ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
17

Think Schuhwerk tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė jos teisę būti išklausytai. Šiuo atžvilgiu ji pabrėžia: kadangi vykstant procesui Bendrajame Teisme VRDT per nurodytą terminą nepateikė pastabų dėl ieškinio, Bendrasis Teismas nustatė Think Schuhwerk terminą pateikti pastabas dėl tolesnio proceso taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 122 straipsnį. Think Schuhwerk Bendrojo Teismo prašė priimti sprendimą jos naudai. Tačiau skundžiamame sprendime Bendrasis Teismas nesprendė nei dėl VRDT pastabų nepateikimo fakto, nei dėl Think Schuhwerk prašymo priimti sprendimą už akių. Be to, Think Schuhwerk teigia, kad ji neturėjo galimybės prašyti surengti teismo posėdį, per kurį galėtų išdėstyti savo poziciją dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamojo požymio.
Remiantis galimybe kiekvienam asmeniui pasinaudoti teise į teisingą bylos nagrinėjimą, Direktyvos 2003/4 dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką ir panaikinančios Direktyvą 90/313/EEB 4 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte valstybėms narėms leidžiama numatyti pareigos atskleisti informaciją apie aplinką išimtį, kad jos galėtų, konkrečiai tariant, paisyti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnio antroje pastraipoje įtvirtintos teisės į teisingą bylos nagrinėjimą, jei to reikalauja aplinkybės.

Be to, net darant prielaidą, kad valstybė narė savo teisės aktuose, kuriais perkeliama minėta direktyva, nenumatė tokios išimties, nors, siekiant laikytis Chartijos 47 straipsnio antros pastraipos, aplinkybės to reikalauja, ji šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte jai suteikta diskrecija bet kuriuo atveju turi naudotis taip, kad tai būtų suderinama su iš minėto Chartijos straipsnio kylančiais reikalavimais.

Kadangi pareiga užtikrinti Sąjungos teisės normų laikymąsi pagal savo kompetenciją tenka visoms valstybių narių valdžios institucijoms, įskaitant administracines institucijas ir teismus, šios institucijos turi užtikrinti šiuo straipsniu garantuojamos pagrindinės teisės paisymą, jei įvykdytos Chartijos 47 straipsnio antros pastraipos taikymo sąlygos.

Tokiomis aplinkybėmis negalima pritarti Direktyvos 2003/4 aiškinimui taip, kad pagal ją valstybėms narėms leidžiama priimti priemones, nesuderinamas su Chartijos 47 straipsnio antra pastraipa arba su ESS 6 straipsniu. Taigi ši direktyva nėra negaliojanti atsižvelgiant į šias dvi nuostatas.

(žr. 33–36 punktus ir rezoliucinę dalį)
Pagal Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies c punktą, skaitomą kartu su to paties straipsnio 2 dalimi, prekių ženklas neregistruojamas, jeigu jis sudarytas tiktai iš žymenų arba nuorodų, kurie suteikia jam apibūdinamąjį požymį dalyje Bendrijos.

Be to, pagal minėto reglamento 7 straipsnio 3 dalį šio straipsnio 1 dalies c punktas netaikomas, jeigu prekių ženklas įgijo skiriamųjų požymių prekių ar paslaugų, kurioms prašoma registracijos, atžvilgiu po to, kai jis buvo pradėtas naudoti.

Iš to matyti, kad prekių ženklas gali būti įregistruotas pagal minėto reglamento 7 straipsnio 3 dalį tik tada, jei pateikta įrodymų, jog prekių ženklas dėl naudojimo įgijo skiriamųjų požymių Bendrijos dalyje, kurioje jis ab initio turėjo apibūdinamąjį požymį to paties straipsnio 1 dalies c punkto prasme.

(žr. 58–60 punktus)
—

patronuojančios bendrovės gautas paskirstytas pelnas apmokestinamas per vėlesnį mokestinį laikotarpį, jeigu ji negauna ar gauna nepakankamai apmokestinamojo pelno per mokestinį laikotarpį, per kurį buvo gautas paskirstytas pelnas,
26

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme ministre des Classes moyennes, des Indépendants, des PME, de l’Agriculture et de l’Intégration sociale, chargé des Grandes villes, be kita ko, teigė, kad pareiškėjai pagrindinėje byloje neįrodė duomenų, kuriais remiasi, svarbos, be to, nepateikė jokio įrodymo, pateisinančio draudimą naudoti šiuos produktus ginčijamose autorizacijose numatytomis sąlygomis.
46

Be to, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad paprastai mokesčių administratorius turi reikalauti pateikti šiuos dokumentus tik tam, kad būtų atliktas mokestinis patikrinimas, ir kad iš principo jie turi būti pateikti per 60 dienų laikotarpį, kuris tinkamai pagrįstais atvejais gali būti pratęstas.
19

Remiantis minėto pagrindų įstatymo 12 straipsnio 1 dalimi, priskyrimo prie kategorijos koeficientai, kurių pagrindu nustatomas bazinis (tarifinis) darbo užmokestis, atlyginimas, mokamas už pagrindinių funkcijų vykdymą, mėnesinės išmokos dėl priskyrimo prie kategorijos, priedai ir kitos kiekvienai veiklos sričiai taikomos specialios teisės yra numatyti to paties pagrindų įstatymo prieduose. Pagal Pagrindų įstatymo Nr. 330/2009 12 straipsnio 2 dalį priskyrimo prie kategorijos koeficiento 1,00 suma už 2010 m. buvo 705 Rumunijos lėjų (RON) (maždaug 143,15 EUR), o priskyrimo prie kategorijos koeficiento 1,00 suma po 2010 m. buvo susieta su darbuotojų skaičiaus mažinimu, būtinu siekiant metinių tikslų, susijusių su išlaidų personalui dalimi bendrajame vidaus produkte (BVP), numatytam pagrindų įstatymo 5 straipsnyje, kad būtų pasiektas priskyrimo prie kategorijos koeficiento 1,00 lygis, lygus 1110 RON (maždaug 225,39 EUR) sumai 2015 metais. Be to, minėto pagrindų įstatymo 12 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad, kiek tai susiję su 2010 m., darbo užmokesčiai, išmokos ir mėnesinės išmokos dėl priskyrimo prie kategorijos nustatomi remiantis to paties pagrindų įstatymo 30 straipsnio 5 dalimi, tačiau netaikomi šio įstatymo prieduose numatyti priskyrimo prie kategorijos koeficientai.
–

The Chief Appeals Officer, The Social Welfare Appeals Office, The Minister for Employment Affairs ir The Minister for Social Protection, atstovaujamų M. Browne, A. Joyce, J. Quaney, padedamų barister K. Binchy ir SC C. Donnelly,
12

Šio reglamento 21 straipsnio „Prašymo perimti savo žinion pateikimas“ 1 dalyje nustatyta: „Jei valstybė narė, kuriai buvo pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas, mano, kad už to prašymo nagrinėjimą yra atsakinga kita valstybė narė, ji gali kuo skubiau ir jokiu būdu ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo to prašymo pateikimo, kaip apibrėžta 20 straipsnio 2 dalyje, dienos paprašyti, kad ta kita valstybė narė perimtų prašytoją savo žinion. <…> Jei prašymas perimti prašytoją savo žinion per [pirmoje pastraipoje] nustatytus laikotarpius nepateikiamas, atsakomybė už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą tenka valstybei, kurioje prašymas buvo pateiktas.“
31

Be to, aplinkybė, kad RM darbui nuo to momento, kai jis buvo paskirtas profesionaliu ugniagesiu, taikoma darbo visą darbo dieną tvarka, visiškai nekliudo jam, kiek tai susiję su jo darbo užmokesčio stažo už laikotarpį, per kurį jis dirbo ne visą darbo dieną, nustatymu, remtis teisės aktais, susijusiais su ne visą darbo dieną dirbančiais darbuotojais.
50

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nuomone, kadangi į apelianto pagrindinėje byloje, kaip laikinojo tarnautojo, darbą buvo atsižvelgta per atrankos procedūrą, leidusią jam įgyti karjeros tarnautojo statusą, atsižvelgimas į jį individualaus pareigų lygio konsolidavimo tikslais reikštų dvigubą šio darbo vertinimą, dėl to apeliantui pagrindinėje byloje būtų taikomas palankesnis požiūris nei į kitus karjeros tarnautojus.
24

Be to, SESV 45 straipsniu pirmiausia siekiama, kad darbuotojas, kuris pasinaudojo laisvo judėjimo teise ir dirbo daugiau nei vienoje valstybėje narėje, be objektyvios priežasties nebūtų vertinamas mažiau palankiai nei darbuotojas, kuris visą laiką dirbo tik vienoje valstybėje narėje (2021 m. gegužės 12 d. Sprendimo CAF, C‑27/20, EU:C:2021:383, 32 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
4

Šios direktyvos 10 straipsnyje „Prekių ženklo suteikiamos teisės“ numatyta: „1. Prekių ženklo registracija suteikia savininkui išimtines teises į tą ženklą. 2. Nedarydamas poveikio savininkų teisėms, įgytoms iki įregistruoto prekių ženklo paraiškos padavimo datos arba prioriteto datos, to įregistruoto prekių ženklo savininkas turi teisę uždrausti visoms trečiosioms šalims, neturinčioms jo sutikimo, vykdant komercinę veiklą naudoti bet kokį žymenį prekėms ar paslaugoms žymėti, kai: a) žymuo yra tapatus prekių ženklui ir juo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios toms prekėms arba paslaugoms, kurioms prekių ženklas yra įregistruotas; b) žymuo yra tapatus prekių ženklui arba į jį panašus ir juo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios prekėms ar paslaugoms, kurioms prekių ženklas yra įregistruotas, arba į jas panašios, jeigu yra tikimybė suklaidinti dalį visuomenės; tikimybė suklaidinti apima tikimybę susieti žymenį su prekių ženklu; c) žymuo yra tapatus prekių ženklui arba į jį panašus, nepriklausomai nuo to, ar juo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios, panašios ar nėra panašios į tas, kurioms prekių ženklas buvo įregistruotas, jeigu pastarasis turi reputaciją valstybėje narėje ir jeigu dėl to žymens naudojimo be tinkamos priežasties nesąžiningai pasinaudojama prekių ženklo pranašumais arba pažeidžiamas skiriamasis prekių ženklo požymis ar pakenkiama jo reputacijai. 3. Vadovaujantis 2 dalies nuostatomis, visų pirma galima uždrausti: a) žymeniu žymėti prekes arba jų pakuotę; b) siūlyti žymeniu pažymėtas prekes, išleisti jas į rinką arba tais tikslais sandėliuoti arba siūlyti ar teikti juo pažymėtas paslaugas; c) importuoti ar eksportuoti žymeniu pažymėtas prekes; <…>“
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant GE Aircraft Engine Services Ltd (toliau – GEAES) ir Commissioners for His Majesty’s Revenue and Customs (Jungtinės Karalystės mokesčių ir muitų administratorius, toliau – mokesčių administratorius) ginčą dėl mokesčių perskaičiavimo už laikotarpį nuo 2013 m. gruodžio mėn. iki 2017 m. spalio mėn., kiek tai susiję su nedeklaruotu pardavimo pridėtinės vertės mokesčiu (PVM), apskaičiuotu nuo GEAES vykdant pripažinimo ir apdovanojimo programą savo darbuotojams suteiktų kuponų vertės.
34

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad nagrinėjant prašymą taikyti išimtį gali būti atsižvelgta į tai, jog senelių pora buvo grąžinta FU teismo sprendimu, taip pat į ET argumentą, kad prekyba nelaisvėje gimusiais egzemplioriais sumažintų paklausą neteisėtai pirkti natūralioje aplinkoje sugautus egzempliorius. Galiausiai šis teismas tvirtina, kad tuo atveju, jei ET prašoma išimtis jam nebūtų suteikta, jo teisė į nuosavybę būtų apribota teise turėti tėvų porą ir galbūt jų palikuonis, be teisės jais disponuoti teisiškai.
42

Be to, reikia pažymėti, pirma, kad Direktyvos 2008/104 11 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, jog ja siekiama tenkinti ne tik su lankstumu susijusius įmonių poreikius, bet ir darbuotojų poreikį suderinti profesinį ir privatų gyvenimą ir taip prisidėti prie darbo vietų kūrimo ir dalyvavimo darbo rinkoje bei integracijos į ją. Vadinasi, šia direktyva siekiama suderinti įmonių „lankstumo“ tikslą ir tikslą garantuoti užimtumą, atitinkantį darbuotojų apsaugą (2020 m. spalio 14 d. Sprendimo KG (Vėlesni paskyrimai dirbant per laikinojo įdarbinimo įmones)C‑681/18, EU:C:2020:823, 50 punktas).
11

2019 m. gruodžio 9 d. raštu Bulgarijos Respublika atsakė į minėtą pagrįstą nuomonę, pripažindama, kad nepateikė reikalaujamos informacijos apie atnaujinimus, susijusius su jūrų aplinkos būklės pradiniu įvertinimu ir apibrėžimu ir aplinkos apsaugos tikslais, nes jai kilo problemų dėl viešojo pirkimo sutarties sudarymo, siekiant užtikrinti šių atnaujinimų atlikimą, visų pirma dėl to, kad vykdant su ja susijusį konkursą nebuvo gauta pasiūlymų. Be to, ši valstybė narė pakartojo savo įsipareigojimą ne vėliau kaip nuo 2020 m. birželio 30 d. pradėti laikytis Direktyvos 2008/56 17 straipsnio.
23

Be to, Direktyvos 2003/96 28 ir 29 konstatuojamosios dalys patvirtina šio teisės aktų leidėjo siekį užtikrinti, kad jos 17 straipsnyje numatytos mokesčių lengvatos padėtų pagerinti aplinkos apsaugą arba energijos vartojimo efektyvumą. Tokių tikslų nebūtų pasiekta, jeigu pagal šią nuostatą nuo mokesčio būtų atleidžiama tiesiog dėl to, kad tam tikram veiklos vykdytojui yra taikoma kita privaloma Sąjungos teisės priemonė, pvz., apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema. Taigi, kaip teigia Komisija, sąvoka „apyvartinių leidimų programa“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2003/96 17 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 dalį, apima tik sistemas, kurias įgyvendinant galima pasiekti didesnius aplinkos apsaugos tikslus ar padidinto energijos efektyvumo rezultatus, nei įgyvendinant kitas privalomas Sąjungos teisėje nustatytas sistemas. Vadinasi, šiose nuostatose numatyti aplinkos apsaugos ar energijos vartojimo efektyvumo gerinimo tikslai turėtų būti tikslai, viršijantys tai, ko reikalaujama pagal privalomus Sąjungos teisės aktus, kaip antai apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą.
30

Iš karto pažymėtina, kad Reglamento Nr. 1307/2013 4 straipsnio 1 dalies c punkto iii papunktyje sąvoka „žemės ūkio veikla“ visų pirma apibrėžiama kaip valstybių narių nustatytos minimalios veiklos vykdymas ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomuose žemės ūkio paskirties žemės plotuose. Be to, šio straipsnio 2 dalies b punkte nurodyta, kad valstybės narės „apibrėžia minimalią veiklą, kuri turi būti vykdoma ganyti arba kultivuoti tinkamos būklės natūraliai laikomuose žemės ūkio paskirties žemės plotuose, kaip nurodyta 1 dalies c punkto iii papunktyje“.
56

Pirma, nors tiesa, kad į šią apibrėžtį nepatenka „gamtinių dujų transportavimas <…> [per] <…> aukšto slėgio vamzdynų dalį, iš esmės naudojamą gamtinių dujų vietiniam skirstymui“, ji apima „gamtinių dujų transportavimą <…> siekiant jas pristatyti vartotojams“. Be to, iš Direktyvos 2009/73 2 straipsnio 24 punkto matyti, kad sąvoka „vartotojai“ apima, be kita ko, galutinius vartotojus, o iš šio straipsnio 7 punkto matyti, kad sąvoka „tiekimas“ apima „gamtinių dujų, įskaitant SGD, pardavim[ą], įskaitant perpardavimą, vartotojams“. Taigi vien iš minėto 2 straipsnio 3 punkto, kuriame apibrėžiama sąvoka „perdavimas“, formuluotės negalima daryti išvados, kad galutinis vartotojas negali būti tiesiogiai prijungtas prie perdavimo tinklo.
51

Be to, reikia pažymėti, kaip iš esmės tai daro Italijos vyriausybė, kad manipuliavimas finansinių metų išsamumo ir nepriklausomumo principais ypač gali būti susijęs su sandoriais, sudaromais dėl mokesčių planavimo, pavyzdžiui, iš anksto įtraukiant neigiamą elementą į finansinius metus arba atidedant teigiamo elemento priskyrimą siekiant atidėti apmokestinimą. Toks manipuliavimas, be kita ko, susijęs su sąskaitų faktūrų išrašymo sistemų įgyvendinimu dviem etapais (išrašomos apytikslės sąskaitos faktūros, kurios vėliau tikslinamos), kaip antai taikomos pagrindinėje byloje, taip pat gali pasireikšti atitinkamos įmonės pelno išskaidymu per kelerius finansinius metus, kad būtų optimizuojamas apmokestinimas.
44

DEHSt mano, kad apie „su kuro santykiniu taršos rodikliu susijusią įrenginio technologinio proceso dalį“ gali būti kalbama tik tuomet, kai pagrindinis medžiagos naudojimo tikslas yra šilumos gamyba. Vario koncentratas yra pirminė žaliava ir pagrindinis jo naudojimo tikslas yra pirminio vario gamyba. Be to, šis koncentratas nėra visiškai sudeginamas – priešingai, nei to reikalaujama, taikant kuro santykinį taršos rodiklį. Be to, „kuras“, kaip jis suprantamas pagal Sprendimo 2011/278 3 straipsnio d punktą, yra kuras, kurį galima pakeisti kitu kuru, be kita ko, gamtinėmis dujomis. Vario koncentratas negali būti taip pakeistas.
90

Be to, iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad tiekėjo išrašyta sąskaita faktūra pagal nacionalinę teisę sukelia tokias pačias pasekmes kaip ir jos anuliavimas. Vis dėlto iš šio sprendimo negalima daryti išvados, kad šis panaikinimas buvo atliktas bendru sutarimu, be to, iš jo nematyti, kad sandoriai, su kuriais susijusios 2015 m. sąskaitos faktūros ir kurie įvykdyti 2012 m., buvo panaikinti ar kad dėl to buvo grąžinta sumokėta kaina.
24

Tokiomis aplinkybėmis Bundesgerichtshof (Federalinis teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar Lugano II konvencijos 15 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinamas taip, kad ketinant sudaryti arba sudarant sutartį vartotojo kontrahento komercinė arba profesinė veikla, kurią jis „vykdo“ šios konvencijos privalančioje laikytis valstybėje, kur yra vartotojo nuolatinė gyvenamoji vieta, jau turi būti tarpvalstybinė, ar taip, kad ši nuostata taikytina ir siekiant nustatyti teismą, turintį jurisdikciją nagrinėti ieškinį tuo atveju, kai sutarties šalių gyvenamoji vieta, kaip ji suprantama pagal Lugano II konvencijos 59 ir 60 straipsnius, sutarties sudarymo metu buvo toje pačioje šios konvencijos privalančioje laikytis valstybėje, o tarptautinis teisinių santykių pobūdis atsirado tik vėliau, po to, kai vartotojas persikėlė į kitą šios konvencijos privalančią laikytis valstybę? 2. Jeigu nebūtina, kad veikla sutarties sudarymo momentu būtų tarpvalstybinė, ar tuo atveju, kai vartotojas laikotarpiu nuo sutarties sudarymo iki ieškinio pareiškimo persikelia į kitą [Lugano II] konvencijos privalančią laikytis valstybę, Lugano II konvencijos 15 straipsnio 1 dalies c punktas, siejamas su 16 straipsnio 2 dalimi, bendrai užkerta kelią nustatyti jurisdikciją turintį teismą pagal Lugano II konvencijos 5 straipsnio 1 punktą, ar taikomas papildomas reikalavimas, kad vartotojo kontrahentas savo komercinę arba profesinę veiklą vykdytų ir naujoje vartotojo gyvenamosios vietos valstybėje arba kitaip tokią veiklą susietų su šia valstybe, o sutartis būtų priskirta tokios veiklos sričiai?“
13

Be to, šis teismas teiraujasi dėl Reglamento Nr. 1215/2012 5 straipsnio 1 dalies aiškinimo. Šiuo atžvilgiu jam iš esmės kyla klausimas, ar šią nuostatą reikia aiškinti taip, kad tuo atveju, kai tikėtina arba žinoma, jog skolininko nuolatinė gyvenamoji vieta nėra šio teismo veiklos teritorijoje, pagal ją draudžiama išduoti mokėjimo įsakymą dėl šio skolininko arba kad šis įsakymas įgytų res judicata galią. Šis teismas taip pat siekia išsiaiškinti, ar tokiu atveju pagal minėtą nuostatą jis privalo ex officio panaikinti tokį įsakymą.
29

Be to, Teisingumo Teismas patikslino, kad valstybių narių pareiga užtikrinti iš Sąjungos teisės kylančių asmenų teisių veiksmingumą reiškia, be kita ko, kiek tai susiję su iš Direktyvos 93/13 kylančiomis teisėmis, veiksmingos teisminės gynybos reikalavimą, pakartotą šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalyje ir taip pat įtvirtintą Chartijos 47 straipsnyje, kuris, be kita ko, taikomas apibrėžiant proceso taisykles, susijusias su tokiomis teisėmis grindžiamais ieškiniais (šiuo klausimu žr. 2021 m. birželio 10 d. Sprendimo BNP Paribas Personal Finance, C‑776/19–C‑782/19, EU:C:2021:470, 29 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
57

Grįsdama apeliacinio skundo pirmąjį pagrindą apeliantė pirmiausia nurodo, kad, kaip matyti iš Reglamento Nr. 806/2014 20 straipsnio 15 dalies, galutinis ex post vertinimas yra neatskiriama sprendimo dėl pertvarkymo dalis. Todėl jis sukelia teisinių pasekmių ir daro poveikį apeliantės padėčiai, nes juo buvo visiškai nurašytos apeliantei priklausančios Banco Popular akcijos. Be to, iš to reglamento 20 straipsnio 5 dalies matyti, kad bet kokiame vertinime, įskaitant galutinį ex post vertinimą, pateikiama informacija, pagal kurią galima visų pirma nustatyti, ar įvykdytos pertvarkymo sąlygos, taip pat patikrinti, ar įvykdytos nuosavo kapitalo priemonių nurašymo arba konvertavimo sąlygos, ir galiausiai nuspręsti dėl atitinkamų pertvarkymo veiksmų, kurių turi būti imtasi atitinkamo subjekto atžvilgiu. Dėl šios priežasties apeliantė mano, kad, be kitų tikslų, galutiniu ex post vertinimu grindžiamas minėtas sprendimas ir, kaip apeliantė teigė Bendrajame Teisme, jis turi būti aiškinamas ir taikomas būtent atsižvelgiant į tame vertinime išdėstytus motyvus.
70

Be to, reikia pabrėžti, kad tame nutarime NTT nusprendė, kad nereikia priimti sprendimo dėl W.Ż. skundo, kuriame ginčijamas Sąd Okręgowy w K. (K. apygardos teismas) (į šį teismą W.Ż. buvo paskirtas eiti teisėjo pareigas) pirmininko sprendimas perkelti šį teisėją be jo sutikimo iš teismo skyriaus, kur iki tol ėjo pareigas, į kitą to teismo skyrių.
16

Skundžiamo sprendimo 88 punkte Bendrasis Teismas nurodė, jog negalima atmesti to, kad atsižvelgiant į apeliantės tikslą atkurti ir reklamuoti Nürburgring automobilių lenktynių žiedinę trasą ir tai, kad ji dalyvavo pirmame konkurso dėl Nürburgring turto pardavimo procedūros etape ir surinko daug informacijos apie šį turtą, ji turėjo galimybę per SESV 108 straipsnio 2 dalyje numatytą formalią tyrimo procedūrą pateikti Komisijai pastabas, į kurias ši institucija galėjo atsižvelgti, vertindama konkurso procedūros atvirumą, skaidrumą, nediskriminacinį ir besąlyginį pobūdį, taip pat klausimą, ar Nürburgring turtas per šią procedūrą buvo perleistas už rinkos kainą. Taigi skundžiamo sprendimo 89 punkte jis nusprendė, kad, kiek tai susiję su antruoju ginčijamu sprendimu, apeliantė turėtų būti pripažinta suinteresuotąja šalimi, todėl skundžiamo sprendimo 93 punkte pažymėjo, kad apeliantė turėjo teisę pareikšti ieškinį dėl antrojo ginčijamo sprendimo, siekdama apsaugoti iš SESV 108 straipsnio 2 dalies kylančias procesines teises.
40

Be to, reikia priminti, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų IX priedo 25 straipsnį, kai dėl atitinkamo pareigūno pradėtas baudžiamasis persekiojimas už tuos pačius veiksmus, dėl kurių pradėta drausminė procedūra, jo padėtis galutinai išsprendžiama tik po to, kai nacionalinio baudžiamųjų bylų teismo, į kurį kreiptasi, sprendimas įsiteisėjo. Ši nuostata atitinka, pirma, siekį nepaveikti pareigūno padėties vykstant baudžiamajam procesui, kuris gali būti pradėtas dėl veiksmų, kurie, be kita ko, yra drausminės procedūros objektas, ir, antra, per šią drausminę procedūrą leidžiama atsižvelgti į nacionalinio baudžiamųjų bylų teismo nustatytus faktus, kai jo sprendimas tampa galutinis.
29

Šios pažymos perdavimo dieną įrodyta ir neginčytina buvo tik aplinkybė, kad nuo 1993 m. sausio mėn. iki 1997 m. sausio mėn. F. De Esteban Alonso buvo Eurostato padalinio direktorius ir jo padėtis hierarchinėje struktūroje buvo tarp dviejų įtariamų pareigūnų. Komisijos teigimu, šios aplinkybės nepakanka, kad būtų galima manyti, jog „asmeninis [suinteresuotojo asmens] dalyvavimas buvo labai tikėtinas“, kaip nurodyta skundžiamo sprendimo 71 punkte, arba jis turėjo „būti prilygintas asmenims, įvardytiems OLAF išvadose“, kaip Bendrasis Teismas nurodė to paties sprendimo 77 punkte. Šis teismas supainiojo asmenis, kurių parodymai gali būti naudingi tyrimui, su asmenimis, dėl kurių kilo pakankamai rimtų įtarimų. Šių dviejų kategorijų asmenų teisinė padėtis skiriasi, be kita ko, procedūrinių garantijų požiūriu. Be to, šio nurodytos pažymos perdavimo dieną OLAF neturėjo pakankamai įrodymų, kad galėtų laikyti F. De Esteban Alonso „asmeniškai dalyvavusiu“. „Asmeninio dalyvavimo galimybė“ negali būti kildinama vien iš konstatavimo, kad suinteresuotasis asmuo užėmė tam tikras pareigas atitinkamoje tarnyboje.
49

Be to, principas, pagal kurį Sąjunga grindžiama, be kita ko, teisinės valstybės vertybe, kyla tiek iš ESS 2 straipsnio, esančio ES sutarties bendrosiose nuostatose, tiek iš ESS 21 straipsnio, skirto Sąjungos išorės veiksmams, į kurį daroma nuoroda ESS 23 straipsnyje, susijusiame su BUSP (šiuo aspektu žr. 2020 m. spalio 6 d. Sprendimo Bank Refah Kargaran / Taryba, C‑134/19 P, EU:C:2020:793, 35 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
32

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla abejonių dėl to, ar draudimas atvykti į šalį ir joje gyventi, trečiosios šalies piliečiui nustatytas „su migracija nesusijusiais“ tikslais, be kita ko, siejamas su įsakymu išsiųsti, patenka į Direktyvos 2008/115 taikymo sritį. Šios abejonės, be kita ko, atsiranda dėl Grąžinimo vadovo 11 dalies penktoje pastraipoje esančio teiginio, kad pagal Direktyvą 2008/115 su grąžinimu susijusiam draudimui atvykti taikomos taisyklės „neturi poveikio draudimams atvykti, kurie buvo taikyti su migracija nesusijusiais tikslais“.