ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.

Ar atsakymas į pirmąjį klausimą priklauso nuo to, ar spausdintinėje žiniasklaidos priemonėje reklamuojanti įmonė reklamuoja savo pačios produktų pardavimą ir dėl pagal Direktyvos 2005/29/EB 7 straipsnio 4 dalį reikalaujamos informacijos pateikia tiesiogiai savo svetainės nuorodą, arba nuo to, ar reklama susijusi su produktais, kuriuos reklamuojančios įmonės interneto platformoje parduoda kitos įmonės, o vartotojai direktyvos 7 straipsnio 4 dalyje nurodytą informaciją sužino tik atlikę vieną ar kelis kitus veiksmus (spustelėjimus) per šių kitų įmonių interneto svetainių saitą, pateiktą platformos operatoriaus svetainėje, kuri vienintelė nurodyta reklamoje?
3.

Ar [Sociedade Metropolitana de Desenvolvimento, S.A.] SMD ir Banco Santander Totta sudarytos swap sutartys turi pakankamai tarptautinių aspektų, kad būtų galima taikyti reglamentus (EB) Nr. 44/2001 ir (ES) Nr. 1215/2012 siekiant nustatyti, kurie teismai turi tarptautinę jurisdikciją nagrinėti tarp šių šalių kilusius ginčus, jeigu: a) šios bendrovės yra įsteigtos toje pačioje valstybėje narėje, t. y. Portugalijoje, ir jos sudarė dvi swap sutartis Portugalijoje dėl ISDA Master Agreements ir du „patvirtinimus“, dėl kurių susitarė Madeiros autonominis regionas, atstovaujamas SMD, b) per šias derybas Madeiros autonominis regionas, padedamas Banco BPI, S.A. ir advokatų kontoros, pakvietė daugiau nei vieną tarptautinį banką teikti pasiūlymus, o vienas iš tokių pakviestųjų bankų buvo JP Morgan, c) Banco Santander Totta, S.A. visiškai priklauso Banco Santander, kurio buveinė yra Ispanijoje, d) Banco Santander Totta, S.A. veikė kaip tarptautinis bankas, turintis filialų įvairiose valstybėse narėse su vienodu priekių ženklu Santander, e) Banco Santander Totta, S.A. ISDA Master Agreement buvo laikomas Multibranch Party, galinčiu atlikti ir gauti mokėjimus pagal bet kokį sandorį per savo filialus Londone ir Liuksemburge, f) pagal sudaryto ISDA Master Agreement nuostatas šalys tam tikrais atvejais gali perleisti savo teises ir pareigas kitoms atstovybėms ar filialams, g) swap sutartyse šalys nurodė, kad taikytina Jungtinės Karalystės teisė ir sutarė, kad išimtinė ir visapusiška jurisdikcija tenka Jungtinės Karalystės teismams, h) sutartys buvo surašytos anglų kalba, todėl jose naudojama anglosaksiškoji terminologija bei sąvokos, i) swap sutartys buvo sudarytos siekiant apsidrausti nuo dviejų finansavimo sutartyse, kurios abi surašytos anglų kalba ir sudarytos su užsienio ūkio subjektais (vienas įsisteigęs Nyderlanduose, o kitas – Italijoje), numatytų palūkanų svyravimo rizikos, o vienoje iš šių finansavimo sutarčių nustatyta, kad skolininkai turi atlikti mokėjimus į Londone esančio HSBC Bank Plc sąskaitą laikydamiesi terminų, nustatytų pagal Londono laiko zoną, kad jiems taikoma Jungtinės Karalystės teisė ir kad jie pripažįsta šios valstybės teismų jurisdikciją, j) Banco Santander Totta, S.A. veikė kaip tarptautinės rinkos tarpininkas ir sudarė draudimo nuo palūkanų svyravimo tarptautinėje rinkoje rizikos sutartis?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 311/22

2015 m. birželio 26 d.Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje The Queen, prašoma Hemming (veikiantis pavadinimu „Simply Pleasure Ltd.“) ir kitų/Westminster City Council

(Byla C-316/15)

(2015/C 311/27)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Supreme Court of the United Kingdom

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėjai: Hemming, veikiantis pavadinimu„Simply Pleasure Ltd.“, James Alan Poulton, Harmony Ltd, Gatisle Ltd, veiianti pavadinimu„Janus“, Winart Publications Ltd, Darker Enterprises Ltd, Swish Publications Ltd.

Atsakovė: Westminster City Council

Prejudiciniai klausimai

Jeigu paraiškos sekso prekių įstaigos licencijai gauti ar pratęsti teikėjas turi mokėti mokestį, kurį sudaro dvi dalys: viena dalis susijusi su paraiškos administravimu ir negrąžinama, o kita yra mokestis už licencijų išdavimo tvarkos valdymą ir grąžinama, jeigu paraiška atmetama:

1) ar reikalavimas mokėti mokestį, į kurį įeina antroji grąžinama dalis, reiškia, kad, atsižvelgiant į Sąjungos teisę, pateikę paraiškas atsakovai patyrė išlaidų, prieštaraujančių Direktyvos 2006/123/EB (1) dėl paslaugų vidaus rinkoje 13 straipsnio 2 daliai, jeigu jis buvo didesnis nei Westminster City Council patirtos paraiškos tvarkymo sąnaudos?

2) ar išvada, kad tokį reikalavimą reikia vertinti kaip reikalavimą, kurį vykdant tenka patirti išlaidų (arba, jeigu taip, išlaidų, viršijančių Westminster City Council patiriamas paraiškos tvarkymo sąnaudas), priklauso nuo kitų aplinkybių (ir, jeigu taip, kokių) poveikio, pavyzdžiui: a) įrodymų, kad sumokėjęs antrąją grąžinamą dalį, paraiškos teikėjas patirtų ar galėtų patirti išlaidų ar nuostolių, b) antrosios grąžinamos dalies dydžio ir laikotarpio, kurį tas mokestis laikomas prieš jį grąžinant, arba c) Westminster City Council patiriamų paraiškų tvarkymo sąnaudų (taip pat negrąžinamos mokesčio dalies) sumažinimo, kurį lemia reikalavimas visiems paraiškų teikėjams iš anksto sumokėti abi mokesčio dalis?

(1) OL L 376, p. 6.
1.

Ar pagal 1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyvos 92/85/EEB (1) 11 straipsnio pirmos pastraipos 1 punktą, 2 punkto b papunktį, 3 punktą ir priešpaskutinę ir paskutinę konstatuojamąsias dalis, SESV 157 straipsnio (EB ex 141 straipsnis) 1, 2 ir 4 dalis, SESV 158 straipsnį (EB ex 142 straipsnis), kuriame nurodyta, kad „[v]alstybės narės stengiasi išlaikyti esamą mokamų atostogų sistemų lygiavertiškumą“, 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/54/EB (2) 2 straipsnio 2 dalies c punktą ir 14 straipsnio 1 dalies c punktą, sietinus, be kita ko, su šios direktyvos 15 straipsniu ir 23 bei 24 konstatuojamosiomis dalimis, ir galiausiai Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (2000/C 364/01) 23 straipsnį draudžiama tokia nacionalinės teisės norma, kaip antai 1981 m. vasario 19 d. Įstatymo Nr. 27 3 punkto pirma pastraipa (redakcija iki 2004 m gruodžio 30 d. Įstatymo Nr. 311 1 straipsnio 325 dalimi padarytų pakeitimų), kurioje numatyta, kad šiame straipsnyje nustatytas priedas nemokamas privalomų motinystės atostogų laikotarpiu iki 2005 m. sausio 1 d.?
2.

Be to, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas savo 2014 m. rugsėjo 26 d. sprendime byloje T-615/11 Royal Scandinavian Casino Århus padarė teisės klaidą, dėl kurios daromas neigiamas poveikis apeliantės interesams, kai: a) remdamasis įrodymų nepakankamumu 43 punkte konstatavo, kad apeliantė neįrodė, kokį poveikį valstybės pagalba turėtų apeliantės finansinei padėčiai, b) 44 punkte nusprendė, kad apeliantė tinkamai neįrodė, jog valstybės pagalba gali daryti didelę žalą apeliantės padėčiai atitinkamoje rinkoje, todėl ji negali būti laikoma konkrečiai susijusi, c) 42 punkte padarė išvadą, kad ginčijamas sprendimas nebuvo konkrečiai susijęs su apeliante, nors apeliantės lošimo namai priklauso uždaram tradicinių lošimo namų ratui, d) 52 punkte konstatavo, kad apeliantės ieškinys neatitinka SESV 263 straipsnio ketvirtos pastraipos paskutinėje dalyje įtvirtintų ieškinio priimtinumo sąlygų, e) 53 punkte konstatavo, kad ieškinys turi būti atmestas remiantis tuo, kad apeliantė neturi suinteresuotumo pareikšti ieškinį.
14.

Tuo atveju, jei įrodinėjimo priemonių gavimas ir naudojimas pažeidžia Chartijos 7, 8, 41 ir 48 straipsnius, siejamus su jos 47 straipsniu, ar teisę į veiksmingą teisinę gynybą atitinka nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos procedūriniu trūkumu grindžiamas skundas teismui dėl mokesčių srityje priimto sprendimo galiojimo gali būti patenkintas ir skundžiamas sprendimas pripažintas negaliojančiu tik tuo atveju, jei atitinkamu atveju egzistuoja konkreti galimybė, kad nesant procedūrinio trūkumo būtų buvęs priimtas kitoks nei skundžiamas sprendimas, ir, be to, šis trūkumas iš esmės paveikė ieškovės teisinę padėtį, ar procedūrinius trūkumus reikia vertinti atsižvelgiant į platesnį kontekstą, nepriklausomai nuo to, kokią įtaką procedūros rezultatui turi Chartijos nuostatas pažeidžiantis procedūrinis trūkumas?
1.

Panaikinti Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Zweckverband Tierkörperbeseitigung/Komisija, T-309/12 (1) ir, jei Teisingumo Teismas mano turintis visą reikiamą informaciją, kad galėtų pats priimti galutinį sprendimą šioje byloje, panaikinti 2012 m. balandžio 25 d. Komisijos sprendimą C(2012) 2557 galutinis dėl valstybės pagalbos SA. 25051 (C 19/2010, ex NN 23/2010), kurią Vokietija suteikė Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rheinland-Pfalz, im Saarland, im Rheingau-Taunus-Kreis und im Landkreis Limburg-Weilburg, ir priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.
2.

Antra, skundžiamas sprendimas priimtas remiantis klaidingomis faktinėmis aplinkybėmis. Bendrasis Teismas paneigė, kad žodžiai „jūros mėlynumas“ (atitinkamomis kalbomis, visų pirma italų ir prancūzų) turi apibūdinamąją reikšmę nagrinėjamoms 18 ir 25 klasių prekėms, nors šalys neginčijo, kad nagrinėjami panašūs žymenys turi prekę apibūdinamąjį elementą, t. y. žodžius „jūros mėlynumas“ visomis Sąjungos kalbomis ir kad prekių ženklas, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, kuriame yra žodžiai italų k. „blu marino“, ir prašomas įregistruoti prekių ženklas, kuriame yra žodžiai prancūzų k. „marine bleu“ nedaug nukrypsta nuo šių apibūdinimų. Be to, VRDT Protestų skyrius ir apeliacinė taryba per administracinę procedūrą taip pat konstatavo, kad „jūros mėlynumas“ (visomis Europos kalbomis) yra prekę apibūdinanti informacija. Bendrasis Teismas turi laikytis šios pozicijos.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 212/19

2014 m. gegužės 7 d.LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. vasario 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-128/11 LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd/Europos Komisija

(Byla C-227/14 P)

2014/C 212/22

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: LG Display Co. Ltd, LG Display Taiwan Co., Ltd, atstovaujamos advokatų A. Winckler, F.-C. Laprévote

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

— Panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-128/11 tiek, kiek juo atmestas jų prašymas iš dalies panaikinti 2010 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą byloje COMP/39309.

— Iš dalies panaikinti Komisijos sprendimą, atsižvelgiant į jai pateiktus duomenis, ir sumažinti šiuo sprendimu skirtos baudos dydį; grįsdama šį reikalavimą LG Display A.2. priede pateikia lentelę, kurioje pateikiamos įvairiausios baudos apskaičiavimas galimybės. LG Display pažymi, kad Teisingumo Teismas turi pakankamai informacijos šiuo klausimu, kad galėtų įgyvendinti savo neribotą jurisdikciją.

— Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi ir kitas LG Display šioje byloje patirtas išlaidas.

— Imtis bet kokių kitų, Teisingumo Teismo nuomone, tinkamų priemonių.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Pirmuoju pagrindu LG Display ginčija Bendrojo Teismo teiginį, kad apskaičiuodama LG Display baudą Komisija į pardavimų vertę galėjo pagrįstai įtraukti LG Display pardavimus savo patronuojančiosioms bendrovėms LGE ir Philips. Šį pagrindą sudaro dvi dalys. Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nepakankamai motyvavo, aiškiai iškraipė įrodymus, pažeidė LG Display teisę į gynybą ir neįgyvendino savo neribotos jurisdikcijos, kai nusprendė, kad apskaičiuodama baudą Komisija į pardavimų vertę vidinius pardavimus gali įtraukti tik dėl to, kad šie pardavimai įvyko su karteliu, kuriame dalyvavo LG Display, susijusioje rinkoje. Antra, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nepakankamai motyvavo, aiškiai iškraipė įrodymus ir pažeidė LG Display teisę į gynybą, kai patvirtino Komisijos išvadą, jog kartelis iš tikrųjų turėjo įtakos vidiniams pardavimams.

Antruoju pagrindu LG Display ginčija Bendrojo Teismo teiginį, kad Komisija teisingai atsisakė atleisti LG Display nuo baudos dalies už 2005 m. Šį pagrindą sudaro dvi dalys. Pirma, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą ir nepakankamai motyvavo, kai visiškam prašymą atleisti nuo baudos pateikusio asmens atleidimui nuo baudos suteikė pirmenybę, palyginti su atleidimu iš dalies. Antra, Bendrasis Teismas aiškiai iškraipė įrodymus ir padarė teisės klaidą, kai atsisakė atleisti LG Display nuo baudos dalies už laikotarpį nuo 2005 m. rugpjūčio 26 d., t. y. datos, nuo kurios Komisija neturėjo prašymą atleisti nuo baudos pateikusio asmens pateiktų nepertraukiamo LG Display dalyvavimo kartelyje įrodymų.
—

Konstatuoti, kad per nustatytą terminą nesiėmusi visų priemonių, būtinų iš gavėjo susigrąžinti valstybės pagalbą, kuri pripažinta neteisėta ir nesuderinama su vidaus rinka pagal 2013 m. gegužės 2 d. Komisijos sprendimo 2013/435/ES dėl valstybės pagalbos SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN), kurią Prancūzija suteikė Société Nationale Corse Méditerranée ir Compagnie Méridionale de Navigation (pranešta dokumentu Nr. C(2013) 1926) (1), 2 straipsnio 1 dalį, per nustatytą terminą nesustabdžiusi šio 2 straipsnio 1 dalyje nurodytos pagalbos mokėjimo ir per suteiktą terminą nepranešusi Komisijai apie priemones, kurių imtasi tam, kad būti įvykdyti šiame sprendime nurodyti reikalavimai, Prancūzijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV 288 straipsnio ketvirtą pastraipą ir minėto sprendimo 3, 4 ir 5 straipsnius.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 102/17

2014 m. sausio 24 d.Mory SA, likviduojama, Mory Team, likviduojama, Superga Invest pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. lapkričio 11 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-545/12, Mory ir kt. prieš Komisiją

(Byla C-33/14 P)

2014/C 102/23

Proceso kalba: prancūzų

Šalys

Apeliantės: likviduojama Mory SA, likviduojama Mory Team, Superga Invest, atstovaujamos advokatų B. Vatier ir F. Loubières

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

— Panaikinti Bendrojo Teismo septintosios kolegijos nutartį.

— Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis ją išnagrinėtų iš esmės ir užtikrintų nagrinėjimo nešališkumą.

— Paskelbti, kad bylinėjimosi išlaidų klausimas bus išspręstas išnagrinėjus pagrindinį ieškinį.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdamos apeliacinį skundą, apeliantės nurodo du pagrindus.

Pirma, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino SESV 263 straipsnį, kai nepripažino, kad apeliantės yra suinteresuotos pareikšti ieškinį. Tačiau jos tvirtina, kad ieškinio priimtinumas siejamas su sąlyga, kad apeliantės, kurioms sprendimas neskirtas, turi įrodyti, kad tas sprendimas su jomis tiesiogiai ir konkrečiai susijęs. Anot apeliančių, tai yra vienintelė Sutartyje įtvirtinta ieškinio priimtinumo sąlyga. Be to, Sutartyje nenurodyta, kad suinteresuotumas pareikšti ieškinį yra savarankiška jo pareiškimo sąlyga.

Apeliantės tvirtina, kad yra suinteresuotos pareikšti ieškinį dėl toliau išvardytų priežasčių. Pirma, tai, kad Mory SA buvo suinteresuotas asmuo bylose, kuriose priimti sprendimai Sernam 1, Sernam 2 ir Sernam 3, ir kad ji asmeniškai įstojo į tas bylas, reiškia, jog ji yra suinteresuota pareikšti ieškinį dėl sprendimo, kuriame nustatytos paskutinio iš tų sprendimų taikymo sąlygos. Antra, aplinkybė, kad apeliantės yra bylos šalys dviejose instancijose nagrinėjant bylą Prancūzijos teismuose, taip pat rodo jų suinteresuotumą pareikšti ieškinį. Trečia, bendrovės Superga Invest suinteresuotumas pareikšti ieškinį tiesiogiai kildinamas iš bendrovių Mory SA ir Mory Team, kurių pagrindinė akcininkė ji yra, suinteresuotumo ir iš to, kad ji dalyvavo nagrinėjant bylą minėtose instancijose. Galiausiai apeliančių suinteresuotumas pareikšti ieškinį matyti iš to, kad joms nebuvo suteikta procesinė teisė pareikalauti pradėti formalų tyrimą, nors jos paštu kreipėsi į Komisiją dėl to, kad Sernam turtą perėmė Geodis.

Antra, apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas nepripažino, jog atitinkamas aktas su jomis „tiesiogiai ir konkrečiai susijęs“, kaip tai suprantama pagal SESV 2663 straipsnį. Bendrasis Teismas suklydo nenagrinėjęs Komisijos pateiktų nepriimtinumo pagrindų, susijusių su apeliančių tiesioginės sąsajos nebuvimu. Anot apeliančių, jų konkreti sąsaja nekelia abejonių remiantis Bendrojo Teismo praktika.
1.

Ar principai, suformuluoti 2013 m. liepos 4 d. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendime byloje C-100/12, atsižvelgiant į to prašymo priimti prejudicinį sprendimą dalyku buvusį specialų atvejį, kai viešajame pirkime dalyvavo tik dvi įmonės, dėl to, kad nagrinėjamos faktinės aplinkybės iš esmės sutampa, taikytini ir šiai Tarybai pateiktu nagrinėti atveju, kai perkančioji organizacija atmetė visas viešajame pirkime dalyvaujančių įmonių kandidatūras, nors buvo leista dalyvauti daugiau nei dviem, ir šį atmetimą apskundė ne visos, o tik nagrinėjamoje byloje dalyvaujančios įmonės, dėl to ginčas, kurį dabar nagrinėja ši Taryba, faktiškai apsiriboja tik dviem įmonėmis?
4.

Jei į 3 klausimą būtų atsakyta taip, kad reikia taikyti Direktyvą 2006/114 dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos, kokios pagrindinės sąlygos turi būti tenkinamos, kad Stockholms tingsrätt nagrinėjamos priemonės (produkto pavadinimo, numerio ir ATC kodo naudojimas ar priskyrimas vaistui, fiksuotos kainos taikymas vaistui, informacijos apie vaistą teikimas Nacionaliniam medžiagų registrui, skirtam vaistams (NPL), NPL identifikacinio numerio suteikimas vaistui, informacinio biuletenio apie vaistą ir su juo susijusių duomenų platinimas naudojant elektroninę sveikatos priežiūros paslaugų užsisakymo paslaugą ir pačios įmonės tinklalapį, informacijos apie vaistą teikimas nacionalinės prekybos organizacijos leidinyje, informacijos apie vaistą teikimas Centriniame vaistinių produktų registre ir susijusiame registre (JACA), informacijos apie vaistą teikimas kitoje nacionalinėje duomenų bazėje, skirtoje vaistams (SIL), informacijos teikimas naudojantis vaistinių terminalo sistema (ATS) ar panašia paskirstymo sistema, informacijos apie pačios įmonės ar konkuruojančio tiekėjo vaistą teikimas susirašinėjant gydytojų chirurgų ir pacientų organizacijoms, vaisto marketingas, priemonės, susijusios su tam tikro vaisto ir su juo konkuruojančių vaistų farmaciniais patikrinimais, nepranešimas apie dokumentuose nustatytus svarbius skirtumus tarp produktų, nepranešimas apie pačios įmonės vaisto turinį ir apie Läkemedelsverket (Švedijos vaistų agentūra) pateiktą vaisto įvertinimą, sveikatos priežiūros tarnybos neinformavimas apie Läkemedelsverket patariamosios mokslinės tarybos atliktą konkuruojančių produktų vertinimą, fiksuotos vaisto kainos išlaikymas, 3 (trijų) mėnesių receptų galiojimo termino nustatymas, vaisto išdavimas vaistinėje vietoje konkuruojančio vaisto, nepaisant to, kad pacientas turi to konkuruojančio vaisto receptą, ir kliudymas rinkoje perduoti standartizuotus preparatus, skirtus konkuruojantiems vaistams, įskaitant tai, kad vietos vaistinės atsisako tiekti konkuruojantį vaistą ir tai, kad taikoma fiksuota kaina kaip dalis sistemos, pagal kurią už vaistus galima gauti kompensacijas be išankstinio nacionalinės institucijos sprendimo) būtų reklama, kaip ji suprantama pagal Direktyvą 2006/114?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 9/19

2013 m. spalio 14 d.Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd prieš Sigma Pharmaceuticals PLC

(Byla C-539/13)

2014/C 9/29

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovės: Merck Canada Inc., Merck Sharp & Dohme Ltd

Atsakovė: Sigma Pharmaceuticals PLC

Prejudiciniai klausimai

1. Ar patento arba papildomos apsaugos liudijimo savininkas arba jo teisių perėmėjas gali naudotis savo teisėmis pagal specialaus mechanizmo pirmą pastraipą tik jei jis iš anksto išreiškė ketinimą tai daryti?

2. Jei atsakymas į pirmą klausimą būtų teigiamas: a) kaip nurodytas ketinimas turi būti išreikštas? b) ar savininkas arba jo teisių perėmėjas negali naudotis savo teisėmis dėl bet kokio farmacijos produkto importo ar pardavimo valstybėje narėje, įvykdyto iki jo ketinimo naudotis šiomis teisėmis išreiškimo?

3. Kas turi pateikti patento arba papildomos apsaugos liudijimo savininkui arba jo teisių perėmėjui išankstinį pranešimą pagal specialaus mechanizmo antrą pastraipą? Visų pirma: a) ar išankstinį pranešimą turi pateikti asmuo, ketinantis importuoti ar pardavinėti farmacijos produktą? arba b) jei, kaip leidžiama pagal nacionalinę reglamentavimo sistemą, paraišką dėl reglamentavimo patvirtinimo padavė ne būsimas importuotojas, ar tokią paraišką padavusio asmens pateiktas išankstinis pranešimas gali būti pripažintas galiojančiu, jei pats šis asmuo neketina importuoti ar pardavinėti farmacijos produkto, tačiau planuojamas importas ir pardavimas bus atliekamas remiantis jam išduotu reglamentavimo patvirtinimu?; ir i) ar turi kokios nors reikšmės tai, ar išankstiniame pranešime nurodomas asmuo, kuris importuos ar pardavinės farmacijos produktą? ii) ar turi kokios nors reikšmės tai, kad išankstinį pranešimą pateikė ir paraišką dėl reglamentavimo patvirtinimo padavė bendrovių grupei, kuri sudaro vieningą ekonominį vienetą, priklausantis vienas juridinis asmuo, o importą ir pardavimą vykdys kitas tai grupei priklausantis juridinis asmuo pagal pirmojo juridinio asmens suteiktą licenciją, tačiau išankstiniame pranešime nenurodyta, koks juridinis asmuo importuos ar pardavinės farmacijos produktą?
3.

Jeigu atsakymas būtų teigiamas: ar minėtas skirtingas požiūris, kaip tai suprantama pagal Chartijos 52 straipsnio 1 dalį ir (arba) Direktyvos 6 straipsnio 1 arba 2 dalį, yra pateisinamas: a) siekiant asmenims, kurių gimimo data tais metais, kai pradėjo lankyti mokyklą, yra vėlesnė nei mokslo metų pradžios data, ar asmenims, kurie lanko mokyklą, kurioje studijuojama pagal ilgesnę aukštesniųjų studijų programą, ir dėl šios priežasties, siekdami užbaigti mokslus, priversti lankyti mokyklą ir po to, kai jiems sueina 18 metų, sudaryti vienodas sąlygas, kaip ir tiems asmenims, kurie vidurinę ar aukštesniąją mokyklą baigia, iki jiems sueina 18 metų, net jeigu galimybė įskaityti mokyklos lankymo po to, kai sueina 18 metų, laikotarpius minėtais atvejais neapsiriboja; b) siekiant į pensijų skaičiavimą neįtraukti laikotarpių, kuriais paprastai nedirbama ir dėl to nemokamos įmokos; ar toks pateisinimas egzistuoja neatsižvelgiant į tai, kad už laikotarpius, kai, suėjus 18 metų, lankyta vidurinė arba aukštesnioji mokykla, iš pradžių irgi nereikia mokėti įmokų, o jeigu tokie mokyklos lankymo laikotarpiai vėliau įskaitomi, reikia sumokėti specialią pensijos įmoką; c) nes iki sueinant 18 metų amžiui ir prieš pradedant darbinę veiklą buvusių laikotarpių, į kuriuos gali būti atsižvelgiama apskaičiuojant pensiją, neįskaitymas prilygintinas „amžiaus ribos, kurią reikia pasiekti norint dalyvauti profesinėje socialinio draudimo sistemoje“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 6 straipsnio 2 dalį, nustatymui?