Reikalavimo pasirašyti ranka, kaip tai suprantama pagal Bendrojo Teismo Procedūros reglamento 43 straipsnio 1 dalį, tikslas – siekiant teisinio saugumo užtikrinti ieškinio autentiškumą ir išvengti pavojaus, kad jis iš tiesų nebūtų parengtas tam neįgalioto asmens. Todėl šį reikalavimą reikia laikyti esmine formos taisykle, kurios būtina griežtai laikytis, t. y. jos nesilaikymas lemia ieškinio nepriimtinumą. Vis dėlto ieškinys turi būti pripažintas priimtinu, kai pareiškimas, ant kurio nėra originalaus atstovaujančio advokato parašo, pridėtas prie aiškinamojo laiško, kuriame yra originalus to paties atstovaujančiojo advokato ranka darytas parašas, sutampantis taip pat su parašu, esančiu faksu pateikto ieškinio aiškinamajame laiške. Tokiomis aplinkybėmis nekyla jokios abejonės dėl ieškinio, kuris pateiktas kaip originalas, autoriaus tapatybės. Be to, laiškas arba dokumentų sąrašas, pasirašytas ieškovės atstovo, ir nepasirašytas raštas turi būti laikomi tinkamai vienu pasirašytu procesiniu dokumentu, jeigu jie siunčiami viena ir ta pačia pašto siunta.

Vieno pažeidimo sąvoka apima būtent tokią situaciją, kai kelios įmonės dalyvavo darant pažeidimą, kurį sudaro tęstinis elgesys siekiant vieno ekonominio tikslo – iškreipti konkurenciją, taip pat atskiri pažeidimai, kuriuos tarpusavyje sieja tas pats tikslas ir tie patys subjektai. Šio aiškinimo negalima ginčyti motyvuojant tuo, kad viena ar kelios šių veiksmų daugeto ar tęstinio elgesio sudedamosios dalys galėtų būti pripažintos atskiru EB 81 straipsnio pažeidimu. Be to, vieno pažeidimo sąvoka gali būti susijusi su teisiniu antikonkurencinių veiksmų, t. y. susitarimų, suderintų veiksmų ir įmonių asociacijų sprendimų, kvalifikavimu.

Konkrečiai kalbant apie teisės į gynybą paisymą, kai galutiniame sprendime pažeidimo trukmė sumažinama palyginti su pranešime apie kaltinimus nurodyta trukme atsižvelgus į turimiems įrodymams suteiktą įrodomąją vertę, šis ribojimas nėra papildomas kaltinimas ir juo visiškai nepažeidžiami įmonės, kuriai skirtas šis sprendimas, interesai. Atvirkščiai, toks sumažinimas jai yra palankus. Tai reiškia, kad Komisija iš dalies ir priimtinu būdu atsisako kaltinimo šios įmonės naudai. Be to, kadangi ji turėjo progą pateikti pastabas dėl pranešimo apie kaltinimus, įskaitant ir dėl įrodymų, susijusių su pažeidimo trukme, jos teisė į gynybą negali būti laikoma pažeista.

Per administracinę procedūrą dėl konkurencijos taisyklių taikymo teisė į gynybą pažeidžiama, kai egzistuoja galimybė, jog dėl Komisijos padaryto pažeidimo jos vykdytos administracinės procedūros rezultatas galėjo būti kitoks. Įmonė ieškovė įrodo, kad toks pažeidimas padarytas, jei pateikia pakankamai įrodymų ne dėl to, kad Komisijos sprendimo turinys būtų buvęs kitoks, o dėl to, kad ji būtų galėjusi geriau apsiginti, jei nebūtų buvę procedūros pažeidimo, pavyzdžiui, dėl to, jog gynybai ji būtų galėjusi panaudoti dokumentus, su kuriais per administracinę procedūrą jai nebuvo leista susipažinti.

Kiek tai konkrečiai susiję su teise susipažinti su bylos medžiaga, pakanka jog įmonė įrodytų, kad galėjo tą dokumentą panaudoti gindamasi. Ši įmonė neprivalo įrodinėti, jog tas pažeidimas lėmė jai nepalankią procedūros eigą ir nepalankų Komisijos sprendimo turinį; ji turi įrodyti tik tai, kad tas pažeidimas galėjo turėti poveikio procedūros eigai ir Komisijos sprendimo turiniui. Dokumentų neatskleidimo atveju atitinkama įmonė neprivalo pateikti įrodymo, kad administracinės procedūros rezultatas būtų buvęs kitoks, jei tie dokumentai būtų buvę atskleisti; pakanka, kad ji įrodytų nors menkiausią tikimybę, kad per administracinę procedūrą neatskleisti dokumentai galėjo būti naudingi jos gynybai.

Kadangi konkrečiu atveju ieškovė galėjo, pirma, susipažinti su dokumentais, susijusiais su kontaktais, tačiau juose nerado nė menkiausio jos kaltę paneigiančio įrodymo nei per administracinę procedūrą, nei bylą nagrinėjant teisme, o be to, antra, per administracinę procedūrą atsisakė pareikšti poziciją dėl paskesnių kontaktų ir, trečia, taip pat per bylos nagrinėjimą teisme ji nepaaiškino ir nepagrindė, kaip aiškus tų dokumentų nepaminėjimas pranešime apie kaltinimus galėjo padaryti neigiamos įtakos jos gynybos veiksmingumui per administracinę procedūrą ir kaip ji būtų galėjusi veiksmingiau gintis, jei būtų buvusi aiškiai informuota, kad Komisija ketina ginčijamame sprendime panaudoti šiuos dokumentus kaip kaltę patvirtinančius įrodymus, ši ieškovė negalėjo įrodyti, kad aplinkybė, jog pranešime apie kaltinimus ji nebuvo informuota apie Komisijos ketinimą pasinaudoti aptariamais dokumentais kaip kaltę patvirtinančiais įrodymais, galėjo turėti įtakos jos gynybos veiksmingumui, taigi ir išvadai, kurią Komisija padarė ginčijamame sprendime.

(žr. 119, 120, 137, 141 punktus)