LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 100/67

2010 m. vasario 24 d. pareikštas ieškinys byloje Vengrija prieš Komisiją

(Byla T-89/10)

2010/C 100/99

Proceso kalba: vengrų

Šalys

Ieškovė: Vengrijos Respublika, atstovaujama J. Fazekas, M.Z. Fehér ir K. Szíjjártó

Atsakovė: Europos Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti 2009 m. gruodžio 14 d. Komisijos sprendimą C(2009) 10151, kuriuo patvirtinamas didelio projekto „Greitkelis M43 nuo Szeged iki Makó“ finansavimas pagal Transporto veiklos programą Vengrijoje, kuri bendrai finansuojama iš Europos regionų plėtros fondų (ERPF) ir Sanglaudos fondų „Konvergencijos“ tikslu, kiek jo nuostatose nenumatoma apmokestinti pridėtinės vertės mokesčiu tinkamas finansuoti išlaidas;

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė ginčija Komisijos sprendimą C(2009) 10151 dėl didelio projekto „Greitkelis M43 nuo Szeged iki Makó“, esančio Transporto veiklos programos, kuriai Konvergencijos tikslu Sąjunga teikia struktūrinę pagalbą iš Europos regionų plėtros ir Sanglaudos fondų, dalimi. Šiuo sprendimu Komisija leido sumokėti išmoką iš Sanglaudos fondo šiam dideliam projektui. Be to, ginčijamo sprendimo I priedo skyriuje „Netinkamos finansuoti išlaidos“ Komisija neįtraukė su projektu susijusių pridėtinės vertės mokesčio mokėjimų, kaip kad buvo siūliusios Vengrijos valdžios institucijos.

Ieškinio pagrinduose ieškovė nurodo, kad priėmusi ginčijamą sprendimą Komisija pažeidė susijusias Europos Sąjungos teisės nuostatas, konkrečiai kalbant, Reglamento (EB) Nr. 1083/2006 (1) 56 straipsnio 4 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 1084/2006 (2) 3 straipsnį.

Ieškovės nuomone, Reglamento (EB) Nr. 1084/2006 3 straipsnio e punkte konkrečiai įtvirtinama, kad pridėtinės vertės mokestis, kuris gali būti susigrąžintas, negali būti finansuojamas iš Sanglaudos fondo. Todėl ieškovės nuomone iš šios nuostatos darytina aiški išvada, kad pridėtinės vertės mokestis, kuris negali būti susigrąžintas, gali būti finansuojamas. Atsižvelgus į aplinkybę, kad pagal Europos Sąjungos ar nacionalinę teisę, susijusią su pridėtinės vertės mokesčiu, didelio projekto, dėl kurio priimtas sprendimas, naudos gavėjas nėra apmokestinamasis asmuo, todėl jis negali pareikalauti sugrąžinti sumokėtą pridėtinės vertės mokestį, todėl ieškovas nesutinka, kad ginčijamame sprendime Komisija neįtraukė dėl šio mokesčio susidariusių išlaidų.

Be to, ieškovė skundžiasi, kad, atsižvelgus į tai, jog Komisija nelaiko tinkamomis finansuoti išlaidų, kurios Reglamentu Nr. 1084/2006 neįtraukiamos į tinkamų finansuoti išlaidų sąrašą, nors šios srities nacionaliniuose teisės aktuose aiškiai nurodoma, jog jos yra tinkamos finansuoti išlaidos, todėl ginčijamu sprendimu Komisija pažeidė valstybės narės teises, priklausančias jai pagal Reglamento Nr. 1083/2006 56 straipsnio 4 dalį.

Taip pat ieškovė nurodo, kad Komisijos teiginys, jog naudos gavėjo sumokėtas pridėtinės vertės mokestis galės būti „susigrąžintas“ iš pridėtinės vertės mokesčio, sumokėto už rinkliavą, kurią naudos gavėjas gaus už pastatytos infrastruktūros valdymą, reiškia labai plačiai aiškinti „pridėtinės vertės mokesčio, kuris gali būti susigrąžintas“ terminą pagal Reglamento Nr. 1084/2006 3 straipsnio e punktą, I šios nuostatos formuluotė to neleidžia ir, be to, tai pažeistų Europos Sąjungos teisės aktus, kuriais reglamentuojamas pridėtinės vertės mokestis.

Galiausiai ieškovė nurodo, kad nei pagal Reglamentą Nr. 1083/2006, nei pagal Reglamentą Nr. 1084/2006 neleidžiama jų aiškinti taip, kad Komisija, vertindama tinkamas finansuoti išlaidas, įskaitant ir tinkamą finansuoti pridėtinės vertės mokestį, savo sprendimą gali pagrįsti ta aplinkybe, kad valstybė narė galėjo surasti kitokį teisinį sprendimą dėl projekto organizavimo ir infrastruktūros valdymo. Ieškovės nuomone, nacionalinių infrastruktūrų administracinis valdymas ir susijusios viešosios paslaugos iš esmės yra valstybių narių kompetencijoje. Šiuo požiūriu ieškovė nurodo, kad, jei jie tenkina Sąjungos teisės aktų reikalavimus, Komisija privalo priimti valstybės narės pasirinktą sprendimą kartu su naudos gavėjo, kaip apmokestinamo arba neapmokestinamo asmens, statusu susijusiu tinkamų finansuoti išlaidų vertinimu.

(1) 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006, nustatantis bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo bei panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1260/1999 (OL L 210, p. 25).

(2) 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1084/2006, įsteigiantis Sanglaudos fondą ir panaikinantis Reglamentą (EB) Nr. 1164/94 (OL L 210, p. 79).