151.

Taigi apibendrinant mano pagrindinės išvados yra tokios: 1. Iš Euratomo sutarties 106a straipsnio 3 dalies aišku, kad Euratomo sutarties statusas yra toks pat kaip ESS ir SESV, kalbant apie Sąjungos pirminę teisę. 2. Euratomo sutarties 106a straipsnio 3 dalyje taip pat numatyta, kad ESS ir SESV negali būti taikomos Euratomo sutarties srityje, jeigu šiomis nuostatomis nukrypstama nuo pačios Euratomo sutarties nuostatų. Taigi, jeigu konkretus klausimas yra išsamiai arba specialiai reglamentuotas Euratomo sutartyje, tada negali būti taikoma nei ESS, nei SESV. Vis dėlto ESS ir SESV taikomos visose Sąjungos teisės srityse, kurios nėra reglamentuotos Euratomo sutartyje. 3. Euratomo sutartyje valstybės pagalbos klausimas niekaip nereglamentuotas. Atsižvelgiant į tai, kad Euratomo sutartis, viena vertus, yra tiesiog speciali sutartis, kurioje reglamentuojamas konkretus sektorius, ir kadangi, kita vertus, ESS ir SESV tikslai yra platesni (ypač susiję su vidaus rinkos veikimu), atrodo tinkama, kad SESV nustatytos taisyklės dėl konkurencijos ir valstybės pagalbos turėtų būti taikomos branduolinės energijos sektoriui, jeigu Euratomo sutartyje nėra specialiųjų normų. Dėl šių priežasčių SESV 107 straipsnis taikomas nagrinėjamai valstybės pagalbos priemonei. 4. Euratomo sutarties 1 straipsnio ir 2 straipsnio c punkto nuostatose neabejotinai numatyta branduolinių elektrinių plėtra. Valstybės narės aiškiai norėjo, kad Euratomo sutartis būtų „gyvas“ dokumentas, kuris galėtų būti organiškai keičiamas ir pritaikomas prie šiuolaikinių aplinkybių. Vadinasi, negalima sutikti su Austrijos Respublikos argumentu, kad šios Euratomo sutarties nuostatos neapima nei naujų branduolinių elektrinių statybos, nei senų elektrinių pakeitimo ir modernizavimo šiuolaikiškesnėmis, jau išplėtotomis technologijomis. 5. Nors tiesa, kad dėl branduolinės energijos pranašumų karštai diskutuojama daugelyje valstybių narių, Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos ir nėra demokratiškai įgaliotas priimti sprendimo tokiais klausimais. Vis dėlto, kadangi yra aišku, kad branduolinės energijos vystymas, kaip matyti iš Euratomo sutarties, yra aiškiai apibrėžtas Sąjungos teisės tikslas, šis tikslas negali priklausyti nuo kitų (ir, remiantis vienu požiūriu, galbūt tarpusavyje prieštaraujančių) Sąjungos teisės tikslų, pavyzdžiui, aplinkos apsaugos tikslo, įtvirtinto SESV XX skyriuje. Be to, aiškiame SESV 194 straipsnio 2 dalies tekste atvirai pripažįstama kiekvienos valstybės narės teisė pasirinkti skirtingus energijos išteklius ir „bendrą energijos tiekimo struktūrą“ ir ši teisė neabejotinai apima kiekvienos valstybės narės teisę vystyti branduolinę energiją kaip vieną iš energijos tiekimo išteklių. 6. Priešingai, nei Bendrasis Teismas yra konstatavęs savo jurisprudencijoje, kuri pirmiausia buvo suformuota byloje Mediaset / Komisija ( 103 ), t. y. kad bet kokia valstybės pagalba, patvirtinta pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, turi tenkinti „bendrą interesą“, dabartiniame SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkto tekste tokio reikalavimo nėra, nors SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkte („<…> bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui <…>“) toks reikalavimas nurodytas. 7. Vadinasi, iš to darytina išvada, kad nėra tokio reikalavimo, kad pagalba turi būti siekiama kitų tikslų nei konkrečiai nurodytieji SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkte. Pagal šios nuostatos formuluotę ir vietą SESV tam, kad pagalba būtų suderinama su Sutartimi, ja neturi būti siekiama nei „bendros svarbos tikslo“, nei „viešojo intereso tikslo“. Ji turi būti skirta tik „tam tikros ekonominės veiklos rūšių <…> plėtrai“ ir ji negali „trikd[yti] prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui“. Taigi Austrijos Respublikos argumentas, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, konstatuodamas, kad pagalba turi tenkinti tik „viešąjį“, bet ne „bendrą“ interesą, negali būti pripažintas pagrįstu, nes, mano nuomone, ir, priešingai, nei Bendrasis Teismas konstatavo skundžiamame sprendime, iš tikrųjų nereikalaujama įvykdyti nė vieno iš šių dviejų kriterijų. 8. Bet kuriuo atveju, net jei toks SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkto vertinimas būtų klaidingas, šiuo požiūriu Hinklio kyšulio C elektrinės statyba tenkina „bendrą interesą“ (ir atitinkamai „viešąjį tikslą“), nes branduolinių elektrinių plėtra vis dar yra kertinis Euratomo sutarties tikslas, net jei pavienės valstybės narės, pavyzdžiui, Austrijos Respublika, prieštarauja branduolinės energijos koncepcijai. Pripažindamos Euratomo sutarties tikslus, visos valstybės narės aiškiai ir be išlygų iš esmės pripažino kitų valstybių narių teisę plėtoti branduolines elektrines jų pačių teritorijoje, jeigu jos pageidautų tai daryti. Aiškiai Sutartyje nurodytas šio pobūdžio tikslas paprastai gali būti laikomas bendro intereso tikslu, taikant valstybės pagalbos taisykles. 9. Bendrasis Teismas visiškai pagrįstai pripažino, kad Komisija turi daugybę įrodymų, kad rinkoje nebuvo noro ar netgi galimybių finansuoti Hinklio kyšulio C elektrinę be garantijų ar kitų rūšių pagalbos iš Jungtinės Karalystės. Šioje byloje nagrinėjamu atveju nesvarbu, kad kitų rūšių elektros energijos gamybos srityje rinkos nepakankamumo gali nebūti. Bendrasis Teismas nesuklydo, kai konstatavo, kad branduolinės energijos gamyba yra atitinkama ekonominė veikla pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą. 10. Kaip yra aišku iš SESV 107 straipsnio 2 ir 3 dalių, Komisijos užduotis valstybės pagalbos bylose yra tiesiog įvertinti, ar nagrinėjama valstybės priemonė gali būti laikoma neprieštaraujančia vidaus rinkai. Ši užduotis iš esmės yra išnagrinėti nagrinėjamos pagalbos suderinamumą su konkurencijos ir vidaus rinkos taisyklėmis, o ne su taisyklėmis, susijusiomis su aplinkos apsauga. Vis dėlto bet kokį sprendimą dėl to, ar konkrečiam projektui planavimo arba aplinkosaugos požiūriu turėtų būti suteiktas atitinkamas leidimas, iš esmės turi priimti atitinkamos valstybių narių valdžios institucijos, o ne Komisija, taikydama valstybės pagalbos taisykles. 11. Svarbiausias aspektas nagrinėjant bet kurios pagalbos suderinamumą su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalį yra tas, ar dėl tokios pagalbos yra vykdomos arba skatinamos investicijos į tam tikros ekonominės veiklos vystymą, kurio priešingu atveju nebūtų. Ex ante neturi būti daroma jokio skirtumo tarp investicinės pagalbos ir veiklos pagalbos. Tokio skirtumo nepatvirtina esamo paties SESV 107 straipsnio teksto analizė, o ir pats šis skirtumas reikštų pernelyg didelį supaprastinimą ir tai būtų tiesiog gudravimas naudojant dirbtinę apskaitos techniką. 12. Šioje byloje nagrinėjamos pagalbos priemonės apima ne vien statybos išlaidas per se, bet ir konkrečias išlaidas, susijusias su aprūpinimu branduoline energija, įskaitant panaudoto kuro tvarkymo išlaidas. Vis dėlto šios išlaidos yra investicinės išlaidos, kurios neišvengiamai turi būti patirtos siekiant, kad elektrinė veiktų. 13. Bendrasis Teismas šiomis aplinkybėmis visiškai pagrįstai atmetė ieškinį dėl Komisijos sprendimo patvirtinti nagrinėjamas pagalbos priemones, kurias Jungtinė Karalystė suteikė Hinklio kyšulio C elektrinės statybai.