ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
49.

Reglamentas Nr. 1408/71 nėra tiesiogiai susijęs su šiuo klausimu. Įdarbinimo subsidija nėra socialinio draudimo išmoka, reglamentuojama šiuo teisės aktu. Be to, M. Krier prašymas skirti bedarbio išmoką nėra pagrindinės bylos objektas. Vis dėlto Austrija teigia, kad Reglamentu Nr. 1408/71 galima remtis kaip atskaitos tašku vertinant socialinę lengvatą, t. y. įdarbinimo subsidiją šioje byloje ( 30 ). Lenkija teigia: kadangi M. Krier yra pasienio darbuotoja, iš Teisingumo Teismo praktikos, susijusios su Reglamento Nr. 1408/71 71 straipsniu, visų pirma iš Sprendimo Miethe ( 31 ), galima daryti išvadą, kad ji turi teisę pasirinkti, ar dėl bedarbio išmokų registruotis Vokietijoje, gyvenamosios vietos valstybėje, ar Liuksemburge, paskiausios darbo vietos valstybėje. Atsižvelgiant į tai, kad ji pasirinko registruotis gyvenamosios vietos valstybėje, o ne Liuksemburge, nagrinėjamoje nacionalinės teisės nuostatoje įtvirtintos registracijos sąlygos ji neįvykdė savo asmeniniu pasirinkimu, o ne dėl pačios nuostatos. Komisija teigia, kad pagal Reglamentą Nr. 1408/71 M. Krier turi teisę registruotis tiek Vokietijoje, tiek Liuksemburge, tačiau ji negali to padaryti dėl nagrinėjamos nacionalinės teisės nuostatos sąlygų.
16.

Kadangi oficialiai priimtinumas neginčijamas, ketinu analizuoti Komisijos ieškinio pagrindus, kurie buvo išdėstyti Teisingumo Teismui pateiktame ieškinyje. Be to, manau, kad, nepaisant to, ar tarpiniai produktai bus įtraukti į šį ieškinį dėl įsipareigojimų nevykdymo, ieškinio nagrinėjimo baigtis nesikeis.
41.

Nors šis reglamentas iš esmės taikomas ieškiniui, su kuriuo kreiptasi į teismą skolai išieškoti, jis netaikomas tokiam skolos nurašymui, kaip nagrinėjamasis šioje byloje. Atrodo, kad Švedijoje priimtas sprendimas dėl skolos nurašymo yra administracinės įstaigos aktas, o ši įstaiga, išskyrus Reglamento „Briuselis I“ 62 straipsnyje nurodytus atvejus, pagal šį reglamentą nėra „teismas“ ( 13 ). Be to, KFM sprendimu įsikišama į skolininko ir jo kreditorių santykius ir kreditoriai priverčiami pripažinti, kad jiems mokėtina skola yra sumažinta arba panaikinta. Tai yra administracinis aktas, kurio imtasi įgyvendinant viešosios valdžios įgaliojimus ir kuriuo be teismo įsikišimo pagal privatinę teisę panaikinama skola (jos dalis). Šio pagrindo pakanka išvadai, kad Reglamentas „Briuselis I“ netaikomas. Todėl nebūtina svarstyti, ar skolos nurašymo procedūrai taikomas šio reglamento 1 straipsnio 2 dalies b punktas.
3.

Ginčo dalykas yra naujas, todėl Teisingumo Teismui pirmą kartą suteikta galimybė pateikti Reglamento Nr. 1371/2007 išaiškinimą ( 4 ). Be to, Schienen-Control Kommission pirmą kartą kreipėsi į Teisingumo Teismą su prašymu priimti prejudicinį sprendimą. Todėl pirmiausia kyla klausimas, nors byloje tai nebuvo ginčijama, ar Schienen-Control Kommission yra „teismas“, kaip jis suprantamas pagal SESV 267 straipsnį, ir ar dėl to nutartis dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą yra priimtina.
36.

Tai matyti jau iš tos aplinkybės, kad nugriovus statinius gautas metalo laužas buvo parduotas ir šis pardavimo sandoris apmokestintas PVM. Todėl neturėtų būti sunku nustatyti tiesioginį ir glaudų ryšį. Be to, perkant statinius, kurių sudėtyje buvo geležies, patirtos išlaidos, be jokios abejonės, yra pardavimo sandorio kainos sudedamoji dalis. Darant tokią išvadą nėra svarbu, kad nugriautų statinių pirkimo kaina ir (arba) apskaičiuota jų, kaip turtinio įnašo, vertė buvo akivaizdžiai daug didesnė už metalo laužo pardavimo kainą. Juk teisė į atskaitą nėra susieta su apmokestinamojo asmens ekonomine sėkme.
19.

Visoje Europos Sąjungoje galiojančių techninių produktų standartų įvedimas, nuolatinė šių standartų laikymosi kontrolė ir produktų, atitinkančių šiuos techninius produktų standartus, ženklinimas iš esmės padeda užtikrinti aukštą produktų saugos lygį Europos Sąjungoje. Be to, produktams taikytinų skirtingų nacionalinių techninių nuostatų pakeitimas visoje Sąjungoje galiojančiomis techninėmis nuostatomis skatina laisvą prekių judėjimą Europos Sąjungoje. Todėl techninių produktų standartų suderinimas yra svarbus Sąjungos teisės aktų leidėjo uždavinys. Siekiant šio tikslo, nuo praeito amžiaus devintojo dešimtmečio vidurio techninio suderinimo ir standartizavimo srityje vadovaujamasi nauju požiūriu (new approach). Juo vadovaudamasis Sąjungos teisės aktų leidėjas vadinamosiose „naujojo požiūrio“ (new approach) direktyvose nustato esminius reikalavimus, kuriuos turi atitikti produktai, kuriems taikomos šios direktyvos. Šiuos bendruosius reikalavimus sukonkretina privačios standartizavimo organizacijos, Komisijos įgaliotos parengti technines specifikacijas, kurias paskui Komisija gali paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje kaip suderintus standartus. Gamintojas gali savo nuožiūra nuspręsti, ar laikysis suderintų standartų ir juos taikys. Egzistuoja nuginčijama prezumpcija, kad produktai, atitinkantys suderintus standartus, atitinka ir esminius atitinkamos direktyvos reikalavimus ( 3 ).
36.

Nors Reglamento Nr. 1768/92 3 straipsnio c punkto tekste nustatyta, kad papildomą apsaugos liudijimą išduoti galima tik tuomet, jei šiam produktui iki šiol nebuvo išduotas joks liudijimas, šios sąlygos negalima suprasti taip, kad patentu apsaugotai veikliajai sudedamajai daliai ar patentu apsaugotam veikliųjų sudedamųjų dalių deriniui gali būti išduotas tik vienas papildomas apsaugos liudijimas. Veikiau, vadovaujantis Teisingumo Teismo praktika, 3 straipsnio c punktą reikėtų aiškinti taip, kad kiekvienam pagrindiniam patentui, saugančiam veikliąją sudedamąją dalį ar veikliųjų sudedamųjų dalių derinį, gali būti išduotas tik vienas liudijimas ( 17 ). Be to, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad Reglamento Nr. 1768/92 3 straipsnio c punktas nedraudžia pagrindinio patento savininkui gauti papildomo apsaugos liudijimo, skirto apsaugoti produktą, net jei pateikiant liudijimo paraišką jau yra išduotas vienas ar daugiau papildomų apsaugos liudijimų vieno ar kelių kitų pagrindinių patentų savininkui (-ams) ( 18 ).
25.

Sąjungos teisės aktų leidėjas neapibrėžė oficialiai apriboto leidimo gyventi šalyje sąvokos. Jis taip pat neįtvirtino nuorodos į valstybių narių teisę tuo požiūriu, kaip šie žodžiai turi būti suprantami. Taigi iš to matyti, kad taikant šią direktyvą šį terminą reikia laikyti autonomiška Sąjungos teisės sąvoka, kurią visų valstybių narių teritorijoje būtina aiškinti vienodai ( 9 ). Be to, tai reiškia, kad šios nuostatos prasmė ir taikymo sritis, kurių jokio apibrėžimo Sąjungos teisėje nėra pateikta, turi būti nustatytos, be kita ko, atsižvelgiant į aplinkybes, kuriomis jos taikomos, ir į teisės nuostatų, kurių sudedamoji dalis jos yra, tikslus ( 10 ).
67.

Be to, Italija priekaištauja dėl to, kad kitomis kalbomis nebuvo atitinkamai paskelbtas visas pranešimas. Reikia sutikti su šiuo argumentu, nes potencialių kandidatų, kurie galėjo išsamų pranešimą perskaityti savo gimtąja kalba, padėtis buvo šiek tiek geresnė nei tų potencialių kandidatų, kurie pranešimą turėjo skaityti užsienio kalba.
37.

Reikia pažymėti, kad ieškovė per registravimo procedūrą Vengrijoje yra steigiama Vengrijos bendrovė (t. y. VALE Építési), kuri, atrodo, turi ribotą procesinį teisnumą, nors nėra įregistruota. Be to, pagal per posėdį VALE Építési atstovo pateiktą informaciją ši Vengrijos bendrovė turi turto, atitinkančio reikalaujamo įregistruoti įstatinio kapitalo dalį, ir vadovybę bei dalyvius, kurie vis dėlto nėra tapatūs Italijos bendrovės dalyviams.
37.

Taigi skola muitinei atsiranda pagal Muitinės kodekso 202 straipsnį tais atvejais, kai į Bendrijos muitų teritoriją neteisėtai įvežamos importo muitais apmokestinamos prekės. Be to, skola muitinei atsiranda pagal to paties kodekso 203 straipsnį, kai pažeidžiama muitinės priežiūra. Galiausiai skola muitinei atsiranda pagal Muitinės kodekso 204 straipsnį – būtent „neįvykdžius bent vienos iš prievolių, susijusių su importo muitais apmokestinamų prekių laikinuoju saugojimu arba su joms įformintos muitinės procedūros taikymu“.
61.

Be to, mano nuomone, kadangi valstybės narės pareiga taikyti socialinės apsaugos teisės aktus konkretaus darbuotojo situacijai pagal Reglamento Nr. 1408/71 II antraštinėje dalyje įtvirtintas koordinavimo taisykles nėra nustatoma remiantis tuo, ar pagal šiuos teisės aktus dėl darbuotojui galbūt tenkančios teisės į išmokas jis patirs teigiamas ar neigiamas pasekmes, palyginti su tuo, jeigu jam būtų taikomi kitos valstybės narės teisės aktai, lygiai taip pat nėra rimtų priežasčių, dėl kurių nekompetentingos valstybės narės teisė skirti išmoką pagal savo teisės aktus priklausytų nuo to, kad priešingu atveju dėl kompetentingos valstybės narės teisės aktų taikymo atsirastų neigiamos pasekmės, pavyzdžiui, tokios, kurias in casu faktiškai patyrė B. Bosmann (prarado teisę į vaiko išmoką).
49.

Anot SCF ir Prancūzijos vyriausybės, šiuo atveju yra viešas paskelbimas, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2006/115 8 straipsnio 2 dalį. Visoje Sąjungoje viešo paskelbimo sąvoka, įtvirtinta Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalyje ir Direktyvos 2006/115 8 straipsnio 2 dalyje, turėtų būti aiškinama vienodai ir turėti tą pačią reikšmę. Todėl Sprendimu SGAE prieš Rafael Hoteles, kuriame išaiškinta Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalis, taip pat būtų galima remtis, aiškinant Direktyvos 2006/115 8 straipsnio 2 dalį. Tai matyti iš šių direktyvų turinio ir tikslų. Tam neprieštarauja tai, kad Direktyvoje 2006/115 nėra konstatuojamosios dalies, panašios į Direktyvos 2001/29 23 konstatuojamąją dalį, pagal kurią viešo paskelbimo sąvoka gali būti aiškinama plačiai. Todėl 23 konstatuojamoji dalis laikytina pertekline. Abiejose direktyvose nurodyta skirtinga apsauga yra susijusi su reglamentuojamomis teisėmis, o ne su viešo paskelbimo sąvoka. Aplinkybė, kad autoriai pagal Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalį turi išimtinę teisę, o fonogramų gamintojai ir atlikėjai pagal Direktyvos 2006/115 8 straipsnio 2 dalį turi tik ekonominio pobūdžio teisę į teisingą atlyginimą, nelemia, kad abiejose direktyvose esanti viešo paskelbimo sąvoka turėtų būti aiškinama skirtingai. Kad viešo paskelbimo sąvoka turėtų būti aiškinama vienodai, galima taip pat teigti remiantis tarptautinėmis WPPT ir WCT sutartimis, kuriose viešas paskelbimas turi tą pačią reikšmę. Be to, Teisingumo Teismo sprendimas SENA ( 10 ) čia nėra taikytinas, nes toje byloje Teisingumo Teismas nagrinėjo tik teisingo atlyginimo sąvoką. Be to, iš Direktyvos 2001/29 struktūros matyti, kad aiškinant viešo paskelbimo sąvoką nereikia atsižvelgti į kitų susijusių asmenų interesus. Galiausiai, kaip nurodo Prancūzijos vyriausybė, viešo paskelbimo sąvoką vienodai aiškinti reikia dėl to, kad tai yra svarbu nustatant autorių ir tam tikrų gretutinių teisių apsaugos terminus pagal 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/116/EB dėl autorių ir tam tikrų gretutinių teisių apsaugos terminų ( 11 ).
11.

Direktyvos 2002/58 5 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad valstybės narės užtikrina pranešimų ir su jais susijusių srauto duomenų, perduodamų per viešųjų ryšių tinklą ir teikiant viešai teikiamas elektroninių ryšių paslaugas, konfidencialumą, ir visų pirma turi iš principo uždrausti kitiems nei naudotojai asmenims kaupti šiuos duomenis be atitinkamų naudotojų sutikimo. Šio principo išimtys taikomos tik asmenims, kuriems teisėtai suteiktas leidimas pagal šios direktyvos 15 straipsnio 1 dalį, ir techniniam saugojimui, kuris būtinas perduoti pranešimą. Be to, Direktyvos 2002/58 6 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad srauto duomenų saugomi duomenys turi būti sunaikinti arba pakeisti taip, kad taptų anoniminiais, kai jie nebereikalingi pranešimui perduoti, nepažeidžiant šio straipsnio 2, 3 ir 5 dalių ir šios direktyvos 15 straipsnio 1 dalies.
19.

2008 m. gegužės 6 d. sprendimu Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid, vadovaudamasis FreizügG/EU 6 straipsnio 1 dalimi, pripažino, kad P. I. prarado teisę atvykti ir gyventi šalyje, nes dėl priimto nuosprendžio jis atitiko FreizügG/EU 6 straipsnio 5 dalyje įtvirtintas sąlygas, veikė labai aktyviai ir savo aukai dėl daugelį metų trukusio išnaudojimo sukėlė nesibaigiančių kančių. Be to, Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid pažymėjo, jog atsižvelgiant į tai, kad P. I. ilgą laiką reguliariai žagino ir seksualiai prievartavo savo auką ir niekuomet dėl to nesigailėjo, negalima atmesti recidyvo galimybės. Remiantis laisvės atėmimo įstaigos pranešimu, pareiškėjas save laikė nusikalstamos veikos auka ir iki šiol nebuvo pasirengęs suvokti aiškaus savo veiksmų neteisėtumo. Oberbürgermeisterin der Stadt Remscheid nurodė nedelsiant vykdyti 2008 m. gegužės 6 d. sprendimą ir įpareigojo P. I. išvykti iš valstybės teritorijos, o to nepadarius – deportuoti jį į Italiją.
7.

Direktyvos 2004/38 7 straipsnyje „Teisė gyventi šalyje ilgiau kaip tris mėnesius“ nustatyta: „1. Visi Sąjungos piliečiai turi teisę gyventi kitos valstybės narės šalyje ilgiau kaip tris mėnesius, jei jie: a) yra darbuotojai ar savarankiškai dirbantieji priimančiojoje valstybėje narėje arba b) turi pakankamai išteklių sau ir savo šeimos nariams, kad per savo gyvenimo šalyje laikotarpį netaptų našta priimančiosios valstybės narės socialinės paramos sistemai ir turi visavertį sveikatos draudimą priimančiojoje valstybėje narėje, arba c) — yra priimti į privačią arba valstybinę instituciją, akredituotą ar finansuojamą priimančiosios valstybės narės pagal savo įstatymų ar kitų teisės aktų praktiką, turėdami pagrindinį studijų kurso baigimo tikslą, įskaitant profesinį rengimą ir — turi visavertį sveikatos draudimą priimančiojoje valstybėje narėje ir užtikrina atitinkamą nacionalinę instituciją pateikdami deklaraciją ar kitokiu jų pasirinktu lygiaverčiu būdu, kad jie turi pakankamai išteklių sau ir savo šeimos nariams, kad per savo gyvenimo šalyje laikotarpį netaptų našta priimančiosios valstybės narės socialinės paramos sistemai, arba d) yra Sąjungos pilietį, kuris atitinka a, b arba c punkto reikalavimus, lydintys ar kartu vykstantys šeimos nariai. 2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta gyvenimo šalyje teisė taikoma šeimos nariams, kurie nėra valstybės narės piliečiai, lydintiems ar vykstantiems kartu su Sąjungos piliečiu priimančiojoje valstybėje narėje, jei toks Sąjungos pilietis atitinka 1 dalies a, b arba c punkto reikalavimus. 3. Taikant šio straipsnio 1 dalies a punktą, Sąjungos pilietis, kuris nebėra darbuotojas ar savarankiškai dirbantysis, išlaiko darbuotojo ar savarankiškai dirbančiojo statusą tokiais atvejais: a) asmuo laikinai negali dirbti dėl ligos ar nelaimingo atsitikimo; b) asmuo yra tinkamai užregistruotas bedarbis ne savo noru po to, kai išdirbo daugiau kaip vienerius metus ir yra užregistruotas kaip ieškantis darbo atitinkamame įdarbinimo biure; c) asmuo yra tinkamai užregistruotas bedarbis ne savo noru po to, kai dirbo pagal terminuotą darbo sutartį trumpiau kaip vienerius metus arba tapo bedarbiu ne savo noru per pirmuosius dvylika mėnesių ir yra užregistruotas kaip ieškantis darbo atitinkamame įdarbinimo biure. Tokiu atveju darbuotojo statusas išsaugomas ne trumpiau kaip šešis mėnesius; d) asmuo mokosi profesijos. Išskyrus atvejus, kai asmuo yra bedarbis ne savo noru, darbuotojo statusui išsaugoti būtina, kad mokymasis būtų susijęs su ankstesniu darbu. 4. <…>“
11.

Auditorius konstatavo, kad nuo 2003 m. rugpjūčio 13 d. pirkimo reikalavimai tiek dėl akcijų skaičiaus, tiek dėl kainos ribų buvo vėliau pakeisti, be to, pirkimai tapo skubūs, nors negalėjo būti pateiktas joks tokio elgesio paaiškinimas. Auditoriaus nuomone, tai buvo draudžiama prekyba vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija. Jis nurodė, kad Spector ir C. Van Raemdonck spėjo, jog kursas kils, kai tiktai bus paskelbti duomenys apie apyvartą bei pranešta apie Spector planą perimti kitą įmonę. Auditoriaus teigimu, abu jie darė prielaidą, kad po paskelbimo Spector privalėtų mokėti didesnę kainą ir todėl patirtų nuostolių. Paskelbus duomenis apie apyvartą kursas iš tikrųjų pakilo 8%. Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą nėra visiškai aišku, ar dėl rugpjūčio 11 d. pavedimo auditorius taip pat padarė išvadą apie draudimo prekiauti vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, pažeidimą.
(12)

Nemalonumai ir nepatogumai, kuriuos sukelia keleiviams skrydžių atšaukimas, taip pat turėtų būti sumažinti. Tai turėtų būti pasiekiama skatinant vežėjus pranešti keleiviams apie skrydžių atšaukimą iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko, be to, pasisiūlyti tinkamai nukreipti juos kitu maršrutu, kad keleiviai galėtų kitaip suplanuoti kelionę. Oro vežėjai, kurie to nepadaro, turėtų išmokėti keleiviams kompensacijas, išskyrus atvejus, kai skrydžiai atšaukiami dėl ypatingų aplinkybių, kurių nebūtų buvę galima išvengti net ir imantis visų pagrįstų priemonių.
28.

Be to, pagal EB 300 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą Tarybos sprendimas nėra paprastas parengiamasis aktas, bet yra sprendimo priėmimo proceso Bendrijos vidaus lygmenyje pabaiga. Jame Bendrijos pozicija, kurią po to Komisija turi išreikšti tarptautinėse institucijose, nustatyta galutinai ir privalomai ( 13 ). Atsižvelgiant į tai, kad jis valstybėms narėms diktuoja poziciją, kurią jos turi priimti per CITES 14-ąją konferenciją, jis taip pat turi privalomą teisinę galią. Todėl jis yra aktas, kurio atžvilgiu gali būti pareikštas ieškinys pagal EB 230 straipsnį.
21.

Be to, Generics mano, kad pagrindinis abipusio pripažinimo tikslas yra pasiekti pusiausvyrą tarp dviejų konkuruojančių interesų, būtent: i) palengvinti generinių vaistų pateikimą į rinką nereikalaujant iš paraiškų dėl generinių vaistų teikėjų atlikti pakartotinių farmakologinių ir toksikologinių bandymų bei klinikinių tyrimų (tai susiję su tikslu be ypač svarbių priežasčių nekartoti bandymų su žmonėmis ir gyvūnais ( 9 )); ir ii) apsaugoti novatoriškų firmų interesus ( 10 ) (joms suteikiant išimtines teises į atitinkamo vaisto duomenis ir prekybą juo laikotarpiu, per kurį jos gali susigrąžinti investicijas į vaisto bandymus). Taigi, Generics nuomone, pagrindinis klausimas yra tai, ar Bendrijoje buvo leidžiama prekiauti generiniu produktu atitinkamą laikotarpį. Ji tvirtina, kad nagrinėjamu atveju Reminyl platintojai norėjo panaudoti naują leidimą prekiauti kaip procedūrinę priemonę pratęsti 10 metų laikotarpio, per kurį turimos išimtinės teisės į Nivalin ( 11 ) (ir Reminyl, kuris, kaip teigia Generics, yra toks pats vaistas) duomenis, galiojimą. Jeigu būtų leista sėkmingai pasinaudoti tokia strategija, tai prieštarautų Direktyvos 2001/83 ir Sutarties tikslams.
33.

Be to, kaip teigia Komisija, šiame straipsnyje esantis žodžių junginys „teisės į socialinę apsaugą tęstinumas“ reiškia naudojimąsi socialinės apsaugos teisėmis, o ne būtinybę, kad valstybės narės užtikrintų teisę įgyti naujas teises per tėvystės atostogų laikotarpį. Iš bylos medžiagos matyti, kad Ispanijos Karalystė iš tikrųjų atsižvelgė į šį aspektą, nors Bendrojo susitarimo dėl tėvystės atostogų 2 straipsnio 8 dalis teisiškai neįpareigojo to daryti.
47.

Be to, netgi darant prielaidą, kad kaip kapitalo bendrovės valdomos vaistinės iš tikrųjų stengiasi neribotai padidinti savo pajamas, ši aplinkybė nekelia su vaistų tiekimu susijusios rizikos sveikatai. Iš tikrųjų tiekiant daugelį vaistų reikalingas gydytojo receptas. Taigi net tuo atveju, jei vaistinė pacientui norėtų parduoti daugiau vaistų, ji negalėtų to padaryti be gydytojo recepto. Be to, Vokietijos teisės aktai vis labiau riboja galimybę vaistininkui pakeisti vaistus, t. y. vienus vaistus pakeisti kitais, kurių veikimo principas toks pats.
11.

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, kyla abejonių dėl to, ar MMB yra „organizacija, kuri įstatymu įpareigojama administruoti privalomąją draudimo nuo nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų sistemą“. Be to, pagrindinis Italijos ir Vokietijos sistemų skirtumas šiuo atžvilgiu yra tas, kad byloje, kurioje priimtas minėtas sprendimas Cisal, nagrinėtas Istituto nazionale per l’assicurazione contro gli infortuni sul lavoro (INAIL) turėjo monopoliją, o Vokietijos sistema grindžiama oligopoline struktūra. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas tvirtina, kad privalomąjį draudimą nėra pavesta administruoti MMB organizacijai, ji pati tiesiogiai jį teikia. Anot prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo, MMB vykdoma „administravimo veikla“ iš esmės yra tokia pati kaip ūkio subjektų, ypač draudimo kompanijų.
9.

2005 m. lapkričio 22 d. bendrovė ET su Ferrotron ir ją patronuojančia bendrove, kurios buveinė yra Jungtinėse Amerikos Valstijose, sudarė „Asset and business sale and purchase agreement“ (Turto ir verslo pirkimo pardavimo sutartį) dėl šių bendrovės ET sukurtų produktų: ET-DecNT (skaitmeniniai elektros lanko krosnių elektrodų kontroleriai), FT7000, ET-TempNet ir ET-OxyNet (metalurgijai skirtos matavimo sistemos). Visi aptariami produktai priklausė skyriui F+E/ET-Systeme. Pagal šią sutartį atsakovę patronuojanti bendrovė įgijo visas teises į programinę įrangą, patentus, patentų paraiškas ir išradimus, susijusius su tais produktais, taip pat į produktų pavadinimus ir technines žinias. Atsakovė įgijo inovacijoms naudojamą įrangą, produktų žaliavų inventorių, tiekėjų bei klientų sąrašus. Atsakovė taip pat perėmė tam tikrą bendrovės ET darbuotojų skaičių: departamento F+E/ET-Systeme/Netzwerk/IBS direktoriaus pavaduotoją Neumann ir tris skyriaus F+E/ET-Systeme inžinierius Heck, Thiessen ir Pavlina.
19.

1999 m. Landsskatteret (Mokestinių bylų teismas) nusprendė, kad administracinė praktika, pagal kurią bendrovės valdomų valgyklų pardavimo PVM turėjo būti apskaičiuojamas pagal apskaičiuotą savikainą, prieštarauja Šeštajai direktyvai. Jis nusprendė, kad pardavimo PVM turi būti apskaičiuojamas remiantis faktiškai gautu atlygiu ir kad Momslov 5 straipsnio nuostatoje numatyta panaudojimo taisyklė negali būti taikoma, kai pardavimų kaina yra mažesnė nei apskaičiuota savikaina. Be to, jis nusprendė, kad arbata ir kava, kuria vaišinami verslo partneriai per susitikimus, nepatenka į „svetingumo“ sąvoką, tačiau laikytinos „maitinimu“, jei jos pateikiamos darbuotojams, todėl joms taikomas atskaitos apribojimas ir jos gali būti apmokestinamos pagal Momslov 5 straipsnio 2 dalyje numatytą panaudojimo taisyklę.
68.

Taigi Prieigos direktyvoje ir Lenkijos Telekomunikacijų įstatyme numatyti mechanizmai skiriasi. Lenkijos įstatymas prieštarauja direktyvai tiek, kiek išimtį paverčia taisykle, galimybę, kad nacionalinė reguliavimo institucija reikalaus derėtis dėl sujungimo, traktuoja taip pat, kaip bendro pobūdžio pareigą sudaryti prieigos sutartis, be to, reguliavimo instituciją įpareigoja įsikišti, o to ji negali atsakyti, ar net pakeisti. Todėl remiantis šiais pagrindais pirmą Komisijos kaltinimą reikia pripažinti pagrįstu.
18.

P. Feryn tvirtinimas, kad klientai neigiamai nusiteikę tam tikros etninės priklausomybės darbuotojų atžvilgiu, visiškai nereikšmingas sprendžiant direktyvos taikymo klausimą. Net jei toks tvirtinimas būtų teisingas, jis tik iliustruotų tai, kad „markets will not cure discrimination“ ( 15 ) (rinkos neišgydys diskriminacijos) ir parodytų reguliavimo būtinybę. Be to, reguliavimo priemonių priėmimas Bendrijos lygmeniu padėtų darbdaviams išspręsti kolektyvinių ieškinių problemą, nes sudarytų kliūčių konkurencijos iškraipymams, kurie – būtent dėl tokios rinkos nesėkmės – galėtų atsirasti, jei nacionaliniu lygmeniu egzistuotų skirtingi apsaugos standartai.