Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurencija – Koncentracijos – Suderinamumo su bendrąja rinka vertinimas – Kolektyvinės dominuojančios padėties, itin apribojančios veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje, sukūrimas

(Tarybos reglamentas Nr. 4064/89)

2. Konkurencija – Koncentracijos – Suderinamumo su bendrąja rinka vertinimas – Kolektyvinė dominuojanti padėtis, itin apribojanti veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje

(Tarybos reglamento Nr. 4064/89 2 straipsnio 3 dalis)

3. Konkurencija – Koncentracijos – Suderinamumo su bendrąja rinka vertinimas – Kolektyvinės dominuojančios padėties, itin apribojančios veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje, sukūrimas

(Tarybos reglamento Nr. 4064/89 2 straipsnio 3 dalis)

4. Konkurencija – Koncentracijos – Kolektyvinės dominuojančios padėties, itin apribojančios veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje, sukūrimo arba egzistavimo galimybė

(Tarybos reglamentas Nr. 4064/89)

5. Konkurencija – Koncentracijos – Suderinamumo su bendrąja rinka pripažinimas pagal Reglamento Nr. 4064/89 6 straipsnio 1 dalies b punktą

(EB 253 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 4064/89 6 straipsnio 1 dalies b punktas)

6. Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis

(EB 253 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 17 3 straipsnis ir reglamentas Nr. 4064/89)

7. Konkurencija – Koncentracijos – Komisijos tyrimas

(Tarybos reglamento Nr. 4064/89 2 straipsnis)

8. Konkurencija – Koncentracijos – Administracinė procedūra – Pranešimas apie kaltinimus

(Tarybos reglamento Nr. 4064/89 2 straipsnis)

9. Konkurencija – Koncentracijos – Administracinė procedūra

(Tarybos reglamentas Nr. 4064/89)

10. Konkurencija – Koncentracijos – Suderinamumo su bendrąja rinka vertinimas – Kolektyvinės dominuojančios padėties, itin apribojančios veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje, sustiprinimas

(Tarybos reglamento Nr. 4064/89 2 straipsnio 3 dalis)

11. Konkurencija – Koncentracijos – Suderinamumo su bendrąja rinka vertinimas – Kolektyvinės dominuojančios padėties, itin apribojančios veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje, sukūrimas arba tokios egzistuojančios padėties sustiprinimas

(Tarybos reglamento Nr. 4064/89 2 straipsnio 3 dalis)

12. Konkurencija – Koncentracijos – Suderinamumo su bendrąja rinka vertinimas – Kolektyvinės dominuojančios padėties, itin apribojančios veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje, sukūrimas

(Tarybos reglamentas Nr. 4064/89)

Summary

1. Pagal Reglamentą Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės, kalbant apie kolektyvinės dominuojančios padėties sukūrimo riziką, Komisija, remdamasi perspektyvine atitinkamos rinkos analize, turi įvertinti, ar jos nagrinėjama koncentracija nulemia tokios situacijos atsiradimą, kai veiksminga konkurencija atitinkamoje rinkoje bus itin apribota koncentracijoje dalyvaujančių įmonių ir vienos ar kelių trečiųjų įmonių, kurios pirmiausia dėl tarp jų egzistuojančių ryšių turi pakankamai galios bendrai ir daugiausia nepriklausomai nuo kitų konkurentų, savo klientų ir galiausiai vartotojų veikti rinkoje.

Tokia perspektyvi analizė kolektyvinio dominavimo atveju reikalauja atidžiai išnagrinėti, visų pirma, aplinkybes, kurios kiekvienos konkrečios bylos atveju yra svarbios vertinant koncentracijos poveikį konkurencijai referencinėje rinkoje, o Komisija turi pateikti svarių įrodymų.

Iš tikro reikia atlikti ne praeities įvykių, su kuriais dažniausia susiję daugybė faktų, leidžiančių suprasti jų priežastis, ir net ne dabarties įvykių analizę, o numatyti įvykius, su didesne ar mažesne tikimybe įvyksiančius ateityje, jeigu nebus priimtas planuojamą koncentraciją draudžiantis ar sąlygas jai nustatantis sprendimas. Taigi tokia analizė reikalauja įsivaizduoti įvairias priežasties ir pasekmės grandines, siekiant pasiremti labiausiai tikėtinomis.

(žr. 245, 248, 522–523 punktus)

2. Kolektyvinio dominavimo situacija, kuri itin apriboja veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje ar didelėje jos dalyje, gali atsirasti po koncentracijos, kai, atsižvelgiant į tikrąsias atitinkamos rinkos ypatybes ir jos struktūros pokyčius, kuriuos nulėmė sandorio užbaigimas, koncentracijos pasekmė būtų ta, kad, žinodama apie bendrus interesus, kiekviena dominuojančios oligopolijos narė manytų, jog galima, ekonomiškai racionalu, taigi ir pageidautina ilgą laiką vykdyti tokią pačią politiką rinkoje, siekiant parduoti didesnėmis už konkurencingas kainomis, nesant reikalo sudaryti susitarimo ar pradėti taikyti suderintus veiksmus pagal EB 81 straipsnį, kai faktiniai ar potencialūs konkurentai ar netgi vartotojai ir pirkėjai negali veiksmingai reaguoti.

(žr. 246 punktą)

3. Kad koncentracija sukurtų kolektyvinę padėtį, itin apribojančią veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje ar didelėje jos dalyje, turi būti įvykdytos trys sąlygos. Pirma, rinka turi būti pakankamai skaidri, kad savo elgesį derinančios įmonės galėtų pakankamai kontroliuoti, ar yra laikomasi derinimo taisyklių. Antra, disciplina reikalauja, kad nuo taisyklių nukrypstančio elgesio atveju būtų tam tikros formos atgrasymo mechanizmas. Trečia, derinime nedalyvaujančių įmonių, t. y. esamų ar būsimų konkurentų, taip pat klientų reakcija neturi pakenkti rezultatams, kurių tikimasi pasiekti derinimu.

(žr. 247 punktą)

4. Nors kontroliuojant koncentracijas tarp įmonių pagal Reglamentą Nr. 4064/89 Komisija, vertindama riziką, kad tokia dominuojanti padėtis bus sukurta, privalo ex hypothesi atlikti sudėtingą prognozę dėl tikėtinų rinkos ir konkurencijos sąlygų pokyčių, remdamasi perspektyvia analize, apimančia sudėtingus ekonominius vertinimus, kuriuos atlikdama Komisija turi didelę diskreciją, išvadą, kad yra kolektyvinė dominuojanti padėtis, savaime patvirtina konkreti priimant sprendimą buvusios situacijos analizė. Kolektyvinės dominuojančios padėties buvimo fakto nustatymas turi būti paremtas daugeliu įrodytų praeities ar dabarties faktinių aplinkybių elementų, rodančių, kad konkurencija rinkoje itin ribojama, nes tam tikros įmonės yra įgijusios pakankamai galios kartu vienodai veikti toje rinkoje, neatsižvelgiant į savo konkurentus, klientus ir vartotojus.

Iš to išplaukia, kad, vertinant kolektyvinės dominuojančios padėties buvimą, nors kolektyvinės dominuojančios padėties sukūrimo sąlygos, kurios buvo kildinamos iš teorinės kolektyvinės dominuojančios padėties sąvokos analizės, iš tiesų taip pat yra būtinos, vis dėlto atitinkamomis aplinkybėmis jos gali būti nustatytos netiesiogiai, remiantis net labai heterogeniškais požymiais bei įrodymais, susijusiais su kolektyvinės dominuojančios padėties buvimui būdingais ženklais, reiškiniais ir fenomenais.

Taigi visų pirma glaudaus kainų derinimo ilgą laiką, ypač jeigu jos didesnės už konkurencines, kartu su kitais kolektyvinei dominuojančiai padėčiai būdingais veiksniais gali, nesant alternatyvaus pagrįsto paaiškinimo, pakakti kolektyvinės dominuojančios padėties buvimui įrodyti, net jei nėra tvirtų tiesioginių didelio rinkos skaidrumo įrodymų, nes toks skaidrumas tokiomis aplinkybėmis gali būti numanomas.

(žr. 250–252 punktus)

5. Kai Komisija pripažįsta koncentraciją suderinamą su bendrąja rinka remdamasi Reglamento Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės 6 straipsnio 1 dalies b punktu, su pareiga nurodyti motyvus susijusi būtina ir pakankama sąlyga yra ta, kad sprendime būtų aiškiai ir nedviprasmiškai nurodyti motyvai, kodėl Komisija mano, kad nagrinėjama koncentracija nesukelia rimtų abejonių dėl jos suderinamumo su bendrąja rinka. Tačiau iš to įpareigojimo negalima daryti išvados, kad tokiu hipotetiniu atveju Komisija privalo pateikti savo visų teisinių ir faktinių aplinkybių, kurios gali būti susijusios su koncentracija, apie kurią buvo pranešta, ir (arba) kurios buvo nurodytos per administracinę procedūrą, vertinimo motyvus.

(žr. 281 punktą)

6. Kontroliuojant koncentracijas tarp įmonių pagal Reglamentą Nr. 4064/89, pranešimas apie kaltinimus yra tik parengiamasis dokumentas, kurio išvados absoliučiai laikino pobūdžio, ir Komisija privalo atsižvelgti į per administracinę procedūrą gautus įrodymus, taip pat į suinteresuotųjų įmonių pateiktus argumentus bei privalo atmesti visus kaltinimus, kurie galiausiai gali pasirodyti esą nepagrįsti. Tai a fortiori taikoma laikinų išvadų, padarytų prieš kelerius metus nagrinėjant kitą koncentraciją, atveju arba kitos konkurencijos institucijos kitomis aplinkybėmis padarytų išvadų atveju.

Taigi galutinis sprendimas turi būti pagrįstas tik visomis aplinkybėmis ir įrodymais, turinčiais reikšmės vertinant pasekmes, kurių numatoma koncentracija turės konkurencijai nagrinėjamose rinkose. Todėl darytina išvada, kad vien tai, jog Komisija savo sprendime nepaaiškino pasikeitusios pozicijos ir nepalygino tokios pozicijos su jos pranešime apie kaltinimus išdėstytąja, savaime negali būti laikoma nepakankamu motyvavimu ar motyvavimo nebuvimu.

(žr. 285, 300, 335 punktus)

7. Pagrindinės Reglamento Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės nuostatos, visų pirma jo 2 straipsnis, suteikia Komisijai tam tikrą diskreciją, visų pirma susijusią su ekonominio pobūdžio vertinimais. Todėl Bendrijos teismams atliekant pasinaudojimo tokia diskrecija kontrolę (tokia diskrecija yra esminė apibrėžiant koncentraciją reglamentuojančias taisykles), būtina atsižvelgti į diskreciją, kurią numanomai suteikia ekonominio pobūdžio nuostatos, sudarančios koncentracijas reglamentuojančių taisyklių dalį.

Net jei Bendrijos teismas pripažįsta, kad Komisija turi ekonominių klausimų vertinimo laisvę, tai nereiškia, kad jis turi susilaikyti nuo Komisijos atliktos ekonominių rodiklių interpretacijos kontrolės. Iš tikrųjų jis turi patikrinti ne tik pateikiamų įrodymų dalykinį teisingumą, jų patikimumą ir nuoseklumą, bet ir tai, ar šie įrodymai atspindi visus esminius duomenis, į kuriuos reikėjo atsižvelgti vertinant kompleksinę situaciją, ir ar jie gali pagrįsti jais remiantis padarytas išvadas.

(žr. 327–328 punktus)

8. Kontroliuojant koncentracijas tarp įmonių pagal Reglamentą Nr. 4064/89, pranešimas apie kaltinimus yra tik parengiamasis dokumentas, kurio išvados absoliučiai laikino pobūdžio, ir Komisija privalo atsižvelgti į per administracinę procedūrą gautus įrodymus, taip pat į susijusių įmonių pateiktus argumentus bei atmesti visus kaltinimus, kurie galiausiai gali pasirodyti esą nepagrįsti. Tai a fortiori taikoma laikinų išvadų, padarytų prieš kelerius metus nagrinėjant kitą koncentraciją, atveju arba kitos konkurencijos institucijos kitomis aplinkybėmis padarytų išvadų atveju. Tačiau tai nereiškia, kad pranešimas apie kaltinimus yra visiškai nevertingas ar nereikšmingas. Iš tiesų siekiant užkirsti kelią tam, kad visa administracinė tyrimo procedūra netektų net mažiausios reikšmės, Komisija privalo galėti paaiškinti, aišku, ne sprendime, tačiau bent jau vykstant procesui Pirmosios instancijos teisme, kodėl ji mano, kad jos pirminės išvados yra neteisingos; tačiau ypač visos sprendime pateiktos išvados turi atitikti pranešime apie kaltinimus nurodytas faktines aplinkybes, jei nenustatoma, kad tos aplinkybės yra neteisingos.

(žr. 335, 410 punktus)

9. Nors koncentracijų kontrolės procedūra iš tiesų dideliu mastu yra paremta pasitikėjimu, nes negalima reikalauti, kad Komisija pati iki smulkiausių detalių išsiaiškintų, ar visa jai pateikta informacija yra patikima ir tiksli, kita vertus, pastaroji negali eiti taip toli ir nepatikrinusi leisti, kad koncentracijos šalys būtų atsakingos už tam tikras tyrimo dalis, visų pirma, kai tie aspektai yra esminis elementas, kuriuo pagrįstas sprendimas, ir kai koncentracijos šalių pateikti duomenys bei vertinimai yra visiškai priešingi Komisijos atliekant tyrimą surinktai informacijai ir išvadoms, kurias ji padarė remdamasi ta informacija.

(žr. 415 punktą)

10. Rinkos skaidrumas, būtinas, kad būtų galima nustatyti kolektyvinę dominuojančią padėtį, kurią sustiprina koncentracija, yra toks, kuris leidžia kiekvienam dominuojančios oligopolijos nariui žinoti apie kitų elgesį, siekiant išsiaiškinti, ar jie elgiasi taip pat, t. y. kuris suteikia priemonių sužinoti, ar kiti subjektai taiko ir išlaiko tokią pačią strategiją. Todėl rinkos skaidrumo turėtų pakakti tam, kad kiekvienas dominuojančios oligopolijos narys galėtų pakankamai tiksliai ir iš karto sužinoti apie kiekvieno kito nario elgesio rinkoje pokyčius. Reikiamas skaidrumas nereiškia, kad kiekvienas narys gali bet kuriuo momentu sužinoti kitų oligopolijos narių tikslių kiekvieno pardavimo sąlygų smulkiausią detalę, tačiau jis turi leisti, pirma, nustatyti numanomo derinimo sąlygas ir, antra sukelti rimtą riziką, kad kiti oligopolijos nariai sužinos apie nuo taisyklių nukrypstantį elgesį, dėl kurio numanomam derinimui kiltų pavojus.

(žr. 440 punktą)

11. Pagal Reglamentą Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės tiriant, ar nesukurta kolektyvinė dominuojanti padėtis, itin apribojanti veiksmingą konkurenciją Bendrojoje rinkoje, kad kolektyvinės dominuojančios padėties situacija būtų reali, turi egzistuoti atitinkamos atgrasymo priemonės, siekiant užtikrinti ilgalaikę paskatą nenukrypti nuo bendros politikos, o tai reiškia, kad kiekvienas dominuojančios oligopolijos narys turi žinoti, kad labai konkurencingi veiksmai, kuriais jis siekia padidinti savo rinkos dalį, išprovokuotų tokius pačius kitų veiksmus, todėl iš jo iniciatyvos nebūtų jokios naudos.

Iš esmės pakanka vien to, kad yra veiksmingi atgrasymo mechanizmai, nes jei oligopolijos nariai laikosi bendros politikos, nėra reikalo imtis sankcijų. Be to, veiksmingiausia atgrasymo priemonė yra ta, kuri neturi būti panaudota.

To paties tokios dominuojančios padėties tyrimo atveju su atsakomaisiais veiksmais susijusią sąlygą sudaro ne patikrinimas, ar atsakomosios priemonės egzistuoja, bet tyrimas, ar buvo pažeistas bendrai suderintas elgesys, netaikant atsakomųjų priemonių. Šiuo klausimu tam, kad būtų galima manyti, jog atsakomųjų priemonių nebuvimas reiškia, kad su atsakomosiomis priemonėmis susijusi sąlyga nėra įvykdyta, reikalingi du kumuliaciniai veiksniai, t. y. įrodymas, jog buvo nukrypta nuo bendrai suderinto elgesio, nes be to negalima svarstyti atsakomųjų priemonių panaudojimo klausimo, ir faktinis įrodymas, kad atsakomųjų priemonių nėra.

(žr. 465–466, 468–469 punktus)

12. Komisija dominuojančios padėties sukūrimo nustatymo nagrinėjimą turi pagrįsti perspektyvia analize.

Tokio tyrimo kontekste, kalbant apie atgrasymo priemonių klausimą, Komisija turi ne ieškoti įrodymų, jog praeityje buvo naudojamos atsakomosios priemonės, bet patikrinti, ar egzistuoja veiksmingi atgrasymo mechanizmai. Iš tikro įrodymų, jog praeityje buvo naudojamos atsakomosios priemonės, paieška negali būti laikoma pagrįstu kriterijumi, nes ta sąlyga visiškai gali būti įvykdyta ir praeityje nepanaudojus jokių atsakomųjų priemonių. Kadangi kolektyvinės dominuojančios padėties sukūrimo rizikos vertinimas iš esmės nėra pagrįstas ankstesnės bendros politikos egzistavimu, su atsakomųjų priemonių nepanaudojimu praeityje susijęs kriterijus neturi jokios reikšmės.

(žr. 537 punktą)