendimo Švedija prieš Komisiją 68 punktas).