PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (PENKTOJI KOLEGIJA)

NUTARTIS

2004 m. gegužės 6 d.

Byla T-34/03

André Hecq

prieš

Europos Bendrijų Komisiją

„Viešoji tarnyba – Žalingas aktas – Teisė pareikšti ieškinį – Savo, o ne profesinės sąjungos vardu veikiantis pareigūnas – Nepriimtinumas“

Visas tekstas prancūzų kalba II - 0000

Dalykas: Ieškinys, kurio dalykas yra, pirma, prašymas panaikinti 2002 m. spalio 4 d. sprendimą, kuriuo buvo atmestas A. Hecq reikalavimas, pateiktas jo bei Tarptautinių ir Europos pareigūnų profesinės sąjungos pirmininko vardu, dėl kelių sprendimų, susijusių su atstovavimu personalui bei Komisijos suteiktais ištekliais ir, antra, prašymas atlyginti žalą, kurią dėl Komisijos veiksmų jis tariamai patyrė.

Sprendimas: Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną. Ieškovas padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

1. Pareigūnai – Ieškinys – Išankstinis administracinis skundas – Dalyko ir pagrindo tapatumas – Skunde nenurodyti, tačiau glaudžiai su juo susiję pagrindai bei argumentai – Priimtinumas

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)

2. Pareigūnai – Ieškinys – Teisė pareikšti ieškinį – Savo vardu veikiančio pareigūno ieškinys dėl sprendimo atsisakyti institucijos su profesinėmis organizacijomis sudarytos sutarties, reglamentuojančios tik kolektyvinius darbo santykius – Nepriimtinumas

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)

3. Pareigūnai – Ieškinys – Ieškinys, kuriuo, nesant žalingo akto, ginčijamas visuotinai taikomas teisės aktas – Nepriimtinumas

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)

4. Pareigūnai – Ieškinys – Prašymas atlyginti žalą, susijęs su prašymu panaikinti – Prašymo panaikinti nepriimtinumas, dėl kurio prašymas atlyginti žalą tampa nepriimtinas

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)

1. Ikiteismine procedūra siekiama pareigūnams arba tarnautojams bei administracijai leisti taikiai susitarti dėl tarp jų kilusių prieštaravimų. Kad tokia procedūra pasiektų savo tikslą reikia, jog Paskyrimų tarnyba galėtų pakankamai tiksliai susipažinti su suinteresuotųjų asmenų pareikštais prieštaravimais dėl ginčijamo sprendimo. Be to, pareigūnų ieškinyje Bendrijos teisėjui pateiktų reikalavimų dalykas turi būti toks pats, kaip ir nurodytas skunde, o prieštaravimai – paremti tuo pačiu pagrindu kaip ir skunde nurodytieji. Šie prieštaravimai teisme gali būti išplečiami pateikiant nebūtinai skunde nurodytus, tačiau glaudžiai su juo susijusius pagrindus bei argumentus. Galiausiai, kadangi ikiteisminė procedūra yra neformalaus pobūdžio, ir siekiant, kad suinteresuotieji asmenys paprastai šioje stadijoje galėtų veikti be advokato pagalbos, administracija neturi aiškinti skundų siaurinamąja prasme, o atvirkščiai – turi juos išnagrinėti atvirumo dvasia.

(žr. 21 punktą)

Nuoroda: 1989 m. kovo 14 d. Teisingumo Teismo sprendimas Del Amo Martinez prieš Parlamentą, 133/88, Rink. p. 689, 9‑11 punktai; 2002 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Nevin prieš Komisiją, T‑127/00, Rink. VT p. I‑A‑149 ir II‑781, 28 punktas.

2. Institucijos ir profesinių organizacijų sudarytas pamatinis susitarimas dėl jų santykių apibrėžimo yra visuotinai taikomas aktas, kuriuo siekiama reglamentuoti suinteresuotos institucijos ir profesinių organizacijų kolektyvinius darbo santykius. Juo atskirai kiekvienam pareigūnui nesukuriamos nei pareigos, nei teisės bei nereglamentuojami individualūs darbdavio ir pareigūno darbo santykiai, tačiau platesnėje srityje reglamentuojami institucijos ir profesinių organizacijų santykiai. Tokio susitarimo atsisakymu nesukuriama privalomų teisinių pasekmių, kurios tiesiogiai ir konkrečiai paliestų pareigūno, profesinės organizacijos nario, interesus, aiškiai pakeisdamos jo, kaip pareigūno, teisinę padėtį ir dėl kurių jis tuo remdamasis galėtų pareikšti ieškinį.

(žr. 33–35 punktus)

Nuoroda: 1994 m. liepos 15 d. Teisingumo Teismo sprendimas Browet ir kt. prieš Komisiją, T-576/93 – T‑582/93, Rink. p. II‑677, 44 punktas.

3. Pagal apskundimo sistemą, nustatytą Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniuose, pareigūnas gali ginčyti tik konkrečiai jam žalingą aktą ir tik šioje srityje jis gali remtis pagrindu dėl neteisėtumo, nurodydamas visuotinai taikomo teisės akto netaikomumą.

(žr. 39 ir 57 punktus)

Nuoroda: 1981 m. liepos 16 d. Teisingumo Teismo sprendimas Bowden ir kt. prieš Komisiją, 153/79, Rink. p. 2111, 13 punktas; 1994 m. birželio 22 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Rijnoudt ir Hocken prieš Komisiją, T‑97/92 ir T-111/92, Rink. VT p. I‑A‑159 ir II‑511, 41 punktas.

4. Kai ieškovas pareiškia ieškinį, kuriuo tuo pat metu prašoma panaikinti institucijos aktą ir atlyginti juo padarytą žalą, šie prašymai yra taip vienas su kitu susiję, kad dėl prašymo panaikinti nepriimtinumo prašymas atlyginti žalą taip pat tampa nepriimtinas.

(žr. 64 punktą)

Nuoroda: 1992 m. birželio 24 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas H. S. prieš Tarybą, T-11/90, Rink. p. II-1869, 25 punktas; 2000 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Verheydenprieš Komisiją, T‑213/99, Rink. VT p. I‑A-297 ir II‑1355, 35 punktas.