ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 429/15

2015 m. spalio 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Hammar Nordic Plugg/Komisija

(Byla T-253/12) (1)

((Valstybės pagalba - Žemės sklypų ir gamyklos pardavimas ir nuoma - Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka ir kuriuo nurodoma ją susigrąžinti - Konkurso procedūros nebuvimas - Rinkos kainos nustatymas - Privataus investuotojo kriterijus - Poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai))

(2015/C 429/19)

Proceso kalba: švedų

Šalys

Ieškovė: Hammar Nordic Plugg AB (Trolhetanas, Švedija), atstovaujama advokatų I. Otken Eriksson ir U. Öberg

Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama D. Grespan ir P.-J. Loewenthal, padedamų advokatės L. Sandberg-Morch

Dalykas

Prašymas panaikinti 2012 m. vasario 8 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 ir ex CP 194/09), kurią Švedija suteikė „Hammar Nordic Plugg AB“ (OL L 150, p. 78).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.

2. Hammar Nordic Plugg AB padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 258, 2012 8 25.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 164/16

2013 m. balandžio 25 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Chen prieš VRDT — AM Denmark (Valymo įtaisas)

(Byla T-55/12) (1)

(Bendrijos dizainas - Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra - Registruotas Bendrijos dizainas, vaizduojantis valymo įtaisą - Erdvinis Bendrijos prekių ženklas, vaizduojantis valymo įtaisą, turintį purškiklį ir kempinę - Registracijos pripažinimas negaliojančia)

2013/C 164/29

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovas: Su-Shan Chen (Sanchong, Taivanas), atstovaujamas advokato C. Onken

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

Kita procedūros VRDT apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: AM Denmark A/S (Kokkedal, Danija), atstovaujama advokato C. Type Jardorf

Dalykas

Ieškinys, pareikštas dėl 2011 m. spalio 26 d. VRDT trečiosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 2179/2010-3), susijusio su registracijos pripažino negaliojančia procedūra tarp AM Denmark A/S ir Su-Shan Chen.

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.

2. Priteisti iš Su-Shan Chen bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 133, 2012 5 5.
2.

Panaikinti šiuos aktus, kiek jie susiję su IRISL Maritime Training Institute, Kheibar Co., Kish Shipping Line Manning Co. ir IRISL Multimodal Transport Co.: — 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimą 2011/783/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui; — 2011 m. gruodžio 1 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1245/2011, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 dėl ribojamųjų priemonių Iranui; — Reglamentą Nr. 267/2012.
1.

Panaikinti 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimo C (2010) 4387 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38344 – Įtempiamoji armatūra), iš dalies pakeisto 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimu C (2010) 6676 final ir 2011 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimu C (2011) 2269 final, 1 straipsnio 17 punktą tiek, kiek Komisija nustatė, kad nuo 1997 m. kovo 4 d. iki 2000 m. spalio 9 d. Trafilerie Meridionali SpA, anksčiau – Emme Holding SpA, dalyvavo darant nagrinėjamą visą Europą apimantį pažeidimą, ir nusprendė, kad nuo 1997 m. kovo 4 d. iki 2000 m. vasario 28 d. bendrovė dalyvavo darant pažeidimą dėl vijų, sudarytų iš trijų vielų, bei konstatavo, kad nuo 2001 m. rugpjūčio 30 d. iki 2002 m. birželio 10 d. bendrovė vykdė antikonkurencinius veiksmus.
2.

Ecka Granulate GmbH & Co. KG ir non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
1.

2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1355/2008, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto importuojamiems tam tikriems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės paruoštiems arba konservuotiems citrusiniams vaisiams (mandarinams ir kt.), galutinis surinkimas, panaikinamas tiek, kiek jis susijęs su Zhejiang Xinshiji Foods Co. Ltd. ir Hubei Xinshiji Foods Co. Ltd.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 156/31

2013 m. balandžio 12 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Sociedade Portuguesa de Autores prieš Komisiją

(Byla T-417/08) (1)

(Konkurencija - Karteliai - Autorių teisės, susijusios su viešu muzikos kūrinių atlikimu perduodant internetu, palydovais ir kabeliais - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Geografinės rinkos pasidalijimas - Dvišaliai nacionalinių kolektyvinio teisių administravimo organizacijų susitarimai - Suderinti veiksmai, kuriais nepaliekama galimybės išduoti įvairaus repertuaro ir daugelyje teritorijų galiojančias licencijas - Įrodymai - Nekaltumo prezumpcija)

2013/C 156/53

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Sociedade Portuguesa de Autores (Lisabona, Portugalija), atstovaujama advokato M. Favart

Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama F. Castillo de la Torre ir A. Biolan

Ieškovės pusėje į bylą įstojusios šalys: International Confederation of Societies of Authors and Composers (CISAC) (Neji prie Senos, Prancūzija), atstovaujama advokatų J.-F. Bellis ir K. Van Hove, ir European Broadcasting Union (EBU) (Grand-Saconnex, Šveicarija), atstovaujama advokato D. Waelbroeck ir solisitoriaus D. Slater

Dalykas

Prašymas iš dalies panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimą C(2008) 3435 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/C2/38.698–CISAC).

Rezoliucinė dalis

1. Panaikinti 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimo C(2008) 3435 galutinis dėl [EB] 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/C2/38.698–CISAC) 3 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su Sociedade Portuguesa de Autores.

2. Atmesti likusią ieškinio dalį.

3. Europos Komisija padengia bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 313, 2008 12 6.
2.

Atmesti Hoo Hing Holdings Ltd reikalavimus iš dalies panaikinti ir pakeisti 2008 m. gegužės 7 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 889/2007-1), susijusį su registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra tarp Hoo Hing Holdings Ltd ir Tresplain Investments Ltd.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 44/42

2008 m. gruodžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje General Química prieš Komisiją

(Byla T-85/06) (1)

(Konkurencija - Karteliai - Kaučiuko apdirbimui naudojamų cheminių medžiagų sektorius - Sprendimas, kuriame pripažįstamas EB 81 straipsnio pažeidimas - Pasikeitimas konfidencialia informacija ir kainų nustatymas - Priskyrimas patronuojančiai bendrovei - Solidarioji atsakomybė - Baudos - Pranešimas apie bendradarbiavimą)

(2009/C 44/72)

Proceso kalba: ispanų

Šalys

Ieškovės: General Química, SA (Alava, Ispanija); Repsol Química, SA (Madridas, Ispanija) ir Repsol YPF, SA (Madridas), atstovaujamos advokatų J.M. Jiménez Laiglesia Oñate ir J. Jiménez Laiglesia Oñate

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija, iš pradžių atstovaujama F. Castillo de la Torre ir F. Amato, vėliau — F. Castillo de la Torre

Dalykas

Prašymas iš dalies panaikinti 2005 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimą 2006/902/EB dėl (EB) 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros Flexsys NV, Bayer AG, Crompton Manufacturing Co. Inc. (buvusi Uniroyal Chemical Co. Inc.), Crompton Europe Ltd, Chemtura Corp. (buvusi Crompton Corp.), General Química, SA, Repsol Química, SA ir Repsol YPF, SA atžvilgiu (byloje COMP/F/38.443 — Cheminės medžiagos kaučiuko pramonei) ir, papildomai, sumažinti ieškovėms skirtą baudą.

Sprendimo rezoliucinė dalis

1. Ieškinį atmesti.

2. General Química, SA, Repsol Química, SA et Repsol YPF, SA padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 131, 2006 6 3.
1.

Ieškinio pirmasis pagrindas grindžiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 806/2014 (6), Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/81 (7) ir SESV pažeidimu dėl to, kad ieškovė buvo įpareigota sumokėti įnašus į Bendrą pertvarkymo fondą; — atsakovė nepagrįstai įpareigojo ieškovę sumokėti įnašus, nes Reglamente Nr. 806/2014 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/59/ES (8) nenumatyta pertvarkomų įstaigų pareiga mokėti įnašus; — įstatymų leidėjas neturėjo grįsti pareigos mokėti įnašus pagal SESV 114 straipsnį, nes trūksta ryšio su vidaus rinka. Sąjungos mastu suderinta įnašų mokėjimo sistema nepalengvina naudojimosi pagrindinėmis laisvėmis ir nepašalina reikšmingų konkurencijos iškraipymų iš rinkos pasitraukusių įstaigų atžvilgiu; — ieškovė teigia, kad atsakovė nepagrįstai įpareigojo ją sumokėti įnašus, nes įstaigai nekyla jokios rizikos, ji nepertvarkoma pagal Reglamentą Nr. 806/2014, be to, įstaiga neturi jokios reikšmės finansinės sistemos stabilumui; — Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) 2015/63 (9) prieštarauja SESV114 straipsniui ir Direktyvos 2014/59/ES 103 straipsnio 7 daliai, esminėms teisės nuostatoms apskaičiuojant įnašus (SESV 290 straipsnio 1 dalies antras sakinys).
2.

Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnyje numatytos pareigos suteikti pagalbą ir rūpestingumo pareigos pažeidimu. Ieškovė teigia, kad kai pareigūnų teisės į pensiją iš nacionalinės sistemos perkeliamos į ES pensijų fondą, pareigūnai paprastai iš Komisijos gauna lentelę, kurioje nurodoma, ar jie turi teisę į nesumažintų įmokų į pradinę nacionalinę sistemą, kurios nebuvo įtrauktos į ES pensijų sistemą, aktuarinio ekvivalento kompensaciją. Be to, kompensavimas paprastai vyksta be jokių konkrečių apribojimų ar veiksmų. Tačiau, pasak ieškovės, ji negavo nei šios lentelės, nei jokios kompensacijos
—

visiškai įvykdyti 2019 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-462/17 dėl pagrindinės sumos, palūkanų ir kitų išlaidų, bei visiškai atlyginti žalą, kurią ji patyrė ir dar patirs dėl to, kad buvo priimtas ir įgyvendintas šis ginčijamas sprendimas, nes EAA jai turi sumokėti: — sumą, atitinkančią priteistą kompensacinę išmoką už įspėjimo apie atleidimą iš darbo laikotarpį, bei persikraustymo išlaidų kompensaciją, sumažintą 2 950 EUR, tuo atveju, jei ji dar nesumokėta, kartu su palūkanomis nuo 2016 m. rugsėjo 22 d.; — 20 000 EUR dydžio fiksuotą patirtos žalos atlyginimą dėl to, kad jos asmens duomenys buvo atskleisti tretiesiems asmenims ir kad buvo pažeistos konfidencialumo taisyklės, kiek tai visų pirma susiję su dabartiniu ieškovės darbdaviu; — 20 000 EUR dydžio fiksuotą patirtos žalos atlyginimą dėl to, kad buvo atsisakyta pateikti susirašinėjimą su jos advokatu, vykusį prieš ir po Bendrojo Teismo sprendimo paskelbimo;
Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeistas prašymo išduoti leidimą pateikti rinkai (toliau – LPR) teikėjų lygybės principas, institucijų nuomonių nuoseklumo principas ir Reglamento Nr. 726/2004 ( 1 ) 56 straipsnio 2 dalies nuostatos. Ieškovė priduria, kad mokslinė patariamoji grupė „Scientific Advisory Group on Psychiatry“ panaikinta neteisėtai, apskritai todėl, kad dėl jos panaikinimo prašymo išduoti LPR teikėjams neužtikrinama, kad tokioje specifinėje gydymo srityje kaip psichiatrija pateikiamos nuomonės bus nuoseklios, be to, tai gali lemti prašymo išduoti LPR teikėjų vertinimo nenuoseklumą ir nevienodumą per Reglamento Nr. 726/2004 9 straipsnyje numatytą pakartotinio nagrinėjimo procedūrą, kurią prašymo išduoti LPR teikėjas gali prašyti surengti, jei per pirminę procedūrą buvo gauta nepalanki Žmonėms skirtų vaistų komiteto (toliau – CHMP) nuomonė.
4.

Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisinio tikrumo principo pažeidimu, motyvuojant tuo, kad ginčijamo reglamento nuostatų tekstas yra nenuoseklus, nes, pirma, jame nurodyta sąvoka „preparatai“, nors ši sąvoka niekaip neapibrėžta, antra, tam tikros HAD medžiagos, atrodo, kartu yra ir draudžiamos, ir leidžiamos, tačiau kontroliuojamos, ir galiausiai Standing Committee on Plants, Animals, Food and Feed (Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis komitetas) turėjo patikslinti tekstą.
2.

Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies pažeidimu: — ieškovas tvirtina, kad VII priedo 4 straipsnio 1 dalyje vartojamas žodžių junginys „darbas kitai valstybei“ turėtų būti aiškinamas kaip apimantis visas darbo kitai valstybei nulemtas aplinkybes, ir neturėtų apsiriboti tik darbu atitinkamos valstybės oficialiai atstovybei; jis taip pat pažymi, kad paskyrimų tarnybos pasirinktas siauras vertinimas nėra pagrįstas nei teisės aktais, nei jurisprudencija, — ieškovas, be kita ko, nurodo, kad KSSiP laikytina centrine valstybės įstaiga, todėl ieškovo darbas per visą jo delegavimo KSSiP laikotarpį laikytinas darbu Lenkijos valstybei, — ieškovas taip pat tvirtina, kad jo atliktas darbas (1) buvo antraeilis ieškovo ir KSSiP teisinių santykių atžvilgiu, — be to, ieškovas teigia, kad referenciniu laikotarpiu jo pagrindinis darbas buvo KSSiP Lenkijoje.
3.

SESV 296 straipsnyje įtvirtintos pareigos motyvuoti pažeidimas, nes Komisija nemotyvavo, kodėl teisė į kompensaciją yra abejotina, ir nenustatė, kokio dydžio yra Vattenfall gauta per didelė kompensacija, be to, sprendimas yra prieštaringas.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija klaidingai nusprendė, jog Femern A/S suteiktas finansavimas yra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Šį ieškinio pagrindą sudaro keturios dalys. Pirma, ieškovė teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai ginčijamo sprendimo 190–194 dalyse teigė, kad Femern A/S veikla nėra viešosios valdžios prerogatyvų vykdymas. Šiuo klausimu ieškovė tvirtina: — kad metodas, kurį Komisija taikė 190–194 dalyse, siekdama įvertinti, ar Femern A/S veikla yra viešosios valdžios prerogatyvų vykdymas, prieštarauja SESV 107 straipsnio 1 daliai, — kad vertindama, ar Femern A/S veikla yra viešosios valdžios prerogatyvų vykdymas ir dėl šios priežasties nepatenka į valstybės pagalbą ir konkurenciją reglamentuojančių ES taisyklių taikymo sritį, Komisija padarė teisės klaidą, nes teikė reikšmės tam, ar yra privačių ūkio subjektų, kurių veikla gali būti laikoma alternatyvia Femern A/S veiklai ir kurie laiko save Femern A/S konkurentais, — kad Komisija padarė teisės klaidą, kai konkrečiai tvirtino, kad Femern A/S, susijusi su pakrantes sujungiančios jungties planavimu, statyba ir eksploatavimu, nėra viešosios valdžios prerogatyvų vykdymas. Antra, ieškovė tvirtina, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai ginčijamo sprendimo 193 dalyje teigė, kad Femern A/S teikia transporto paslaugas rinkoje, konkuruodama su kitais ūkio subjektais. Trečia, ieškovė teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai ginčijamo sprendimo 192–194 ir 196 dalyse konstatavo, kad Femern A/S yra „ūkio subjektas“, veikiantis pagal „ekonominę logiką“ ir „komerciniais tikslais eksploatuojantis“ fiksuotą jungtį. Ketvirta, ieškovė tvirtina, kad Komisija padarė teisės klaidą, kai ginčijamo sprendimo 233–240 dalyse konstatavo, kad Femern A/S suteiktas finansavimas gali iškraipyti konkurenciją ir daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
5.

Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad net ir padarius prielaidą, jog aptariamos su KUB susijusios priemonės prima facie yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ginčijamame sprendime buvo padaryta klaidinga išvada, kad nėra jokio pagrindimo, kuris galėtų būti taikomas siekiant apginti aptariamų priemonių atitiktį ES valstybės pagalbos taisyklėms. Be to, ginčijamas sprendimas yra neracionalus ir nenuoseklus, nes Komisija pagrįstai pripažino, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 9 skyrius yra pateisinamas tais atvejais, kai vienintelė priežastis taikyti KUB mokestį, esant priešingai situacijai nei Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 5 skyriuje, būtų „su JK susijusio kapitalo“ kriterijus, atsižvelgiant į tai, kad šį kriterijų taikyti praktikoje gali būti pernelyg sudėtinga, tačiau kartu, nepateikdama tinkamų motyvų, Komisija tvirtina, kad minėtas 9 skyrius niekuomet nėra pateisinamas tais atvejais, kai dėl vadovaujančių asmenų funkcijų kriterijaus būtų taikomas KUB mokestis pagal minėtą 5 skyrių. Faktiškai taikyti vadovaujančių asmenų funkcijų kriterijų praktikoje yra pernelyg sudėtinga, todėl Komisija turėjo konstatuoti, kad Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. Apmokestinimo įstatymas (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 9 skyrius yra pateisinamas ir šio kriterijaus kontekste, taigi, kad nėra valstybės pagalbos.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad atsakovė neįrodė, jog grupių finansavimo išimtis yra pranašumas. Ieškovės teigia, kad atsakovė neįrodė, jog pranašumas gaunamas kaskart pasinaudojus grupių finansavimo išimtimi. Be to, kiekviena ieškovė nurodo, kad pasirinko pasinaudoti grupių finansavimo išimtimi neatsižvelgdama į tai, kad mokėtinas mokestis būtų galėjęs būti mažesnis, jei ji būtų atlikusi analizę taikydama „vadovaujančių asmenų funkcijų“ kriterijų, numatytą Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [2010 m. įstatymas dėl apmokestinimo (tarptautinės ir kitos nuostatos)] 9A dalies 5 skyriaus 371EB straipsnyje.
—

pripažinti, kad atsakovės prašymas, nurodytas 2018 m. balandžio 16 d. debeto avizoje Nr. 3241804913, kad ieškovė grąžintų dalį pagalbos, gautos už ENHSA (European Network of Heads of Schools of Architecture) veiklą, nepagrįstas dėl 77 169,78 EUR ir kad ši suma yra tinkamos finansuoti išlaidos;
4.

Ketvirtasis ieškinio pagrindas, susijęs su akivaizdžia vertinimo klaida apskaičiuojant baudą. Ketvirtajame ieškinio pagrinde ieškovė nurodo tariamas akivaizdžias klaidas apskaičiuojant baudą. Pirma, Komisija pažeidė proporcingumo principą ir savo baudų apskaičiavimo gaires, nes apskaičiuodama baudą neteisingai rėmėsi visa pardavimų EEE verte. Antra ir trečia, neteisingai nustatydama sunkumo daugiklį ir papildomą sumą, Komisija pažeidė proporcingumo principą, pareigą motyvuoti ir ne bis in idem principą. Ketvirta, Komisija pažeidė proporcingumo principą, savo pareigą motyvuoti ir vienodo požiūrio principą, nes apskaičiuodama baudą tariamai tinkamai neatsižvelgė į ribotą ieškovės dalyvavimą. Be to, Komisija pažeidė proporcingumo principą ir baudų apskaičiavimo gaires, nes neatsižvelgė į ieškovės aplaidumą (jeigu toks buvo) ir į labai ribotą vaidmenį bei konkurencingą elgesį, kaip į lengvinančias aplinkybes.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 190/35

2018 m. kovo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Vanda Pharmaceuticals / Komisija

(Byla T-211/18)

(2018/C 190/59)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Vanda Pharmaceuticals Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų M. Meulenbelt, B. Natens, A.-S. Melin ir C. Muttin

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— Panaikinti 2018 m. sausio 15 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2018) 252 galutinis, kuriuo pagal Reglamentą (EB) Nr. 726/2004 atsisakoma išduoti leidimą prekiauti žmonėms skirtu vaistu „Fanaptum – iloperidone“, ir 2017 m. lapkričio 9 d. mokslines išvadas bei atsisakymo pagrindus, o taip pat 2017 m. lapkričio 9 d. Žmonėms skirtų vaistų nuolatinio komiteto vertinimo ataskaitą.

— Arba panaikinti tik minėtą Komisijos įgyvendinimo sprendimą C(2018) 252 galutinis.

— Priteisti iš Europos Komisijos ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas..

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi penkiais pagrindais.

1. Pirmasis ieškinio pagrindas, pagrįstas teiginiu, kad iloperidono aritmogeninio poveikio rizikos vertinimas pagrįstas tuo, kad nenurodytos priežastys (bet kuriuo atveju, šis teiginys akivaizdžiai klaidingas), ir juo pažeidžiamas vienodo vertinimo principas.

2. Antrasis ieškinio pagrindas, pagrįstas teiginiu, kad siūlomų iloperidono sukeliamos rizikos mažinimo priemonių vertinimas pagrįstas tuo, kad nenurodytos priežastys (bet kuriuo atveju, šis teiginys akivaizdžiai klaidingas), ir juo pažeidžiami Europos Sąjungos Sutarties (ESS) 5 straipsnio 1 dalis ir 5 straipsnio 4 dalis bei vienodo vertinimo principas.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas, pagrįstas teiginiu, kad uždelsto iloperidono vartojimo pradžios pasekmių vertinimas pagrįstas tuo, kad nenurodytos priežastys (bet kuriuo atveju, šis teiginys akivaizdžiai klaidingas), ir juo pažeidžiami Europos Sąjungos Sutarties (ESS) 5 straipsnio 1 dalis ir 5 straipsnio 4 dalis.

4. Ketvirtasis ieškinio pagrindas, pagrįstas teiginiu, kad reikalavimu nustatyti visuomenės dalį, kurioje iloperidono vartojimo pasekmės viršytų kitų vaistų vartojimo pasekmes, pažeidžiami ESS 5 straipsnio 1, 2 ir 3 dalys ir Reglamento 726/2004 (1) 12 straipsnis ir 81 straipsnio 2 dalis bei vienodo vertinimo principas.

5. Penktasis ieškinio pagrindas, pagrįstas teiginiu, kad visas iloperidono vartojimo rizikos ir naudos vertinimas pagrįstas tuo, kad nenurodytos priežastys (bet kuriuo atveju, šis teiginys akivaizdžiai klaidingas).

(1) 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 726/2004, nustatantis Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų agentūrą (OL L 136, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 34 t., p. 229).
—

nurodyti atsakovams sumokėti ieškovams prie ieškinio pateiktoje lentelėje nurodytas sumas kartu su palūkanomis, skaičiuojamomis nuo 2013 m. kovo 26 d. iki Bendrojo Teismo sprendimo paskelbimo dienos, kaip žalos, patirtos dėl Euro grupės sprendimų, susijusių su Cyprus Popular Bank Public Co. Ltd (Laïki Bank) rezoliucija, Bank of Cyprus Public Company Limited (Bank of Cyprus) gelbėjimu ir minėtų bankų akcijų pardavimu bei filialais Graikijoje, ir (arba) dėl skubios paramos likvidumui padidinti teikimo Laïki Bank Europos centrinio banko sutikimu ir vėliau dėl tokių lėšų pervedimo Bank Of Cyprus Europos centrinio bako nurodymu, atlyginimo,