Keywords

Summary



Keywords

1. Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Įsipareigojimų neįvykdymo įrodymas – Komisijai tenkanti įrodinėjimo pareiga

(EB 226 straipsnis)

2. Ieškinys dėl įsipareigojimų neįvykdymo – Ginčo dalykas – Nustatymas per ikiteisminę procedūrą

(EB 226 straipsnis)

3. Laisvas kapitalo judėjimas – Apribojimai – Nacionalinės teisės aktai, kuriais valstybei įtvirtinamos privilegijos valdant privatizuotas įmones

(EB 56 straipsnio 1 dalis ir EB 58 straipsnis)

Summary

1. Kadangi Komisija nepridėjo prie ieškinio viso ieškinyje dėl įsipareigojimų neįvykdymo nurodytų nacionalinės teisės aktų teksto, tačiau ieškinyje ir prie jo pridėtoje pagrįstoje nuomonėje keliose vietose pacitavo minėtų teisės aktų nuostatas, kuriomis grindė savo ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, ir paaiškino jų turinį, ir Teisingumo Teismas, gavęs atsakymą į savo aiškų prašymą, galėjo konstatuoti, kad Komisijos teiginiai dėl minėtų teisės aktų nuostatų yra teisingi, negalima pripažinti, kad Komisija rėmėsi tik prielaidomis, nepateikdama reikalingų įrodymų, leidžiančių Teisingumo Teismui įvertinti įsipareigojimų neįvykdymą, kuriuo kaltinama atitinkama valstybė narė. Todėl toks ieškinys yra priimtinas.

(žr. 20, 22–24 punktus)

2. Pagal EB 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl įsipareigojimų neįvykdymo dalykas nustatomas Komisijos pagrįstoje nuomonėje, todėl ieškinys turi būti grindžiamas tais pačiais motyvais ir pagrindais kaip ir ši nuomonė. Tačiau šis reikalavimas negali reikšti, kad kiekvienu atveju pagrįstos nuomonės rezoliucinėje dalyje nurodyti kaltinimai ir ieškinio reikalavimai turi visiškai sutapti, jeigu pagrįstoje nuomonėje apibrėžtas ginčo dalykas nebuvo išplėstas arba pakeistas. Tai, kad Komisija ieškinyje detalizavo kaltinimus, kuriuos bendresniais bruožais išdėstė oficialiame pranešime ir pagrįstoje nuomonėje, ir nurodė kitas valstybei narei priklausančias specialias teises privačioje bendrovėje, nepakeitė tariamo įsipareigojimų neįvykdymo dalyko ir todėl nepadarė jokios įtakos ginčo apimčiai.

(žr. 25–26, 29 punktus)

3. Pagal EB 56 straipsnį neįvykdo įsipareigojimų valstybė narė, kuri akcijas valdančioje bendrovėje, įsteigtoje susijungus kelioms vien valstybinio kapitalo įmonėms, savo ir kitų viešųjų subjektų naudai išlaiko specialiąsias teises, kurias suteikia valstybei priklausančios šios bendrovės privilegijuotosios akcijos ( golden shares ), t. y. specialiąsias teises, apimančias trečdalio visų vadovų rinkimus, nustatyto iš valdybos narių parenkamo vykdomojo komiteto narių skaičiaus rinkimus, bent vieno vadovo, išrinkto būti atsakingu konkrečiai už tam tikrus valdymo klausimus, paskyrimą, visuotinio susirinkimo sprendimų priėmimą toliau išvardytais klausimais:

– veiklos rezultatų paskirstymas,

– įstatų pakeitimas ir kapitalo didinimas,

– privilegijuotųjų teisių apribojimas ar panaikinimas,

– kapitalo didinimo sąlygų nustatymas,

– obligacijų ar kitų vertybinių popierių išleidimas ir vertybinių popierių, kuriems leidimą gali suteikti valdyba, vertės nustatymas, privilegijuotųjų teisių išleidžiant į akcijas konvertuojamas obligacijas apribojimas ar panaikinimas ir valdybos teisė nustatyti šios rūšies obligacijų išleidimo sąlygas,

– buveinės perkėlimas į bet kurią kitą vietą nacionalinėje teritorijoje,

– įsigijimų patvirtinimas, kai daugiau nei 10 % įstatinio kapitalo sudarančias paprastąsias akcijas įsigyja akcininkai, vykdantys veiklą, konkuruojančią su minėtos bendrovės kontroliuojamų bendrovių vykdoma veikla,

bei priėmimą sprendimų dėl šios bendrovės bendrųjų tikslų ir pagrindinių politikos principų patvirtinimo ir dalyvavimo bendrovių ar jų grupių kapitale, įsigijimų ir perleidimų politikos bendrųjų principų apibrėžimo tuo atveju, kai reikalaujamas išankstinis visuotinio susirinkimo leidimas.

Iš tikrųjų tai, kad šios privilegijuotosios akcijos priklauso valstybei ir dėl to šiai valstybei suteikiama galimybė daryti įtaką valdant bendrovę, kuri nėra pateisinama atsižvelgiant į valstybės turimos šios bendrovės kapitalo dalies dydį, gali atgrasyti kitų valstybių narių ūkio subjektus tiesiogiai investuoti į šią bendrovę, nes jie negalėtų dalyvauti valdant ir kontroliuojant šią bendrovę proporcingai jų turimo kapitalo dalių vertei.

Be to, turimos aptariamos specialiosios akcijos gali turėti atgrasantį poveikį portfelinėms investicijoms į bendrovę tiek, kiek tai, kad atitinkama valstybė gali atsisakyti patvirtinti svarbų atitinkamos bendrovės valdymo organų pateiktą jos interesus atitinkantį sprendimą, gali daryti poveikį šios bendrovės akcijų vertei, o dėl to ir investicijų į tokias akcijas patrauklumui.

Kalbant apie EB 58 straipsniu leidžiamus nukrypimus, visuomenės saugumo reikalavimai, ypač kaip leidimas nukrypti nuo pagrindinio laisvo kapitalo judėjimo principo, turi būti suprantami siaurai, t. y. taip, kad kiekviena valstybė narė be Europos Sąjungos institucijų kontrolės negali vienašališkai nustatyti jų apimties. Todėl visuomenės saugumu galima remtis, tik kai pagrindiniam visuomenės interesui kyla reali ir pakankamai didelė grėsmė.

Galiausiai, kalbant apie aptariamo apribojimo proporcingumą, netikrumas, atsirandantis dėl to, kad nei nacionaliniame įstatyme, nei atitinkamos bendrovės įstatuose nėra nustatyti kriterijai dėl aplinkybių, kuriomis būtų galima pasinaudoti minėtomis specialiosiomis teisėmis, sukelia didelę grėsmę laisvam kapitalo judėjimui, nes jis nacionalinėms valdžios institucijoms, kiek tai susiję su pasinaudojimu tokiomis teisėmis, suteikia tokią didelę diskreciją, kad ji negali būti laikoma proporcinga siekiamiems tikslams.

(žr. 6–7, 60–61, 72–78 punktus ir rezoliucinę dalį)