ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Staff case summary



Staff case summary

Santrauka

1. Pareigūnai – Ieškinys – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Ieškinys dėl atsisakymo paaukštinti

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)

2. Pareigūnai – Ieškinys – Asmens nenaudai priimtas aktas – Sąvoka – Sprendimas, kuriuo patvirtinamas pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos, sąrašas – Implicitiniai sprendimai nepaaukštinti kitų nei ieškovas pareigūnų – Neįtraukimas

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)

1. Kad pareigūnas įrodytų savo suinteresuotumą implicitinio sprendimo nepaaukštinti jo pareigų per ginčijamą paaukštinimo procedūrą panaikinimu dėl to, kad nebuvo atsižvelgta į atitinkamam lygiui tariamai taikomą pareigų paaukštinimo normą, jis turi įrodyti, kad, atsižvelgiant į jo asmeninę situaciją ir ypač į bendrą jo surinktų paaukštinimo balų skaičių, tikėtina, kad jis būtų galėjęs gauti pareigoms paaukštinti reikalingą balų skaičių, jeigu būtų taikyta minėta pareigų paaukštinimo norma.

(žr. 34 punktą)

Nuoroda: 2006 m. lapkričio 22 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Sanchez Ferriz prieš Komisiją , T‑436/04, Rink VT p. I‑A‑2‑277 ir II‑A‑2‑1439, 33–37 ir 39 punktai; 2007 m. balandžio 26 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Tebaldi ir kt. prieš Komisiją , T‑415/04, Rink. VT p. I‑A‑2‑0000 ir II‑A‑2‑0000, 29–32 punktai.

2. Nors per pareigų paaukštinimo procedūrą Paskyrimų tarnybos priimtas sprendimas, kuriuo patvirtinamas pareigūnų, kurių pareigos paaukštinamos, sąrašas, sukelia pasekmių ir jai pasibaigus, nes per vėlesnes pareigų paaukštinimo procedūras pareigūnas galėtų konkuruoti su pareigūnais, kurių pareigos jau galėjo būti paaukštintos per minėtą pareigų paaukštinimo procedūrą, jeigu Paskyrimų tarnybą būtų taikiusi aukštesnę pareigų paaukštinimo normą, vis dėlto implicitiniai sprendimai nepaaukštinti šių kitų pareigūnų pareigų per minėtą pareigų paaukštinimo procedūrą neturi būti laikomi šio pareigūno nenaudai priimtais aktais.

(žr. 38 punktą)

Nuoroda: 2006 m. spalio 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Buendía Sierra prieš Komisiją , T‑311/04, Rink. p. II‑4137, 349 punktas.
276

Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimo išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Tačiau pagal Procedūros reglamento 135 straipsnio 1 dalį, kai to reikalauja teisingumas, išimties tvarka Bendrasis Teismas gali nuspręsti, kad pralaimėjusi šalis, be savo išlaidų, padengia tik dalį kitos šalies bylinėjimosi išlaidų. Be to, pagal to paties reglamento 135 straipsnio 2 dalį Bendrasis Teismas gali iš šalies, net jei ji laimėjo bylą, priteisti visas bylinėjimosi išlaidas arba jų dalį, jeigu tai atrodo pateisinama dėl jos elgesio, įskaitant elgesį iki proceso. Be kita ko, Bendrasis Teismas gali priteisti bylinėjimosi išlaidas iš institucijos, kurios sprendimas nepanaikintas, dėl to sprendimo nepakankamumo, galėjusio paskatinti ieškovę pareikšti ieškinį (pagal analogiją žr. 2010 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Evropaïki Dynamiki / Komisija, T‑387/08, EU:T:2010:377, 177 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).
48

Be to, protingas Reglamento Nr. 1227/2000 16 straipsnio 1 dalyje numatytos kiekvienų metų liepos 10 d. datos nesilaikymas leistinas, jei informacija pateikiama iki tų pačių metų spalio 15 d., t. y. datos, kada baigiasi finansiniai metai, ir jei ištaisomi per nustatytą terminą pateikti duomenys arba duomenys pateikiami ne vėliau kaip likus 24 dienoms iki šios datos. Tai, kad dokumentai buvo pateikti per vasaros atostogas, suteikia valstybei narei galimybę per protingą terminą ir prieš pasibaigiant finansiniams metams ištaisyti akivaizdžias skaičiavimo klaidas statistiniuose duomenyse, kurie buvo pateikti vėliausiai atitinkamų metų liepos 10 dieną. Be to, Graikijos Respublika pažymi, kad Komisija tvirtina esanti pasirengusi prireikus panaudoti duomenis, pateiktus ar ištaisytus, po atitinkamų metų liepos 10 dienos.
140

Endosulfano sulfato metabolito patvarumas iš esmės matuojamas pagal jo gebėjimą transformuotis į CO2 (mineralizacija) ir nustačius, kad jo suirimo dydis siekia 50 % bei 90 %. Ieškovių nuomone, iš 2002 m. gegužės mėnesį pateiktų tyrimo rezultatų matyti, kad endosulfano sulfatas suyra 35 % per vienerius metus, o tai atitinka 9,5 % dydžio suirimą per 100 dienų. Ieškovės tvirtina, kad atitinkamos Komisijos gairės reikalauja didesnės nei 5 % per 100 dienų mineralizacijos ir kad šis kriterijus aiškiai įvykdytas. Tačiau Ispanijos Karalystė teigia, kad iš nagrinėjamo tyrimo matyti, jog endosulfano mineralizacija dirvoje tikriausiai yra mažesnė nei 5 %. Endosulfano sulfatas vidutiniškai išsilaiko (suirimo dydis 50 %) nuo 123 iki 391 dienos, o mineralizacija per 120 dienų svyruoja nuo 1,01 %. iki 13,08 %. Vidutinė endosulfano sulfato mineralizacija atitinka endosulfano mineralizaciją. Todėl galima daryti išvadą, kad endosulfanas skyla į endosulfano sulfatą ir kad endosulfano sulfato mineralizacija yra nuo 1,01 % iki 13,08 % per 120 dienų ir nuo 5 % iki 35 % per 365 dienas, atsižvelgiant į dirvos tipą. Nė vienas iš ankstesniuose bandymuose nustatytų ir identifikuotų metabolitų nebuvo nustatytas šiame tyrime. Be to, buvo vienas metabolitas, paaiškėjęs 10 % viršijus naudoto radioaktyvumo lygį. Visi atlikti bandymai, kuriais siekta identifikuoti šį metabolitą, nepavyko, bet jo struktūra buvo panaši į metabolitų dikarboksilo rūgšties arba dihidrodiolio struktūrą. Buvo būtina identifikuoti šį metabolitą, norint nustatyti endosulfano suirimo kelią ir apibrėžti likutį, skirtą naudoti išsisklaidymo dirvožemyje tyrimui.
31

Be to, reikia priminti, kad Teisingumo Teismas manė, jog 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, 1989, p. 1) 3 straipsnio 1 dalies c punkto, kurio formuluotė tapati Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotei, taikymas nepriklauso nuo konkretaus, realaus ir svarbaus reikalavimo neapriboti panaudojimo galimybių egzistavimo (1999 m. gegužės 4 d. Teisingumo Teismo sprendimo Windsurfing Chiemsee, C-108/97 ir C-109/97, Rink. p. I-2779, 35 punktas; 2002 m. kovo 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo DaimlerChrysler prieš VRDT (CARCARD), T-356/00, Rink. p. II-1963, 27 punktas). Minėto 7 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo tikslu reikia, remiantis nagrinėjamo žodinio žymens atitinkama reikšme, tik patikrinti, ar suinteresuotosios visuomenės požiūriu egzistuoja pakankamas tiesioginis ir konkretus ryšys tarp žymens ir prekių ar paslaugų, kurioms prašoma registracijos (žr. 2004 m. liepos 20 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Lissotschenko ir Hentze prieš VRDT (LIMO), T-311/02, Rink. p. II-2957, 30 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
Pagal Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 73 straipsnį Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) sprendimuose nurodomi juos pagrindžiantys motyvai ir sprendimai grindžiami tiktai tokiais motyvais, dėl kurių šalys galėjo pateikti savo atsiliepimus. Pagal Reglamento Nr. 2868/95, skirto Reglamentui Nr. 40/94 įgyvendinti, 54 taisyklę, jei Tarnyba nustato, kad kurios nors teisės, vadovaujantis vienu iš šių reglamentų, prarandamos nepriėmus jokio sprendimo, ji apie tai praneša suinteresuotajam asmeniui ir atkreipia jo dėmesį į galimybę per du mėnesius nuo šio pranešimo prašyti, kad Tarnyba priimtų šioje srityje sprendimą.

Todėl šia nuostata negalima remtis darant išvadą, kad Bendrijos prekių ženklo paraiška buvo, kaip numanoma, atšaukta vien dėl to, kad pareiškėjas nedalyvavo protesto ir apeliacinėje procedūrose Tarnyboje.

Pagal Reglamento Nr. 2868/95, skirto Reglamentui Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo įgyvendinti, 20 taisyklės 3 dalį, susijusią su protesto nagrinėjimu, „jei pareiškėjas nepateikia pastabų, sprendimą dėl protesto (VRDT) priima remdamasi turimais įrodymais.“ Be to, pagal Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalį, „jei nenustatyta kitaip, apeliacijos nagrinėjimui mutatis mutandis taikomos nuostatos, reglamentuojančios to skyriaus, kuris priėmė ginčijamą sprendimą, procesinius veiksmus“.

Taigi, kadangi nenumatyta kitaip, Apeliacinė taryba privalo taikyti Reglamento Nr. 2868/95 20 taisyklės 3 dalį ir todėl pareiškėjo nedalyvavimo protesto ir apeliacinėje procedūrose Apeliacinė taryba negali prilyginti situacijai, kai pareiškėjas, numanoma, atšaukė savo prekių ženklo paraišką.

(žr. 54 ir 55 punktus)
211

Dėl aplinkybės, kad 2004 m. gruodžio 10 d. susitikimas veikiau vyko anglų nei olandų kalba, pažymėtina, kad nei savo dokumentuose, nei atsakymuose į keletą Pirmosios instancijos teismo per posėdį pateiktų klausimų ieškovai negalėjo patikslinti argumentų ir aplinkybių, kurių jiems nepavyko pateikti per šį susitikimą dėl to, kad jis vyko angliškai, ir į kuriuos dėl šios priežasties Komisija neatsižvelgė savo vertinime. Be to, iš 2004 m. gruodžio 16 d. laiško, kurį NBHV išsiuntė įvykus minėtam susitikimui, nematyti, kad ieškovai būtų skundęsi dėl šio susitikimo eigos. Todėl, nors tenka apgailestauti, kad Komisija nesuteikė ieškovams galimybės per aptariamą susitikimą pareikšti nuomonę olandų kalba, remiantis pirmiau išdėstytais argumentais, darytina išvada, jog ši aplinkybė neturėjo žalingų pasekmių, dėl kurių administracinė procedūra turėtų trūkumų (šiuo klausimu žr. 194 punkte minėto sprendimo ACF Chemiefarma prieš Komisiją 52 punktą).
19

Ieškovė mano, kad ji pateikė Protestų skyriui prašymą pratęsti terminą ankstesnių prekių ženklų naudojimo įrodymams pateikti, atitinkantį Reglamento Nr. 2868/95 71 taisyklę. Šis prašymas buvo pirmas per procedūrą pateiktas prašymas dėl pratęsimo ir jis motyvuotas tuo, kad įrodymų nebuvo galima surinkti per nustatytą terminą. Be to, VRDT prašymą gavo iki termino pasibaigimo, tai yra paskutinę jo dieną, ir jokia taisyklė nedraudžia prašyti pratęsti terminą paskutinę jo dieną. Ieškovė mano, kad jos pirmas prašymas pratęsti buvo pakankamai motyvuotas, ypač atsižvelgiant į tai, kad jis buvo pateiktas atostogų laikotarpiu. Ji tvirtina, kad už prekių ženklų bylas bendrovėje atsakingas asmuo buvo išvykęs į ilgą kelionę ir dėl to negalėjo surinkti dokumentų, patvirtinančių ankstesnių prekių ženklų naudojimą. Ji nurodo ir tai, kad įprasta, jog VRDT patenkina pirmuosius prašymus pratęsti terminą, net jeigu juose nenurodomi išsamūs motyvai.
390

Dublike ieškovai patikslina, kad materialinę žalą sudaro ne vien išlaidos advokatų mokesčiams ir honorarams. Iš tikrųjų jie patyrė didelių išlaidų, kurių negalima priskirti bylinėjimosi išlaidoms, pavyzdžiui, transporto išlaidas dėl daugelio kelionių tarp Nicos ir Liuksemburgo arba Briuselio, į kurias jie turėjo vykti nuo šio proceso pradžios 2003 m. gegužę. Be to, nuo šios datos ieškovai turėjo gintis prieš OLAF ir visos ikiteisminės prašymų ir skundų procedūros metu bei dėl to kreiptis pagalbos į savo advokatus, o šios išlaidos nėra padengiamos bylinėjimosi išlaidomis. Be to, jie patyrė papildomų išlaidų ir mokesčių dėl Prancūzijoje atliktų tyrimų, nes reikėjo padengti kelionės išlaidas ir Prancūzijos advokatų honorarus. Ieškovai taip pat nurodo savo ieškinį pagal Reglamentą Nr. 1049/2001.
Pirmosios instancijos teismui pareikštu ieškiniu dėl Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) apeliacinių tarybų sprendimų siekiama patikrinti minėtų sprendimų teisėtumą Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 63 straipsnio prasme. Taigi faktai, kurie buvo nurodyti Pirmosios instancijos teismui, prieš tai jų nepateikus Tarnybos instancijoms, tokio sprendimo teisėtumui gali daryti įtaką tik tokiu atveju, jei Tarnyba savo iniciatyva turėjo į juos atsižvelgti.

Šiuo atžvilgiu iš to paties reglamento 74 straipsnio 1 dalies in fine, pagal kurią per procedūrą, susijusią su santykiniais atsisakymo registruoti pagrindais, Tarnyba nagrinėja tiktai šalių nurodytus pagrindus bei pateiktus reikalavimus, matyti, kad Tarnyba neprivalo savo iniciatyva atsižvelgti į tuos faktus, kurių šalys nenurodė. Todėl tokie faktai negali paneigti Apeliacinės tarybos sprendimo teisėtumo.

(žr. 35 punktą)
Šiuo atžvilgiu gavusi priimtiną paraišką dėl mokėjimo Reglamento Nr. 1260/1999, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų, 32 straipsnio 3 dalies prasme Komisija negali nesiimti jokių veiksmų. Atsižvelgiant į biudžetinius išteklius, iš tikrųjų pagal šią paraišką ji turi per ne ilgesnį kaip dviejų mėnesių terminą įvykdyti tarpinius mokėjimus pagal minėto reglamento 32 straipsnio 1 dalies ketvirtąją pastraipą. Todėl, jei Komisija šiuo atveju pažeidė šį įpareigojimą veikti, suinteresuotoji valstybė narė, siekdama tai užginčyti, turėjo pareikšti ieškinį dėl neveikimo. Tuo atveju, jei šis ieškinys dėl neveikimo būtų buvęs pripažintas pagrįstu, pagal EB 233 straipsnį Komisija būtų privalėjusi imtis būtinų priemonių sprendimui įvykdyti. Taigi Komisijos raštas tiek, kiek jame valstybei narei nurodoma, jog ji atsisako imtis veiksmų dėl paraiškų gauti fondų įnašus, nesukelia jokių teisinių pasekmių, dėl kurių būtų galima pareikšti ieškinį dėl panaikinimo pagal EB 230 straipsnį.

Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punkte nustatyta, kad pradiniame ieškinyje nurodomas ginčo dalykas ir pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka. Todėl jame turi būti paaiškinta, kuo grindžiami ieškinio pagrindai, kuriais paremtas ieškinys, ir jie negali būti nurodomi abstrakčiai.

Be to, ši santrauka turi būti pakankamai aiški ir tiksli, kad atsakovė galėtų pasirengti gynybai, o Pirmosios instancijos teismas – priimti sprendimą dėl ieškinio prireikus be papildomos informacijos. Pagal teisinio saugumo bei gero teisingumo administravimo principus tam, kad ieškinys ar, konkrečiau kalbant, ieškinio pagrindas būtų priimtinas, reikalaujama, kad svarbiausios faktinės ir teisinės aplinkybės, kuriomis jis paremtas, būtų nurodytos nuosekliai ir suprantamai pačiame pareiškimo tekste.

(žr. 71, 72 punktus)
Pagal iki 2004 m. balandžio 30 d. galiojusios Pareigūnų tarnybos nuostatų redakcijos 10 straipsnio antrosios pastraipos antrąjį sakinį Komisija konsultuojasi su Pareigūnų tarnybos nuostatų komitetu dėl visų pasiūlymų peržiūrėti Pareigūnų tarnybos nuostatus. Šia nuostata Komisijai nustatoma konsultavimosi pareiga, kuri, be oficialių pasiūlymų, apima esminius jau išnagrinėtų pasiūlymų dalinius pakeitimus, kurių imasi Komisija, nebent daliniai pakeitimai iš esmės atitinka tuos, kuriuos pasiūlė Pareigūnų tarnybos nuostatų komitetas. Toks aiškinimas reikalingas ir dėl nagrinėjamos nuostatos formuluotės, ir dėl Pareigūnų tarnybos nuostatų komiteto vaidmens.

Bendrasis vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principas reikalauja, kad panašios situacijos nebūtų vertinamos skirtingai, nebent tai yra objektyviai pateisinama.

Šiuo atžvilgiu konkursą laimėję asmenys, įtraukti į tinkamų kandidatų sąrašus iki 2004 m. gegužės 1 d., t. y. iki Reglamento Nr. 723/2004, iš dalies pakeitusio Pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, įsigaliojimo dienos, tačiau įdarbinti po šios datos, negali būti laikomi priklausančiais tai pačiai asmenų kategorijai, kaip ir šiuos konkursus laimėję asmenys, įdarbinti iki 2004 m. gegužės 1 dienos.

Kiek tai susiję su konkursą laimėjusiais asmenimis, įtrauktais į tinkamų kandidatų sąrašus iki 2004 m. gegužės 1 d., bet paskirtais pareigūnais išbandomajam laikotarpiui po šios dienos, jų priskyrimas lygiui galėjo būti teisėtas tik taikant naujus kriterijus, galiojusius sprendimo dėl jų paskyrimo pareigūnais išbandomajam laikotarpiui priėmimo dieną. Priešingai, šiuos konkursus laimėję asmenys, paskirti iki 2004 m. gegužės 1 d., neišvengiamai turėjo būti priskirti lygiui remiantis ankstesniais kriterijais, dar galiojusiais jų paskyrimo dieną, bet nustojusiais galioti po šios dienos dėl to, kad įsigaliojo naujos Pareigūnų tarnybos nuostatų normos.

Be to, kadangi pareigos, į kurias pareigūnas skiriamas, taip pat nustatomos sprendime dėl paskyrimo ir šis sprendimas gali būti grindžiamas tik nuostatomis, galiojančiomis jo priėmimo dieną, kaip diskriminavimo negalima pripažinti ir to, kad tam tikri pareigūnais paskirti konkursą laimėję asmenys pagal naujas Pareigūnų tarnybos nuostatų normas buvo priskirti žemesniam lygiui, nors jie buvo paskirti į tą pačią pareigybę, kurią užėmė iki 2004 m. gegužės 1 d. kaip pareigūno statuso neturintys darbuotojai, ir eina tas pačias ar net aukštesnes pareigas nei anksčiau.

Darytina išvada, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis neprieštarauja vienodo požiūrio ir nediskriminavimo principui.

(žr. 75–83, 87, 90 punktus)
154

Dėl EB CBF laikomų vardinių vertybinių popierių svarbos ir galimos EB naudos iš prieigos prie Cascade RS suteikimo, be kita ko, pabrėžtina, kaip tai tvirtina Komisija, galimybės siūlyti klientams paslaugas su Vokietijos vardinėmis akcijomis svarba, kuri dabartinėmis rinkos sąlygomis yra neginčytina. Be to, CBF teikiamos paslaugos svarbą galima vertinti tik remiantis EB atžvilgiu sudarytų sandorių apimtimi, kuri nebūtinai atitinka, ir net daugeliu atveju neatitinka, CBF laikomų vardinių akcijų apimties. Bet kuriuo atveju, nors pasirinkimas tarp automatizuotos prieigos ir prieigos rankiniu būdu argumentuojamas maža apimtimi, net maža operacijų su vardinėmis akcijomis apimtimi, ypač atsižvelgiant į jų svarbą, galima pateisinti tiesioginę prieigą prie CBF tvarkymo sistemos. Be to, ieškovės nesiūlo vertinti remiantis sudarytų sandorių verte, o tik nurodo skaičius, susijusius su CBF laikomų vardinių akcijų dalimi ir nepateikia jokių įrodymų. Lygiai taip pat jos siūlo kitą šių akcijų svarbos EB apskaičiavimą, kurio nepatvirtina joks oficialus dokumentas ir kuris neturi aiškaus pagrindo.
72

Komisija prašo atmesti ieškinio pagrindą. Be to, triplike Komisija reikalauja, kad ieškovės patikslintų, ar jos ginčija, jog dalyvavo darant pažeidimą, kuris paveikė visą pramoninių vamzdžių sektorių. Komisija tvirtina, kad tokiu atveju ieškinio pagrindas būtų nepriimtinas, nes jis nebuvo nurodytas pareiškiant ieškinį. Be to, Komisija teigia, kad dėl tokio prieštaravimo ji prašytų Pirmosios instancijos teismo padidinti ieškovėms skirtą baudą, nes minėta bauda joms buvo sumažinta 50% už tai, kad ieškovės, be kita ko, pareiškė neginčijančios faktų, kuriais Komisija grindė savo kaltinimus, teisingumo.
43

Kita vertus, Taryba nepagrįstai remiasi 30 punkte minėtu sprendimu Grossmann Air Service norėdama įrodyti, kad ieškovė turėjo teisę ginčyti nagrinėjamas specifikacijas. Iš tiesų reikia priminti, kad tas Teisingumo Teismo sprendimas buvo priimtas pateikus prejudicinį klausimą dėl Direktyvos 89/665 1 straipsnio 3 dalies ir 2 straipsnio 1 dalies b punkto išaiškinimo. Tačiau Direktyvos 89/665 su pakeitimais nuostatos privalomos tik valstybėms narėms ir netaikomos Bendrijos institucijoms, nors Taryba to ir neginčijo. Be to, kaip tai per posėdį pripažino Taryba, reikia konstatuoti, kad Bendrijos teisės aktai Bendrijos institucijų sudaromų viešojo paslaugų pirkimo sutarčių srityje, kokie taikomi šiai bylai, nenumato jokios nuostatos, panašios į įtvirtintąją Direktyvoje 89/665. Pagaliau Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad, skirtingai nuo 30 punkte nurodyto sprendimo Grossmann Air Service pagrindinės bylos faktinių aplinkybių, nagrinėjamu atveju specifikacijose nurodytas ir ieškovės ginčijamas kriterijus jai netrukdė toliau naudingai dalyvauti nagrinėjamos sutarties sudarymo procedūroje. Atvirkščiai, iš bylos medžiagos matyti, kad ieškovė, kaip ir kiti po pirminės atrankos sudarytame sąraše įrašyti kandidatai, galėjo pateikti pasiūlymą dėl sutarties 2 dalies. Todėl, siekiant įvertinti šio ieškinio priimtinumą, negalima pagal argumentų analogiją vadovautis 30 punkte nurodytame sprendime Grossmann Air Service Teisingumo Teismo pateiktu Direktyvos 89/665 su pakeitimais nuostatų išaiškinimu.
20

2004 m. liepos 12 d. laišku ieškovė paprašė bylas nagrinėjančio pareigūno iš sprendimo dėl peroksidų versijos, skirtos paskelbti, ištrinti visą su ja susijusią informaciją, kaip tai buvo padaryta negalutinėje versijoje, paskelbtoje Komisijos interneto tinklavietėje. Šiame laiške ieškovė nurodė tuos pačius argumentus kaip ir 2004 m. kovo 4 d. laiške bei pažymėjo, kad tariamai klaidinga informacija apie jos dalyvavimą nustatytame pažeidime, išdėstyta 15, 45, 61, 66, 71, 78, 81, 106 (4 lentelė), 108, 120–123, 156–177, 184, 185, 188, 189, 202, 270, 271, 319, 328, 366, 399, 423 ir 510 konstatuojamosiose dalyse bei turinio 1.3.1 punkte, turi būti ištrinta. Grįsdama savo reikalavimą, ieškovė nurodė, kad ši informacija galėtų būti įrodymas tretiesiems asmenims pareiškiant ieškovei ieškinį dėl nuostolių atlyginimo ir padarytų žalos jos reputacijai rinkoje. Be to, Komisija, nutraukusi tyrimo procedūrą ieškovės atžvilgiu, jau negali jos kaltinti EB 81 straipsnio pažeidimu ar priimti ją kaltinančio sprendimo. Be to, aplinkybė, kad ieškovė nėra sprendimo dėl peroksidų adresatė, jai užkerta kelią pareikšti tiesioginį ieškinį dėl minėto sprendimo. Galiausiai Komisijos elgesys yra nesuderinamas su senaties termino normų tikslu ir su teisinio saugumo bei nekaltumo prezumpcijos principais.
Keywords

Subject of the case

Rezoliucinė dalis



Keywords

Ieškinys dėl neveikimo – Sąjungos teismo kompetencija – Institucijai skirtas nurodymas – Nepriimtinumas – Prašymas konstatuoti neteisėtą veiksmų nesiėmimą – Priimtinumas (EB 232 straipsnio antra pastraipa) (žr. 40 punktą)

2. Ieškinys dėl neveikimo – Komisijai tenkanti pareiga imtis veiksmų – Protingas terminas atsakyti į prašymą imtis veiksmų – Sąjungos teisės nuostatų neteisėtumas – Komisijos pareiga jas iš dalies pakeisti – Nebuvimas – Pareiga, nekylanti iš jokios Sąjungos teisės nuostatos ar bendrojo principo (EB 211 ir 232 straipsniai) (žr. 57, 59, 60, 65–67 punktus)

3. Ieškinys dėl panaikinimo – Ieškinys dėl sprendimo, kuriuo atsisakoma atšaukti ar iš dalies pakeisti ankstesnį aktą – Priimtinumas, vertinamas atsižvelgiant į galimybę ginčyti nagrinėjamą aktą (EB 230 straipsnis) (žr. 79, 86 punktus)

Subject of the case

Dalykas

Pirma, pagrindinis prašymas pripažinti Komisijos neveikimą, nes ji neteisėtai atsisakė iš dalies pakeisti tam tikras 2000 m. rugsėjo 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1896/2000 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos programos pirmojo etapo (OL L 228, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 30 t., p. 266) ir 2003 m. lapkričio 4 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2032/2003 dėl 10 metų programos, nurodytos Direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 16 straipsnio 2 dalyje, antrojo etapo, iš dalies keičiančios Reglamentą (EB) Nr. 1896/2000 (OL L 307, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 41 t., p. 92), nuostatas, ir subsidiarus prašymas panaikinti 2004 m. liepos 20 d. Komisijos laišką, kuriuo atsisakoma patenkinti ieškovių prašymus, antra, pagrindinis prašymas atlyginti ieškovėms padarytą žalą Komisijai nesiėmus veiksmų ir subsidiarus prašymas atlyginti 2004 m. liepos 20 d. Komisijos laišku padarytą žalą.

Rezoliucinė dalis

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinius.

2. Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc ir Troy Chemical Co. BV padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
276

Skundžiamame sprendime Komisija paaiškino, kad, „nepaisydama pakartotinių Komisijos prašymų, Vokietija niekada nepateikė galutinės restruktūrizavimo plano redakcijos ar duomenų apie tai, kokios restruktūrizavimo priemonės buvo iš tikrųjų įgyvendintos“ (169 konstatuojamoji dalis). Be to, skundžiamo sprendimo 167 konstatuojamojoje dalyje ji pateikė kelis teiginius, pagrindžiančius šią išvadą. Todėl Komisija pažymėjo, kad pirmoji ataskaita buvo parengta prieš turto perleidimą, o antroji buvo skirta išimtinai TIB, kad ji galėtų nuspręsti, ar įsigyti įmonės turto dalį. Be to, Komisija nurodė, kad pasiūlytos priemonės ir išlaidos joms skyrėsi ataskaitose ir nesutapo su Vokietijos Federacinės Respublikos „investavimo plane“ nurodytomis bei skundžiamo sprendimo 5 lentelėje pateiktomis išlaidomis, kurių atžvilgiu pagalba tariamai buvo suteikta. Be to, Komisija pažymėjo, kad abiejose ataskaitose priemonių, numatytų šioms išlaidoms finansuoti, sąraše nėra nurodyta daug pagalbų, kurios realiai suteiktos įmonei (skundžiamo sprendimo 4 lentelė), o tai taikytina ir „investavimo planui“. Todėl Komisija manė, kad arba planas nebuvo galutinis arba įmonė gavo per didelę pagalbą.