LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :97 1TARNAUTOJŲ TEISMO PIRMININKO NU TARTIS
2010 m. rugsėjo 10 d.
Byla F-62/10 R
Jürgen Esders
prieš
Europos Komisiją
„Viešoji tarnyba — Laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūra — Prašymas sustabdyti 
vykdymą — Paskyrimas į ki tas pareigas — Pareigūnų rotacijos Komisijos atstovybėse taisyklės — 
Skuba — Nebuvimas“
Dalykas: Pagal SESV 278 straipsnį ir A E 157 straipsnį bei pagal SESV 279 straipsnį, taikomą 
EAEB sutarčiai r emiantis jos 106 a straipsniu, pareikštas ieškinys, ku riuo J. Esders, 
Komisijos K omunikacijos generalinio dir ektorato p areigūnas, dir bantis atstovybėje 
Vokietijoje, prašo atidėti 2010 m. liepos 27 d. Komisijos sprendimo jį pe rkelti į 
Komisijos būstinę nuo 2010 m. rugsėjo 1 dienos vykdymą.
Sprendimas:Atmesti ieškovo prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo. Atidėti bylinėjimosi 
išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Santrauka
1. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Vykdymo s ustabdymas — Laikinosios priemonės — 
Taikymo s ąlygos — „Fumus boni juris“ — Skuba — Kumuliacinis pobūdis — Visų nagrinėjamų 
interesų palyginimas
(SESV 278 ir 279 straipsniai; Teisingumo T eismo s tatuto 39 straipsnis ir I priedo 7 straipsnio 1 dalis; 
Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 102 straipsnio 2 dalis)
2. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Vykdymo s ustabdymas — Sprendimo p erkelti į b ūstinę 
pareigūną, anksčiau dirbusį Komisijos atstovybėje kitoje valstybėje narėje, vykdymo s ustabdymas — 
Taikymo s ąlygos
(SESV 278 straipsnis; Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 102 straipsnio 2 dalis)
1. Tarnautojų teismo procedūros reglamento 102 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad l aikinųjų apsaugos 
priemonių prašymuose, be ki ta ko , turi b ūti nurodytos aplinkybės, dėl ku rių reikalingas skubus 
sprendimas, ir f aktiniai b ei teisiniai p agrindai, prima facie patvirtinantys prašomų laikinųjų apsaugos 
priemonių taikymo reikalingumą.
Sąlygos, susijusios su skuba ir p rašymo pagrįstumo patvirtinimu (fumus boni juris), yra ku muliacinės, 
todėl laikinųjų apsaugos priemonių prašymas turi b ūti atmestas, jei bent viena jų neįvykdoma. 
Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas prireikus taip p at palygina esamus interesus. 
Atlikdamas šį visapusišką n agrinėjimą laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi did elę
2 ECLI:EU:F:2010 :97SANTRAUKA—BYLAF-62/10R
ESDERS/KOMISIJA
 diskreciją ir, atsižvelgdamas į b ylos ypatumus, gali savo nuožiūra nustatyti būdą, kuriuo šios skirtingos 
sąlygos turi būti patikrintos, bei šio nagrinėjimo tvarką, nes jokia t eisės no rma neįpareigoja jo laikytis iš 
anksto nustatytos analizės tvarkos, kad į vertintų būtinybę priimti sprendimą dėl laikinųjų apsaugos 
priemonių taikymo.
(žr. 41–43 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1999 m. rugsėjo 10 d. Nutarties Elkaïm ir Mazuel prieš Komisiją, T-173/99 R, 
Rink. V T p. I-A-155 ir II- 811, 18 punktas; 2001 m. rugpjūčio 9 d. Nutarties De Nicola prieš EIB, T-120/01 R, Rink. 
VT p. I-A-171 ir II- 783, 12 ir 13 punktai.
Tarnautojų teismo praktika: 2006 m. gegužės 31 d. Nutarties Bianchi prieš ETF, F-38/06 R, Rink. V T p. I-A-1-27 ir 
II-A-1-93, 20 ir 22 punktai.
2. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūros tikslas yra užtikrinti ne žalos atlyginimą, o v isišką 
sprendimo dėl esmės efektyvumą. Kad b ūtų pasiektas šis tikslas, reikia, kad p rašomos taikyti priemonės 
būtų skubios, nes jos būtinos, kad i eškovė išvengtų rimtos ir n epataisomos žalos, be to, jos turi būti 
nustatytos ir į sigalioti, kol bus priimtas sprendimas pagrindinėje byloje. Taikyti laikinąsias apsaugos 
priemones prašanti šalis turi p ateikti įrodymų, kad n egali sulaukti pagrindinės bylos baigties 
nepatirdama tokios žalos.
Vieno ar ke lių gydytojų išvados savaime n eužtenka n ustatyti, kad , nesustabdžius sprendimo pe rkelti į 
būstinę pareigūną, anksčiau dir busį Komisijos atstovybėje kitoje valstybėje narėje, vykdymo, jis gali 
patirti did elę ir n epataisomą žalą. Išduotų me dicininių pažymų autoriai g alėjo išklausyti tik ieškovo 
nuomonę, ir n ei įrodyta, nei tvirtinta, kad j ie turėjo visus duomenis ir d okumentus, kurie reikalingi 
pakankamai suprasti nagrinėjamas profesines aplinkybes.
(žr. 45 ir 47 p unktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1999 m. kovo 25 d. Nutarties Willeme prieš Komisiją, C-65/99 P(R), Rink. p. I-1857 , 
62 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: minėtos Nutarties Elkaïm ir M azuel prieš Komisiją 25 punktas; 2002 m. 
gruodžio 19 d. Nutarties Esch-Leonhardt ir kt. prieš ECB, T-320/02 R, Rink. VT p. I-A-325 ir II- 1555 , 27 punktas.
Tarnautojų teismo praktika: 2010 m. liepos 14 d. Nutarties Bermejo Garde p rieš EE SRK, F-41/10 R, 55 punktas.