LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 282/23

2009 m. rugpjūčio 20 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. birželio 17 d. Pirmosios instancijos teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-498/04 Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd prieš Europos Sąjungos Tarybą

(Byla C-337/09)

2009/C 282/41

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, advokatų G. Berrisch ir G. Wolf

Kitos proceso šalys: Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co. Ltd, Europos Bendrijų Komisija, Association des Utilisateurs et Distributeurs de l'AgroChimie Européenne (Audace)

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti 2009 m. birželio 17 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimą;

— priimti byloje galutinį sprendimą atmetant visą ieškinį;

— alternatyviai, grąžinti bylą nagrinėti Pirmosios instancijos teismui; ir

— bet kuriuo atveju priteisti iš ieškovės pirmoje instancijoje su apeliaciniu procesu ir procesu Pirmosios instancijos teisme susijusias bylinėjimosi išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliantė teigia, kad Pirmosios instancijos teismas:

1. Teisiškai suklydo, kai Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau — pagrindinis reglamentas) 2 straipsnio 7 dalies c punkte įtvirtintas dvi sąlygas, t y. reikalavimą, kad skunde dėl rinkos ekonomikos statuso būtų pakankamai įrodymų, jog šioje nuostatoje paminėti sprendimai buvo priimti „pagal rinkoje vyraujančią pasiūlą ir paklausą“ ir reikalavimą, kad jie būtų priimti „valstybei per daug nesikišant“, laikė viena sąlyga ir taip antrą sąlygą padarė nereikalinga.

2. Teisiškai suklydo, kai Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte vartojamą žodžių junginį „per daug“ išsireiškime „valstybei per daug nesikišant“ aiškino, kaip nurodantį į valstybės kišimąsi pagrindžiančius sumetimus ar motyvus, t. y. ar jis buvo grindžiamas išskirtinai komerciniais sumetimais ar valstybei būdingais sumetimais, nors tokio aiškinimo nepatvirtina šios nuostatos formuluotė.

3. Teisiškai suklydo, kai iš tiesų perkėlė įrodinėjimo pareigą ir reikalavo, kad Taryba atsisakydama valstybės valdomai bendrovei suteikti rinkos ekonomikos statusą įrodytų, jog bendrovės sprendimus pagal 2 straipsnio 7 dalies c punktą įtakojo valstybei būdingi, o ne komerciniai sumetimai.

4. Teisiškai suklydo, kai pripažino, kad Taryba padarė akivaizdžią klaidą prieidama prie išvados, jog valstybė reikšmingai kontroliavo ieškovę, kiek tai susiję su eksporto kainų nustatymu atitinkamam produktui, kai i) įgaliojo China Chamber of Commerce Metals, Minerals & Chemicals Importers and Exporters (toliau — CCCMC) nustatyti minimalią kainą, tikrinti ir uždrausti eksportą, kuris neatitinka šių kainų ir ii) vertė taikyti minimalią kainą uždrausdama eksporto sandorius, kurių nepatvirtino CCCMC. Pirmosios instancijos teismas ypač suklydo, kai padarė išvadą, jog Taryba turėjo ginčyti ieškovės pateiktų argumentų, kad CCCMC nustatyta sistema, kurią palaikė Kinijos eksporto institucijos, iš tikrųjų neapribojo eksportuotojų teisės savarankiškai nustatyti eksporto kainas įrodomąją vertę ar pakankamumą.

5. Teisiškai suklydo, kai remdamasi visomis kitomis išvadomis priėjo prie išvados, kad Taryba atsisakydama ieškovei suteikti rinkos ekonomikos statusą padarė akivaizdžią klaidą.

(1) OL L 56, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45.