LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 261/19

2006 m. rugpjūčio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Total ir Elf Aquitaine prieš Komisiją

(Byla T-206/06)

(2006/C 261/37)

Proceso kalba: prancūzų

Šalys

Ieškovės: Total SA ir Elf Aquitaine (Courbevoie, Prancūzija), atstovaujamos advokatų E. Morgan de Rivery ir S. Thibault-Liger

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovių reikalavimai

— panaikinti 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimo C(2006) 2098 galutinis 1 straipsnio c ir d punktą, 2 straipsnio b punktą, 3 ir 4 straipsnius;

— nepatenkinus šio reikalavimo, pakeisti 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimo C(2006) 2098 galutinis 2 straipsnio b punktą tiek, kiek jis solidariai paskiria Arkema SA, Altuglas International SA ir Altumax Europe SAS 219,13125 milijonų eurų baudą, iš kurios Total SA ir Elf Aquitaine solidariai atsako atitinkamai už 140,4 milijonų eurų ir už 181,35 milijonų eurų bei sumažinti nagrinėjamą baudą iki tinkamo lygio;

— bet kuriuo atveju priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šiuo ieškiniu ieškovės prašo iš dalies panaikinti 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimą C(2006) 2098 galutinis, kuriuo Komisija pripažino, kad įmonės, įskaitant ieškoves, kurioms skirtas sprendimas, dalyvaudamos metakrilatų kartelyje, kurį sudarė kainų aptarimas, susitarimų dėl kainų sudarymas, įgyvendinimas ir stebėjimas, pasikeitimas svarbia ir konfidencialia informacija apie rinką ir (arba) įmones ir dalyvavimas nuolatiniuose susitikimuose bei kitų ryšių palaikymas siekiant palengvinti pažeidimą, pažeidė EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/F/38.645 — Metakrilatai). Nepatenkinus šio reikalavimo, jos prašo sumažinti jų dukterinei bendrovei, už kurią jos solidariai atsako, paskirtą baudos sumą.

Ieškinys grindžiamas devyniais pagrindais dėl panaikinimo.

Pirmas pagrindas grindžiamas teisės į gynybą ir nekaltumo prezumpcijos principo pažeidimu. Ieškovės tvirtina, kad ginčijamas sprendimas buvo priimtas laikantis administracinės procedūros, kurioje ieškovės negalėjo veiksmingai gintis, nes Komisija, pažeisdama lygiateisiškumo principą, neatsižvelgė į jai tenkančią įrodinėjimo pareigą.

Antrame pagrinde jos teigia, kad ginčijamas sprendimas pažeidė pareigą motyvuoti, kurios svarba, ieškovių teigimu, padidėjo dėl tariamai naujos Komisijos pozicijos. Jos tvirtina, kad ginčijamas sprendimas, kuris pripažįsta jų kaltę už jų dukterinės bendrovės padarytą ginčijamą pažeidimą, atsakomybę grindžia vienintele prezumpcija dėl ieškovių lemiamos įtakos savo dukterinei bendrovei remiantis tuo, kad jos valdo beveik visą jos kapitalą, neatsižvelgus į šią prezumpciją paneigiančius ar patvirtinančius faktus. Be to, jos nurodo, kad ginčijame sprendime yra tam tikrų prieštaravimų dėl sąvokų už pažeidimą atsakinga įmonė/ekonominis vienetas ir juridinio asmens, kuriam skirtas sprendimas, supainiojimo. Šiame pagrinde ieškovės taip pat kaltina Komisiją, kad ji neišsamiai atsakė į jų argumentus dėl jų dukterinės bendrovės autonomijos.

Trečiu pagrindu ieškovės tvirtina, kad Komisija savo sprendime pažeidė vieningą įmonės apibrėžimą EB 81 straipsnio ir Reglamento 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalies prasme.

Ketvirtame pagrinde jos tvirtina, kad Komisija pažeidė taisykles, reglamentuojančias patronuojančių bendrovių kaltės pripažinimą už pažeidimus, kuriuos padarė dukterinė bendrovė. Ieškovės mano, kad nustatydama kaltės pripažinimo kriterijų taikant klaidingą su tuo susijusį teismų praktikos aiškinimą, prieštaraujantį jos sprendimų priėmimo praktikai šioje srityje, Komisija viršijo savo įgaliojimų ribas. Be to, ieškovių manymu, Komisija pažeidė juridinio asmens autonomijos principą.

Penktas pagrindas pagrįstas visų valstybių narių pripažintų pagrindinių principų, kurie yra Bendrijos teisės sistemos dalis, pavyzdžiui, nediskriminavimo, atsakomybės už savo veiksmus, bausmių priskyrimo konkrečiam asmeniui ir teisėtumo principų pažeidimu.

Šeštame pagrinde ieškovės tvirtina, kad Komisija pažeidė gero administravimo principą.

Septintas pagrindas grindžiamas tariamu Komisijos teisinio saugumo principo ieškovių atžvilgiu pažeidimu.

Aštuntu pagrindu ieškovės tvirtina, kad ginčijamas sprendimas yra piktnaudžiavimas įgaliojimais, nes jis pripažįsta, kad jos atsakingos už ginčijamą kartelį ir paskiria baudą solidariai su dukterine bendrove.

Devintame pagrinde jos teigia, kad Komisija pažeidė tam tikrus pagrindinius baudų nustatymo principus, kaip antai vienodo požiūrio principą tiek, kiek ji nesumažino pradinės ieškovėms paskirtos baudos sumos 25 %, nors kitoms įmonėms, kurioms skirtas sprendimas, ją sumažino dėl to, kad jos nežinojo apie visą pažeidimą. Be to, ieškovės nurodo pagrindinių nekaltumo prezumpcijos ir teisinio saugumo principų pažeidimą, padarytą, jų manymu, dėl to, kad Komisija viršijo įgaliojimų ribas vertindama baudos atgrasantį poveikį.

Papildomai ieškovės mano, kad jų dukterinei bendrovei paskirta bauda, už kurią jos atsako solidariai, turi būti sumažinta iki teisingo dydžio. Jos prašo sumažinti pradinę baudos sumą 25 %, nes jos nežinojo apie pažeidimą bei taikyti lengvinančias aplinkybes, nes beveik tuo pačiu metu joms paskirtos didelės baudos dviejose panašiose bylose.

(1) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo, OL L 1, p. 1.