Sujungtos bylos T‑415/05, T‑416/05 ir T‑423/05

Graikijos Respublika ir kt.

prieš

Europos Komisiją

„Valstybės pagalba – Aviacijos sektorius – Pagalba, susijusi su Graikijos nacionalinės oro bendrovės restruktūrizavimu ir privatizavimu – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti – Ekonominis tęstinumas tarp dviejų bendrovių – Tikrojo pagalbos gavėjo nustatymas, siekiant susigrąžinti pagalbą – Privataus ūkio subjekto kriterijus – Pagalbos suderinamumas su bendrąja rinka – Pareiga motyvuoti“

Sprendimo santrauka

1. Procesas – Įstojimas į bylą – Priimtinumo sąlygos – Suinteresuotumas ginčo išsprendimu – Sąvoka

(Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antra pastraipa)

2. Valstybių teikiama pagalba – Neteisėtos pagalbos susigrąžinimas – Skolininko nustatymas turto perleidimo atveju – Vadinamasis įmonės „ekonominio tęstinumo“ kriterijus

(EB 88 straipsnio 2 dalis)

3. Valstybių teikiama pagalba – Neteisėtos pagalbos susigrąžinimas – Susigrąžintinos sumos apskaičiavimas ir nurodymų susigrąžinti adresatų nustatymas – Sunkumai, su kuriais susiduria valstybė narė – Komisijos ir valstybės narės bendradarbiavimo pareiga

(EB 10 straipsnis ir EB 88 straipsnio 2 dalis)

4. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Vertinimas taikant privataus investuotojo kriterijų – Vertinimas, atsižvelgiant į visas reikšmingas ginčijamo sandorio aplinkybes ir jo kontekstą

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

5. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Valstybės pagalbos gavėjams suteikiamas pranašumas – Būtinybė atsižvelgti į priemonės poveikį, siekiant nustatyti pagalbos gavėjų pranašumą

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

6. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Privataus investuotojo kriterijaus taikymas – Pagalba, kurią sudaro mažesni mokesčiai už lėktuvų subnuomą nei mokami pagal pagrindines sutartis

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

7. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Nauja pagalba – Įrodinėjimo pareiga – Įrodinėjimo pareigos paskirstymas tarp Komisijos ir valstybės narės – Sąlyga – Atitinkamų procedūrinių pareigų laikymasis

(EB 10 straipsnis, EB 87 straipsnio 1 dalis ir EB 88 straipsnio 2 ir 3 dalys)

8. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Kruopštus ir nešališkas tyrimas – Galimybė priimti sprendimą remiantis turima informacija – Sąlygos

(EB 10 straipsnis, EB 87 straipsnio 1 dalis ir EB 88 straipsnis)

9. Valstybių teikiama pagalba – Žala konkurencijai – Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai – Ekonominio sektoriaus liberalizavimas Bendrijos lygmeniu

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

10. Valstybių teikiama pagalba – Neteisėtos pagalbos susigrąžinimas – Galimi suinteresuotųjų trečiųjų asmenų teisėti lūkesčiai – Apsauga – Sąlygos ir ribos

(EB 88 straipsnio 2 ir 3 dalys)

11. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti – Pareiga motyvuoti susigrąžintinos sumos apskaičiavimo metodą

12. Bendrijos teisė – Principai – Teisė į gynybą – Taikymas Komisijos pradėtoms administracinėms procedūroms – Apimtis

1. Valstybės pagalbos srityje tuo atveju, kai į bylą įstojusios šalies tiesioginis ir esamas suinteresuotumas bylos baigtimi, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrą pastraipą, buvo pripažintas dėl to, kad ji, pirma, konkuravo su pagalbos gavėjomis ir, antra, aktyviai dalyvavo formalioje tyrimo procedūroje, po kurios buvo priimtas jai palankus sprendimas, kuriuo konstatuojamas šios pagalbos nesuderinamumas su bendrąja rinka, tokį tiesioginį ir esamą suinteresuotumą šalis turi tol, kol pripažįstamas pagalbos gavėjų suinteresuotumas reikalauti šio sprendimo panaikinimo. Į bylą įstojusiai šaliai išlieka atitinkamas suinteresuotumas įstoti į bylą Komisijos reikalavimams palaikyti, siekiant apginti šio sprendimo teisėtumą, net jei tik turint tikslą pareikšti reikalavimus atlyginti nuostolius, dėl kurių vėliau gali būti pareikšti ieškiniai, pagrįstus neteisėtai suteikta jai žalą padariusia pagalba.

(žr. 64 punktą)

2. Kai pagalba buvo suteikta sunkumų patiriančiai bendrovei, kuri tam tikrą turtą perleido naujai bendrovei, sukurtai atskiriant jos veiklą, šią naują bendrovę galima laikyti faktine pagalbos gavėja, jei yra ekonominis tęstinumas tarp šių dviejų bendrovių. Kita vertus, nesant ekonominio šių dviejų bendrovių vientisumo, pirminei bendrovei po atskyrimo suteiktos ginčijamos pagalbos negalima susigrąžinti iš naujos bendrovės vien dėl to, kad ši bendrovė iš to gauna netiesioginės naudos.

Norint įvertinti, ar pareiga susigrąžinti sunkumų patiriančiai bendrovei suteiktą pagalbą gali būti išplėsta naujai bendrovei, kuriai minėta ankstesnė bendrovė perleido tam tikrą turtą, jei šio perleidimo atveju galima pripažinti buvus ekonominį tęstinumą tarp minėtų dviejų bendrovių, galima atsižvelgti į tokius įrodymus: perleidimo tikslas (turtas ir įsipareigojimai, darbo jėgos išlaikymas, turto grupės), perleidimo kaina, perimančiosios ir perleidžiančios įmonių akcininkų arba savininkų tapatybė, perleidimo momentas (pradėjus tyrimą, pradėjus procedūrą ar priėmus galutinį sprendimą), taip pat ekonominė sandorio logika. Bet kuriuo atveju tikrojo pagalbos gavėjo nustatymo kriterijai yra objektyvaus pobūdžio.

Pagalbos susigrąžinimo pareigos tikslas yra atkurti konkurenciją atitinkamame ekonomikos sektoriuje, o ne tai, kad būtų sudaryta galimybė patenkinti valdžios institucijos skolinius reikalavimus. Todėl turto perleidimo sandorio ekonominę logiką reikia nagrinėti konkurencijos atkūrimo atitinkamame sektoriuje požiūriu.

(žr. 104–106, 135, 146, 148 punktus)

3. Sprendime, kuriuo pripažintas pagalbos nesuderinamumas su bendrąja rinka ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti, Komisija neprivalo nurodyti, kokia nagrinėjamos pagalbos dalimi pasinaudojo kiekviena pagalbą gavusi įmonė. Atitinkama valstybė narė susigrąžindama pagalbą turi nustatyti, kokią sumą turi grąžinti kiekviena iš tokių įmonių. Pakanka, jog Komisijos sprendime būtų pateikta informacija, leidžianti jo adresatui be pernelyg didelių sunkumų pačiam nustatyti šią sumą. Atsiradus nenumatytų sunkumų, ši valstybė gali pateikti kilusias problemas Komisijai vertinti ir ši institucija su valstybe nare, laikydamosi EB 10 straipsnyje numatytos lojalaus bendradarbiavimo pareigos, turi sąžiningai bendradarbiauti, siekdamos įveikti sunkumus, laikydamosi visų, ypač susijusių su valstybės pagalba, Sutarties nuostatų.

(žr. 126, 315–318 punktus)

4. Pagal EB 87 straipsnio nuostatas Komisija visuomet turi išnagrinėti visas ginčijamam sandoriui reikšmingas aplinkybes ir jo kontekstą, ypač taikydama privataus investuotojo kriterijų. Komisija, atsižvelgdama į visas reikšmingas aplinkybes, privalo patikrinti, ar tenkinamos EB 87 straipsnio 1 dalies taikymo sąlygos.

Nors Komisija turi teisę atsižvelgti į ginčijamų priemonių kontekstą, pavyzdžiui, tai, kad pagalba buvo suteikta vykdant restruktūrizavimą ir privatizavimą, ji privalo išnagrinėti, ar, atsižvelgiant į privataus investuotojo kriterijų, ginčijamos priemonės atitinka normalius komercinius sandorius rinkos ekonomikos sąlygomis.

Net jei priemonė buvo priimta po to, kai tokio paties pobūdžio priemonės buvo pripažintos valstybės pagalba, dėl to a priori negalima atmesti galimybės, kad minėta priemonė atitiks rinkos ekonomikoje veikiančio privataus investuotojo kriterijų. Bet kuriuo atveju Sąjungos teismas turi patikrinti, ar, atsižvelgiant į reikšmingas aplinkybes, šią priemonę būtų galima pagrįstai atskirti nuo ankstesnių pagalbos priemonių ir, taikant privataus investuotojo kriterijų, pripažinti savarankiška priemone.

(žr. 172–177 punktus)

5. Iš EB 87 straipsnio 1 dalies matyti, kad pagalbos sąvoka yra objektyvi ir vertinama atsižvelgiant tik į tai, ar valstybės priemone yra suteikiamas pranašumas vienai arba kelioms įmonėms. Visų pirma, siekiant nustatyti, ar nagrinėjamą priemonę galima pripažinti valstybės pagalba, iš esmės reikia atsižvelgti į šios priemonės poveikį pagalbą gavusioms įmonėms, o ne į pagalbą suteikiančių viešų arba privačių įstaigų padėtį.

(žr. 211–212 punktus)

6. Taikant privataus investuotojo kriterijų reikia nustatyti, ar nagrinėjamomis priemonėmis pasinaudojusi įmonė gavo ekonominės naudos, kurios nebūtų gavusi normaliomis rinkos sąlygomis. To, kad pagalbą suteikusioms viešosios valdžios institucijoms arba viešajai įmonei tokia operacija yra pagrįsta, nepakanka, kad šis elgesys atitiktų privataus investuotojo kriterijų.

Kiek tai susiję su pagalba, suteikta pritaikant mažesnius nuomos mokesčius už lėktuvų subnuomą nei mokami pagal pagrindines nuomos sutartis, taikant privataus investuotojo kriterijų reikia palyginti mokamus ginčijamos nuomos mokesčius su taikomais rinkoje. Komisija, remdamasi privataus investuotojo kriterijumi, turi patikrinti, ar nuomos mokesčiai iš tikrųjų buvo mažesni nei tie, kuriuos įmonė subnuomininkė mokėtų normaliomis rinkos sąlygomis.

(žr. 213–214 punktus)

7. Komisija turi pateikti su naujos pagalbos suteikimu susijusių įrodymų. Iš EB 88 straipsnio 2 ir 3 dalių išplaukia, kad to nepadarius naujos priemonės negali būti pripažįstamos valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal EB 87 straipsnio 1 dalį.

Vis dėlto šios taisyklės, susijusios su įrodinėjimo pareiga, taikymas siejamas su Komisijai ir suinteresuotai valstybei narei nustatytų atitinkamų procedūrinių pareigų vykdymu, kai minėta institucija vykdo jai suteiktus įgaliojimus, kad priverstų valstybę narę jai pateikti visą būtiną informaciją.

Tačiau, nukrypstant nuo EB 87 straipsnio 1 dalies nuostatų, pagalbos suderinamumo su bendrąja rinka įrodinėjimo pareiga iš esmės tenka suinteresuotai valstybei narei, kuri turi įrodyti, kad yra tenkinamos šios nukrypti leidžiančios nuostatos taikymo sąlygos.

(žr. 224–225, 329 punktus)

8. Komisija yra įgaliota priimti sprendimą pagal turimą informaciją, jei nevykdydama iš EB 10 straipsnio kylančios savo pareigos bendradarbiauti su šia institucija valstybė narė nepateikia informacijos, kurios prašė Komisija tam, kad išnagrinėtų naujos ar pakeistos pagalbos kvalifikavimą ir suderinamumą su bendrąja rinka arba patikrintų, ar jau patvirtinta pagalba buvo tinkamai taikoma. Tačiau prieš priimdama tokį sprendimą Komisija turi nurodyti valstybei narei per Komisijos nustatytą terminą pateikti visus dokumentus ir informaciją, kurie būtini priežiūrai vykdyti. Tik tuo atveju, jei, nepaisydama Komisijos nurodymo, valstybė narė nepateikia reikalaujamos informacijos, Komisija turi teisę užbaigti procedūrą ir remdamasi turima informacija priimti sprendimą. Šios procedūrinės pareigos atitinkamai valstybei narei ir Komisijai nustatytos tam, kad ši institucija, remdamasi pakankamai aiškia ir tikslia informacija, galėtų vykdyti kontrolę užtikrindama atitinkamos valstybės narės teisę būti išklausytai. Bet kurioje prieš asmenį pradėtoje procedūroje, per kurią gali būti priimtas sprendimas šio asmens nenaudai, teisės į gynybą užtikrinimas yra vienas pagrindinių Sąjungos teisės principų ir jį reikia užtikrinti, net jeigu nėra specialių teisės aktų.

Negalima priekaištauti valstybei narei dėl to, kad ši Komisijai nepateikė pakankamai informacijos, kai sprendime pradėti formalią tyrimo procedūrą nėra pateiktas ginčijamų priemonių preliminarus įvertinimas, siekiant nustatyti, ar joms yra būdingi pagalbos požymiai, o vykstant administracinei procedūrai, pirma, minėtos priemonės nebuvo ginčijamos tiesiogiai ir, antra, nebuvo pateiktas joks prašymas pateikti informacijos dėl šių priemonių atitikties rinkos sąlygoms.

Tokiu atveju laikydamasi pareigos atlikti kruopštų ir nešališką tyrimą tinkamo pagrindinių Sutarties taisyklių, susijusių su valstybės pagalba, taikymo interesais Komisija privalo tęsti išsamesnį tyrimą, kad, be kita ko, nustatytų, ar nagrinėjamos priemonės buvo suderinamos su privataus ūkio subjekto kriterijumi. Tam ji turi nurodyti valstybei narei pateikti papildomos informacijos, patikslindama prašomos informacijos pobūdį, arba nurodyti parengti papildomą ekspertų ataskaitą.

(žr. 226, 229, 240, 246, 248–249 punktus)

9. Tam, kad pateisintų priemonės pripažinimą valstybės pagalba Komisija pagal EB 87 straipsnio 1 dalį turi konstatuoti konkurencijos iškraipymo grėsmę, o taip yra, kai minėta priemonė sustiprina gavusios pagalbą įmonės poziciją, palyginti su kitomis įmonėmis, kurios su ja konkuruoja Bendrijos lygmeniu liberalizuotame sektoriuje.

(žr. 312 punktą)

10. Valstybės pagalbos suteikimas net garantijų forma negali sukelti trečiųjų asmenų teisėtų lūkesčių, kad šios garantijos teisėtos, jeigu jos buvo suteiktos pažeidžiant EB 88 straipsnio 3 dalį. Suinteresuoti tretieji asmenys turi būti pakankamai atsargūs ir rūpestingi bei įsitikinti, kad buvo laikomasi Bendrijos teisės nuostatų valstybės pagalbos srityje.

(žr. 354 punktą)

11. Sprendimo, kuriuo konstatuojamas pagalbos nesuderinamumas su bendrąja rinka ir kuriame nėra išsamiai apibūdintos nagrinėjamos pagalbos priemonės, tačiau iš kurio, remiantis pakankamai išsamiomis nuorodomis, pateiktomis jo motyvuojamojoje dalyje, nuo kurios neatsiejama rezoliucinė dalis, galima nustatyti ginčijamos pagalbos dydį, negalima pripažinti nepakankamai motyvuotu. Bet kuriuo atveju pagalbos dydį turi nustatyti valstybės narės institucijos, vykdydamos sprendimą, kuriuo konstatuojamas pagalbos nesuderinamumas, ir lojaliai bendradarbiaudamos su Komisija.

(žr. 388 punktą)

12. Bet kurioje prieš asmenį pradėtoje procedūroje, per kurią gali būti priimtas sprendimas šio asmens nenaudai, teisės į gynybą užtikrinimas yra vienas pagrindinių Sąjungos teisės principų ir jį reikia užtikrinti, net jeigu nėra specialių teisės aktų. Valstybės pagalbos srityje Komisija, vertindama priemonę pagal EB 87 straipsnio nuostatas, gali remtis iš trečiųjų asmenų gautais įrodymais tik jei prieš tai suteikė galimybę atitinkamai valstybei narei pateikti pastabas dėl šių įrodymų.

Ataskaitos, pagrįstos tik Komisijos ekspertams atliekant patikrinimą vietoje iš valstybės pagalbos gavėjų gautais duomenimis, kurioje nėra jokių faktinių įrodymų, dar nežinomų valstybės narės visiškai valdomoms įmonėms, kurioms buvo skirtos ginčijamos priemonės, neperdavimas valstybei narei savaime negali pažeisti šios valstybės narės teisės į gynybą.

(žr. 399–401 punktus)

BENDROJO TEISMO (šeštoji kolegija) SPRENDIMAS

2010 m. rugsėjo 13 d.( )

„Valstybės pagalba – Aviacijos sektorius – Pagalba, susijusi su Graikijos nacionalinės oro bendrovės restruktūrizavimu ir privatizavimu – Sprendimas, kuriuo pagalba pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka ir kuriuo nurodyta ją susigrąžinti – Ekonominis tęstinumas tarp dviejų bendrovių – Tikrojo pagalbos gavėjo nustatymas, siekiant susigrąžinti pagalbą – Privataus ūkio subjekto kriterijus – Pagalbos suderinamumas su bendrąja rinka – Pareiga motyvuoti“

Sujungtose bylose T‑415/05, T‑416/05 ir T‑423/05

Graikijos Respublika, atstovaujama A. Samoni‑Rantou ir P. Mylonopoulos,

ieškovė byloje T‑415/05,

Olympiakes Aerogrammes AE, įsteigta Kalitėjoje (Graikija), atstovaujama advokato V. Christianos,

ieškovė byloje T‑416/05,

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE, įsteigta Atėnuose (Graikija), atstovaujama advokatų P. Anestis, S. Mavroghenis, solisitorių S. Jordan, T. Soames ir advokato D. Geradin,

ieškovė byloje T‑423/05,

prieš

Europos Komisiją, atstovaujamą D. Triantafyllou ir T. Scharf,

atsakovę,

palaikomą

Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE, įsteigtos Atėnuose, atstovaujamos advokatų N. Keramidas ir, byloje T‑416/05, taip pat N. Korogiannakis, I. Dryllerakis ir E. Dryllerakis,

į bylas T‑416/05 ir T‑423/05 įstojusios šalies,

dėl prašymo panaikinti 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisijos sprendimą C (2005) 2706 galutinis dėl valstybės pagalbos bendrovei Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [C 11/2004 (ex NN 4/2003) — Olympiaki Aeroporia — Restruktūrizavimas ir privatizavimas],

BENDRASIS TEISMAS (šeštoji kolegija),

kurį sudaro pirmininkas M. Jaeger, teisėjai A. W. H. Meij (pranešėjas) ir L. Truchot,

posėdžio sekretorė K. Pocheć, administratorė,

atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2010 m. birželio 14 d. posėdžiui,

priima šį

Sprendimą

Ginčo aplinkybės

1 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisija priėmė sprendimą C (2005) 2706 galutinis dėl valstybės pagalbos bendrovei Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE [C 11/2004 (ex NN 4/2003) — Olympiaki Aeroporia — Restruktūrizavimas ir privatizavimas] (toliau – ginčijamas sprendimas).

2 Siekiant palengvinti oro bendrovės Olympiaki Aeroporia AE (Olympic Airways), kurios visos akcijos priklauso valstybei ir kurios pavadinimas nuo 2003 m. gruodžio mėn. pakeistas į Olympiaki Aeroporia Ypiresies (Olympic Airways Services) (toliau – OA) privatizavimą, 2003 m. rugsėjo 9 d. Graikijos įstatymo Nr. 3185/2003 dėl Įstatymo Nr. 2668/1998 pakeitimo, suderinimo su Direktyva 2002/39/EB, su Graikijos pašto organizacija susijusių klausimų sprendimo ir kitų nuostatų (FEK A’ 229/26.9.2003, toliau – Įstatymas Nr. 3185/2003) 27 straipsnyje „Olympiaki Aeroporia grupės pertvarkymas“, be kita ko, numatyta, kad „Olympiaki Aeroporia grupės bendrovės [bus] pertvarkytos atskiriant su oro transportu susijusius jų padalinius, skyrius arba tarnybas ir sujungiant su veikiančia grupės bendrove arba prijungiant prie vienos iš šių bendrovių“.

3 Taikant Įstatymo Nr. 3185/2003 27 straipsnį, OA ir jos dukterinės bendrovės Olympiaki Aeroploïa AE (Olympic Aviation) skrydžių veikla buvo atskirta ir „sujungiant“ perkelta į kitą OA dukterinę bendrovę Makedonikes Aerogrammes AE (Macedonian Airways), kurios pavadinimas buvo pakeistas į Olympiakes Aerogrammes AE (Olympic Airlines) (toliau – NOA). Iš bylos medžiagoje esančių įrodymų matyti, kad posėdyje šalys patvirtino, jog nauja oro bendrovė NOA buvo įsteigta 2003 m. gruodžio 11 d. ir pradėjo savo veiklą 2003 m. gruodžio 12 d. Tą pačią dieną OA nutraukė bet kokią skrydžių veiklą ir toliau vykdė pagalbos žemėje, aptarnavimo ir mokymo veiklą. Visas naujos oro bendrovės NOA kapitalas buvo tiesiogiai perduotas Graikijos Respublikai.

4 Komisija yra priėmusi ne vieną sprendimą dėl OA ekonominės padėties bei šiai bendrovei ir naujai oro bendrovei NOA suteiktos valstybės finansinės paramos.

Sprendimas 2003/372/EB

5 2002 m. gruodžio 11 d. Komisija priėmė sprendimą 2003/372/EB dėl pagalbos, kurią Graikija suteikė OA (OL L 132, 2003, p. 1; toliau – 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimas), kuriuo ji pripažino nesuderinama su bendrąja rinka 1994, 1998 ir 2000 m. patvirtintą pagalbą OA restruktūrizavimui bei naują neteisėtą pagalbą. Dėl restruktūrizavimui skirtos pagalbos šiame sprendime, be kita ko, remtasi išvada, kad 1998 m. OA restruktūrizavimo plano, skirto atkurti šios bendrovės gyvybingumą vidutiniu ir ilgu laikotarpiu, daugelis uždavinių nebuvo įgyvendinti ir nebuvo visa apimtimi laikomasi pagalbą patvirtinančiuose sprendimuose nustatytų sąlygų. Vadovaujantis 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo 3 straipsniu, Graikijos Respublikai buvo nurodyta susigrąžinti restruktūrizavimui skirtos pagalbos dalį, t. y. 41 mln. eurų, ir naują neteisėtą pagalbą, pripažintą nesuderinama su bendrąja rinka.

6 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo 1 straipsnio pirmos pastraipos b punkte nurodyta, kad pagalba restruktūrizavimui, kurią Graikija suteikė OA naujomis 378 milijonų Jungtinių Amerikos Valstijų dolerių (USD) paskolų garantijomis, susijusiomis su paskolomis naujiems lėktuvams pirkti ir investicijoms, reikalingoms OA persikelti į naują Spatos (Graikija) oro uostą, yra nesuderinama su bendrąja rinka.

7 2005 m. gegužės 12 d. Sprendime Komisija prieš Graikiją (C‑415/03, Rink. p. I‑3875, toliau – 2005 m. gegužės 12 d. sprendimas) Teisingumo Teismas pripažino, kad Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimą, per nustatytą terminą pagal šio sprendimo 3 straipsnį nesiimdama visų priemonių, reikalingų susigrąžinti nesuderinama su bendrąja rinka pripažintą valstybės pagalbą, išskyrus susijusią su įmokomis nacionalinei socialinio draudimo įstaigai (IKA).

8 Šiame sprendime (32‑34 punktai) Teisingumo Teismas visų pirma atsižvelgė į tai, kad iš Komisijos pateiktos informacijos, kurios neginčijo Graikijos valdžios institucijos, matyti, jog Graikijos Respublika pelningiausią OA turtą be įsiskolinimų perdavė taip pat šiai valstybei narei priklausančiai ir nukrypstant nuo bendrosios teisės nuostatų bei komercinės teisės įsipareigojimų taikoma ypatinga apsauga nuo kreditorių besinaudojančiai NOA. Teisingumo Teismas, be kita ko, nusprendė, kad dėl šios teisinės struktūros pagal nacionalinę teisę tapo neįmanoma susigrąžinti suteiktos pagalbos ir todėl ji užkirto kelią veiksmingam 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo įvykdymui ir pagalbos susigrąžinimui.

9 OA pareiškus ieškinį dėl 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo panaikinimo, Teismas 2007 m. rugsėjo 17 d. Sprendimu Olympiaki Aeroporia Ypiresies prieš Komisiją (T‑68/03, Rink. p. II‑2911) iš dalies panaikino šį sprendimą, kiek jis susijęs su veiksmų nesiėmimu dėl, pirma, tarptautiniam Atėnų oro uostui (AIA) OA mokėtinų oro uosto mokesčių ir, antra, OA mokėtino pridėtinės vertės mokesčio už degalus ir atsargines dalis nuolatinio nemokėjimo. Buvo atmestos ieškinio dalys dėl kitos naujos neteisėtos pagalbos ir pagalbos restruktūrizavimui.

10 Manydama, kad Graikijos Respublika nesiėmė priemonių, būtinų 2005 m. gegužės 12 d. sprendimui įgyvendinti, Komisija pareiškė ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo pagal EB 228 straipsnį. 2009 m. liepos 7 d. Sprendime Komisija prieš Graikiją (C‑369/07, Rink. p. I‑0000, 68, 72, 109, 143 ir 145 punktai) Teisingumo Teismas pripažino, kad iš principo įskaitymas, jeigu nacionalinės teisės sistemoje tai numatyta kaip pareigos įvykdymo būdas, gali būti tinkama priemonė susigrąžinant valstybės pagalbą. Jis taip pat nusprendė, kad, nepažeidžiant Bendrijos nuostatų valstybės pagalbos srityje taikymo, reikia pripažinti, jog šioje procedūroje dėl įsipareigojimų neįvykdymo Graikijos Respublika įrodė buvus 601 289 003 eurų skolą bendrovei OA, kylančią iš 2006 m. gruodžio 6 d. arbitražo sprendimo, pagal kurį Graikijos Respublika buvo įpareigota pervesti OA tam tikro dydžio žalos atlyginimą. Pažymėjęs, kad ši suma buvo gerokai didesnė už visą pagalbos, kurią reikia susigrąžinti vykdant 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimą, sumą, Teisingumo Teismas nusprendė, kad Graikijos Respublika nepateikė pakankamai teisinių įrodymų, jog šiame sprendime nurodytos naujos neteisėtos pagalbos dalis buvo sugrąžinta. Dėl to Teisingumo Teismas šiuo atžvilgiu įpareigojo sumokėti ir periodinę baudą, ir vienkartinę sumą.

Ginčijamas sprendimas

11 2003 m. kovo 3 d. laišku Graikijos valdžios institucijos informavo Komisiją apie OA privatizavimo procedūros eigą. 2003 m. vyko šių valdžios institucijų ir Komisijos susirašinėjimas apie oro bendrovės OA restruktūrizavimą, siekiant ją privatizuoti.

12 Negavusi oficialaus pranešimo apie galimą valstybės pagalbą, 2003 m. rugsėjo 8 d. Komisija priėmė sprendimą, kuriame nurodė Graikijos Respublikai pateikti visą informaciją, reikalingą norint pagal EB 87 straipsnio nuostatas išnagrinėti priemones, susijusias su oro bendrovės OA restruktūrizavimu ir privatizavimu bei galinčias turėti valstybės pagalbos požymių.

13 2003 m. rugsėjo 25 d. konkuruojanti oro bendrovė Aeroporia Aigaiou Aeroporiki AE (Aegean Airlines) (toliau – Aeroporia Aigaiou arba į bylą įstojusi šalis) Komisijai pateikė skundą dėl OA privatizavimo procedūros.

14 2003 m. rugsėjo 29 d. laišku Graikijos valdžios institucijos nusiuntė Komisijai Įstatymą Nr. 3185/2003 ir atsakymą į nurodymą pateikti informaciją. 2003 m. spalio 31 d. laiške Komisija nurodė Graikijos valdžios institucijoms, kad dar trūksta tam tikrų duomenų.

15 2003 m. gruodžio 15 d. laiške Komisija pakartojo reikalavimą pateikti informaciją. Graikijos Respublika pateikė šią informaciją 2003 m. gruodžio 18 ir 19 d. laiškais. 2004 m. sausio 15 d. laiške Komisija paprašė Graikijos valdžios institucijų pateikti papildomos informacijos ir jos Komisijai atsakė 2004 m. sausio 15 ir 16 d. laiškuose.

16 2004 m. kovo 16 d. sprendimu Komisija pradėjo EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą formalią tyrimo procedūrą dėl priemonių, susijusių su Olympic Airways grupės restruktūrizavimu ir privatizavimu, kurių Graikijos Respublika ėmėsi dėl OA ir NOA po 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo (OL C 192, p. 2) priėmimo.

17 Šiame sprendime Komisija, be kita ko, nurodė, kad atskyrus Olympic Airways grupės skrydžių veiklą ir ją pergrupavus naujoje bendrovėje NOA, OA nustojo vykdyti aviacijos veiklą ir toliau vykdė pagalbos žemėje, aptarnavimo ir mokymo veiklą. Ji pažymėjo, kad Graikijos valdžios institucijos tuo metu neplanavo pradėti OA likvidavimo, nepaisant neigiamo nuosavo kapitalo lygio dvejus metus iš eilės. Iš tiesų, Graikijos valdžios institucijų teigimu, 2003 m. gruodžio mėn. pradėtas restruktūrizavimo procesas turėjo tęstis 4‑5 metus ir suteikti galimybę grąžinti didelę dalį OA įsiskolinimų, šią įmonę likviduojant, kai bus parduoti visi jos skyriai bei kitas turtas, t. y. pastatai, mechanizmai, nebeskraidantys lėktuvai ir kitas inventorius.

18 2004 m. kovo 16 d. sprendime Komisija nustatė, kad kai kurios privilegijos, kuriomis naudojasi OA, gali prilygti su bendrąja rinka nesuderinamai valstybės pagalbai. Ji taip pat pažymėjo, kad naujoji oro bendrovė NOA pasinaudojo Olympic Airways grupės skrydžių veiklos sektoriaus turto perleidimu, palikdama didelius įsipareigojimus OA, ir kad nė vienas OA kreditorius negali nukreipti reikalavimo NOA. Galiausiai Komisija patvirtino, kad pradėtoje tyrimo procedūroje ji rėmėsi „principu, jog visos grupei priklausančios bendrovės, įskaitant [NOA], yra pripažįstamos ta pačia įmone“.

19 2004 m. birželio 11 d. laišku Graikijos Respublika perdavė Komisijai pastabas dėl 2004 m. kovo 16 d. sprendimo.

20 Minėtą sprendimą paskelbus Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, Aeroporia Aigaiou pateikė savo pastabas per suinteresuotiems tretiesiems asmenims tam nustatytą terminą.

21 Vadovaudamasi 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias [EB 88] straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t. p. 339), 11 straipsnio 1 dalimi, 2004 m. spalio 11 d. laišku Komisija informavo Graikijos Respubliką, kad ketina priimti sprendimą, įpareigojantį ją nutraukti bet kokią pagalbą, kol bus galima priimti sprendimą dėl tokios pagalbos suderinamumo su Sutartimi. 2004 m. spalio 26 d. laiške Graikijos Respublika pateikė savo atsakymą.

22 Po šio atsakymo pateikimo Graikijos valdžios institucijos laiškais arba susitikimuose reguliariai informuodavo Komisiją apie NOA ir OA privatizavimo procedūros eigą.

23 2005 m. gegužės 9‑26 d. konsultavimo įmonė Moore Stephens Komisijos prašymu atliko tyrimą OA ir NOA patalpose. 2005 m. liepos 19 d. šios įmonės ataskaita yra pavadinta „Olympic Airways/Olympic Airlines grupės restruktūrizavimo ir privatizavimo tyrimas“. Iš jos matyti, kad šiuo tyrimu visų pirma buvo siekiama atsakyti į klausimus, ar Olympic Airways grupės restruktūrizavimas ir NOA įsteigimas nėra tik teisinė schema, kuria siekiama perduoti turtą ir veiklą naujam juridiniam asmeniui, paliekant įsiskolinimus senam juridiniam asmeniui, ir ar po šio restruktūrizavimo OA bei NOA gavo tiesioginės ar netiesioginės valstybės pagalbos.

24 2005 m. rugsėjo 14 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą, kuriame pripažinta, kad NOA buvo suteikta valstybės pagalba, mokant už šios bendrovės iš OA arba Graikijos Respublikos subnuomojamus lėktuvus mažesnę nuomą nei šios moka pagal pagrindines nuomos sutartis (ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 dalis). Be to, Komisija šiame sprendime pripažino, kad OA buvo suteikta trijų rūšių valstybės pagalba. Pirmoji buvo susijusi su OA išankstiniu mokėjimu, kuris tariamai viršijo jos turto, susijusio su skrydžių veiklos sektoriumi, kuris buvo perduotas NOA atskyrimo metu, vertę (ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 2 dalis). Antrąją pagalbos rūšį sudarė OA pervesta 8,2 mln. eurų suma ir pasinaudojimas tam tikromis 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime numatytomis ir pakeistomis valstybės garantijomis (ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 3 dalis). Galiausiai trečioji rūšis buvo susijusi su Graikijos valdžios institucijų veiksmų nesiėmimu dėl OA valstybei mokėtinų mokesčių ir socialinio draudimo įmokų nemokėjimo (ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalis).

25 Ginčijamo sprendimo rezoliucinėje dalyje nurodyta:

„1 straipsnis

1. [OA] ir [Graikijos Respublikos] sutikimas taikyti nuomos mokesčius už [NOA] subnuomojamus lėktuvus, kurie yra mažesni nei pagal pagrindines nuomos sutartis mokamos sumos, dėl to [OA] patiriant apie 37 mln. eurų nuostolį 2004 m. ir valstybei apie 2,75 mln. eurų nuostolį iki 2005 m. gegužės mėn., yra neteisėta valstybės pagalba [NOA], nesuderinama su Sutartimi.

2. [Graikijos Respublika] suteikė [OA] neteisėtą ir nesuderinamą valstybės pagalbą, kurios dydis atitinka [NOA] turto pervertinimą šios bendrovės įsteigimo metu. Komisija preliminariai vertina šios pagalbos dydį apie 91,5 mln. eurų.

3. Nuo 2004 m. gegužės mėn. iki 2005 m. kovo mėn. [Graikijos Respublikos] [OA] suteiktos sumos, kurių bendras dydis apie 8 mln. eurų, ir papildomi [Graikijos Respublikos] vietoje [OA] atlikti mokėjimai už tam tikras banko paskolų ir išperkamosios nuomos dalis, jei šie mokėjimai nebuvo tik [2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo] 1 straipsnio [pirmos pastraipos] b punkte numatytų garantijų ir joms taikomų sąlygų įgyvendinimas, yra neteisėta valstybės pagalba [OA], nesuderinama su Sutartimi.

4. Nuolatinis [Graikijos Respublikos] veiksmų nesiėmimas prieš [OA] dėl valstybei mokėtinų mokesčių ir socialinio draudimo įmokų, kurių dydis sudaro maždaug 354 mln. eurų už laikotarpį nuo 2002 m. gruodžio mėn. iki 2004 m. gruodžio mėn., yra neteisėta valstybės pagalba [OA], nesuderinama su Sutartimi.

2 straipsnis

1. [Graikijos Respublika] iš gavėjų susigrąžina 1 straipsnyje nurodytą pagalbą.

2. Pagalba susigrąžinama nedelsiant pagal nacionalinės teisės aktuose numatytas procedūras su sąlyga, kad jos leidžia iš karto ir veiksmingai vykdyti sprendimą. Sumos, kurios turi būti susigrąžintos, apima palūkanas, mokėtinas nuo pagalbos suteikimo iki jos realaus sugrąžinimo dienos. Palūkanos apskaičiuojamos pagal nustatytas palūkanų normas, naudojamas apskaičiuojant regioninės pagalbos grynąjį subsidijų ekvivalentą.

3 straipsnis

[Graikijos Respublika] nedelsdama nutraukia bet kokios papildomos pagalbos teikimą [OA] ir [NOA].

4 straipsnis

Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos [Graikijos Respublika] informuoja Komisiją apie taikant 2 ir 3 straipsnius priimtas priemones.“

26 Apie ginčijamą sprendimą Graikijos Respublikai pranešta 2005 m. rugsėjo 15 d.

27 2008 m. vasario 14 d. Sprendimu Komisija prieš Graikiją (C‑419/06, nepaskelbtas Rinkinyje) Teisingumo Teismas, į kurį Komisija kreipėsi pagal EB 88 straipsnio 2 dalį, pripažino, kad nesiėmusi per nustatytą terminą visų būtinų priemonių panaikinti pagalbą, kuri ginčijamu sprendimu pripažinta neteisėta ir nesuderinama su bendrąja rinka, bei susigrąžinti šią pagalbą iš jos gavėjų, Graikijos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal ginčijamo sprendimo 2–4 straipsnius.

Procesas ir šalių reikalavimai

28 2005 m. lapkričio 25 d. ieškovės – Graikijos Respublika ir NOA bei OA – Teismo kanceliarijai pateikė šiuos ieškinius.

29 Byloje T‑416/05 atskiru 2006 m. vasario 4 d. Teismo kanceliarijai pateiktu dokumentu ieškovė pateikė prašymą sustabdyti ginčijamo sprendimo 2 straipsnio vykdymą, kiek jis susijęs su šio sprendimo 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta pagalba. 2006 m. birželio 26 d. Nutartimi Olympiakes Aerogrammes prieš Komisiją (T‑416/05 R) Teismo pirmininkas šį prašymą atmetė.

30 Byloje T‑423/05 atskiru 2006 m. birželio 19 d. Teismo kanceliarijai pateiktu dokumentu ieškovė pateikė prašymą sustabdyti ginčijamo sprendimo 2 straipsnio vykdymą, kiek jis susijęs su šio sprendimo 1 straipsnio 2‑4 dalyje nurodyta pagalba. 2007 m. sausio 29 d. Nutartimi Olympiakes Aerogrammes prieš Komisiją (T‑423/05 R) Teismo pirmininkas šį prašymą atmetė.

31 Pakeitus Teismo kolegijų sudėtį, teisėjas pranešėjas buvo paskirtas į šeštąją kolegiją, todėl šios bylos buvo paskirtos šiai kolegijai.

32 Byloje T‑416/05 2006 m. rugpjūčio 16 d. Teismo kanceliarijai pateiktu dokumentu ieškovė, remdamasi Teismo procedūros reglamento 48 straipsnio 2 dalies pirma ir antra pastraipomis, nurodė esant nepriimtinus tariamai naujus Komisijos triplike pateiktus pagrindus. Ji prašė Teismo pripažinti šiuos pagrindus nepriimtinais ir, nepatenkinus pirmojo prašymo, suteikti jai papildomą terminą į juos atsakyti. Komisija pateikė rašytines pastabas dėl minėto prašymo.

33 Byloje T‑416/05 2006 m. gegužės 2 d. Teismo kanceliarijai pateiktu dokumentu Aeroporia Aigaiou pateikė prašymą įstoti į bylą Komisijos reikalavimams palaikyti.

34 2006 m. liepos 14 d. dokumentu NOA paprašė atmesti šį prašymą įstoti į bylą. Tą pačią dieną pateiktu atskiru dokumentu ji pateikė prašymą dėl konfidencialaus nagrinėjimo Aeroporia Aigaiou atžvilgiu, kiek tai susiję su visu ginčijamu sprendimu, kol nekonfidenciali šio sprendimo redakcija nebus paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, ir tam tikrais ieškinyje, dublike ir jų prieduose pateiktais duomenimis.

35 2008 m. birželio 6 d. nutartimi šeštosios kolegijos pirmininkas patenkino Aeroporia Aigaiou prašymą įstoti į bylą Komisijos reikalavimams palaikyti. Šioje nutartyje numatyta perduoti į bylą įstojusiai šaliai nekonfidencialias procesinių dokumentų redakcijas, vadovaujantis Procedūros reglamento 116 straipsnio 2 dalimi, ir nustatytas terminas pateikti įstojimo į bylą paaiškinimus, neužkertant kelio prireikus juos papildyti vėliau, kai bus priimtas sprendimas dėl prašymo dėl konfidencialaus nagrinėjimo pagrįstumo.

36 2008 m. birželio 25 d. Teismo kanceliarijai pateiktu dokumentu į bylą įstojusi šalis ginčijo NOA pateiktą prašymą dėl konfidencialaus nagrinėjimo. Prašydama jai pateikti visus procesinius dokumentus, ji nurodė ketinanti pateikti įstojimo į bylą paaiškinimus remdamasi jai pateiktomis nekonfidencialiomis dokumentų redakcijomis. Įstojimo į bylą paaiškinimai buvo pateikti 2008 m. liepos 22 d.

37 Byloje T‑416/05 2010 m. kovo 8 d. Teismo kanceliarijai pateiktu laišku, atsakydama į Teismo pateiktus klausimus dėl prašymo dėl konfidencialaus nagrinėjimo, ieškovė atsiėmė šį prašymą, nes dėl privatizavimo procedūros buvo pradėtas jos specifinio likvidavimo ir bet kokios komercinės veiklos nutraukimo procesas. Į bylą įstojusiai šaliai buvo pasiūlyta pateikti papildomas pastabas.

38 Byloje T‑423/05 2006 m. gegužės 17 d. Teismo kanceliarijai pateiktu dokumentu Aeroporia Aigaiou pateikė prašymą įstoti į bylą Komisijos reikalavimams palaikyti. 2006 m. liepos 28 d. dokumentu ieškovė paprašė atmesti šį prašymą įstoti į bylą. Tą pačią dieną pateiktu atskiru dokumentu ji pateikė prašymą dėl konfidencialaus nagrinėjimo Aeroporia Aigaiou atžvilgiu.

39 2008 m. birželio 6 d. nutartimi šeštosios kolegijos pirmininkas patenkino Aeroporia Aigaiou prašymą įstoti į bylą Komisijos reikalavimams palaikyti byloje T‑423/05. Šioje nutartyje numatyta per pagrįstą terminą perduoti į bylą įstojusiai šaliai teismo posėdžio pranešimą, kad ji galėtų savo pastabas pateikti posėdyje, vadovaujantis Procedūros reglamento 116 straipsnio 6 dalimi.

40 Byloje T‑423/05 2010 m. gegužės 10 d. Teismo kanceliarijai pateiktu laišku, atsakydama į Teismo pateiktus klausimus visų pirma dėl prašymo dėl konfidencialaus nagrinėjimo, ieškovė atsiėmė šį prašymą, nes dėl privatizavimo procedūros buvo pradėtas jos specifinio likvidavimo procesas.

41 2010 m. gegužės 18 d. nutartimi šeštosios kolegijos pirmininkas, išklausęs visas šalis, nurodė sujungti bylas T‑415/05, T‑416/05 ir T‑423/05, kad būtų bendrai vykdoma žodinė proceso dalis ir priimtas sprendimas.

42 Kadangi teisėjas T. Tchipev negalėjo posėdžiauti, Teismo pirmininkas, pritaikęs Procedūros reglamento 32 straipsnio 3 dalį, nusprendė papildyti kolegijos sudėtį pats posėdžiaudamas šiose bylose.

43 Byloje T‑415/05 ieškovė Teismo prašo:

– visiškai ar iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą,

– priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

44 Byloje T‑416/05 ieškovė Teismo prašo:

– panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 ir 4 dalis bei 2 straipsnį, kiek jie su ja susiję,

– priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

45 Byloje T‑423/05 ieškovė Teismo prašo:

– visiškai arba iš dalies panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jis susijęs su ieškovei suteikta pagalba,

– priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

46 Komisija, kurios reikalavimus bylose T‑416/05 ir T‑423/05 palaiko Aeroporia Aigaiou, Teismo prašo:

– atmesti ieškinius,

– priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

47 Susipažinęs su teisėjo pranešėjo pranešimu, Teismas (šeštoji kolegija) nusprendė pradėti žodinę proceso dalį, nesiimdamas išankstinių tyrimo priemonių. Taikant proceso organizavimo priemones, šalims buvo pasiūlyta atsakyti į Teismo pateiktus rašytinius klausimus ir pateikti tam tikrus dokumentus. Šalys įvykdė šiuos prašymus.

48 Per 2010 m. birželio 14 d. posėdį buvo išklausytos žodinės šalių pastabos ir atsakymai į Teismo pateiktus klausimus.

49 Byloje T‑415/05 Graikijos Respublika, kuri buvo pateikusi prašymą perduoti bylą nagrinėti Didžiajai kolegijai, posėdyje patvirtino atsiimanti šį prašymą.

Dėl teisės

A – Dėl ieškovių suinteresuotumo pareikšti ieškinį išnykimo

1. Šalių argumentai

50 Rašytinėse pastabose, pateiktose atsakant į Teismo prašymą, Komisija ginčijo, kad ieškovės bylose T‑416/05 ir T‑423/05 NOA ir OA šiuo metu yra suinteresuotos pareikšti ieškinį, nes pasibaigus privatizavimo procedūrai jas buvo nuspręsta likviduoti.

51 Komisija taip pat teigė, kad byloje T‑415/05 Graikijos Respublika taip pat nebeturi intereso pareikšti ieškinį, nes buvo susigrąžinta ginčijamame sprendime nurodyta pagalba.

52 Šiuo klausimu Komisija nurodė, kad Graikijos Respublikos, kuri yra vienintelė NOA ir OA akcininkė bei pati didžiausia, jei ne vienintelė, jų kreditorė, interesai buvo visiškai patenkinti susigrąžinant ginčijamą pagalbą. Taigi ginčijamo sprendimo panaikinimas jai neatneštų jokios papildomos naudos. Visų pirma jokie įrodymai neleidžia daryti išvados, kad šioms bendrovėms patenkinus privilegijuotus Graikijos Respublikos skolinius reikalavimus dar galėtų būti tenkinami ir galimi kitų kreditorių skoliniai reikalavimai.

53 Graikijos Respublika posėdyje ir NOA bei OA rašytiniuose atsakymuose į Teismo per posėdį pateiktus klausimus ginčijo tokius Komisijos argumentus. Posėdyje jos visų pirma pažymėjo, kad darbuotojų skoliniai reikalavimai ir hipoteka apsaugoti skoliniai reikalavimai turi būti tenkinami pirmiau nei valstybės skoliniai reikalavimai.

54 Galiausiai bylose T‑416/05 ir T‑423/05 į bylą įstojusi šalis atsakyme į Teismo rašytinį klausimą byloje T‑416/05 ir posėdyje dėl abiejų minėtų bylų nurodė, kad ji išliko suinteresuota palaikyti Komisijos reikalavimus ir po ieškovėmis esančių bendrovių likvidavimo.

55 NOA, atsakydama į Teismo rašytinį klausimą, ir OA posėdyje ginčijo, kad Aeroporia Aigaiou buvo suinteresuota išlikti į bylą įstojusia šalimi.

2. Teismo vertinimas

56 Kadangi ieškinio priimtinumo sąlygos yra viešąja tvarka grindžiami nepriimtinumo pagrindai, kuriuos Europos Sąjungos teismas bet kuriuo metu savo iniciatyva gali išnagrinėti (žr. 2005 m. kovo 10 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Gruppo ormeggiatori del porto di Venezia ir kt. prieš Komisiją, T‑228/00, T‑229/00, T‑242/00, T‑243/00, T‑245/00‑T‑248/00, T‑250/00, T‑252/00, T‑256/00‑T‑259/00, T‑265/00, T‑267/00, T‑268/00, T‑271/00, T‑274/00‑T‑276/00, T‑281/00, T‑287/00 ir T‑296/00, Rink. p. II‑787, 22 punktą ir nurodytą teismo praktiką). Šioje byloje, atsižvelgiant į šalių argumentus, reikia patikrinti, ar ieškovės gali toliau palaikyti savo ieškinius po to, kai buvo likviduotos NOA ir OA bei grąžinta minėta nagrinėjama pagalba.

57 Pirma, dėl Graikijos Respublikos pareikšto ieškinio nurodyto nepriimtinumo (byla T‑415/05), reikia pažymėti, kad, vadovaujantis nusistovėjusia teismo praktika, EB 230 straipsnyje aiškiai atskiriama Bendrijos institucijų ir valstybių narių teisė pareikšti ieškinį dėl panaikinimo ir fizinių ar juridinių asmenų teisė pareikšti tokį ieškinį, nes šio straipsnio antra pastraipa bet kuriai valstybei narei suteikiama teisė ieškiniu dėl panaikinimo ginčyti Komisijos sprendimų teisėtumą, šios teisės įgyvendinimui nenustatant reikalavimo įrodyti suinteresuotumo pareikšti ieškinį. Taigi tam, kad valstybės narės ieškinys būtų priimtinas, ji neprivalo įrodyti, jog jos ginčijamas Komisijos aktas turi jai teisinių pasekmių. Vis dėlto, kad būtų galima pareikšti ieškinį dėl Komisijos akto panaikinimo, šiuo aktu turi būti siekiama sukurti teisines pasekmes (2001 m. lapkričio 27 d. Teisingumo Teismo nutarties Portugalija prieš Komisiją, C‑208/99, Rink. p. I‑9183, 22–24 punktai; šiuo klausimu taip pat žr. 2010 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo sprendimo Prancūzija ir kt. prieš Komisiją, T‑425/04, T‑444/04, T‑450/04 ir T‑456/04, Rink. p. I‑0000, 118‑120 punktus).

58 Šioje byloje Komisija ginčijamame sprendime NOA ir OA naudai priimtas ginčijamas priemones pripažįsta valstybės pagalba ir jas pripažįsta nesuderinamomis su bendrąja rinka.

59 Tai reiškia, kad dėl šio sprendimo kyla privalomos teisinės pasekmės ir todėl tai yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį.

60 Todėl Graikijos Respublika, visų pirma nesutinkanti su ginčijamų priemonių pripažinimu valstybės pagalba, vien dėl to, kad yra valstybė narė, gali pareikšti ieškinį dėl ginčijamo sprendimo panaikinimo ir todėl, vien dėl minėto statuso, gali toliau palaikyti ieškinį.

61 Antra, dėl tariamo NOA (byla T‑416/05) ir OA (byla T‑423/05) suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimo reikia priminti, kad vadovaujantis teismo praktika ieškovas turi turėti suinteresuotumą pareikšti ieškinį iki teismo sprendimo paskelbimo. Iš tiesų nebėra pagrindo priimti sprendimą dėl ieškinio, jei ieškovas neteko bet kokio asmeninio intereso dėl ginčijamo akto panaikinimo, nes nagrinėjant bylą įvyko įvykis, dėl kurio pats šio akto panaikinimas negali turėti teisinių pasekmių ieškovo naudai (2008 m. liepos 9 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Alitalia prieš Komisiją, T‑301/01, Rink. p. II‑1753, 37 punktas ir 2010 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimo Gollnisch prieš Parlamentą, T‑42/06, Rink. p. II‑0000, 61 punktas).

62 Šioje byloje pakanka pripažinti, kad ieškovėmis esančios bendrovės, savo atsakymuose į Teismo rašytinius klausimus pažymėjusios visiškai grąžinusios nurodytą pagalbą vykdydamos ginčijamą sprendimą, teisėtai teigia, kad vis dar išliko jų asmeninis interesas toliau palaikyti savo ieškinius, nes, jei ginčijamas sprendimas būtų panaikintas, Graikijos Respublika turėtų joms atiduoti grąžintas sumas, kurios būtų įtrauktos į atitinkamų šių bendrovių likvidavimo balansų aktyvus.

63 Iš to matyti, kad šie ieškiniai yra priimtini.

64 Be to, bylose T‑416/05 ir T‑423/05 dėl klausimo, ar Aeroporia Aigaiou vis dar turi tiesioginį ir esamą suinteresuotumą bylų baigtimi, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrą pastraipą, pakanka priminti, kad minėtoje Nutartyje Olympiakes Aerogrammes prieš Komisiją (28 punktas) ir minėtoje Nutartyje Olympiaki Aeroporia Ypiresies prieš Komisiją (23 punktas), kuriose Aeroporia Aigaiou buvo leista įstoti į bylą Komisijos reikalavimams palaikyti, toks tiesioginis ir esamas suinteresuotumas buvo pripažintas dėl to, kad į bylą įstojusi šalis, pirma, konkuravo su ginčijamame sprendime nurodytos pagalbos gavėjomis OA ir NOA ir, antra, aktyviai dalyvavo formalioje tyrimo procedūroje, po kurios buvo priimtas jai palankus ginčijamas sprendimas. Kol NOA ir OA net ir po jų likvidavimo yra pripažįstamas interesas reikalauti ginčijamo sprendimo panaikinimo, Aeroporia Aigaiou išlieka atitinkamas interesas įstoti į bylą Komisijos reikalavimams palaikyti, siekiant apginti šio sprendimo teisėtumą, net jei tik siekiant pareikšti reikalavimus atlyginti nuostolius, dėl kurių vėliau gali būti pareikšti ieškiniai, pagrįstus minėtu konkurenciniu laikotarpiu neteisėtai suteikta jai žalą padariusia pagalba.

65 Taigi reikia pripažinti, kad Aeroporia Aigaiou, kaip į bylą įstojusi šalis, išliko suinteresuota, kad šie ginčai būtų išspręsti.

B – Dėl esmės

66 Ieškovės ginčija Komisijos išvadas, susijusias su, pirma, ekonominiu tęstinumu tarp OA ir NOA pagalbos susigrąžinimo tikslams (bylos T‑415/05 ir T‑416/05), antra, valstybės pagalbos suteikimu NOA (bylos T‑415/05 ir T‑416/05) ir, trečia, valstybės pagalbos suteikimu OA (bylos T‑415/05, T‑416/05 ir T‑423/05). Jos taip pat remiasi, ketvirta, suinteresuotos valstybės narės teisės būti išklausytai pažeidimu (bylos T‑415/05 ir T‑423/05), penkta, proporcingumo principo pažeidimu (bylos T‑415/05 ir T‑416/05) ir, šešta, ne bis in idem principo pažeidimu (bylos T‑415/05 ir T‑423/05).

67 Prieš pradedant paeiliui nagrinėti įvairius kaltinimus, pirmiausia reikia pažymėti, kad byloje T‑416/05 ieškovė NOA rėmėsi tariamų naujų Komisijos pagrindų nepriimtinumu (žr. šio sprendimo 34 punktą). Šių pagrindų priimtinumas bus įvertintas nagrinėjant pagrindus, su kuriais jie yra susiję (žr. šio sprendimo 116, 117, 129‑131, 208 ir 409 punktus).

1. Dėl atsižvelgimo į ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA, siekiant susigrąžinti pagalbą (bylos T‑415/05 ir T‑416/05)

a) Šalių argumentai

68 Dėl nagrinėjamos pagalbos gavėjų nustatymo susigrąžinimo tikslais Graikijos Respublika ir NOA ginčija Komisijos išvadą, kad tarp OA ir NOA buvo ekonominis tęstinumas, kiek, vadovaujantis ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalimi kartu su 2 straipsniu, šią išvadą galima aiškinti kaip įpareigojančią po 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo ir iki atskyrimo OA suteiktą pagalbą susigrąžinti iš NOA.

69 Pirma, ieškovės teigia, kad ginčijamo sprendimo rezoliucinėje dalyje nesant aiškaus ir tikslaus nurodymo susigrąžinti, vadovaujantis EB 88 straipsniu ir Reglamento Nr. 659/1999 14 straipsniu, iš šio sprendimo nekyla jokia pareiga susigrąžinti tokią pagalbą iš NOA.

70 Graikijos Respublika nurodo, kad dėl ginčijamame sprendime ir rašytinėse pastabose, kuriuose yra prieštaravimų, Komisijos padarytų netikslumų kilo klausimas, kodėl ir kokia apimtimi į ginčijamą sprendimą (178‑183 konstatuojamosios dalys) buvo įtraukta minėta išvada dėl NOA teisių ir pareigų, susijusių su pagalbos susigrąžinimu, perėmimo iš OA, nors atsiliepime į ieškinį Komisija pripažino, jog ši išvada yra susijusi tik su 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimu ir neturi jokių teisinių pasekmių ginčijamo sprendimo atveju bei nurodė nesanti suinteresuota pareikšti ieškinį šiuo klausimu.

71 Todėl, vadovaujantis teisinio saugumo principu, būtina išsiaiškinti, ar ginčijamame sprendime numatyta, jog NOA gali būti įpareigota grąžinti būtent ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje nurodytą pagalbą, kad nagrinėdamas šį ieškinį Teismas reikiamu laiku atliktų NOA teisių ir pareigų dėl pagalbos susigrąžinimo perėmimo iš OA klausimo kontrolę.

72 Antra, Graikijos Respublika ir NOA teigia, kad ginčijamame sprendime (183 konstatuojamoji dalis) esantis Komisijos teiginys, jog bent jau dėl iki skrydžių veiklos sektoriaus atskyrimo skirtos pagalbos grąžinimo NOA turėtų būti laikoma OA teisių ir pareigų perėmėja, yra pagrįstas akivaizdžiai klaidingu vertinimu ir nemotyvuotas.

73 Ieškovės pripažįsta, jog vadovaujantis teismo praktika Komisija gali būti priversta reikalauti, kad išieškojimas neapsiribotų pirmine pagalbos gavėja, bet būtų galimas ir iš įmonės, kuri galimai tęsia pirminės įmonės veiklą gamybos priemonėmis, kurios jai buvo perduotos, jeigu yra ekonominis tęstinumas tarp abiejų įmonių (2003 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo sprendimo Italija ir SIM 2 Multimedia prieš Komisiją, C‑328/99 ir C‑399/00, Rink. p. I‑4035, 77 punktas). Vis dėlto iš šios teismo praktikos matyti, kad, pirma, pagalbos susigrąžinimas iš trečiojo asmens yra tik galimybė ir, antra, privalo būti ekonominio tęstinumo elementas.

74 Visų pirma, galimybė ekonominius sunkumus patiriančiai bendrovei imtis lengvinančių priemonių negali būti a priori atmesta dėl reikalavimų grąžinti su bendrąja rinka nesuderinamą valstybės pagalbą (minėto Sprendimo Italija ir SIM 2 Multimedia prieš Komisiją 76 punktas). Priešingai nei teigia Komisija, į ketinimą išvengti pareigos grąžinti buvo atsižvelgta nagrinėjant perdavimo ir pertvarkymo operacijos ekonominę logiką (minėto Sprendimo Italija ir SIM 2 Multimedia prieš Komisiją 17 punktas ir 2005 m. spalio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo CDA Datenträger Albrechts prieš Komisiją, T‑324/00, Rink. p. II‑4309, 102‑104 punktai).

75 Šiuo klausimu ieškovės primena, kad vien bendrovės pagalbos gavėjos įvykdytas savo turto dalies perleidimas trečiajam juridiniam asmeniui, siekiant užtikrinti galimybę jam vystytis išvengiant teisinių ir ekonominių neaiškumų, keliančių grėsmę tolesnei veiklai šioje srityje, dar neįrodo, kad buvo siekiama išvengti sugrąžinimo pasekmių (minėto Sprendimo CDA Datenträger Albrechts prieš Komisiją 98 punktas).

76 Taigi šioje byloje, vadovaujantis minėta teismo praktika, lemiamas kriterijus yra tai, kad pertvarkymą lėmė efektyviausiu grąžinimu pagrįsta ekonominė logika, o ne siekis išvengti nurodymo susigrąžinti pagalbą pasekmių.

77 Skrydžių veiklos atskyrimu įgyvendinant platesnę Olympic Airways grupės restruktūrizavimo ir privatizavimo programą buvo siekiama pardavus šį sektorių gauti kaip galima didesnį pelną. Visų pirma, naujos oro bendrovės NOA vertė smarkiai viršijo tik perduoto turto dalių sumą. Be kita ko, ją padidino tai, kad buvo perleistas patikimas ir lankstus lėktuvų parkas, gerai apmokytas personalas, praktinė ir dirbant nacionalinėje rinkoje įgyta patirtis, reputacija ir verslo pasitikėjimas, partnerių tinklas, bendradarbiavimo sutartys bei turimi laiko tarpsniai oro uostuose.

78 Dėl to ieškovės teigia, kad, remiantis privataus investuotojo kriterijumi, Įstatyme Nr. 3185/2003 įtvirtintas pertvarkymas buvo numatytas vadovaujantis Olympic Airways grupės privatizavimo ekonomine logika, tam, kad būtų veiksmingiau susigrąžinta pagalba, o ne siekiant išvengti nurodymo susigrąžinti pagalbą pasekmių. Iš tiesų po nesėkmingų bandymų privatizuoti OA Graikijos Respublika nusprendė atskirti įvairias grupės veiklas, tam, kad jos būtų privatizuotos atskirai, gaunant maksimalų pelną. Šiuo klausimu NOA visų pirma ginčija Komisijos ginčijamame sprendime (178 konstatuojamoji dalis) nurodytą teiginį, kad pertvarkydama šią grupę Graikijos Respublika siekė išsaugoti galimybę tęsti skrydžių veiklą.

79 Graikijos Respublika ir NOA teigia, kad šioje byloje, kaip ir byloje, kurioje buvo priimtas minėtas Sprendimas CDA Datenträger Albrechts prieš Komisiją, bendrovės (šiuo atveju OA), iš kurios buvo paimta dalis turto, bendras turtas nesumažėjo, nes buvo perleista ir atitinkama dalis jos įsipareigojimų. Be to, Komisija pripažino, kad NOA buvo perduota 145 mln. eurų dydžio įsiskolinimų suma (ginčijamo sprendimo 117 konstatuojamoji dalis).

80 Be to, priešingai nei ginčijamame sprendime teigia Komisija (179 konstatuojamoji dalis), OA turto dalies perdavimas NOA neatėmė iš OA pajamų. Iš tiesų OA toliau veikė pagalbos žemėje, aptarnavimo ir remonto, atkūrimo, informatikos bei kuro tiekimo sektoriuose. OA gavo labai dideles pajamas iš NOA, remiantis verslo sandorio sąlygomis.

81 Tokiomis aplinkybėmis Komisijos tvirtinimas, kad NOA įsteigimas yra dirbtinė reorganizacija tos pačios grupės viduje, yra klaidingas. Iš tiesų, vadovaujantis Įstatymu Nr. 3185/2003, Graikijos Respublikai NOA akcijos priklausė tik privatizavimo tikslais. Be to, kadangi NOA negavo jokios naudos, kaip dalį OA turto įgijusi bendrovė, o OA toliau tęsė veiklą, tarp šių dviejų bendrovių nebuvo ekonominio tęstinumo, galinčio pateisinti pagalbos, kurios gavėja buvo OA, susigrąžinimą iš NOA (2004 m. balandžio 29 d. Teisingumo Teismo sprendimo Vokietija prieš Komisiją, C‑277/00, Rink. p. I‑3925, 81 punktas).

82 Priešingai nei teigia Komisija, 2005 m. birželio 2 d. laiške Graikijos Respublika nepripažino, kad NOA buvo OA teisių ir pareigų perėmėja. Ji tik pripažino, kad jei pasibaigus iš OA likvidavimo gautoms lėšoms iš šios bendrovės nebūtų galima susigrąžinti visos sumos, pareigos susigrąžinti įgyvendinimas galėtų būti nukreiptas ir prieš OA teises ir pareigas perėmusias bendroves, jei būtų įvykdytos Bendrijos teismų praktikoje įtvirtintos sąlygos dėl pareigos susigrąžinti valstybės pagalbą perėmimo. Vis dėlto taip nėra. Kadangi artinosi NOA privatizavimo procedūros pabaiga, Graikijos valdžios institucijos minėtame laiške aiškiai nurodė sąlygą dėl pardavimo už pagrįstą rinkos kainą.

83 Atsiliepime į ieškinį (76 punktas) nurodydama, kad pats pertvarkymas nebuvo ginčijamo sprendimo objektas ir todėl jo nereikia išsamiai nagrinėti, norint įvertinti, ar NOA buvo OA teisių ir pareigų perėmėja, Komisija pripažino neatsižvelgusi į esminį su šio pertvarkymo ekonomine logika susijusį kriterijų.

84 Todėl motyvai, kuriais yra pagrįsta ginčijamame sprendime įtvirtinta išvada, kad NOA perėmė iš OA teises ir pareigas, kiek tai susiję su pagalbos grąžinimu, yra nepakankami, nes Komisija neišnagrinėjo NOA įsteigimo procedūros, kaip OA restruktūrizavimo ir privatizavimo elemento, kuriuo siekta atgauti kaip galima didesnę neteisingai suteiktos pagalbos dalį, ekonominės logikos.

85 Galiausiai Graikijos Respublika ir NOA ginčija Komisijos taikytą 2005 m. gegužės 12 d. sprendimo aiškinimą. Jos teigia, kad Teisingumo Teismas priėmė sprendimą tik dėl Įstatymo Nr. 3185/2003 teisinių ir finansinių pasekmių 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo vykdymui. Teisingumo Teismas nepareiškė nuomonės dėl sprendimo atskirti skrydžių veiklos sektorių tikslų, šio restruktūrizavimo suderinamumo su EB 87 straipsnio nuostatomis ir dėl klausimo, ar NOA galima laikyti OA teisių ir pareigų perėmėja dėl 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime numatytos pagalbos susigrąžinimo. Be to, nagrinėdamas šį ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Teisingumo Teismas negalėjo vertinti, ar NOA buvo OA teisių ir pareigų perėmėja dėl pagalbos susigrąžinimo, nes 2003 m. spalio 2 d. pareiškus ieškinį NOA dar nebuvo įsteigta.

86 2005 m. gegužės 12 d. sprendime Teisingumo Teismas pripažino tik, kad dėl OA turto dalies perleidimo NOA pagal nacionalinę teisę tapo neįmanoma susigrąžinti OA suteiktos pagalbos. Vis dėlto jis priėjo prie šios išvados nurodydamas, kad OA „visas turtas“ buvo perduotas „be jokių įsiskolinimų“ (sprendimo 33 punktas). Tačiau taip nebuvo, nes vėliau Komisija pripažino, kad OA išlaikė didelę turto dalį ir perleido didelę įsiskolinimų dalį NOA. Taigi Komisija iškraipė Teisingumo Teismo argumentus, pateiktus 2005 m. gegužės 12 d. sprendime, ir juos klaidingai aiškino, teigdama, jog Teisingumo Teismas pripažino, jog pelningiausias turtas buvo perduotas NOA.

87 Dėl visų minėtų priežasčių Komisijos išvados, susijusios su tariamo ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA pripažinimu, yra klaidingos ir nemotyvuotos.

88 Pirma, Komisija pateikia savąjį ginčijamo sprendimo aiškinimą. Atsiliepimuose į ieškinius bylose T‑415/05 ir T‑416/05 ji pirmiausia teigia, kad, kitaip nei 2005 m. gegužės 12 d. sprendime, ginčijamame sprendime nėra nagrinėjamas OA suteiktos pagalbos susigrąžinimo iš NOA klausimas. Iš to Komisija daro išvadą, kad Graikijos Respublika ir NOA šiuo metu nėra suinteresuotos pareikšti ieškinio dėl šio sprendimo motyvų, susijusių su NOA pripažinimu OA teisių ir pareigų perėmėja.

89 Vis dėlto triplikuose Komisija gina poziciją, kad iš ginčijamo sprendimo 2 straipsnio, aiškinant jį kartu su šio sprendimo motyvais, aiškiai matyti, jog bent jau iki atskyrimo OA suteikta ginčijama pagalba turi būti susigrąžinta ne tik iš šios bendrovės, bet ir iš NOA. Taigi ji pripažįsta Graikijos Respublikos ir NOA suinteresuotumą ginčyti pareigą iš NOA susigrąžinti OA suteiktą pagalbą.

90 Tokį pozicijos pasikeitimą Komisija aiškina tuo, kad ji sužinojo apie tikslią NOA įsteigimo datą tik iš dublike byloje T‑416/05 pateiktos nuorodos į 2003 m. gruodžio 13 d. kaip šios bendrovės įsteigimo ir veiklos pradžios datą.

91 Šios tikslios datos įrodymai „leido taikyti išlygą“, kurią ne kartą išreiškė Komisija, dėl tikrojo iki atskyrimo suteiktos pagalbos gavėjo nustatymo.

92 Kalbant apie po atskyrimo OA suteiktą ginčijamą pagalbą, ją taip pat būtų galima ir reikėtų susigrąžinti iš NOA, jei įgyvendinant ginčijamą sprendimą būtų įrodyta, kad iš jos gauta nauda buvo perduota NOA. Šiuo klausimu Komisija nurodo, kad OA perdavė iš Graikijos Respublikos jai suteiktos pagalbos gautą naudą NAO, subnuomodama naujajai oro bendrovei lėktuvus už mažesnius nuomos mokesčius nei pati mokėjo pagrindiniams nuomotojams.

93 Komisija pažymi, kad pareigos susigrąžinti padalijimą tarp OA ir NOA reikės nustatyti įgyvendinant ginčijamą sprendimą.

94 Antra, bylose T‑415/05 ir T‑416/05 Komisija ginčija ieškovių argumentus, kuriais siekiama įrodyti, kad NOA neperėmė OA teisių ir pareigų dėl ginčijamos pagalbos susigrąžinimo. Ji teigia, kad pagalbos susigrąžinimu iš subjekto, vykdančio iš šios pagalbos naudos gavusią ekonominę veiklą, siekiama užtikrinti sveikos konkurencijos sąlygas.

95 Aeroporia Aigaiou, įstojusi į bylą Komisijos reikalavimams byloje T‑416/05 palaikyti, teigia, kad klausimas dėl ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA egzistavimo buvo išspręstas 2005 m. gegužės 12 d. sprendime.

b) Teismo vertinimas

96 Pirmiausia reikia pažymėti, kad atsakydama į posėdyje Teismo pateiktą klausimą Komisija nepatvirtino atsakyme į Teismo rašytinį klausimą pateikto ir posėdžio metu pakartoto OA teiginio, kad ši bendrovė, vadovaudamasi ginčijamo sprendimo 2 straipsniu, grąžino visą jai suteiktos ginčijamos pagalbos sumą su palūkanomis. Iš tiesų Komisija turėjo abejonių dėl visiško šios pagalbos grąžinimo, nurodydama, kad, atsižvelgiant į OA ir NOA likvidavimą, ji nereikalavo, jog Graikijos Respublika OA suteiktą ginčijamą pagalbą susigrąžintų iš NOA.

97 Graikijos Respublika ir NOA savo ruožtu posėdyje nurodė, kad jos palaiko savo kaltinimus dėl NOA pripažinimo OA teisių ir pareigų dėl OA suteiktos pagalbos susigrąžinimo perėmėja.

98 Tokiomis aplinkybėmis, pirma, nustačius OA naudai priimtas priemones, dėl kurių galėtų kilti pareiga susigrąžinti pagalbą iš NOA, reikia, antra, nustatyti ginčijamo sprendimo teisinę apimtį, kiek ji susijusi su išvada dėl NOA teisių ir pareigų perėmimo iš OA dėl pagalbos grąžinimo, ir galiausiai, trečia, įvertinti pareigos grąžinti taikymo išplėtimo NOA pagrįstumą.

Dėl OA naudai priimtų priemonių, dėl kurių galėtų kilti pareiga susigrąžinti pagalbą iš NOA, nustatymo

99 Kaip 2005 m. gegužės 12 d. sprendime pažymi Teisingumo Teismas (32 punktas), pirmiausia reikia atskirti pačių restruktūrizavimo priemonių nagrinėjimą, atsižvelgiant į EB 87 straipsnio taikymo sąlygas, nuo visiškai atskiro klausimo, ar NOA gali būti laikoma OA teisių ir pareigų perėmėja skrydžių veiklos srityje dėl iki atskyrimo OA suteiktos pagalbos susigrąžinimo. Nagrinėjant ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, dėl kurio buvo priimtas šis sprendimas, buvo vertinamos tik šių restruktūrizavimo priemonių teisinės ir finansinės pasekmės 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo vykdymui.

100 Iš nurodymo pateikti informaciją ir 2004 m. kovo 16 d. sprendimo pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą matyti, kad šioje byloje Komisijos tyrimas apėmė visas su Olympic Airways grupės restruktūrizavimu ir privatizavimu susijusias priemones, kurios gali turėti valstybės pagalbos požymių (žr. šio sprendimo 12 ir 16‑18 punktus).

101 Vis dėlto ginčijamame sprendime nėra nagrinėjamos pačios restruktūrizavimo priemonės, jas kvalifikuojant pagal EB 87 straipsnio 1 dalies taikymo sąlygas. Jų pobūdį ir visų pirma OA ir NOA ryšį Komisija vertina tik siekdama, pirma, įrodyti buvus ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA dėl ginčijamos pagalbos susigrąžinimo ir, antra, kvalifikuoti nagrinėjamas priemones atsižvelgiant į jų kontekstą (visų pirma žr. šio sprendimo 164‑178 punktus).

102 Konkrečiai dėl pagalbos susigrąžinimo ginčijamame sprendime Komisija turėjo išnagrinėti tik NOA teisių ir pareigų perėmimą iš OA dėl šiame sprendime nurodytos naujos OA suteiktos pagalbos susigrąžinimo. Iš tiesų 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime nurodytos pagalbos tikrųjų gavėjų nustatymo, siekiant įvykdyti šiame sprendime įtvirtintą nurodymą susigrąžinti, klausimas buvo išspręstas 2005 m. gegužės 12 d. sprendime (žr. šio sprendimo 7, 8 ir 99 punktus).

103 Be to, reikia pažymėti, kad NOA teisių ir pareigų dėl pagalbos susigrąžinimo perėmimo iš OA klausimą šiuo atveju galima kelti tik tiek, kiek jis susijęs su iki skrydžių veiklos atskyrimo ir NOA įsteigimo OA suteikta pagalba.

104 Iš tiesų, jei tarp šių bendrovių yra ekonominis tęstinumas, NOA galima pripažinti palankias sąlygas skrydžių veiklos sektoriui sudarančios pagalbos, kuri buvo suteikta ankstesnei oro bendrovei OA, kol jos veiklos neperėmė NOA, tikrąja gavėja.

105 Kita vertus, priešingai nei triplikuose teigia Komisija (žr. šio sprendimo 92 punktą), po atskyrimo OA suteiktos ginčijamos pagalbos nebūtų galima susigrąžinti iš NOA tik dėl to, kad ši bendrovė iš to patyrė netiesioginės naudos. Iš tiesų net darant prielaidą, kad, kaip teigia Komisija, po atskyrimo OA suteikta valstybės pagalba šiai bendrovei suteikė galimybę suteikti naujai bendrovei NOA lengvatas, kurių ji nebūtų gavusi normaliomis rinkos sąlygomis, nors tai nėra įrodyta, vien ši aplinkybė neleistų daryti išvados, kad NOA yra tikroji OA suteiktos pagalvos gavėja.

106 Iš tiesų po atskyrimo nelikus bendrovių OA ir NOA ekonominio vientisumo (ginčijamame sprendime Komisija neginčija, kad jos yra teisiškai ir finansiškai savarankiškos), Komisija bet kuriuo atveju privalo aiškiai nurodyti lengvatas, kurias OA tariamai suteikė NOA, ir atskirai jas įvertinti, atsižvelgdama į EB 87 straipsnio 1 dalies taikymo sąlygas (šiuo klausimu žr. 2006 m. sausio 10 d. Teisingumo Teismo sprendimo Cassa di Risparmio di Firenze ir kt., C‑222/04, Rink. p. I‑289, 112‑114 punktus ir 1998 m. birželio 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo British Airways ir kt. prieš Komisiją, T‑371/94 ir T‑394/94, Rink. p. II‑2405, 313 ir 314 punktus). Toks yra ir Komisijos pasirinktas požiūris ginčijamame sprendime dėl NOA suteiktos pagalbos, nustatant mažesnius nuomos mokesčius už lėktuvų subnuomą (žr. šio sprendimo 154‑253 punktus).

107 Tai reiškia, kad šioje byloje, kaip ir teigia ieškovės, NOA teisių ir pareigų perėmimo iš OA dėl ginčijamos pagalbos susigrąžinimo klausimas yra keliamas tik dėl ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje nurodytos OA tariamai skirtos pagalbos nesiimant veiksmų dėl šios bendrovės mokesčių ir socialinio draudimo įmokų nemokėjimo, nes ši pagalba buvo suteikta prieš atskyrimą. Iš tiesų visa kita OA suteikta pagalba, nurodyta ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 2 ir 3 dalyse, buvo suteikta po atskyrimo.

108 Šiuo klausimu jau dabar reikia pažymėti, kad reikia atmesti bylose T‑415/05 ir T‑423/05 ieškovių pateiktus pagrindus, kurie nurodyti siekiant panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalį, kaip dėl to vėliau nuspręs Teismas (žr. šio sprendimo 378‑394 punktus).

109 Tokiomis aplinkybėmis reikia nustatyti ginčijamo sprendimo teisinę apimtį, kiek ji susijusi su išvada dėl ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA egzistavimo minėto sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje nurodytos pagalbos susigrąžinimo tikslams, nes ši pagalba buvo suteikta iki 2003 m. gruodžio 11 d.

Dėl ginčijamo sprendimo teisinės apimties, kiek ji susijusi su išvada dėl NOA teisių ir pareigų perėmimo iš OA dėl ginčijamos pagalbos susigrąžinimo

110 Pirmiausia reikia pažymėti, kad atsižvelgiant į tai, jog ginčijamas sprendimas buvo priimtas 2005 m. rugsėjo 14 d., jį priimdama Komisija turėjo visus įrodymus, kurių reikia norint pačiame sprendime įvardyti pagalbos gavėjus, iš kurių turi būti susigrąžinta atitinkama pagalba. Šiuo požiūriu šios bylos aplinkybės skiriasi nuo Komisijos nagrinėtųjų 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime, kuris buvo priimtas prieš Olympic Airways grupės restruktūrizavimą ir NOA įsteigimą 2003 m. gruodžio mėnesį.

111 Vis dėlto ginčijamo sprendimo rezoliucinėje dalyje Komisija tiesiogiai neįvardijo NOA kaip šio sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje nurodytos OA suteiktos pagalbos dalies tikrosios gavėjos.

112 Iš tiesų Komisija ginčijamo sprendimo 2 straipsnyje tik nustato, kad Graikijos Respublika turi susigrąžinti šio sprendimo 1 straipsnyje nurodytą pagalbą iš jos „gavėjų“. Ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje yra tiesiogiai nurodyta neteisėta OA suteikta pagalba, Graikijos Respublikai nesiimant veiksmų dėl šios bendrovės valstybei mokėtinų mokesčių ir socialinio draudimo įmokų nemokėjimo, tačiau NOA nėra įvardyta kaip tikroji šios pagalbos dalies gavėja.

113 Minėtame 2008 m. vasario 14 d. Sprendime Komisija prieš Graikiją pripažindamas, kad Graikijos Respublika neįvykdė pagal ginčijamą sprendimą jai nustatytų įsipareigojimų, Teisingumo Teismas be kita ko nematė poreikio nagrinėti, ar šiame sprendime NOA buvo pripažinta OA teisių ir pareigų perėmėja dėl 1 straipsnio 4 dalyje nurodytos ginčijamos pagalbos susigrąžinimo. Iš tiesų dėl šios pagalbos Teisingumo Teismas tik patikrino, ar ginčijamame sprendime buvo pateikti įrodymai, pagal kuriuos suinteresuotos nacionalinės valdžios institucijos be didelių sunkumų galėtų pačios nustatyti susigrąžintinas sumas (sprendimo 42‑44 punktai).

114 Kaip ir nurodo ieškovės, tokiomis aplinkybėmis Teismas turi išaiškinti ginčijamo sprendimo turinį, kiek jis susijęs su galima pareiga susigrąžinti iš NOA ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje nurodytą pagalbą.

115 Prieš tai reikia pažymėti, kad Komisija triplikuose bylose T‑415/05 ir T‑416/05 savo prieštaringą poziciją dėl ginčijamo sprendimo aiškinimo pateisino tikslios NOA įsteigimo datos nežinojimu (žr. šio sprendimo 90 punktą).

116 Byloje T‑416/05 NOA teigė, kad argumentai, jog Komisija tariamai nežinojo tikslios NOA įsteigimo datos, yra nauji ir todėl nepriimtini (žr. šio sprendimo 34 punktą).

117 Šiuo klausimu pakanka nurodyti, kad šie Komisijos argumentai bet kuriuo atveju yra nereikšmingi. Iš tiesų nepaisant to, kokie būtų vėlesni atsakove esančios institucijos pateikti paaiškinimai, galutinį ginčijamo sprendimo aiškinimą turi pateikti Teismas. Todėl Komisijos prieštaringa pozicija dėl ginčijamo sprendimo aiškinimo ir rėmimasis neaiškumu dėl tikslios NOA įsteigimo datos, siekiant paaiškinti Komisijos pozicijos kaitą, yra nereikšmingi bei negali pažeisti ieškovių teisės į gynybą (1999 m. spalio 7 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Irish Sugar prieš Komisiją, T‑228/97, Rink. p. II‑2969, 30 punktas). Be to, reikia pažymėti, kad 2004 m. kovo 16 d. sprendime pradėti formalią tyrimo procedūrą (10 punktas) ir ginčijamame sprendime (6 punktas) yra tiesiogiai nurodyta, kad NOA buvo įsteigta 2003 m. gruodžio 12 d. Posėdyje ieškovės patvirtino, kad šią dieną NOA pradėjo savo veiklą. Tokiomis aplinkybėmis net jei Komisija administracinės procedūros metu nebuvo informuota apie tikslią NOA įsteigimo datą – 2003 m. gruodžio 11 d. – ši aplinkybė neturėjo įtakos ginčijamo sprendimo turiniui ir kartu jo aiškinimui, kiek tai susiję su galimu NOA pripažinimu OA teisių ir pareigų perėmėja dėl ginčijamos pagalbos susigrąžinimo.

118 Dėl ginčijamo sprendimo 2 straipsnio aiškinimo reikia priminti, kad vadovaujantis teismo praktika sprendimo valstybės pagalbos srityje rezoliucinė dalis yra neatskiriama nuo jo motyvų ir turi būti aiškinama, jei būtina, atsižvelgiant į motyvus, kuriais vadovaujantis jis buvo priimtas (žr. 1997 m. gegužės 15 d. Teisingumo Teismo sprendimo TWD prieš Komisiją, C‑355/95 P, Rink. p. I‑2549, 21 punktą ir 2005 m. gegužės 12 d. sprendimo 41 punktą bei nurodytą teismo praktiką).

119 Todėl šioje byloje reikia patikrinti, ar, atsižvelgiant į ginčijamo sprendimo motyvus, šio sprendimo 2 straipsnį galima aiškinti taip, kad jame tarp „1 straipsnyje nurodytos pagalbos gavėjų“ nurodoma NOA, kaip minėto sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje nurodytos OA suteiktos ginčijamos pagalbos tikroji gavėja.

120 „Pagalbos vertinime“ (ginčijamo sprendimo 6 punktas) nagrinėdama Olympic Airways grupės restruktūrizavimo pobūdį (ginčijamo sprendimo 178‑183 konstatuojamosios dalys) Komisija išsamiau išanalizavo restruktūrizavimo ypatumus, į kuriuos Teisingumo Teismas jau buvo atsižvelgęs 2005 m. gegužės 12 d. sprendime. Komisija rėmėsi šiuo sprendimu ginčijamo sprendimo 183 konstatuojamojoje dalyje pateikdama tokią išvadą:

„Taigi akivaizdu, kad nors po 2003 m. OA restruktūrizavimo, kai įsteigta NOA, buvo sukurtas atskiras juridinis asmuo, vis dėlto restruktūrizavimas buvo įvykdytas siekiant išvengti pagalbos susigrąžinimo pagal 2002 m. [gruodžio 11 d.] sprendimą, o NOA yra OA teisių ir pareigų perėmėja bent jau dėl iki atskyrimo skirtos valstybės pagalbos susigrąžinimo.“

121 Siekdama įrodyti, kad NOA perėmė OA teises ir pareigas dėl OA suteiktos ginčijamos pagalbos susigrąžinimo, Komisija nagrinėjo tik įrodymus, kuriais remdamasis 2005 m. gegužės 12 d. sprendime Teisingumo Teismas pripažino buvus ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA dėl 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime nurodytos pagalbos susigrąžinimo. Vadovaudamasi šiais įrodymais, Komisija ginčijamo sprendimo 183 konstatuojamojoje dalyje aiškiai nusprendė išplėsti pareigos susigrąžinti taikymą NOA pirmiausia dėl iki atskyrimo OA skirtos ginčijamos pagalbos.

122 Be to, vertindama NOA suteiktos pagalbos suderinamumą, Komisija ginčijamame sprendime (216 ir 217 konstatuojamosios dalys) priminė, kad atsižvelgiant į tai, jog NOA buvo OA teisių ir pareigų perėmėja dėl pagalbos susigrąžinimo, NOA suteiktos naujos pagalbos negalima pripažinti suderinama su bendrąja rinka, kol nebuvo grąžinta iki atskyrimo gauta pagalba.

123 Iš šio ginčijamo sprendimo nagrinėjimo matyti, kad nors galima apgailestauti, jog Komisija ginčijamo sprendimo rezoliucinėje dalyje konkrečiai nenurodė gavėjų, iš kurių turi būti susigrąžinta 1 straipsnio 4 dalyje nurodyta ir iki atskyrimo gauta pagalba, iš šio sprendimo motyvų galima lengvai nustatyti, kad NOA yra OA teisių ir pareigų perėmėja dėl šios pagalbos susigrąžinimo.

124 Tokiomis aplinkybėmis iš ginčijamo sprendimo 2 straipsnio, vertinant jį kartu su minėtais šio sprendimo motyvais ir ypač atsižvelgiant į 2005 m. gegužės 12 d. sprendimą, aiškiai matyti, kad Komisija įpareigojo Graikijos Respubliką susigrąžinti OA iki atskyrimo suteiktą pagalbą ne vien iš šios bendrovės, bet ir, prireikus, iš NOA.

125 Todėl ginčijamo sprendimo 2 straipsnį, kuriame numatytas šio sprendimo 1 straipsnyje nurodytos pagalbos susigrąžinimas, reikia aiškinti taip, kad jame nurodoma susigrąžinti iki atskyrimo suteiktą pagalbą iš OA arba NOA, o pareigos susigrąžinti padalijimą tarp šių dviejų bendrovių reikia nustatyti įgyvendinant minėtą sprendimą.

126 Iš tiesų dėl pareigos susigrąžinti padalijimo tarp pagalbos gavėjų reikia priminti, kad sprendime, kuriame pripažintas pagalbos nesuderinamumas ir nurodyta ją susigrąžinti, Komisija neprivalo nurodyti, kokia nagrinėjamos pagalbos dalimi pasinaudojo kiekviena pagalbą gavusi įmonė. Atitinkama valstybė narė susigrąžindama pagalbą turi nustatyti, kokią sumą turi grąžinti kiekviena iš tokių įmonių. Atsiradus nenumatytų sunkumų, ši valstybė gali pateikti kilusias problemas Komisijos vertinimui ir ši institucija su valstybe nare, besilaikydamos EB 10 straipsnyje numatytos lojalaus bendradarbiavimo pareigos, turi sąžiningai bendradarbiauti, siekdamos kartu įveikti kilusius sunkumus (šiuo klausimu žr. 2005 m. gegužės 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Saxonia Edelmetalle ir ZEMAG prieš Komisiją, T‑111/01 ir T‑133/01, Rink. p. II‑1579, 124 punktą).

127 Toks sprendimas buvo patvirtintas 2005 m. gegužės 12 d. sprendime, kuriame Teisingumo Teismas, pabrėždamas išimtinai ekonominį neiškreiptos konkurencijos atitinkamame sektoriuje atkūrimo kriterijų, netiesiogiai pripažino tik subsidiarią NOA pareigą grąžinti pagalbą. Iš tiesų šiame sprendime Teisingumo Teismas tik konstatavo įsipareigojimų nevykdymą, palikdamas kompetentingoms nacionalinėms valdžios institucijoms ir Komisijai teisę, įgyvendinant jų abipusę pareigą lojaliai bendradarbiauti, priimti sprendimą dėl OA ir NOA pareigos grąžinti 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime numatytą pagalbą padalijimo.

128 Atsižvelgiant į šio sprendimo 123‑125 punktuose išdėstytą ginčijamo sprendimo aiškinimą, šioje byloje reikia išnagrinėti ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA dėl ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje nurodytos pagalbos, suteiktos iki atskyrimo, susigrąžinimo pripažinimo motyvus ir pagrįstumą.

Dėl ginčijamame sprendime įtvirtintos išvados, kad OA perėmė NOA teises ir pareigas dėl ginčijamos pagalbos grąžinimo, motyvų ir pagrįstumo vertinimo

129 Prieš nagrinėjant bylose T‑415/05 ir T‑416/05 ieškovių pateiktų pagrindų, susijusių su nepakankamu motyvavimu ir akivaizdžia vertinimo klaida, pagrįstumą reikia atmesti NOA teiginį dėl tariamų naujų Komisijos pagrindų, susijusių su, pirma, nurodytu Graikijos Respublikos siekiu išvengti pareigos susigrąžinti ir, antra, nurodytu NOA egzistavimo neteisėtumu, nepriimtinumo (žr. šio sprendimo 34 punktą).

130 Iš tikrųjų iš tripliko aiškiai matyti, kad Komisija nepateikė nė vieno naujo pagrindo, susijusio su tariamu Graikijos Respublikos siekiu išvengti pareigos susigrąžinti pagalbą, restruktūrizuojant Olympic Airways grupę ir įsteigiant NOA. Atvirkščiai, ji išsamiau išdėsto ginčijamame sprendime ir atsiliepime į ieškinį jau pateiktą argumentą, kad tai, jog Graikijos Respublika neketino išvengti šios pareigos, kaip teigė ieškovė, yra nereikšminga, nes minėtas restruktūrizavimas trukdė susigrąžinti pagalbą.

131 Dėl Komisijos argumento, kad 2005 m. gegužės 12 d. sprendimas turėjo įtakos pačiam NOA egzistavimui, nes šiuo sprendimu ji buvo pripažinta neteisėta, jis priskirtinas šalių diskusijoms dėl šio sprendimo teisinės apimties, nustatant tikrąjį ginčijamos pagalbos gavėją.

132 Dėl esmės pirmiausia reikia patikslinti 2005 m. gegužės 12 d. sprendimo teisinę apimtį šioje byloje, nes nagrinėdama OA ir NOA siejantį ryšį Komisija, be kita ko, remiasi įrodymais, į kuriuos atsižvelgė Teisingumo Teismas 2005 m. gegužės 12 d. sprendime, pripažindamas, kad „NOA yra OA teisių ir pareigų perėmėja bent jau dėl iki atskyrimo skirtos pagalbos susigrąžinimo“ (ginčijamo sprendimo 183 konstatuojamoji dalis).

133 Priešingai nei Komisija teigė Teisme, šis sprendimas turi res judicata galią dėl 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime nurodytos pagalbos susigrąžinimo, nes pripažintas įsipareigojimų nevykdymas buvo susijęs būtent su šio sprendimo nevykdymu.

134 Pirmiausia dėl išvados, susijusios su ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA egzistavimu dėl iki atskyrimo suteiktos ginčijamos pagalbos susigrąžinimo, reikia pažymėti, kad net jei reikšmingos aplinkybės, į kurias galima atsižvelgti, iš esmės yra tos pačios tiek 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimu nurodyto pagalbos susigrąžinimo, tiek ginčijamame sprendime nurodyto iki atskyrimo OA gautos pagalbos susigrąžinimo atvejais, visi įrodymai nėra visiškai vienodi. Skirtumas atsispindi tame, kad OA turto perleidimas NOA skrydžių veiklos srityje, taikant sąlygas, kurios užkirto kelią susigrąžinti OA suteiktą pagalbą iš NOA, įvyko po to, kai buvo priimtas 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimas, tačiau prieš pradedant formalią tyrimo procedūrą, kurioje 2005 m. rugsėjo 14 d. buvo priimtas ginčijamas sprendimas.

135 Tačiau turto perleidimo naujajai bendrovei perleidimo momentas yra vienas kriterijų, į kuriuos, skirtinga apimtimi įvairiais atvejais, reikia atsižvelgti. Iš tiesų iš teismo praktikos matyti, kad norint įvertinti, ar pareiga susigrąžinti sunkumų patiriančiai bendrovei suteiktą pagalbą gali būti išplėsta naujai bendrovei, kuriai minėta ankstesnė bendrovė perleido tam tikrą turtą, jei šio perleidimo atveju galima pripažinti buvus ekonominį tęstinumą tarp minėtų dviejų bendrovių, reikia atsižvelgti į tokius įrodymus: perleidimo tikslas (turtas ir įsipareigojimai, darbo jėgos išlaikymas, turto grupės), perleidimo kaina, perimančiosios ir perleidžiančios įmonių akcininkų arba savininkų tapatybė, perleidimo momentas (pradėjus tyrimą, pradėjus procedūrą ar priėmus galutinį sprendimą), taip pat ekonominė sandorio logika (minėto Sprendimo Italija ir SIM2 Multimedia prieš Komisiją 78, 80 ir 85 punktai).

136 Taigi šioje byloje reikia patikrinti, ar, atsižvelgiant į šiai bylai būdingas faktines aplinkybes, Komisija neviršydama savo diskrecijos ribų galėjo perkelti į ginčijamą sprendimą 2005 m. gegužės 12 d. sprendime Teisingumo Teismo nurodytus argumentus tam, kad pripažintų buvus ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA dėl ginčijamos pagalbos susigrąžinimo.

137 Konkrečiai dėl su turto perleidimo momentu susijusio kriterijaus, kurio turinys ir apimtis bus apibrėžti vėliau (žr. šio sprendimo 146 punktą), šiuo metu užtenka priminti, kad byloje, kurioje buvo priimtas 2005 m. gegužės 12 d. sprendimas, sunkumų patiriančios įmonės OA turto perleidimas naujai bendrovei NOA, dėl kurio buvo užkirstas kelias susigrąžinti 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime nurodytą pagalbą iš pirmosios įmonės, įvyko prieš priimant šį sprendimą (žr. šio sprendimo 134 punktą). Bylose, kuriose buvo priimti minėti sprendimai Italija ir SIM 2 Multimedia prieš Komisiją (77 punktas) ir Vokietija prieš Komisiją (71 punktas), kuriais netiesiogiai pagrįstas 2005 m. gegužės 12 d. sprendime išdėstytas vertinimas (žr. šio sprendimo 143 ir 144 punktus), pareigos grąžinti pagalbą „išvengimui“ skirti sandoriai, kuriuos nurodė Komisija, įvyko arba formalios tyrimo procedūros metu arba kai kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos buvo informuotos apie Komisijos ketinimus pradėti tyrimo procedūrą.

138 Šioje byloje reikia pažymėti, kad 2003 m. rugsėjo 8 d. Graikijos Respublikai buvo pateiktas nurodymas pateikti informaciją apie visas su OA restruktūrizavimu ir privatizavimu susijusias priemones, kurios gali turėti valstybės pagalbos požymių. Todėl Graikijos Respublika ir OA, įsteigdamos NOA, juo labiau negalėjo nežinoti to, kad Komisija gali vykdyti iki atskyrimo OA taikytų priemonių tyrimą ir kad jos toliau tęsia kai kurią 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime nurodytą OA teikiamą pagalbą, Graikijos Respublikai nesiimant veiksmų dėl mokesčių ir socialinio draudimo įmokų nemokėjimo.

139 Tokiomis aplinkybėmis, atsižvelgiant į faktinių aplinkybių panašumą, 2005 m. gegužės 12 d. sprendime Teisingumo Teismo taikytą vertinimą, pagal kurį, siekiant atkurti neiškreiptą konkurenciją atitinkamame ekonomikos sektoriuje, pareigą susigrąžinti OA suteiktą pagalbą galima išplėsti NOA, kuriai buvo perduotos pelningiausios OA veiklos sritys, dėl tų pačių motyvų galima taikyti ir šioje byloje nagrinėjamai iki atskyrimo suteiktai pagalbai.

140 Šiuo klausimu negalima pritarti ieškovių siūlomam 2005 m. gegužės 12 d. sprendimo aiškinimui, kad Teisingumo Teismas nepripažino NOA OA teisių ir pareigų perėmėja dėl pagalbos susigrąžinimo.

141 Iš tiesų 2005 m. gegužės 12 d. sprendime (33 ir 34 punktai) Teisingumo Teismas pritarė Komisijos argumentui, kad sandoris, pagal kurį bendrovei NOA buvo perduotas įmonės OA skrydžių veiklos sektoriaus turtas be jokių įsiskolinimų ir todėl pagal nacionalinę teisę tapo neįmanoma susigrąžinti senosios įmonės OA skolų iš naujosios bendrovės NOA, „sudarė kliūčių veiksmingam [2002 m. gruodžio 11 d. sprendimo] įvykdymui ir pagalbos, kuria [Graikijos Respublika] parėmė šios įmonės komercinę veiklą, susigrąžinimui“ ir „todėl buvo rimtai pakenkta šio sprendimo tikslui atstatyti neiškreiptą konkurenciją civilinės aviacijos srityje“.

142 Pabrėždamas būtinybę atkurti konkurenciją civilinės aviacijos sektoriuje, Teisingumo Teismas netiesiogiai įvardijo NOA tikrąja 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime nurodytos OA suteiktos pagalbos gavėja, kiek ši ankstesnei oro bendrovei OA suteikta pagalba buvo naudinga NOA perleistam skrydžių veiklos sektoriui.

143 Iš tiesų, atsižvelgiant į generalinio advokato L. A. Geelhoed išvadą (Rink. p. I‑3878, 28‑36 punktai), reikia suprasti, kad 2005 m. gegužės 12 d. sprendime pripažįstamas ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA egzistavimas skrydžių veiklos sektoriuje dėl 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimu nustatytos pareigos susigrąžinti pagalbą. Todėl, siekiant atkurti neiškraipytą konkurenciją atitinkamame ekonomikos sektoriuje, naujai oro bendrovei NOA, kaip realiai iš šios pagalbos naudos gavusiai įmonei, iš esmės galėtų būti taikoma minėtame sprendime nurodytos pagalbos susigrąžinimo nacionalinė procedūra.

144 Savo vertinimui pagrįsti generalinis advokatas L. A. Geelhoed visų pirma rėmėsi minėtu Sprendimu Italija ir SIM 2 Multimedia prieš Komisiją, kuriame Teisingumo Teismas nusprendė, kad galimybė sunkumus patiriančiai įmonei formalaus tyrimo dėl jos gautos valstybės pagalbos metu įsteigti dukterinę įmonę ir vėliau jai perleisti savo rentabiliausią veiklą reiškia, jog bet kokiai bendrovei būtų suteikta galimybė pagalbos susigrąžinimo metu išimti šį turtą iš patronuojančios bendrovės bendro turto, o tai sudarytų pavojų visos ar dalies pagalbos susigrąžinimui. Siekdama, kad sprendimas neprarastų veiksmingumo ir kad nesitęstų konkurencijos iškraipymas, Komisija gali būti priversta reikalauti, kad susigrąžinimas nebūtų ribojamas pirmine įmone, bet būtų galimas ir iš įmonės, užtikrinančios pirminės įmonės veiklos tęsimą gamybos priemonėmis, kurios jai buvo perduotos, jeigu kai kurie perleidimo elementai leidžia konstatuoti ekonominį tęstinumą tarp abiejų įmonių (išvados 33 punktas).

145 Šioje byloje Graikijos Respublikos ir NOA argumentais, kuriais iš esmės siekiama ginčyti tai, jog pagrindinis OA turtas, susijęs su skrydžių veiklos sektoriumi, buvo perduotas NOA be didžiosios dalies įsipareigojimų ir taikant sąlygas, kurios užkerta kelią susigrąžinti pagalbą iš šios bendrovės, iš tiesų siekiama pakartotinai ginčyti 2005 m. gegužės 12 d. sprendime Teisingumo Teismo taikytą vertinimą. Iš tikrųjų, priešingai nei teigia ieškovės, pagrindiniai reikšmingi faktiniai ir teisiniai įrodymai, į kuriuos jau buvo atsižvelgta minėtame sprendime, nesiskiria nuo šios bylos. Visų pirma, nors minėtame sprendime Teisingumo Teismas iš tiesų pažymėjo, kad skrydžių veiklos sektoriaus turtas buvo perduotas NOA „be jokių įsiskolinimų“, šią šalių pateikta informacija pagrįstą išvadą galima paaiškinti tuo, jog, nagrinėdamas jam pateiktą ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, Teisingumo Teismas neturėjo detaliai nagrinėti visų Olympic Airways grupės restruktūrizavimo ypatumų, įskaitant susijusius su labai nedidelės OA skolų dalies perleidimu NOA, paliekant OA visas ilgalaikes skolas ir 90 % trumpalaikių skolų. Tokiomis aplinkybėmis šioje byloje ieškovių nurodoma aplinkybė, kad OA toliau vykdė pagalbos žemėje, aptarnavimo ir mokymo veiklą bei tai, jog, kaip matyti iš Moore Stephens ataskaitos, 10 % trumpalaikių, t. y. neviršijančių vieno mėnesio, OA skolų buvo perleistos NOA, negali pakeisti iš 2005 m. gegužės 12 d. sprendimo išplaukiančio vertinimo.

146 Be to, reikia pažymėti, kad, priešingai nei teigia ieškovės, teismo praktikoje įtvirtinti tikrojo pagalbos gavėjo nustatymo kriterijai yra objektyvaus pobūdžio. Iš šios teismo praktikos matyti, kad pagalbos susigrąžinimo tikslams ekonominis tęstinumas gali būti nustatytas remiantis įvairiais objektyviais įrodymais, kaip antai rinkos sąlygas atitinkančios kainos nesumokėjimas už perleistą turtą, arba objektyvia aplinkybe, kad perleidimu buvo siekiama išvengti pareigos grąžinti ginčijamą pagalbą (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo Vokietija prieš Komisiją 86 punktą; 2005 m. gegužės 12 d. sprendimų 32‑34 punktus ir minėto Sprendimo Italija ir SIM 2 Multimedia prieš Komisiją 78 punktą). Priešingai nei teigia ieškovės, iš minėto Sprendimo CDA Datenträger Albrechts prieš Komisiją šiuo klausimu negalima daryti išvados, kad norint įrodyti, jog turto perleidimu išvengiama pareigos grąžinti pagalbą, būtina patvirtinti, kad tai daroma tyčia. Be to, reikia pažymėti, kad su turto perleidimo momentu susijęs kriterijus (žr. šio sprendimo 135‑138 punktus) taip pat yra objektyvaus pobūdžio ir nėra būtina įrodyti buvus ketinimą išvengti pareigos vykdymo. Jį reikia suprasti taip, kad tam tikrais atvejais perleidimo momentas gali būti išvengimo įrodymu.

147 Tokiomis aplinkybėmis negalima pritarti ieškovių argumentui, kad Olympic Airways grupės restruktūrizavimą ir skrydžių veiklos perleidimą NOA lėmė ekonominė logika efektyviau susigrąžinti OA suteiktą pagalbą privatizuojant NOA.

148 Šiuo klausimu reikia pastebėti, kad pagalbos susigrąžinimo pareigos tikslas yra atkurti konkurenciją atitinkamame ekonomikos sektoriuje, o ne tai, kad būtų sudaryta galimybė patenkinti valdžios institucijos skolinius reikalavimus (minėto Sprendimo Vokietija prieš Komisiją 76 punktas). Todėl turto perleidimo sandorio ekonominę logiką reikia nagrinėti konkurencijos atkūrimo atitinkamame sektoriuje požiūriu.

149 Tai reiškia, jog ieškovių nurodoma subjektyvioji pusė, kuria remiantis Olympic Airways grupė buvo restruktūrizuojama ir NOA įsteigta, visų pirma siekiant sudaryti galimybę geriausiomis sąlygomis ir gaunant didžiausią pelną privatizuoti NOA, kad būtų užtikrintas pagalbos susigrąžinimas, be kita ko, panaudojant iš privatizavimo gautas lėšas, bet kuriuo atveju yra nereikšminga.

150 Galiausiai reikia pastebėti, kad šios bylos aplinkybės yra ypatingos, ir joms būdinga tai, jog OA restruktūrizavimas ir NOA įsteigimas yra tik laikini sandoriai, siekiant palengvinti privatizavimą. Olympic Airways grupės skrydžių veiklos sektoriaus perleidimas NOA buvo įgyvendintas įstatymu, nukrypstant nuo bendrųjų teisės nuostatų, ir visas šios naujos bendrovės kapitalas nedelsiant atiteko Graikijos Respublikai. Tokiomis aplinkybėmis, naujajam įgijėjui nesumokėjus įsigijimo kainos, iki oro bendrovės privatizavimo nereikėjo patikrinti, ar prieš atskyrimą OA suteiktos pagalbos sumą galima pripažinti įtraukta į rinkos sąlygas atitinkančią pirkimo kainą (šiuo klausimu žr. 2001 m. rugsėjo 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo Banks, C‑390/98, Rink. p. I‑6117, 77 punktą ir 2008 m. lapkričio 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Prancūziją, C‑214/07, Rink. p. I‑8357, 57 ir 58 punktus).

151 Dėl visų minėtų priežasčių negalima teigti, kad pripažindama buvus ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA dėl iki atskyrimo OA suteiktos ginčijamos pagalbos susigrąžinimo Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.

152 Be to, ginčijamas sprendimas yra pakankamai motyvuotas. Iš tiesų, šio sprendimo 178‑183 konstatuojamosiose dalyse nagrinėdama OA ir NOA ryšį Komisija aiškiai nurodė priežastis, dėl kurių, be kita ko, atsižvelgiant į 2005 m. gegužės 12 d. sprendimą, jos manymu, buvo ekonominis tęstinumas tarp OA ir NOA dėl iki atskyrimo suteiktos ginčijamos pagalbos susigrąžinimo. Šiuo klausimu reikia priminti, kad, priešingai nei teigia ieškovės, šioje byloje, siekiant nustatyti tikruosius iki atskyrimo suteiktos pagalbos gavėjus, Komisijos atliktą NOA įsteigimo ekonominės logikos vertinimą reikia atskirti nuo paties restruktūrizavimo suderinamumo su bendrąja rinka vertinimo (žr. šio sprendimo 99 punktą). Todėl aplinkybė, kad Komisija neatliko tokio vertinimo, nereiškia, jog ginčijamas sprendimas buvo nepakankamai motyvuotas.

153 Tai reiškia, kad pagrindus, susijusius su akivaizdžia vertinimo klaida ir motyvų stoka, reikia atmesti kaip nepagrįstus.

2. Dėl NOA suteiktos pagalbos (ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 dalis) (bylos T‑415/05 ir T‑416/05)

154 Graikijos Respublika ir NOA prašo panaikinti ginčijamą sprendimą, kiek jo 1 straipsnio 1 dalyje Komisija konstatuoja, kad NOA buvo suteikta neteisėta pagalba už lėktuvų subnuomą nustatant mažesnę nuomą nei OA ir Graikijos Respublika moka pagal pagrindines nuomos sutartis. Šiuo klausimu ieškovės remiasi dviem pagrindais, atitinkamai susijusiais su EB 87 straipsnio 1 dalies pažeidimu ir motyvų nepakankamumu arba nepateikimu dėl EB 87 straipsnio 1 dalies taikymo sąlygų, susijusių su, pirma, pranašumo suteikimu atsižvelgiant į privataus investuotojo kriterijų ir, antra, atsakomybės už ginčijamus OA veiksmus priskyrimu Graikijos Respublikai, nagrinėjimo.

155 Pirmiausia ieškovės ginčija tai, kad Komisija atsižvelgė į tariamą ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA kvalifikuodama ginčijamas priemones.

a) Dėl atsižvelgimo į ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA kvalifikuojant ginčijamas priemones

Šalių argumentai

156 Graikijos Respublika ir NOA pirmiausia teigia, kad ginčijamame sprendime Komisija atskirai nagrinėjo OA ir NOA naudai taikytas priemones. Atsiliepimuose į ieškinius remdamasi tariamu ekonominiu tęstinumu tarp OA ir NOA, kuris, Komisijos teigimu, reiškia, kad nagrinėjant, ar NOA taikytas priemones galima pripažinti valstybės pagalba, šių priemonių negalima vertinti atskirai, Komisija bandė ginčijamame sprendime įtvirtintus nepakankamus ir klaidingus motyvus pakeisti naujais. Todėl šie nauji motyvai yra nepriimtini.

157 Be to, šiame sprendime įtvirtintų motyvų negalima suprasti dėl ginčijamo sprendimo ir Teisme Komisijos pateiktų argumentų prieštaravimų. Taigi šie prieštaravimai pažeidžia ieškovių teisę į gynybą, nes jos turėjo paneigti dviprasmiškus ir prieštaringus teiginius.

158 Bet kuriuo atveju naujų Komisijos argumentų negalima patvirtinti jokiais įrodymais, kuriais remiantis būtų galima pripažinti buvus ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA.

159 Tokiomis aplinkybėmis Graikijos Respublika ir NOA teigia, kad ginčijamas priemones reikia nagrinėti atskirai dėl kiekvieno subjekto, kuriam jos buvo skirtos, o ne remiantis tariamu ekonominiu tęstinumu tarp OA ir NOA.

160 Komisija, kurios reikalavimus byloje T‑416/05 palaiko ir argumentams pritaria Aeroporia Aigaiou, teigia, kad ginčijamame sprendime ji atskirai nagrinėjo atitinkamas priemones, tuo pačiu jas pateikdama bendrame OA restruktūrizavimo kontekste, kuriam jos priklausė.

161 Ji nurodo, kad ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA 2005 m. gegužės 12 d. sprendime pripažino Teisingumo Teismas. Skrydžių veiklos sektoriaus atskyrimas jį išlaisvino nuo šį sektorių apsunkinusių didelių nuomos mokesčių. Taip OA subsidijavo NOA skrydžių veiklą, o nuostolius galiausiai padengdavo Graikijos Respublika, nesiimdama veiksmų dėl OA skolų valstybei ir finansuodama ją iš specialiosios sąskaitos. Todėl nagrinėjamas priemones reikėjo vertinti atsižvelgiant į jų ekonominį kontekstą.

162 Visų pirma, išlikę OA ir NOA finansiniai sunkumai, nepaisant formalaus grupės pertvarkymo, ir tai, kad buvo neseniai priimtas 2002 m. gruodžio 11 d. sprendimas, leidžia spręsti, jog ginčijamos priemones užtikrina iš jų naudos gaunančių subjektų veiklos palaikymą ir jomis siekiama to paties tikslo kaip ir ankstesne pagalba.

163 Į bylą įstojusi šalis pažymi, kad ginčijamų priemonių suderinamumą su privataus investuotojo kriterijumi reikia vertinti atsižvelgiant į investicijos rentabilumo trukmę. Todėl būtina atsižvelgti į visą valstybės pagalbos teikimo Olympic Airways grupei istoriją.

Teismo vertinimas

164 Pirmiausia reikia priminti, kad ginčijamame sprendime Komisija, pirma, pripažino buvus ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA dėl iki atskyrimo gautos paramos susigrąžinimo (žr. šio sprendimo 68‑153 punktus) ir, antra, pripažino valstybės pagalba tam tikras NOA arba OA naudai taikytas priemones, kurių imtasi Įstatymo Nr. 3185/2003 pagrindu atliekant Olympic Airways grupės pertvarkymą, siekiant ją privatizuoti.

165 Kaip matyti iš anksčiau išdėstytų argumentų (visų pirma žr. šio sprendimo 99‑101 punktus), šie du klausimai yra visiškai atskiri. Todėl išvados dėl klausimo, ar dėl ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA pastaroji taip pat pasinaudojo iki atskyrimo OA skirta pagalba ir todėl gali būti įpareigota ją grąžinti, neturi reikšmės NOA po jos įsteigimo tiesiogiai suteiktos pagalbos kvalifikavimui pagal EB 87 straipsnio 1 dalį.

166 Taigi naujų NOA naudai taikytų priemonių kvalifikavimo klausimas turi būti atskirtas nuo su pagalbos susigrąžinimu susijusio klausimo, nagrinėto, pavyzdžiui, minėtame Sprendime Vokietija prieš Komisiją (71, 87 ir 88 punktai), kuriame Teisingumo Teismas pripažino, kad tik tai, jog naujai įsteigta dukterinė bendrovė tęsė patronuojančios bendrovės, dėl kurios pradėta likvidavimo procedūra, veiklą nuomodamasi jos patalpas, o Komisija teigė negavusi informacijos, suteikiančios galimybę įvertinti, ar nuomos kaina atitiko rinkos sąlygas, neleidžia teigti, jog nuomininkas pasinaudojo konkurenciniu pranašumu, susijusiu su nuomotojui iki nuomininko įsteigimo suteikta pagalba.

167 Šioje byloje ginčijamos priemonės NOA naudai yra mažesni nuomos mokesčiai, kuriuos ši bendrovė mokėdavo OA ir Graikijos Respublikai už lėktuvų subnuomą. Iš esmės Komisija teigia, kad į šių priemonių kontekstą, kuriam būdingas ekonominis tęstinumas tarp OA ir NOA bei Graikijos Respublikos finansinė parama OA, siekiant užtikrinti skrydžių veiklos vykdymą, galima atsižvelgti preziumuojant, jog naujos priemonės NOA naudai taip pat yra valstybės pagalba.

168 Šiuo klausimu ginčijamo sprendimo nagrinėjimas atskleidžia, kad Komisija, atsižvelgdama į EB 87 straipsnio taikymo sąlygas, atskirai nagrinėjo tam tikras konkrečias OA arba NOA naudai taikytas priemones, tarp kurių buvo už lėktuvų subnuomą NOA mokėtų nuomos mokesčių dydis (ginčijamo sprendimo 56, 57, 155‑161, 186, 188, 191 ir 193 konstatuojamosios dalys). Vis dėlto iš šio sprendimo matyti, kad toks atskiras kiekvienos nagrinėjamos priemonės nagrinėjimas, siekiant jas kvalifikuoti, būtinai turi atspindėti bendrą Olympic Airways grupės pertvarkymo kontekstą, kurio dalis buvo skrydžių veiklos atskyrimas ir perleidimas naujai bendrovei NOA, be kita ko, vadovaujantis Įstatymu Nr. 3185/2003 įtvirtinta tvarka. Kaip jau buvo nurodyta (žr. šio sprendimo 101 punktą), atsižvelgdama, be kita ko, į 2003 m. gruodžio mėn. parengtas Komisijos ekspertų išvadas dėl Olympic Airways grupės restruktūrizavimo (ginčijamo sprendimo 110‑126 konstatuojamosios dalys), Komisija nagrinėja šio restruktūrizavimo pobūdį, tačiau pati jo nepripažįsta valstybės pagalba (ginčijamo sprendimo 178‑183 konstatuojamosios dalys).

169 Taigi Komisija teisingai teigia, kad iš ginčijamo sprendimo matyti, jog ji atskirai nagrinėjo NOA naudai taikytas ginčijamas priemones (visų pirma žr. 186 ir 188 konstatuojamąsias dalis), tuo pačiu jas pateikdama bendrame Olympic Airways grupės restruktūrizavimo kontekste, kuriam jos priklausė.

170 Tokiomis aplinkybėmis, priešingai nei teigia ieškovės, Komisijos argumentai, kad reikia atsižvelgti į ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA dėl ginčijamų priemonių kvalifikavimo pagal EB 87 straipsnio 1 dalį, nėra nauji motyvai, kuriais siekiama pakeisti ginčijamame sprendime įtvirtintus motyvus. Todėl šių argumentų negalima pripažinti nepriimtinais.

171 Be to, reikia pastebėti, kad, priešingai nei teigia ieškovės, tai, jog Komisija atsižvelgė į ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA, savaime neprieštarauja ginčijamų priemonių nagrinėjimui atskirai ir todėl ginčijamo sprendimo motyvai netampa nesuprantami.

172 Be to, dėl atsižvelgimo į ekonominį tęstinumą tarp OA ir NOA vertinant ginčijamas priemones pagal EB 87 straipsnio nuostatas iš pradžių reikia priminti, kad, vadovaujantis nusistovėjusia teismo praktika, Komisija visuomet turi išnagrinėti visas ginčijamam sandoriui reikšmingas aplinkybes bei jo kontekstą, ypač taikydama privataus investuotojo kriterijų (2003 m. kovo 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Westdeutsche Landesbank Girozentrale ir Land Nordrhein-Westfalen prieš Komisiją, T‑228/99 ir T‑233/99, Rink. p. II‑435, 270 punktas; taip pat žr. 2008 m. gruodžio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Ryanair prieš Komisiją, T‑196/04, Rink. p. II‑3643, 59 punktą).

173 Šioje byloje tai reiškia, kad sprendimas atsižvelgti į ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA egzistavimą neatleido Komisijos nuo pareigos, įvertinant visas reikšmingas aplinkybes, patikrinti, ar buvo įvykdytos EB 87 straipsnio 1 dalies taikymo sąlygos.

174 Šiuo atveju Komisija teisėtai atsižvelgė į ginčijamų priemonių kontekstą, kuriam būdinga, pirma, pagalbos restruktūrizavimui ir neteisėtos pagalbos, kuria siekta suteikti galimybę tęsti skrydžių veiklą, suteikimas ankstesnei oro bendrovei OA, antra, 2003 m. įvykdytas Olympic Airways grupės restruktūrizavimas, siekiant ją privatizuoti, ir, trečia, OA ir NOA ryšio pobūdis. Vis dėlto Komisija vis tiek turi išnagrinėti, ar, atsižvelgiant į privataus investuotojo kriterijų, ginčijamos priemonės atitinka normalius komercinius sandorius rinkos ekonomikos sąlygomis ir taip skiriasi nuo anksčiau minėtos neteisėtos pagalbos (šiuo klausimu žr. 2002 m. spalio 17 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Linde prieš Komisiją, T‑98/00, Rink. p. II‑3961, 43‑54 punktus).

175 Tokiomis aplinkybėmis išvada dėl ekonominio tęstinumo tarp OA ir NOA egzistavimo neleidžia preziumuoti, kad, atsižvelgiant į po atskyrimo išlikusius šių dviejų bendrovių ekonominius sunkumus, ginčijamame sprendime nagrinėtos naujos NOA naudai taikytos priemonės yra logiška minėtos ankstesnės pagalbos tąsa ir todėl taip pat turi būti priskiriamos valstybės pagalbos kategorijai.

176 Šiuo klausimu negalima pritarti Komisijos argumentams, pagrįstiems 1998 m. rugsėjo 15 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimu BP Chemicals prieš Komisiją (T‑11/95, Rink. p. II‑3235, 171 ir 176 punktai). Iš tiesų, kitaip nei šio sprendimo priėmimo aplinkybėmis, kai nagrinėjamos priemonės buvo viešosios įstaigos savo dukterinei bendrovei suteikti įnašai į kapitalą, reikia pažymėti, kad nagrinėjamoje byloje OA ir Graikijos Respublikos tariamai NOA suteiktos pagalbos, mokant už subnuomojamus lėktuvus daug mažesnius nuomos mokesčius nei OA arba Graikijos Respublika mokėjo pagal pagrindines nuomos sutartis, objektas ir net pobūdis visiškai skiriasi nuo 2002 m. gruodžio 11 d. sprendime nagrinėtos valstybės pagalbos OA naudai ir ji su šia pagalba neturi jokio ryšio.

177 Be to, ypač svarbu pastebėti, kad, vadovaujantis minėtu Sprendimu BP Chemicals prieš Komisiją (170 punktas), net jei nagrinėjama priemonė buvo priimta po to, kai tokio paties pobūdžio priemonės buvo pripažintos valstybės pagalba, dėl to a priori negalima atmesti galimybės, kad minėta priemonė atitiks rinkos ekonomikoje veikiančio privataus investuotojo kriterijų. Bet kuriuo atveju Sąjungos teismas turi patikrinti, ar, atsižvelgiant į reikšmingas aplinkybes, šią priemonę būtų galima pagrįstai atskirti nuo ankstesnių pagalbos priemonių ir, taikant privataus investuotojo kriterijų, pripažinti savarankiška priemone.

178 Todėl šioje byloje Komisija turi išnagrinėti, ar nurodyta NOA suteikta pagalba atitinka EB 87 straipsnio 1 dalies taikymo sąlygas, remdamasi ne vien jos kontekstu ir ypač šių priemonių išsidėstymu laike ankstesnės OA suteiktos pagalbos atžvilgiu bei išlikusiais atitinkamų bendrovių ekonominiais sunkumais, bet ir visomis reikšmingomis faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis.

b) Dėl privataus investuotojo kriterijaus





Šalių argumentai

179 Graikijos Respublika ir NOA teigia, kad, pirma, buvo padaryta akivaizdi vertinimo klaida taikant privataus investuotojo kriterijų ir, antra, ginčijamas sprendimas šiuo klausimu nebuvo motyvuotas.

180 Dėl akivaizdžios vertinimo klaidos Graikijos Respublika ir NOA nurodo, kad lėktuvų subnuoma už mažesnius nuomos mokesčius nei mokami pagal pagrindines nuomos sutartis nesuteikė NOA jokio pranašumo, kurio ši bendrovė nebūtų turėjusi normaliomis rinkos sąlygomis.

181 Šiuo atveju OA veiksmai atitiko privataus ūkio subjekto, kuris, susidūręs su staigiu nuomos mokesčių kritimu dėl po 2001 m. rugsėjo 11 d. įvykių kilusios krizės tarptautinėje oro transporto rinkoje ir įsipareigojęs mokėti pagrindinėse nuomos sutartyse nustatytus nuomos mokesčius net jei vienašališkai šias sutartis nutrauktų, apie 50 % sumažino patirtus nuostolius, sutikdamas subnuomoti savo lėktuvus už žemesnę kainą nei jis mokėjo pagal prieš krizę kitokiomis ekonominėmis sąlygomis sudarytas pagrindines nuomos sutartis.

182 Be to, siekdama įvertinti, ar subnuomos sutartys suteikė pranašumą NOA, Komisija turėjo atsižvelgti į visus tarp OA ir NOA sudarytus sandorius, tačiau ginčijamame sprendime to nepadarė. Tačiau dėl nagrinėjamų subnuomos sutarčių OA nebepatyrė išlaidų, susijusių su lėktuvų saugojimu, priežiūra ir taisymu. Be to, ji rinkos kainomis NOA teikė lėktuvų priežiūros ir taisymo paslaugas (žr. sp