ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
28

Dubliko etapu Vokietijos Federacinė Respublika grindžia savo argumentus, susijusius su Komisijos pateiktu klaidingu Reglamento Nr. 1698/2005 nuostatų aiškinimu, pabrėždama skirtumą tarp „priemonių“ ir „operacijų“, kurios apibrėžtos atitinkamai Reglamento Nr. 1698/2005 2 straipsnio d ir e punktuose. Konsolidavimo procedūra yra ne „operacija“, o „priemonė“, kaip tai suprantama pagal šias nuostatas, nes „priemonių“ imamasi prieš „operacijas“. Sąjungos teisėje nėra numatyta valstybių narių pareiga taikyti atrankos kriterijus jau priemonių etapu, nes dar nepasiektas toks konkretumo lygis, kad būtų galima kalbėti apie operaciją. Be to, ankstyvu etapu, į kurį Komisija ketina įsitraukti, dar nėra „naudos gavėjo“, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 1698/2005. Komisijos vartojama sąvoka „potencialus naudos gavėjas“ nėra teisinė ir ją vartodama Komisija netiesiogiai pripažįsta, kad pirmuoju ir antruoju kaimų konsolidavimo ir atnaujinimo procedūros etapais nėra konkretaus naudos gavėjo. Be to, Vokietijos Federacinė Respublika ginčija Komisijos teiginį, kad ji sutinka su šios institucijos analize, nes nepareiškė ieškinio dėl finansinės korekcijos, kuri jai buvo taikyta 2013 m. ir kuri susijusi su 2007 ir 2008 finansiniais metais.
137

Iš tikrųjų ieškovė sprendimo nepratęsti jos sutarties priėmimo metu dirbo kaip sutartininkė pagalbinėms užduotims. Šiuo atžvilgiu, kaip 2014 m. lapkričio 26 d. elektroniniame laiške pranešė skyriaus vadovas ir kaip rodo Parlamento pateikta informacija ir duomenys, buvo atliekama Garso ir vaizdo skyriaus restruktūrizacija, STSĮT siekiant užduotis, kurias pirmiau atlikdavo ieškovė, pavesti pareigūnams, o tai, kaip minėta, patenka į STSĮT didelės diskrecijos organizuoti savo tarnybų darbą taikymo sritį. Todėl STSĮT, priimdama darbuotoją į laisvą darbo vietą, apie kurią buvo paskelbta Pranešime Nr. AST/157554, galėjo teikti pirmenybę perkeliamam asistentų pareigų grupės pareigūnui, nes ieškovė neturėjo tokio statuso. Be to, iš Parlamento pateiktų dokumentų matyti, kad po to, kai ieškovė išėjo iš darbo, 2016 m. Žiniasklaidos direktorate buvo priimtas tik vienas sutartininkas pagalbinėms užduotims. Tai buvo tarnautojas, įdarbintas siekiant nuo 2015 m. rugpjūčio 3 d. iki 2016 m. vasario 2 d. pakeisti motinystės atostogų išėjusią darbuotoją. Tačiau šis tarnautojas buvo įdarbintas eiti pareigas „Europarl TV“ skyriuje, t. y. kitame nei Garso ir vaizdo ar Lankytojų programos skyriai, be to, jo įdarbinimo metu, viena vertus, ieškovė nebūtų galėjusi pakeisti šios darbuotojos, nes pati buvo išėjusi laikinojo nedarbingumo atostogų, ir, kita vertus, nėra jokio pagrindo manyti, kad jos specializacija būtų atitikusi su šiuo pakeitimu susijusius poreikius.
Nors Europos Centrinis Bankas gali savo nuožiūra, įgyvendindamas įgaliojimus, jam suteiktus Reglamento Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 429 straipsnio 14 dalimi, taikyti minėtoje dalyje nustatytą nukrypti leidžiančią nuostatą arba jos netaikyti, šia laisve turi būti naudojamasi su sąlyga, kad nebūtų pažeisti šia nukrypti leidžiančia nuostata siekiami tikslai ir kad ji liktų veiksminga. Iš to neišvengiamai matyti, kad bankas negali remtis motyvais, dėl kurių Reglamento Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalimi suteikta galimybe praktiškai negalima pasinaudoti nepadarant tos nuostatos neveiksminga ir neatsižvelgiant į tikslus, dėl kurių ji buvo įdiegta.

Todėl Europos Centrinis Bankas negali netaikyti Reglamento Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalies kredito įstaigos pozicijoms dėl viešosios finansų įstaigos, remiantis argumentais, neatskiriamais nuo pozicijų, kurioms taikoma ši nuostata. Taip yra argumento, kad šios kredito įstaigos pozicijos dėl šios finansų įstaigos figūruoja jos balanso turto dalyje, atveju. Iš tiesų, kiek tai susiję su pozicijomis, kurių atžvilgiu šioje nuostatoje numatyta galimybė, kad į jas nebus atsižvelgta apskaičiuojant kredito įstaigos sverto koeficientą, dėl savo pobūdžio turi būti įtraukiamos į tos įstaigos balanso turto dalį, argumentas, grindžiamas tuo, kad pozicijos dėl viešosios finansų institucijos yra įtrauktos į kredito įstaigos turto dalį, negali pagrįstai pateisinti atsisakymo leisti taikyti prašomą nukrypti leidžiančią nuostatą. Dėl panašių priežasčių tas pats pasakytina apie argumentą, kad minėtos pozicijos sudaro dalį sumų, kurias turi kredito įstaiga kaip reguliuojamuosius taupomuosius indėlius, kurie vis dar priskirti prie jos balanso įsipareigojimų dalies.

Be to, kadangi Reglamento Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalyje kalbama tiktai apie viešojo sektoriaus subjektų pozicijas, kurioms taikoma valstybės garantija, dėl atsisakymo, kuris grindžiamas iš esmės argumentu, kad valstybė gali nevykdyti mokėjimo įsipareigojimų, nevertinant tokios galimybės tikimybės konkrečios valstybės atveju, būtų praktiškai neįmanoma pasinaudoti Reglamento Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalyje numatyta galimybe. Be to, kadangi Europos Centrinis Bankas neįvertino nemokėjimo galimybės tikimybės, sprendime, kuriuo atsisakomo taikyti Reglamento Nr. 575/2013 429 straipsnio 14 dalyje numatytą galimybę, pabrėžus tik kredito įstaigos pozicijų, susijusių su viešąja finansų institucija, apimtį, savaime negalima pateisinti atsižvelgimo į šias pozicijas apskaičiuojant sverto koeficientą. Iš tiesų, ši apimtis galėtų būti svarbi tik tuo atveju, jei, atitinkamai valstybei neatlikus mokėjimo, ši kredito įstaiga negalėtų iš šios finansų institucijos gauti sumų, pervestų reguliuojamų taupomųjų indėlių forma, ir turėtų priverstinai parduoti turtą.

(žr. 79, 81–83, 86, 87, 91 ir 92 punktus)
Pareigūnų tarnybos nuostatų 81a straipsnis apima ir maitintojo netekimo pensiją, ir našlaičio pensiją. Taigi institucijos taikytas teisių į pensiją apskaičiavimo metodas tiek, kiek pagal jį našlaičio pensijos įtraukiamos į realias pajamas, kurioms taikoma 81a straipsnyje nurodyta viršutinė riba, atitinka minėtą nuostatą.

Visų pirma, našlaičio pensijos yra numatytos Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnyje, kuris yra V antraštinės dalies 3 skyriuje „Pensijos ir invalidumo pašalpa“. Šios pensijos yra tikros pensijos, kurioms, kaip pensijoms, taikomas Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintas pensijų režimas.

Be to, našlaičio pensijų apskaičiavimo taisyklės nustatytos Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriaus 21 straipsnyje pateikiant nuorodą į Pareigūnų tarnybos nuostatų 84 straipsnį ir kad šis skyrius pavadintas „Maitintojo netekimo pensija“. Tokia pastaba rodo, kad sąvoką „maitintojo netekimo pensija“ teisės aktų leidėjas vartoja siekdamas nustatyti ne tik mirusio pareigūno našliu likusio sutuoktinio pensiją, būtent maitintojo netekimo pensiją siaurąja prasme, bet ir nuostatas, susijusias su našlaičio pensijomis. Taigi nors tam tikromis nuostatomis aiškiai daroma nuoroda į našlaičio pensijas, dėl to negalima atmesti galimybės, kad kitos nuostatos, nors tai aiškiai nenurodyta, gali būti joms taikomos, jeigu našlaičio pensijos yra tikros pensijos, kurioms dėl šios priežasties taikomos Pareigūnų tarnybos nuostatų normos, paprastai taikomos pensijoms.

Be to, kadangi Pareigūnų tarnybos nuostatų 81a straipsnis yra viena iš V antraštinės dalies 3 skyriaus baigiamųjų nuostatų ir patenka nuostatas, taikomas pensijoms, įskaitant 80 straipsnyje numatytas pensijas, 81a straipsnis negali būti aiškinamas taip, kad jis netaikomas našlaičio pensijoms. Iš tiesų, šioje nuostatoje šios sąvokos „[maitintojo netekimo] pensijos“ vartojimą daugiskaita reikia suprasti kaip nurodą į bet kokią „pensijos“, kuri atsirado dėl pareigūno mirties, rūšį, ir taip yra ne tik maitintojo netekimo pensijos, bet ir našlaičio pensijos atveju. Be to, pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 80 straipsnio pirmą–trečią pastraipas ir VIII priedo 21 straipsnį maitintojo netekimo ir našlaičio pensijos yra susijusios, nes antrosios suma priklauso nuo pirmosios pensijos sumos.

Bet kokius atveju našlaičio pensijos, kuri skirta kompensuoti papildomoms našliu likusio pareigūno išlaidoms, susijusioms su išlaikomų vaikų priežiūra, tikslas prisideda prie tikslo sukurti minėtų vaikų savarankiškumą. Tiek, kiek našlaičio pensija galima kompensuoti papildomas išlaidas, susijusias su vaikų išlaikymu, ji patenka į šeimos pajamas ir jai taikoma praturtėjimą dėl vieno iš tėvų pareigūno mirties draudžianti taisyklė, kurios laikymasis užtikrinamas taikant Pareigūnų tarnybos nuostatų 81a straipsnyje nurodytą viršutinę ribą.

(žr. 94-96, 103, 104 punktus)
Taip yra mokslinio tyrimo pasiūlymo mokslinio vertinimo, kurį atlieka Europos mokslinių tyrimų tarybos (EMTT) ekspertų grupė ir atitinkamų sričių individualūs vertintojai, atveju. Tokiu atveju galimas skirtumas tarp individualių vertinimų bendro rezultato ir šios grupės galutinio sprendimo negali įrodyti, kad buvo siekiama kito tikslo nei mokslinio pažangumo, šios grupės padaryto EMTT taisyklių pažeidimo ar akivaizdžios vertinimo klaidos. Iš tiesų galimas skirtumas tarp daugumos individualių vertintojų nuomonių ir grupės sprendimo atitinka įprastą mokslinio tyrimo pasiūlymo intereso ir vertės vertinimo procedūros eigą. Taigi, jeigu neįrodytos faktinės klaidos arba akivaizdi vertinimo klaida, galimybė, kad viename individualiame vertinime nurodytas elementas įtikina grupę per diskusiją, atitinka įprastą mokslinio vertinimo procedūrą ir neprieštarauja EMTT taisyklėms.

Neturint kitų duomenų, interesų konflikto negalima paprasčiausiai kildinti iš mokslinio vertinimo formuluotės, kuria kritikuojamas mokslinio tyrimo pasiūlymas, pateiktas paskelbus kvietimą teikti pasiūlymus pagal Europos mokslinių tyrimų tarybos (EMTT) darbo programą ir neįtrauktas į patvirtintų pasiūlymų sąrašą. Be to, faktas, kad sutampa, viena vertus, trečiojo asmens prieš pasiūlymo autorių pradėtos procedūros dėl mokslinio nusižengimo, dėl ko buvo pašalintas vienas individualus vertintojas dėl priežasčių, susijusių su interesų konfliktu, motyvai ir, kita vertus, EMTT ekspertų grupei padėjusio vertintojo pastabos, savaime, be kitų įrodymų, nėra pakankamas motyvas padaryti išvadą, kad egzistuoja interesų konfliktas.

(žr. 88–90 punktus)
Atliekant reikalavimų, kuriuos turi atitikti dizaino registracijos paraiška, ekspertizę, Reglamento Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino 36 straipsnio 1 dalies c punkto ir Reglamento Nr. 2245/2002, įgyvendinančio Reglamentą Nr. 6/2002, 10 straipsnio 1 dalies c punkto, siejamų su šio reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punktu, aiškinimas, pagal kurį ši nuostata, įtvirtinanti reikalavimą dėl tinkamo atgaminti dizaino vaizdo, taikoma tik dizainams, kurių tik vaizdo kokybė yra vidutinė, akivaizdžiai nesuderinamas su dizainų registracijos sistema.

Iš tikrųjų Reglamento Nr. 6/2002 36 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyta, kad Bendrijos dizaino registracijos paraiškoje turi būti tinkamas atgaminti dizaino vaizdas, o to paties straipsnio 5 dalyje patikslinama, kad ši paraiška turi atitikti Reglamento Nr. 2245/2002 reikalavimus. Pastarojo reglamento 4 straipsnio 1 dalies e punkte, kuris nurodytas minėto reglamento 10 straipsnio 1 dalies c punkte, numatyta, jog dizainas, be kita ko, „turi būti tokios kokybės, kad būtų galima aiškiai išskirti visas dizaino, kuriam prašoma apsaugos, detales“. Ši sakinio dalis nurodo reikalavimą, kuris keliamas visoms registracijoms: vaizdas turi leisti tretiesiems asmenims aiškiai ir tiksliai nustatyti visas dizaino, kurio apsaugos prašoma, detales. Taigi netikslūs vaizdai neleistų tretiesiems asmenims nedvejojant nustatyti vertinamo dizaino apsaugos dalyko.

Tokiomis aplinkybėmis, net jeigu vaizdas susijęs su daugiau nei vienu dizainu, aiškumas būtinas ne tik siekiant užtikrinti trečiųjų asmenų, kurie privalo tiksliai žinoti dizainui suteiktos apsaugos dalyką, teisinį saugumą, bet ir dėl apskaitos, nes Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos renkamų mokesčių dydis priklauso nuo gaminių, su kuriais susijęs nagrinėjamas dizainas, klasių skaičiaus.

(žr. 40–42, 45–47 punktus)
91

Pirma, tai yra dvi 2011 m. lapkričio mėn. ir 2014 m. vasario mėn. International Bar Association’s Human Rights Institute (IBAHRI) ataskaitos dėl teisininko profesijos padėties Egipte. 2011 m. IBAHRI ataskaita „Justice at a Crossroads: the Legal profession and the Rule of Law in the New Egypt“ buvo parengta po to, kai 2011 m. birželio mėn. ši nevyriausybinė organizacija atliko tyrimą Egipte. Šio tyrimo tikslas buvo, pirma, ištirti šioje šalyje advokatams kylančius sunkumus, susijusius su teisinės valstybės principo ir pagrindinių teisių paisymu prieš 2011 m. įvykius ir per laikotarpį iš karto po to, ir, antra, pateikti rekomendacijas siekiant užtikrinti šių principų laikymąsi. 2014 m. IBAHRI ataskaitoje „Separating Law and Politics: Challenges to the Independence of Judges and Prosecutors in Egypt“, grindžiamoje 2013 m. birželio–lapkričio mėn. Egipte atliktu tyrimu, siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi 2011 m. IBAHRI ataskaitos rekomendacijų ir daugiausia dėmesio skiriama Egipto teismų valdžios nepriklausomumo kliūtims.
87

Ginčijamame sprendime Parlamentas, be kita ko, nurodo, kad nagrinėjamos lentelės parengtos vykstančių trišalių dialogų tikslais ir susijusios su dalyku, dėl kurio nei jis, nei kitos teisėkūros institucijos dar nebuvo priėmusios galutinio sprendimo, todėl sprendimų priėmimo procesą reikia laikyti vykstančiu. Anot Parlamento, minėtą procesą būtų „tikrai, konkrečiai ir rimtai“ paveikęs nagrinėjamų lentelių ketvirtos skilties atskleidimas, nes policijos bendradarbiavimo sritis, su kuria tos lentelės susijusios, yra labai opi, ypač kalbant apie duomenų apsaugą ir Europolo valdybą. Parlamentas taip pat nurodo numatomą riziką, kad atskleidus Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės poziciją prieš baigiantis deryboms būtų pakenkta sklandžiam institucijų bendradarbiavimui ir tai paveiktų derybų procesą, turbūt būtų prarastas tarpusavio pasitikėjimas ir reikėtų peržiūrėti darbo metodus; tokios rizikos galima išvengti, tik pasiekus susitarimą dėl visų tekstų. Be to, jis nurodė, kad labai tikėtina, jog atskleidus nagrinėjamų lentelių ketvirtą skiltį padidėtų visuomenės spaudimas derybose dalyvaujantiems asmenims, dėl to taptų neįmanoma ar bent jau daug sunkiau pasiekti bendrą sprendimą. Jis taip pat nurodė principą „nesusitarta dėl nieko, kol nesusitarta dėl visko“, aiškindamas, kad atskleidus vieną elementą, net jei jis nėra opus, gali kilti neigiamų pasekmių kitiems bylos elementams. Todėl Parlamentas nusprendė, kad galimybės išsamiai susipažinti su nagrinėjamų lentelių ketvirta skiltimi reikia nesuteikti tol, „kol sutarto teksto nepatvirtino abi šalys“.
59

Be to, ginčijamo sprendimo 25 punkte Apeliacinė taryba nusprendė, o ieškovas to neginčijo, kad atitinkama teritorija yra Europos Sąjungos teritorija. Atsakydama į per posėdį pateiktą klausimą EUIPO pripažino, kad suklydo taip apibrėždama atitinkamą teritoriją, tačiau nurodė, kad ši klaida neturi įtakos ginčijamo sprendimo teisėtumui. Ieškovas tvirtino, kad minėta klaida gali turėti įtakos prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, konceptualaus panašumo vertinimui. Šiuo klausimu reikia nurodyti, kad nors Apeliacinė taryba padarė klaidą, nes ankstesnis prekių ženklas yra ispaniškas, todėl atitinkama teritorija, į kurią reikia atsižvelgti, yra Ispanijos teritorija, ši klaida neturi įtakos ginčijamo sprendimo teisėtumui. Iš tikrųjų ji negali daryti įtakos prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, vizualaus, fonetinio ar net konceptualaus panašumo vertinimui, nes prekių ženklai yra tapatūs, arba nagrinėjamų prekių ir paslaugų panašumo vertinimui, iš kurio nematyti, kad jis gali priklausyti nuo atitinkamos teritorijos; be kita ko, šiuo atveju taip nebuvo tvirtinama.
15

Atsižvelgdama į šias aplinkybes, BAVT 2013 m. gegužės 16 d. apsaugos pripažinimo negaliojančia procedūros šalims patvirtino, kad veislė M 02205 skiriasi nuo visų visuotinai žinomų veislių, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 2100/94 7 straipsnį. Be to, ji nurodė, kad požymiai buvo pakeisti dėl to, jog atskirų ekspertizes atliekančių tarnybų praktika skiriasi ir dėl būdo, kuriuo jos rengia išskirtinumo ataskaitas, ir dėl požymių, kurie, jų manymu, yra svarbūs siekiant pateisinti prašomos apsaugoti veislės išskirtinumą, pasirinkimo. Be to, BAVT buvo pateisinusi požymio „daigumas“ pasirinkimą, būtent remdamasi šia įvairia atskirų ekspertizes atliekančių tarnybų praktika. Tačiau, kadangi paaiškėjo, kad šis požymis negali pateisinti išvados dėl išskirtinumo, galiausiai jis buvo pašalintas iš požymių sąrašo, esančio galutinėje lyginamojo išskirtinumų sąrašo versijoje, patvirtintoje 2013 m. rugsėjo 9 d. Ši versija buvo suformuluota taip:
59

Savo raštuose Rumunija nurodė, jog nepateikta motyvų, dėl kurių Komisija atmetė jos atliktą įvairių trūkumų individualų vertinimą. Per posėdį atsakydama Bendrajam Teismui Rumunija patvirtino, kad per administracinę procedūrą pirmiausia ji siūlė atlikti kiekvieno iš įvairių konstatuotų trūkumų sukeliamos Sąjungos biudžeto nuostolių rizikos individualų vertinimą. Tik dėl to, kad Komisija neatsižvelgė į Rumunijos valdžios institucijų apskaičiavimus, pateiktus siekiant įvertinti daugelio trūkumų finansinį poveikį, siekdamos surasti kompromisą šios valdžios institucijos pasiūlė taikyti apskaičiavimo ekstrapoliuojant metodą remiantis kontrolės statistika. Kitaip, nei per posėdį teigė Komisija, Rumunijos valdžios institucijų neatsakymas į prašymą pateikti papildomos informacijos konkrečiais klausimais, ypač dėl G trūkumo, susijusio su mažesniais nei 3 % arba lygiais 3 % ploto skirtumais (žr. šio sprendimo 19 punktą), kuris buvo pateiktas Komisijos 2013 m. sausio 17 d. rašte dėl 2012 m. birželio 1 d. dvišalio susitikimo išvadų, nereiškia, kad Rumunija atsisakė siūlomo individualaus vertinimo.
—

pirma, įvairiai datuojamuose ir iš įvairių šaltinių paimtuose straipsniuose aiškiai ir konkrečiai aprašomas ieškovo santykis su režimu. Iš tiesų pirmiausia 2006 m. išleistoje knygoje „Governance in the Middle East and North Africa“, kalbant apie privačios televizijos tinklo „the Cham Satellite channel“ uždarymą, M. Hamcho apibūdinamas kaip „artimas Prezidento draugas, kuris netrukus turėjo paleisti savo televizijos kanalą“. Antra, 2012 m. vasario mėn. interneto svetainėje „The Middle East Research and Information Project (MERIP)“ paskelbtuose dviejuose straipsniuose teigiama, viena vertus, kad „M. Hamcho [buvo] Maher al-Assad artimas verslininkas“ ir, kita vertus, kad „vienaip ar kitaip su režimu susijusios šeimos [dominavo] privačiajame sektoriuje, be to, reikšmingai kontroliavo ekonominį valstybės turtą, o viena iš klanui priklausiusių šeimų buvo Hamcho šeima“. Trečia, 2013 m. lapkričio mėn. „Le Commerce du Levant“ paskelbtame straipsnyje buvo teigiama, kad „įtakingiausių Sirijos verslininkų, tarp kurių buvo ir Mohammad Hamcho, interesai taip priklausė nuo režimo, kad jie buvo laikomi sudedamąja esamos sistemos dalimi“ ir kad „nors šių verslininkų buvo nedaug, jie turėjo didelę finansinę įtaką“;
41

Be to, reikia priminti, kad iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad nors įvairių rūšių prekių ženklų skiriamojo požymio vertinimo kriterijai yra tokie patys, juos taikant gali paaiškėti, kad atitinkamos visuomenės suvokimas nebūtinai yra toks pat kiekvienos šios rūšies atžvilgiu ir kad dėl to gali būti sudėtingiau nustatyti kai kurių rūšių prekių ženklų skiriamąjį požymį, palyginti su kitų rūšių prekių ženklais (žr. 2004 m. birželio 28 d. Nutarties Glaverbel / VRDT, C‑445/02 P, EU:C:2004:393, 23 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
35

Be to, kalbant apie Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečioje įtraukoje nustatytą išimtį, susijusią su tyrimų veiklos apsauga, iš teismo praktikos matyti, kad OLAF tyrimų apauga apima ir tolesnius veiksmus, jei jie buvo atlikti per pagrįstą terminą (šiuo klausimu žr. 2006 m. liepos 6 d. Sprendimo Franchet ir Byk / Komisija, T‑391/03 ir T‑70/04, EU:T:2006:190, 108–113 punktus). Iš tikrųjų, jei pagal šią teismo praktiką pagrįstas terminas nuspręsti dėl tolesnių veiksmų, kurių turėtų būti imtasi remiantis OLAF kompetentingoms institucijoms perduota informacija, dar nėra pasibaigęs, suteikta galimybė nors iš dalies susipažinti su OLAF tyrimo medžiaga galėtų nacionalinės valdžios institucijoms kliudyti veiksmingai pasinaudoti tokiais duomenimis, nes pažeidimų padarymu įtariami asmenys galėtų trukdyti sklandžiai įvairių procedūrų ar tyrimų, kuriuos šios valdžios institucijos nuspręstų pradėti, eigai. Be to, svarbu pažymėti, kad OLAF tyrimai ir galimos vėlesnės procedūros priklauso nuo informatorių ir liudininkų pasirengimo teikti informaciją. Tai, kad ateityje jų informacija, paaiškinimai ar prielaidos galėtų būti atskleisti, juos paskatintų „cenzūruoti“ jų perduodamą informaciją arba nepateikti įslaptintos informacijos, o tai pakenktų Sąjungos kovos su sukčiavimu politikos veiksmingumui.
50

Konstatuotina, kad teisiniu požiūriu net ir bendrai vertinami Protestų skyriui ir Apeliacinei tarybai ieškovės pateikti įrodymai nepakankamai įrodo ankstesnio prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų atitinkamu laikotarpiu. Reikia pridurti, kad, kaip matyti iš paaiškinimų, susijusių su ieškovės ketvirtojo argumento analize, Apeliacinės tarybos atlikta ankstesnio prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų analizė atitinka taikytinas teisės nuostatas ir teismo praktiką. Konkrečiai konstatuotina, kad Apeliacinė taryba nepažeidė ieškovės nurodytų principų, išplaukiančių, be kita ko, iš 2012 m. gegužės 24 d. Sprendimo Formula One Licensing / VRDT (C‑196/11 P, Rink., EU:C:2012:314). Be to, reikia nurodyti, kad iš minėto argumento analizės matyti, jog Apeliacinė taryba nenusprendė dėl klausimo, ar egzistuoja absoliutūs pagrindai, dėl kurių ankstesnio prekių ženklo registracija būtų negalima arba negaliotų, ir tik įvertino, ar šis prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudotas pagal savo pagrindinę funkciją.
2018 m. birželio 20 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas

KV / EACEA

(Sujungtos bylos T‑306/15 ir T‑484/15)

„Arbitražinė išlyga – Susitarimai dėl dotacijų, sudaryti įgyvendinant veiksmų programą mokymosi visą gyvenimą srityje (2007–2013 m.) – Projektai NEST ir „This is IT“ – Netinkamos finansuoti išlaidos – Ieškinio perkvalifikavimas“

1. Teismo procesas–Teisinis ieškinio pagrindas–Ieškovui, o ne Sąjungos teismui priklausanti pasirinkimo teisė (žr. 31 punktą)

2. Ieškinys dėl panaikinimo–Ieškinys iš esmės susijęs su sutartinio pobūdžio ginču–Ieškinys dėl Sąjungos agentūros sprendimo, susijęs su sutartiniais jos ir ieškovo santykiais–Sąjungos teismo kompetencijos nebuvimas–Nepriimtinumas (SESV 263 straipsnis) (žr. 36, 43 punktus)

3. Ieškinys dėl panaikinimo–Ieškinys, iš esmės susijęs su sutartinio pobūdžio ginču–Ieškinio perkvalifikavimas–Sąlygos (SESV 263 ir 272 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsnio d punktas) (žr. 44, 45, 47, 49 punktus)

4. Europos Sąjungos biudžetas–Sąjungos finansinė parama–Gavėjo pareiga laikytis paramos suteikimo sąlygų–Tik faktiškai patirtų išlaidų finansavimas–Deklaruotų išlaidų realumo patvirtinimas–Nebuvimas–Neatlygintinos išlaidos–Geras techninis projektų, kuriems teikiama Sąjungos finansinė parama, vykdymas–Poveikio nebuvimas (SESV 317 straipsnis) (žr. 57, 58 punktus)

5. Nacionalinė teisė–Nuoroda į nacionalines teisės sistemas–Graikijos teisė–Darbo teisė–Nustatymas, ar sudaryta darbo sutartis (žr. 69, 70, 89–91 punktus)

Dalykas

SESV 272 straipsniu grindžiami prašymai paskelbti, kad EACEA, pripažindama netinkamomis finansuoti kai kurias ieškovės patirtas personalo išlaidas, susijusias su projektais „Network of Staff and Teachers in childcare services“ (NEST) ir „Facilitating and fostering digital competence through volunteers – This is IT“ (This is IT), neteisingai aiškino ir taikė su šiais projektais susijusias sutarties nuostatas.

Rezoliucinė dalis

1. Sujungti bylas T‑306/15 ir T‑484/15, kad būtų priimtas galutinis sprendimas.

2. Atmesti ieškinius.