Byla C‑451/16

MB

prieš

Secretary of State for Work and Pensions

(Supreme Court of the United Kingdom prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 79/7/EEB – Vienodas požiūris į moteris ir vyrus socialinės apsaugos srityje – Nacionalinė valstybinių pensijų sistema – Lyties pakeitimo pripažinimo sąlygos – Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos šis pripažinimas siejamas su reikalavimu, kad būtų panaikinta iki šio lyties pakeitimo sudaryta santuoka – Atsisakymas skirti valstybinę ištarnauto laiko pensiją lytį pakeitusiam asmeniui sukakus įgytosios lyties asmenims nustatytą pensinį amžių – Tiesioginė diskriminacija dėl lyties“

Santrauka – 2018 m. birželio 26 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas

Socialinė politika – Vienodas požiūris į moteris ir vyrus socialinės apsaugos srityje – Direktyva 79/7 – Nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos atsisakoma taikant moterims numatytas sąlygas skirti valstybinę ištarnauto laiko pensiją lytį iš vyriškosios į moteriškąją teisėtai pakeitusiam asmeniui dėl iki šio lyties pakeitimo sudarytos santuokos – Asmuo, kurio padėtis panaši į asmens, kuris yra tos lyties, kurios gimė, ir yra susituokęs – Skirtingas požiūris – Neleistinumas

(Tarybos direktyvos 79/7 3 straipsnio 1 dalies a punktas, 4 straipsnio 1 dalis ir 7 straipsnio 1 dalies a punktas)

1978 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyva 79/7/EEB dėl vienodo požiūrio į vyrus ir moteris principo nuoseklaus įgyvendinimo socialinės apsaugos srityje, būtent jos 4 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka, siejama su jos 3 straipsnio 1 dalies a punkto trečia įtrauka ir 7 straipsnio 1 dalies a punktu, turi būti aiškinama taip, kad pagal ją draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose lytį pakeitusiam asmeniui, be reikalavimo atitikti fizinius, socialinius ir psichologinius kriterijus, dar keliamas reikalavimas būti nesusituokusiam su asmeniu tos lyties, kurią pats įgijo pakeitęs lytį, kad jis galėtų gauti valstybinę ištarnauto laiko pensiją, kai sukanka įstatyme šios įgytosios lyties asmenims nustatytą pensinį amžių.

Situacijų panašumas turi būti vertinamas ne bendrai ir abstrakčiai, o specialiai ir konkrečiai, atsižvelgiant į visas joms būdingas aplinkybes ir, be kita ko, nacionalinio reglamentavimo, kuriuo įvestas nagrinėjamas diferencijavimas, dalyką ir tikslą, taip pat prireikus srities, kurioje šie nacionalinės teisės aktai priimti, principus ir tikslus (šiuo klausimu žr. 2008 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Arcelor Atlantique et Lorraine ir kt., C‑127/07, EU:C:2008:728, 25 ir 26 punktus; 2015 m. liepos 16 d. Sprendimo CHEZ Razpredelenie Bulgaria, C‑83/14, EU:C:2015:480, 89 ir 90 punktus; 2017 m. kovo 9 d. Sprendimo Milkova, C‑406/15, EU:C:2017:198, 56 ir 57 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją).

Nagrinėjamu atveju iš sprendime dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateiktos informacijos matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamais teisės aktais siekiama suteikti „A kategorijos“ valstybinę ištarnauto laiko pensiją, kurią gali gauti įstatyme nustatytą pensinį amžių sukakę asmenys. Taigi atrodo, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama valstybinė ištarnauto laiko pensijos sistema saugo nuo senatvės rizikos suteikdama atitinkamam asmeniui individualią teisę į ištarnauto laiko pensiją, įgytą dėl jo profesinės veiklos metais mokėtų įmokų, ir jo santuokinė padėtis nėra svarbi.

Atsižvelgiant į šios ištarnauto laiko pensijos suteikimo tikslą ir sąlygas, nurodytas pirmesniame šio sprendimo punkte, asmens, pakeitusio lytį po santuokos sudarymo, ir asmens, kuris yra tos lyties, kurios gimė, ir yra susituokęs, situacijos yra panašios.

Taigi reikia konstatuoti, kad pagal pagrindinėje byloje nagrinėjamus teisės aktus nepalankiau, būtent dėl lyties, vertinamas asmuo, lytį pakeitęs po santuokos sudarymo, nei asmuo, kuris yra tos lyties, kurios gimė, ir yra susituokęs, nors šių asmenų situacijos panašios.

(žr. 42–44, 48, 53 punktus ir rezoliucinę dalį)