Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurencija – Sąjungos taisyklės – Pažeidimai – Inkriminavimas – Patronuojančioji bendrovė ir dukterinės bendrovės – Ekonominis vienetas – Vertinimo kriterijai – Patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos jai priklausančioms dukterinėms bendrovėms prezumpcija – Komisijos galimybė pagrįsti prezumpciją nurodant faktines aplinkybes, galinčias patvirtinti lemiamą įtaką – Pareigos nebuvimas

(EB 81 ir 82 straipsniai)

2. Konkurencija – Sąjungos taisyklės – Pažeidimai – Priskyrimas – Patronuojančioji bendrovė ir dukterinės bendrovės – Ekonominis vienetas – Vertinimo kriterijai – Patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos jai priklausančioms dukterinėms bendrovėms prezumpcija – Bendrovei, norinčiai paneigti šią prezumpciją, tenkanti įrodinėjimo pareiga

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 2 straipsnis)

3. Konkurencija – Sąjungos taisyklės – Pažeidimai – Priskyrimas – Patronuojančioji bendrovė ir dukterinės bendrovės – Ekonominis vienetas – Vertinimo kriterijai – Patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos jai priklausančioms dukterinėms bendrovėms prezumpcija – Dviejų patronuojančiųjų bendrovių bendrai valdoma dukterinė bendrovė – Vienos iš patronuojančiųjų bendrovių išnykimas vykstant administracinei procedūrai – Poveikio nebuvimas

(EB 81 ir 82 straipsniai)

4. Konkurencija – Sąjungos taisyklės – Pažeidimai – Priskyrimas – Patronuojančioji bendrovė ir dukterinės bendrovės – Ekonominis vienetas – Vertinimo kriterijai – Patronuojančiosios bendrovės lemiamos įtakos jai priklausančioms dukterinėms bendrovėms prezumpcija – Netiesioginis dukterinės bendroves valdymas – Grupė, apimanti didelį veikiančių bendrovių skaičių

(EB 81 ir 82 straipsniai)

5. Konkurencija – Sąjungos taisyklės – Pažeidimai – Priskyrimas – Patronuojančioji bendrovė ir dukterinės bendrovės – Ekonominis vienetas – Vertinimo kriterijai – Patronuojančiosios bendrovės vykdoma jos dukterinės bendrovės kontrolė – Ryšio su neteisėtu dukterinės bendrovės elgesiu reikalavimas – Nebuvimas

(EB 81 ir 82 straipsniai)

6. Konkurencija – Administracinė procedūra – Teisės į gynybą paisymas – Galimybė susipažinti su byla – Atsakymų į pranešimą apie kaltinimus pateikimas – Sąlygos – Ribos – Komisijos pranešimo dėl teisės susipažinti su byla reikšmingos nuostatos – Teisėtumas

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 2005/C 325/07 27 punktas)

7. Konkurencija – Administracinė procedūra – Teisės į gynybą paisymas – Galimybė susipažinti su byla – Apimtis – Sistemingas atsakymų į pranešimą apie kaltinimus nepateikimas – Teisės į gynybą pažeidimas – Nebuvimas

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 2005/C 325/07 8 ir 27 punktai)

8. Konkurencija – Administracinė procedūra – Teisės į gynybą paisymas – Galimybė susipažinti su byla – Atsakymas į pranešimą apie kaltinimus – Dokumentas, panaudotas kaip įrodymas – Pareiga sistemingai atskleisti visą šį dokumentą – Nebuvimas

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 2005/C 325/07 8 ir 27 punktai)

9. Konkurencija – Administracinė procedūra – Teisės į gynybą paisymas – Gynybai naudingi dokumentai – Tik Komisijos atliktas vertinimas – Nepriimtinumas – Šalių atsakymams į pranešimą apie kaltinimus netaikomas principas

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnio 2 dalis)

10. Konkurencija – Administracinė procedūra – Teisės į gynybą paisymas – Galimybė susipažinti su byla – Komisijos praktika – Rekomendacinis pobūdis

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnio 2 dalis; Komisijos reglamentas Nr. 773/2004; Komisijos pranešimo 2005/C 325/07 8 ir 27 punktai)

11. Ieškinys dėl panaikinimo – Teisėtumo kontrolė – Kriterijai – Atsižvelgimas tik į faktines ir teisines aplinkybes, buvusias priimant ginčijamą aktą

(SESV 263 straipsnis)

12. Konkurencija – Baudos – Sprendimas, kuriuo skiriamos baudos – Pareiga motyvuoti – Apimtis – Vertinimo veiksnių, leidusių Komisijai įvertinti pažeidimo sunkumą ir trukmę, nurodymas – Pakankamas nurodymas – Vėlesnis tikslesnės informacijos, papildančios jau pakankamą motyvavimą, pateikimas – Poveikio nebuvimas

(EB 81, 82 ir 253 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 ir 3 dalys; Komisijos pranešimas 98/C 9/03)

13. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Komisijos diskrecija – Teisminė kontrolė – Sąjungos teismo neribota jurisdikcija – Apimtis – Atsižvelgimas į nepakankamą įmonės bendradarbiavimą per administracinę procedūrą – Baudos padidinimas – Sąlyga

(EB 81 ir 82 straipsniai; SESV 261 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 17 17 straipsnis ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 2 ir 3 dalys, 23 straipsnio 1 dalis ir 31 straipsnis)

14. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo sunkumas – Sunkinančios aplinkybės – Pažeidimo organizatoriaus arba kurstytojo vaidmuo – Būtinas atskyrimas

(EB 81 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalis ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 98/C 9/03 2 punkto trečia pastraipa)

15. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo sunkumas – Sunkinančios aplinkybės – Kurstytojo vaidmuo – Sąvoka – Vienintele aplinkybe grindžiamas įrodymas – Leistinumas – Sąlyga

(EB 81 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalis ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 98/C 9/03 2 punktas)

16. Karteliai – Įmonių susitarimai – Pažeidimo įrodymas – Pažeidimą dariusios bendrovės darbuotojų parodymai – Priimtinumas – Įrodomoji galia – Laisvo įrodymų vertinimo principas

(EB 81 straipsnis; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 68–76 straipsniai)

17. Konkurencija – Administracinė procedūra – Apklausos – Tam tikrų asmenų apklausa – Komisijos diskrecija – Riba – Teisės į gynybą paisymas

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnio 2 dalis)

18. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo sunkumas – Sunkinančios aplinkybės – Pažeidimo organizatoriaus vaidmuo – Sąvoka – Nustatymo kriterijai

(EB 81 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalis ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 ir 3 dalys; Komisijos pranešimo 98/C 9/03 2 punktas)

19. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Komisijos diskrecija – Teisminė kontrolė – Sąjungos teismo neribota jurisdikcija – Atsižvelgimas į papildomą, pranešime apie kaltinimus ar sprendime nenurodytą, informaciją

(EB 81 ir 82 straipsniai; SESV 261 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnis)

20. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo sunkumas – Sunkinančios aplinkybės – Recidyvas – Panašūs tos pačios patronuojančiosios bendrovės dviejų dukterinių bendrovių vėliau padaryti pažeidimai – Ankstesniame sprendime pažeidimo neinkriminavimas patronuojančiajai bendrovei – Poveikio nebuvimas

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalis ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 ir 3 dalys; Komisijos pranešimo 98/C 9/03 2 punktas)

21. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo sunkumas – Sunkinančios aplinkybės – Recidyvas – Pagrindinės baudos padidinimo norma – Komisijos diskrecija

(EB 81 ir 82 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalis ir Tarybos reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 ir 3 dalys; Komisijos pranešimo 98/C 9/03 2 punktas)

22. Teismo procesas – Ieškinys – Formos reikalavimai – Pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka – Naujų pagrindų pateikimas vykstant procesui – Atsižvelgimas įgyvendinant neribotą jurisdikciją – Sąlygos

(Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas ir 48 straipsnio 2 dalis)

Summary

1. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 36–41 punktus)

2. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 42, 54, 60 punktus)

3. Konkurencijos srityje, kai dvi patronuojančiosios bendrovės bendrai turi 100 % savo dukterinės bendrovės akcijų, paprasčiausia aplinkybė, kad viena iš šių dviejų patronuojančiųjų bendrovių išnyko, neturi reikšmės klausimui dėl patronuojančiosios bendrovės faktinės lemiamos įtakos savo dukterinei bendrovei prezumpcijos, nes, siekiant nepakenkti tikslui persekioti už konkurencijos taisyklėms prieštaraujančius veiksmus ir taikant atgrasomąsias sankcijas, kad būtų užkirstas kelias jų pasikartojimui, įmonės neturi išvengti sankcijų paprasčiausiai remdamosi aplinkybe, kad, įvykdžius restruktūrizaciją, įmonę perdavus arba įvykus kitiems teisiniams ar organizaciniams pasikeitimams, pasikeitė jų tapatybė.

Be to, Komisija gali taikyti prezumpciją dėl patronuojančiosios bendrovės faktinės lemiamos įtakos savo dukterinei bendrovei, kai dviejų bendrovių situacija yra analogiška vienos bendrovės, kuri turi visas savo dukterinės bendrovės akcijas, situacijai.

(žr. 44 ir 45 punktus)

4. Konkurencijos teisės srityje tarpinių bendrovių tarp dukterinės bendrovės ir patronuojančiosios bendrovės egzistavimas nedaro įtakos galimybei taikyti prezumpciją, jog patronuojančioji bendrovė daro faktinę lemiamą įtaką savo dukterinei bendrovei, kurios 100 % akcijų ji turi. Be to, patronuojančioji bendrovė gali būti laikoma atsakinga už dukterinės bendrovės padarytą pažeidimą, net kai grupei priklauso daug veikiančių bendrovių.

(žr. 52 punktą)

5. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 61 punktą)

6. Vykstant procedūrai dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo, tik administracinio ginčo stadijos pradžioje pranešimu apie kaltinimus atitinkama įmonė informuojama apie visus esminius įrodymus, kuriais per šią procedūros stadiją remiasi Komisija. Todėl kitų kartelyje tariamai dalyvavusių įmonių atsakymai į pranešimą apie kaltinimus iš principo nėra bylos medžiagos dokumentas, su kuriuo šalys gali susipažinti. Tačiau jei norėdama įrodyti pažeidimą vykstant procedūrai dėl EB 81 straipsnio 1 dalies taikymo Komisija ketina pasiremti atsakymo į pranešimą apie kaltinimus ištrauka arba prie tokio atsakymo pridėtu dokumentu, kitoms šioje procedūroje dalyvaujančioms įmonėms turi būti sudaryta galimybė pareikšti savo nuomonę dėl tokio įrodymo. Tas pats pasakytina apie atvejį, kai Komisija remiasi tokiu dokumentu, kad įrodytų, jog viena iš įmonių vaidino kurstytojo ar organizatoriaus vaidmenį.

Pranešimo dėl teisės susipažinti su Komisijos dokumentais bylose pagal EB 81 ir EB 82 straipsnius, EEE susitarimo 53, 54 ir 57 straipsnius ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004 taisyklių 27 punkto nuostatos atitinka teismo praktiką, pagal kurią, nors paprastai nesuteikiama teisė susipažinti su kitų šalių atsakymais į pranešimą apie kaltinimus, šalis gali su jais susipažinti, jeigu tokie dokumentai gali būti laikomi naujais kaltę patvirtinančiais ar paneigiančiais įrodymais, susijusiais su pranešime apie kaltinimus suformuluotais kaltinimais tai šaliai.

(žr. 84 ir 85 punktus)

7. Konkurencijos teisės srityje kitų įmonių atsakymų į pranešimą apie kaltinimus sisteminio pateikimo nebuvimas nepažeidžia teisės į gynybą principo. Šis principas reiškia, jog Komisija per administracinę procedūrą turi atitinkamoms įmonėms atskleisti visas faktines aplinkybes ar dokumentus, kuriais ji remiasi, kad jos galėtų veiksmingai pareikšti nuomonę dėl faktinių aplinkybių realumo ir reikšmingumo, taip pat jos tvirtinimus grindžiančių dokumentų.

Komisijos atsisakymas perduoti dokumentus, gautus po pranešimo apie kaltinimus pateikimo, kaltę paneigiančio dokumento atveju yra neteisėtas tik tada, kai bendrovė įrodo, kad tam tikro dokumento neatskleidimas galėjo jos nenaudai paveikti procedūros eigą ir sprendimo turinį.

(žr. 86, 88 punktus)

8. Vykstant procedūrai dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo, dokumentas, gautas po pranešimo apie kaltinimus pateikimo, kurį Komisija naudoja kaip įrodymą savo sprendime, atitinkamoms įmonėms nebūtinai turi būti perduotas visas. Tam, kad leistų atitinkamai įmonei tinkamai išdėstyti savo poziciją dėl to įrodymo, Komisija turi jai perduoti tik reikšmingą to dokumento ištrauką su kontekstu, jei jo reikia, norint ją suprasti.

(žr. 87 punktą)

9. Vykstant procedūrai dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo, principas, pagal kurį Komisija, kuri praneša apie kaltinimus ir priima sprendimą dėl sankcijų, viena negali nustatyti dokumentų, naudingų atitinkamos įmonės, yra susijęs su Komisijos sudarytoje byloje esančiais dokumentais. Todėl šis principas negali būti taikomas kitų suinteresuotųjų šalių atsakymams į Komisijos joms pateiktus kaltinimus.

(žr. 89 punktą)

10. Vykstant procedūrai dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo, ankstesnė Komisijos praktika dėl visų atsakymų į pranešimą apie kaltinimus perdavimo jos nesaisto, nes jos sprendimų teisėtumas vertinamas remiantis jai privalomomis normomis, pavyzdžiui, Reglamentu Nr. 1/2003, Reglamentu Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos ir Pranešimu dėl teisės susipažinti su Komisijos dokumentais bylose pagal EB 81 ir EB 82 straipsnius, EEE susitarimo 53, 54 ir 57 straipsnius ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 139/2004 taisyklių, kaip juos aiškina Sąjungos teismas.

(žr. 90 punktą)

11. Žr. sprendimo tekstą

(žr. 104 punktą)

12. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 108–113, 258 ir 259 punktus)

13. Komisijos sprendimo, kuriuo skiriama bauda už Sąjungos konkurencijos taisyklių pažeidimą, teisėtumo kontrolę papildo neribota jurisdikcija, kuri Sąjungos teismui buvo suteikta pagal Reglamento Nr. 17 17 straipsnį, o šiuo metu – pagal Reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnį, kaip numatyta SESV 261 straipsnyje. Ši jurisdikcija, be sankcijos teisėtumo paprastos kontrolės, teismui suteikia teisę pakeisti Komisijos vertinimą savuoju, todėl ir panaikinti, sumažinti ar padidinti skirtą vienkartinę arba periodinę baudą. Taigi, Sutartyse nustatyta kontrolė reiškia, kad remiantis Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje įtvirtintais veiksmingos teisminės apsaugos principo reikalavimais Sąjungos teismas atlieka ir teisinę, ir faktinę kontrolę ir kad jis turi teisę vertinti įrodymus, panaikinti skundžiamą sprendimą ir pakeisti baudų dydį. Be to, reikia priminti, kad, kiek tai susiję su EB 81 straipsnio taikymu, jokioje Sąjungos teisės nuostatoje nereikalaujama, kad pranešimo apie kaltinimus adresatas ginčytų įvairias faktines ar teisines aplinkybes per administracinę procedūrą, nes priešingu atveju nebegalėtų to daryti vėliau per teismo procesą.

Todėl Bendrasis Teismas, pasinaudojęs neribota jurisdikcija, priimdamas sprendimą turi įvertinti, ar atitinkamoms įmonėms skirtos baudos dydis teisingai atspindi nagrinėjamo pažeidimo sunkumą.

Vis dėlto siekdama užtikrinti Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 2 ir 3 dalių veiksmingumą Komisija turi teisę įpareigoti įmonę pateikti visą būtiną informaciją apie aplinkybes, kurios jai gali būti žinomos, ir prireikus perduoti jai turimus su tuo susijusius dokumentus, laikydamasi vienos sąlygos – nereikalauti iš įmonės pateikti atsakymų, kuriais ji turėtų pripažinti pažeidimo egzistavimą, kurį turi įrodyti Komisija. Todėl įmonė, kuriai Komisija pagal Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio nuostatas adresuoja prašymą pateikti informaciją, privalo aktyviai bendradarbiauti, ir jai gali būti skirta šio reglamento 23 straipsnio 1 dalyje numatyta bauda, kuri gali siekti iki 1 % jos bendros apyvartos, jei ji tyčia ar dėl neatsargumo pateikia neteisingą arba iškraipytą informaciją. Remiantis tuo darytina išvada, kad naudodamasis savo neribota jurisdikcija Bendrasis Teismas gali prireikus atsižvelgti į įmonės nebendradarbiavimą ir padidinti už EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimą jai skirtos baudos dydį, jei ta įmonė nebuvo bausta už tą patį elgesį specialia Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 1 dalies nuostatomis grindžiama bauda.

Taip, pavyzdžiui, galėtų būti tada, kai, Komisijai pateikus tokį prašymą, ieškovė per administracinę procedūra tyčia ar dėl neatsargumo nepateikia esminės informacijos, reikalingos nustatyti baudos dydžiui, kurią ji turėjo ar galėjo turėti tuo metu, kai buvo priimamas ginčijamas sprendimas. Nors įgyvendinančiam neribotą jurisdikciją Bendrajam Teismui niekas netrukdo atsižvelgti į tokią informaciją, įmonė, kuri ją nurodo tik teismo procese ir taip daro žalą administracinės procedūros tikslui ir tinkamai eigai, rizikuoja, kad į tokią aplinkybę Bendrasis Teismas atsižvelgs nustatydamas tinkamą baudos dydį.

(žr. 116–119 punktus)

14. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 140 punktą)

15. Reikia pažymėti, jog tam, kad įmonė būtų vertinama kaip pažeidimo kurstytoja, ji turi versti ar skatinti kitas įmones sudaryti kartelį arba prie jo prisijungti. Tačiau nepakanka vien būti vienu iš kartelio įkūrėjų. Taip turi būti vertinama tik įmonė, kuri atitinkamu atveju ėmėsi iniciatyvos, pavyzdžiui, paskatindama kitą įmonę manyti, kad slaptas susitarimas yra naudingas, arba bandydama ją įtikinti prie jo prisijungti. Tačiau Sąjungos teismas nereikalauja, kad Komisija turėtų įrodymų, susijusių su kartelio sudarymu ar detalių koncepcija.

Kurstytojo vaidmuo yra susijęs su kartelio sudarymu arba išplėtimu, o tai reiškia, kad gali būti kelios įmonės, vaidinusios kurstytojo vaidmenį tame pačiame kartelyje.

Iš principo niekas Komisijai nedraudžia remtis viena aplinkybe, kad įrodytų, jog įmonė vaidino kurstytojo vaidmenį kartelyje, su sąlyga, kad ta viena aplinkybe leistų užtikrintai įrodyti, jog įmonė vertė ar skatino kitas įmones sudaryti kartelį arba prie jo prisijungti.

(žr. 155 ir156 punktus)

16. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 160 ir 161 punktus)

17. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 170 ir 171 punktus)

18. Kad būtų pripažinta kartelio organizatore, įmonė turi turėti svarbią varomąją galią kartelyje arba būti konkrečiai atsakinga už jo veikimą. Ši aplinkybė turi būti vertinama bendrai atsižvelgiant į bylos aplinkybes. Ji, be kita ko, gali būti nustatyta atsižvelgiant į tai, kad įmonė savo konkrečiomis iniciatyvomis spontaniškai suteikdavo pagrindinį impulsą karteliui. Ji taip pat gali būti nustatyta iš įrodymų viseto, atskleidžiančio įmonės ryžtą užtikrinti kartelio stabilumą ir sėkmę.

Tas pats galioja ir tais atvejais, kai įmonė kartelio susitikimuose dalyvavo kitos šiuose susitikimuose nedalyvavusios įmonės vardu ir pranešė jai apie tai, kas tuose susitikimuose buvo nuspręsta. Tas pats pasakytina ir tada, kai paaiškėja, kad įmonė atliko pagrindinį vaidmenį konkrečiame kartelyje, pavyzdžiui, organizavo daugumą susirinkimų, rinko ir skleidė informaciją kartelio viduje ar dažniausiai pateikdavo pasiūlymus dėl jo veikimo.

Be to, aktyvi kartelyje sudarytų susitarimų laikymosi priežiūra yra reikšmingas įmonės organizatorės vaidmens įrodymas.

Tačiau tai, kad įmonė daro spaudimą ar net diktuoja, kaip turi elgtis kiti kartelio nariai, nėra būtina sąlyga, kad ji galėtų būti vertinama kaip kartelio organizatorė. Įmonės padėtis rinkoje ar jos turimi ištekliai taip pat nėra pažeidimo organizatorės vaidmens įrodymai, nors jie yra aplinkybių, į kurias atsižvelgiant turi būti vertinami šie įrodymai, dalis.

Komisija gali nuspręsti, jog keletas įmonių buvo kartelio organizatorės.

(žr. 198–202 punktus)

19. Įgyvendindamas jam SESV 261 straipsnyje ir Reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnyje pripažintą neribotą jurisdikciją Bendrasis Teismas, remdamasis, be kita ko, papildoma informacija, kuri nėra paminėta pranešime apie kaltinimus ar Komisijos sprendime, yra kompetentingas vertinti, ar baudos dydis tinkamas.

(žr. 220 punktą)

20. Kadangi Sąjungos konkurencijos teisėje pripažįstama, kad skirtingos tai pačiai grupei priklausančios bendrovės sudaro ekonominį vienetą, t. y. įmonę, kaip ji suprantama pagal EB 81 ir 82 straipsnius, jei tos bendrovės savarankiškai nenustato savo elgesio rinkoje, o tai reiškia, kad Komisija gali skirti baudą patronuojančiajai bendrovei už grupės bendrovių elgesį, Komisija gali pagrįstai manyti, kad pažeidimas yra pakartotinis, jei viena iš patronuojančiosios bendrovės dukterinių bendrovių padaro tos pačios rūšies pažeidimą, už kurį ji anksčiau nubaudė kitą dukterinę bendrovę.

Be to, kadangi Komisija gali, bet neprivalo priskirti atsakomybės už pažeidimą patronuojančiai bendrovei, vien tai, kad Komisija atsakomybės nepriskyrė patronuojančiajai bendrovei ankstesniame sprendime, nereiškia, jog vėliau priimtame sprendime jos vertinimas turi būti toks pat.

Todėl tuo atveju, kai tiek ankstesniame sprendime nurodyta dukterinė bendrovė, tiek naujo Komisijos sprendimo adresatė visiškai priklauso tai pačiai patronuojančiajai bendrovei, aplinkybė, kad ankstesniame sprendime Komisija nusprendė inkriminuoti pažeidimą pirmajai dukterinei bendrovei, o ne jos patronuojančiosioms bendrovėms, neturi reikšmės galimybei naujame sprendime taikyti su recidyvu susijusią teismo praktiką. Be to, tai, kad viena patronuojančioji bendrovė išnyko, negali turėti įtakos galimybei taikyti recidyvą įmonei, kuri toliau egzistuoja.

Galiausiai Komisija neturi pateikti informacijos, leidžiančios patvirtinti, kad ši patronuojančioji bendrovė iš tikrųjų darė lemiamą įtaką neteisėtam savo dukterinės bendrovės, kuriai buvo skirtas ankstesnis sprendimas, elgesiui, nes tuo metu, kai buvo padaryti pažeidimai, 100 % šios dukterinės bendrovės akcijų bendrai priklausė minėtoms dukterinėms bendrovėms.

(žr. 248, 250, 252, 253, 255, 263 punktus)

21. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 267 ir 268 punktus)

22. Iš Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punkto ir 48 straipsnio 2 dalies matyti, kad ieškinyje turi būti, be kita ko, pateikiama teisinių pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka ir kad vykstant procesui negalima pateikti naujų teisinių pagrindų, išskyrus tuos atvejus, kai jie grindžiami teisinėmis arba faktinėmis aplinkybėmis, kurios tapo žinomos vykstant procesui. Tačiau pagrindas, kuris papildo anksčiau tiesiogiai ar netiesiogiai ieškinyje nurodytą pagrindą ir yra glaudžiai su juo susijęs, turi būti pripažintas priimtinu.

Be to, įgyvendindamas savo neribotą jurisdikciją teismas naujus pagrindus ir argumentus gali priimti tik jei tenkinamos dvi sąlygos: jei jie yra reikšmingi priimant sprendimą ir jei jie nėra pagrįsti neteisėtumo pagrindu, kuris skiriasi nuo ieškinyje nurodytų neteisėtumo pagrindų.

(žr. 271 ir 272 punktus)