GENERALINIO ADVOKATO

E. TANCHEV IŠVADA,

pateikta 2021 m. rugsėjo 30 d. ( 1 )

Byla C-283/20

CO,

ME,

GC

ir 42 kiti

prieš

MJ,

Europos Komisiją,

Europos išorės veiksmų tarnybą (EIVT),

Europos Sąjungos Tarybą,

EULEX KOSOVO

(Tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas, Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Bendra užsienio ir saugumo politika – Bendrieji veiksmai 2008/124/BUSP dėl Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove (EULEX KOSOVO) – Teisingumo Teismo jurisdikcija – ES tarptautinių misijų personalas – Ginčai dėl darbo sutarčių – Misijos vadovo įgaliojimai – Tarptautinių darbuotojų darbdavio nustatymas“

I. Įžanga

1. Šis tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas, Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra susijęs su 2008 m. vasario 4 d. Tarybos bendraisiais veiksmais 2008/124/BUSP dėl Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove, EULEX KOSOVO ( 2 ), iš dalies pakeistais visų pirma 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimu 2014/349/BUSP ( 3 ). Kaip nurodė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, ši byla yra susijusi su ieškiniais, kuriuos buvę ir dabartiniai tarptautiniai EULEX KOSOVO darbuotojai pareiškė, inter alia, remdamiesi tuo, kad jų darbo sutartys nebuvo pratęstos ir kad pareigybės buvo perskirstytos po šios misijos restruktūrizavimo. EULEX KOSOVO yra ES tarptautinė misija, kuri įgyvendinama pagal bendrą užsienio ir saugumo politiką (BUSP) ir kurios personalui priklauso tarptautinių darbuotojų kategorija, o tai reiškia, kad pagal sutartis yra įdarbinti ES ir trečiųjų šalių piliečiai; misijos vadovas yra Tarybos konkrečiam laikotarpiui paskirtas fizinis asmuo, kuris vadovauja šios misijos personalui ir koordinuoja veiksmus su kitais ES subjektais vykdant operacijas, už kurias jis atsako ( 4 ).

2. Šioje byloje kilusi problema yra susijusi su tuo, kad ginčas pagrindinėje byloje apima laikotarpį iki Bendrųjų veiksmų 2008/124 pakeitimo Sprendimu 2014/349, kuriame numatyta, kad EULEX KOSOVO turi teisę sudaryti sutartis, įdarbinti personalą ir būti teismo proceso šalis, todėl tai apima su misijos vadovu jo vardu sudarytas darbo sutartis. Taigi pagrindinis klausimas Teisingumo Teisme yra susijęs su tuo, ar, remiantis atitinkamomis Bendrųjų veiksmų 2008/124 nuostatomis, misijos vadovą galima laikyti tarptautinio personalo, dirbančio EULEX KOSOVO tuo laikotarpiu, darbdaviu, ar tokiu darbdaviu veikiau reikia laikyti kitą subjektą, kurio vardu veikė misijos vadovas, pavyzdžiui, pačią EULEX KOSOVO misiją arba vieną ar daugiau Sąjungos institucijų ir įstaigų, būtent Europos Sąjungos Tarybą, Europos Komisiją ir Europos išorės veiksmų tarnybą (EIVT). Pagrindinėje byloje šis išskyrimas reikalingas siekiant nustatyti atsakovą, kuriam turi būti pareikšti ieškiniai.

3. Taigi šioje byloje Teisingumo Teismas turi galimybę priimti sprendimą dėl kelių naujų ir galbūt opių klausimų, susijusių su atsakomybės priskyrimu sprendžiant darbo ginčus, susijusius su pagal Sąjungos teisę vykdomomis ES tarptautinėmis misijomis ( 5 ). Šiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismo taip pat prašoma paaiškinti tam tikrus jurisprudencijos, susijusios su jo jurisdikcija BUSP srityje, aspektus.

II. Teisinė sistema

A. Bendrieji veiksmai 2008/124 prieš jų pakeitimą Sprendimu 2014/349

4. Bendrųjų veiksmų 2008/124 8 straipsnyje „Misijos vadovas“ nustatyta: „1. Misijos vadovas yra atsakingas už EULEX KOSOVO, jai vadovauja ir vykdo jos kontrolę veiksmų vietoje. <…> 3. Misijos vadovas duoda nurodymus visiems EULEX KOSOVO darbuotojams, be kita ko, šiuo atveju paramos padaliniui Briuselyje, susijusius su veiksmingu EULEX KOSOVO vykdymu veiksmų vietoje, yra atsakingas už jos koordinavimą ir kasdienį administravimą bei vykdo civilinės operacijos vado nurodymus. <…> 5. Misijos vadovas yra atsakingas už EULEX KOSOVO biudžeto vykdymą. Šiuo tikslu misijos vadovas pasirašo sutartį su Komisija.“

5. Bendrųjų veiksmų 2008/124 9 straipsnyje „Personalas“ nurodyta: „1. EULEX KOSOVO personalo narių skaičius ir kompetencija turi atitikti 2 straipsnyje pateiktą misijos apibūdinimą, 3 straipsnyje nustatytas užduotis ir 6 straipsnyje nustatytą EULEX KOSOVO struktūrą. 2. EULEX KOSOVO personalą sudaro visų pirma valstybių narių ar ES institucijų komandiruoti darbuotojai. Kiekviena valstybė narė ar ES institucija padengia išlaidas, susijusias su visais jų komandiruotais darbuotojais, įskaitant kelionės į dislokavimo vietą bei grįžimo iš jos išlaidas, atlyginimus, sveikatos draudimą ir išmokas, išskyrus dienpinigius ir taikytinas išmokas dėl rizikos bei dėl sunkumų. 3. Jeigu valstybių narių komandiruoti darbuotojai reikiamų funkcijų įvykdyti negali, prireikus EULEX KOSOVO pagal sutartį taip pat gali įdarbinti tarptautinius civilius darbuotojus ir vietos darbuotojus. Išskirtiniais atvejais, kai tai tinkamai pagrįsta, nesant tinkamų pareiškimų iš valstybių narių, prireikus pagal sutartį gali būti įdarbinami dalyvaujančiųjų trečiųjų valstybių piliečiai ( 6 ). <…>“

6. Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnyje „EULEX KOSOVO ir jos darbuotojų statusas“ nustatyta: „1. Dėl EULEX KOSOVO ir jos darbuotojų statuso, įskaitant privilegijas, imunitetus ir kitas garantijas, būtinas EULEX KOSOVO vykdyti ir jai sklandžiai veikti, atitinkamai susitariama. <…> 3. Tarptautinių bei vietos civilių darbuotojų įdarbinimo sąlygos ir teisės bei pareigos nustatomos misijos vadovo ir personalo narių sudarytose sutartyse.“

7. Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnyje „Finansinės nuostatos“ nurodyta: „<…> 4. Misijos vadovas už veiklą pagal jo sudarytą sutartį yra visiškai atskaitingas Komisijai ir yra jos prižiūrimas. <…>“

B. Bendrieji veiksmai 2008/124 po jų pakeitimo Sprendimu 2014/349

8. Bendrieji veiksmai 2008/124 buvo iš dalies pakeisti, visų pirma Sprendimu 2014/349, kuris įsigaliojo 2014 m. birželio 12 d., kaip numatyta to sprendimo 2 straipsnyje.

9. Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų Sprendimu 2014/349 (toliau – iš dalies pakeisti Bendrieji veiksmai 2008/124), 8 straipsnio 1a dalyje nustatyta: „Misijos vadovas yra misijos atstovas. Misijos vadovas, prisiimdamas bendrą atsakomybę, gali misijos darbuotojams deleguoti personalo ir finansų reikalų valdymo užduotis.“

10. Iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnio 3 dalyje nurodyta: „Tarptautinių ir vietos darbuotojų įdarbinimo sąlygos ir teisės bei pareigos nustatomos EULEX KOSOVO ir atitinkamų personalo narių sudarytose sutartyse.“

11. Iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnyje „Teisinės nuostatos“ nustatyta: „EULEX KOSOVO turi teisę įsigyti paslaugų ir prekių, sudaryti sutartis ir administracinius susitarimus, įdarbinti darbuotojus, turėti banko sąskaitas, įsigyti turtą ir juo disponuoti, vykdyti savo įsipareigojimus ir būti teismo proceso šalimi, kai to reikia šiems bendriesiems veiksmams įgyvendinti.“

12. Iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnyje nurodyta: „<…> 4. EULEX KOSOVO atsako už misijos biudžeto vykdymą. Šiuo tikslu misija pasirašo susitarimą su Komisija ( 7 ). 5. Nuo 2014 m. birželio 15 d. EULEX KOSOVO atsako už visus reikalavimus ir įsipareigojimus, atsirandančius vykdant įgaliojimus, išskyrus visus reikalavimus, susijusius su misijos vadovo sunkiu nusižengimu, už kurį atsako pats vadovas. <…>“

III. Faktinės aplinkybės, procesas ir prejudicinis klausimas

13. Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad CO, ME, GC ir 42 kitos šalys (toliau – ieškovai pagrindinėje byloje) dirbo arba vis dar dirba EULEX KOSOVO kaip tarptautiniai civiliniai darbuotojai pagal terminuotas darbo sutartis, kurios buvo sudarytos vienam ar keliems mėnesiams, bet ne ilgiau nei vieniems metams, ir paskui atnaujinamos. Šiose sutartyse nustatyta sąlyga, pagal kurią iki 2014 m. birželio mėn. jurisdikcija suteikta Briuselio teismams, o nuo 2014 m. spalio mėn. – Europos Sąjungos Teisingumo Teismui.

14. MJ EULEX KOSOVO misijos vadovo pareigas ėjo nuo 2013 m. vasario 1 d. iki 2014 m. spalio 14 d. pagal visų pirma su Komisija 2013 m. vasario 1 d. ir birželio 7 d. sudarytose sutartyse nustatytas sąlygas.

15. 2012 m. perskirsčius įvairias pareigas, pasak ieškovų pagrindinėje byloje, buvo pakeistas jų pareigybių aprašymas ir gerokai sumažintas darbo užmokestis. Po šio perskirstymo 2013 m. pavasarį ir vasarą, 2014 m. rudenį ir 2016 m. rudenį buvo trys sutarčių nepratęsimo „bangos“.

16. 2013 m. rugpjūčio 6 d. pateiktu prašymu kai kurie ieškovai pagrindinėje byloje, remdamiesi SESV 263 straipsniu, Bendrajame Teisme pareiškė ieškinį Komisijai, EIVT ir EULEX KOSOVO dėl panaikinimo; tuo ieškiniu ginčijo MJ, kaip misijos vadovo, priimtų sprendimų neatnaujinti jų darbo sutarčių teisėtumą. 2014 m. rugsėjo 30 d. Nutartimi Bitiqi ir kt. / Komisija ir kt. ( 8 ) Bendrasis Teismas atmetė tą ieškinį, motyvuodamas jurisdikcijos nebuvimu, ir nusprendė, kad nagrinėjami teisiniai santykiai yra sutartinio pobūdžio, todėl jiems taikoma darbo sutartyse nustatyta sąlyga, pagal kurią jurisdikcija suteikta Briuselio teismams.

17. 2014 m. liepos 11 ir 14 d. bei spalio 21 d. ieškovai pagrindinėje byloje pareiškė ieškinius tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas, Belgija); juose ginčijo jų pareigybių perskirstymą ir (arba) darbo sutarčių nepratęsimą, taip pat jiems suteiktą statusą, visų pirma kiek tai susiję su socialine apsauga, ir prašė atlyginti nuostolius. Pareigybių perskirstymas ir pirmoji sutarčių nepratęsimo banga vyko prieš priimant Sprendimą 2014/349, o tai atliko MJ, kaip misijos vadovas.

18. Iš pradžių šie ieškiniai buvo pareikšti MJ, kaip misijos vadovui, taip pat Tarybai, Komisijai ir EIVT. Šie keturi atsakovai, inter alia, teigė, kad EULEX KOSOVO buvo suteiktas teisinis subjektiškumas ir procesinis veiksnumas, todėl tik ši misija turėtų būti atsakinga už bet kokius ieškinius ir pareigas, kylančias vykdant įgaliojimus ateityje ir praeityje pagal iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnio 5 dalį. Taigi ieškovai pagrindinėje byloje pateikė prašymus dėl būtinojo dalyvavimo siekiant įtraukti EULEX KOSOVO į bylą. Tačiau prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šių prašymų nagrinėjimą atskyrė nuo pirmiausia spręstinų klausimų dėl priimtinumo ir procedūros, kurie buvo iškelti ieškiniuose prieš pirmuosius keturis atsakovus, nagrinėjimo.

19. 2018 m. birželio 1 d. sprendimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendė, kad ieškinys MJ, kaip misijos vadovui, turi būti atmestas dėl laikotarpio, kuris prasideda 2014 m. birželio 12 d., nes tą dieną buvo priimtas Sprendimas 2014/349 ir MJ nebeveikė savo vardu ieškovų pagrindinėje byloje atžvilgiu, tačiau buvo tik EULEX KOSOVO „atstovas“, kaip nurodyta iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 8 straipsnio 1a dalyje. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat nusprendė, kad byla Tarybai, Komisijai ir EIVT, kiek tai susiję su tuo laikotarpiu, turėtų būti nutraukta, remiantis tuo, kad pagal Sprendimą 2014/349 EULEX KOSOVO turi atskirą teisinį subjektiškumą ir procesinį veiksnumą, taigi ši misija veiksmų ėmėsi savo vardu. Tačiau dėl laikotarpio iki 2014 m. birželio 12 d. prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įpareigojo atnaujinti bylą, kad būtų sudarytos sąlygos šalims pateikti savo argumentus dėl įgaliojimų, kurie MJ ir jo pirmtakams, kaip misijos vadovams, kaip teigiama, buvo suteikti tuo laikotarpiu, ir prireikus dėl tikslaus šių įgaliojimų pobūdžio ir jų poveikio MJ, kaip misijos vadovo, statusui, Tarybai, Komisijai ir EIVT.

20. Išklausęs šalių argumentų, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja, ar MJ, kaip misijos vadovas, buvo vienintelis Europos Sąjungos atstovas laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, inter alia, pažymi, kad pagal iki tos dienos su MJ sudarytas darbo sutartis jis veikia ne tik kaip fizinis asmuo, bet ir kaip darbdavys, ir kad pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnio 3 dalį tokios sutartys turėjo būti sudarytos su misijos vadovu. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat pažymi, kad MJ pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 8 straipsnio 5 dalį savo vardu pasirašė su Komisija sudarytas sutartis, kuriose buvo numatytas tam tikras biudžetas, skirtas EULEX KOSOVO veiklos poreikiams, visų pirma siekiant sumokėti darbo užmokestį darbuotojams, ir kad 2013 m. birželio 7 d. pasirašytos sutarties 11 straipsnio 1 dalyje konkrečiai nurodyta, kad MJ savo vardu turi sudaryti darbo sutartis su tarptautiniais darbuotojais, remdamasis 2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos komunikate C(2009) 9502 dėl konkrečių taisyklių, taikomų specialiesiems Komisijos patarėjams, kuriems pavesta įgyvendinti operatyvinius BUSP veiksmus, ir samdomiems tarptautiniams darbuotojams (toliau – 2009 m. komunikatas), nustatytomis taisyklėmis, kaip nurodyta atitinkamose darbo sutartyse.

21. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad Sąjungos teismai dar nėra išsprendę klausimo, susijusio su tarptautinių darbuotojų, dirbančių EULEX KOSOVO, darbdavio nustatymu iki Sprendimo 2014/349 priėmimo. Šiuo atžvilgiu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pamini du sprendimus, kuriuos priėmė kita tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas, Belgija) kolegija ( 9 ) ir kuriuose nuspręsta, kad EULEX KOSOVO ir kitose ES tarptautinėse misijose dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdavys prieš tai, kai šios misijos įgijo teisinį subjektiškumą, buvo Europos Sąjunga, kuriai atstovavo jos institucijos, o ne misijos vadovas. Pasak prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo, šioje byloje labai svarbu išspręsti šį klausimą siekiant priimti sprendimą dėl MJ, kaip misijos vadovui, Tarybai, Komisijai ir EIVT pareikštų tam tikrų ieškinių priimtinumo ir pagrįstumo tiek, kiek šie ieškiniai susiję su laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d.

22. Būtent šiomis aplinkybėmis tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas, Belgija) nusprendė sustabdyti pagrindinę bylą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą: „Ar 2008 m. vasario 4 d. Tarybos bendrųjų veiksmų 2008/124/BUSP dėl Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove, EULEX KOSOVO, prieš iš dalies juos pakeičiant 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimu 2014/349/BUSP, 8 straipsnio 3 dalis ir 10 straipsnio 3 dalis, prireikus siejant jas su visomis kitomis nuostatomis, kurios gali būti reikšmingos bylai, turi būti aiškinamos kaip suteikiančios asmeniškai ir savo vardu veikiančiam misijos vadovui misijoje EULEX KOSOVO iki 2014 m. birželio 12 d. įdarbintų tarptautinių civilių darbuotojų darbdavio statusą, ar, atsižvelgiant į Bendrųjų veiksmų 2008/124/BUSP 8 straipsnio 5 dalį ir 9 straipsnio 3 dalį, prieš juos pakeičiant 2014 m. birželio 12 d., kaip suteikiančios darbdavio statusą Europos Sąjungai ir (arba) Europos Sąjungos institucijai, pavyzdžiui, Europos Komisijai, Europos išorės veiksmų tarnybai, Europos Sąjungos Tarybai ar bet kuriai kitai galimai institucijai, kurios vardu misijos vadovas veikė iki minėtos datos suteikus įgaliojimus, juos delegavus ar pagal bet kokią kitą atstovavimo formą, kuri prireikus turi būti nustatyta?“

23. Rašytines pastabas Teisingumo Teismui pateikė ieškovai pagrindinėje byloje, Ispanijos vyriausybė, Taryba, Komisija, EIVT ir EULEX KOSOVO. 2021 m. birželio 16 d. buvo surengtas teismo posėdis, kuriame šios šalys pateikė žodinius argumentus.

IV. Šalių pastabų santrauka

24. Ieškovai pagrindinėje byloje teigia, kad Bendrieji veiksmai 2008/124 turėtų būti aiškinami kaip suteikiantys Europos Sąjungai (konkrečiau – Tarybai ir Komisijai) darbdavio statusą, kuris galioja iki 2014 m. birželio 12 d. ir po šios datos. Jų manymu, MJ, kaip misijos vadovas, veikė paprasčiausiai kaip aptariamas darbo sutartis Europos Sąjungos vardu pasirašančioji šalis, nes būtent ji yra atsakinga už BUSP, ir Europos Sąjungai atstovauja tik jos institucijos, o ne kuris nors kitas subjektas. Bendraisiais veiksmais 2008/124 suteikiami tik ad hoc įgaliojimai, už kuriuos misijos vadovas atsiskaito Europos Sąjungai, o ne EULEX KOSOVO darbuotojams, be to, remiantis 2018 m. liepos 5 d. Sprendimu Jenkinson / Taryba ir kt. ( 10 ), paskesnes darbo sutartis pasirašančios šalys, kaskart pasikeitus misijos vadovui, reiškia, kad Europos Sąjunga veikia kaip darbdavys visą darbo santykių laikotarpį.

25. Kaip teismo posėdyje pažymėjo ieškovai pagrindinėje byloje, ginčijami sprendimai priskiriami Komisijai, nes jie susiję su EULEX KOSOVO biudžeto vykdymu ir klausimais, kurie, inter alia, susiję su EULEX KOSOVO nustatomu darbo užmokesčiu, išmokomis ir darbo sąlygomis. Šie sprendimai taip pat priskiriami Tarybai, nes ji atsako už teisinės sistemos sukūrimą ir trūkumus, susijusius su misijos vadovui, kurį paskiria Taryba, pavaldžių tarptautinių darbuotojų statusu, taip pat už restruktūrizavimo sprendimų, įgyvendintų veiklos srityje, priėmimą. Argumentas, kad iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnis turi tik deklaratyvų poveikį, yra nesuderinamas su 2015 m. lapkričio 12 d. Sprendimu Elitaliana / EULEX KOSOVO ( 11 ), taip pat su tų Bendrųjų veiksmų tekstu, 2012 m. birželio 26 d. Komisijos komunikatu C(2012) 4052 final dėl bendros užsienio ir saugumo politikos misijų finansinio valdymo taisyklių (toliau – 2012 m. komunikatas) ir misijų vadovų bei Komisijos sutartimis.

26. Ispanijos vyriausybė teigia, kad iki 2014 m. birželio 12 d. Europos Sąjunga veikė kaip darbdavys (nepaisant fakto, kad aptariamas darbo sutartis MJ sudarė kaip misijos vadovas) ir kad jose vartojamas terminas „darbdavys“. MJ veikė kaip Europos Sąjungos atstovas ir vykdė užduotis, kurios jam buvo tinkamai pavestos pagal Bendruosius veiksmus 2008/124. Pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 8 straipsnio 5 dalį ir 16 straipsnio 4 dalį misijos vadovą biudžetiniais klausimais prižiūri Komisija, o jo politinę ir strateginę kontrolę vykdo Taryba per Politinį ir saugumo komitetą (toliau – PSK) ir civilinės operacijos vadą (tam reikia, kad Europos Sąjungos vykdytų veiksmingą misijos vadovo kontrolę), o pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 8 straipsnio 7 dalį šios sutartys buvo sudarytos jam atstovaujant. Kaip per teismo posėdį nurodė Ispanijos vyriausybė, Sprendimas 2014/349 buvo svarbi EULEX KOSOVO teisinė naujovė ir, remiantis iš dalies pakeisto Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnio 5 dalimi, galima daryti išvadą, kad EULEX KOSOVO atsakomybė taikoma tik veiksmams, kurie įvyko 2014 m. birželio 15 d. arba vėliau. Nors Tarybą ir Komisiją šioje byloje galima laikyti atsakovėmis, vis tiek būtina nustatyti, ar ginčijami misijos vadovo veiksmai buvo atlikti vykdant vieno ar kito asmens deleguotąsias funkcijas.

27. Taryba teigia: kadangi byla prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme buvo iškelta priėmus Sprendimą 2014/349, EULEX KOSOVO teisinė padėtis iki 2014 m. birželio 12 d. nėra reikšminga ir ši misija iki 2014 m. birželio 12 d. bet kuriuo atveju jau turėjo teisinį subjektiškumą, todėl vienintele atsakove reikėtų laikyti EULEX KOSOVO. Tarybos manymu, iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnis turi tik deklaratyvų poveikį, o galimas sutartinių laikotarpių tarp skirtingų darbdavių atskyrimas neatitinka ieškovų pagrindinėje byloje interesų. Kadangi Taryba nebuvo aptariamų darbo sutarčių šalis, jos negalima laikyti atsakove ir, kaip ji pabrėžė teismo posėdyje, 2016 m. liepos 19 d. Sprendimas H / Taryba ir kt. ( 12 ) buvo susijęs su darbuotojų paskyrimo į kitas pareigas klausimu, palyginti su sutartiniais darbo santykiais, kuriuose, kaip dabar nagrinėjamu atveju, Taryba nedalyvauja.

28. Komisija teigia, kad klausimas yra hipotetinis ir dėl to nepriimtinas, atsižvelgiant į EULEX KOSOVO atžvilgiu vykstančią priverstinio įstojimo į bylą procedūrą ir į tai, kad klausimas susijęs su Sąjungos teisės nuostatos, kuri nebegaliojo tuo metu, kai buvo pateikti prašymai, reikšme ir taikymo sritimi, nes ji yra susijusi tik su laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. Be to, Komisija teigia, kad iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnis turėtų būti aiškinamas taip, kad iki 2014 m. birželio 12 d. EULEX KOSOVO dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdavys buvo misijos vadovas, o jeigu teisė įdarbinti tokius darbuotojus nepriklauso nuo teisinio veiksnumo, darbdaviu šiuo atžvilgiu turėtų būti laikoma EULEX KOSOVO. Viena vertus, kadangi ta nuostata buvo nustatyta EULEX KOSOVO galimybė sudaryti sutartis ir įdarbinti darbuotojus nuo 2014 m. birželio 12 d., iki šios datos ši misija negalėjo būti darbo santykių šalis, taigi vienintelė aptariamų darbo sutarčių šalis yra misijos vadovas, kaip nurodyta Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnio 3 dalyje. Kita vertus, jau iki 2014 m. birželio 12 d. EULEX KOSOVO galėjo įdarbinti darbuotojus pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 9 straipsnio 3 dalį, o iš dalies pakeistų šių Bendrųjų veiksmų 16 straipsnio 5 dalis taikoma faktinėms aplinkybėms, atsiradusioms iki 2014 m. birželio 15 d., jeigu ieškinys pareiškiamas po šios datos, todėl nuo šios datos bet koks skundas, kylantis dėl įgaliojimų vykdymo, turi būti adresuotas EULEX KOSOVO.

29. Komisija teigia negalinti būti laikoma darbdave, nes jos vaidmuo apsiriboja tik biudžeto vykdymu, o ne personalo valdymu. Kaip buvo pažymėta teismo posėdyje, pagal Sprendimą H Komisija nedalyvauja pavaldumo tvarkoje ir šiuo atveju nepriimama jokių sprendimų dėl biudžeto; misijos vadovą skiria Taryba, jo įgaliojimus nustato Taryba, o 2009 ir 2012 m. komunikatai neturi nieko bendra su tarptautiniais darbuotojais ir juose šiuo atžvilgiu aprašomos Tarybos priimtos taisyklės.

30. EIVT teigia, kad Bendrųjų veiksmų 2008/124 8, 9 ir 10 straipsniai turėtų būti aiškinami kaip reiškiantys, kad EULEX KOSOVO turi šioje misijoje dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdavio statusą. Jos manymu, tiek, kiek klausimas yra susijęs su misijos vadovu prieš priimant Sprendimą 2014/349, jis neturi reikšmės, nes byla prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme buvo iškelta po to, kai buvo priimtas šis sprendimas, ir misijos vadovas bet kuriuo atveju nėra darbdavys. Bendrųjų veiksmų 2008/124 9 straipsnio 3 dalyje nurodyta, kad EULEX KOSOVO gali įdarbinti darbuotojus, o jų 9 straipsnio 1 ir 2 dalyse ir 10 straipsnio 1 dalyje pateikiama nuoroda į EULEX KOSOVO darbuotojus. Taigi, EIVT teigia, kad EULEX KOSOVO jau iki 2014 m. birželio 12 d. turėjo teisę įdarbinti darbuotojus, o šių iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 15a straipsnis paprasčiausiai turi deklaratyvų poveikį. Kaip buvo pažymėta teismo posėdyje, teisinis subjektiškumas, kaip jis suprantamas pagal ESS 47 straipsnį, kuriame nustatyta, kad Sąjunga yra juridinis asmuo, turėtų būti atskirtas nuo Sąjungos institucijų ir kitų subjektų veiksnumo vykdyti užduotis, taigi šiuo atveju nėra jokio prieštaravimo Sprendimui Elitaliana, nes teisinio subjektiškumo nebuvimas neužkerta kelio EULEX KOSOVO veiksnumui įdarbinti darbuotojus. Tai, kad Taryba ir PSK vykdo EULEX KOSOVO politinę kontrolę ir jai strategiškai vadovauja per civilinės operacijos vadą, kuris yra EIVT dalis, taip pat, kad yra ryšys su Komisija biudžeto vykdymo srityje, nesuteikia Tarybai, Komisijai arba EIVT darbdavio statuso. Ieškovai pagrindinėje byloje su jomis nesudarė darbo sutarčių, o Sprendimas H buvo susijęs su darbuotojų paskyrimu į kitas pareigas, kuris tam tikrais atžvilgiais buvo susijęs su misijos politine kontrole ir strateginiu vadovavimu, tačiau taip nėra tarptautinių darbuotojų įdarbinimo ir valdymo atveju.

31. EULEX KOSOVO teigia, kad Bendrųjų veiksmų 2008/124 8, 9 ir 10 straipsniai turėtų būti aiškinami taip, kad ji turi tarptautinių darbuotojų, dirbančių šioje misijoje, darbdavio statusą. Misijos vadovas veikia kaip EULEX KOSOVO atstovas, bet ne kaip darbdavys, ir įgyvendina Tarybos sprendimus, susijusius su EULEX KOSOVO restruktūrizavimu, tačiau neturi jokių įgaliojimų priimti sprendimus dėl pareigybių perskirstymo ir jų panaikinimo. Nors Taryba, Komisija ir EIVT atlieka svarbų vaidmenį plėtojant EULEX KOSOVO įgaliojimus, jos neturi jokio sutartinio ryšio su ieškovais pagrindinėje byloje. Tai, kad pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnio 3 dalį aptariamos darbo sutartys buvo sudarytos su MJ, kaip misijos vadovu, nereiškia, kad jis yra darbdavys. Tai patvirtina Sąjungos teismų jurisprudencija ( 13 ), kurioje kaip darbdavys nurodoma EULEX KOSOVO, o ne besikeičiantys misijos vadovai asmeniškai, net jeigu darbo sutartys buvo pasirašytos iki Sprendimo 2014/349. Kaip nurodyta teismo posėdyje, EULEX KOSOVO jau turėjo veiksnumą įdarbinti darbuotojus pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 9 straipsnio 3 dalį, o iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 16 straipsnio 5 dalis taikoma ieškiniams, pareikštiems nuo 2014 m. birželio 15 d., net jeigu faktinės aplinkybės atsirado iki šios datos, kaip yra šioje byloje.

V. Analizė

32. Užduodamas klausimą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia išsiaiškinti, ar Bendrieji veiksmai 2008/124 iki to laiko, kai jie buvo iš dalies pakeisti Sprendimu 2014/349, turi būti aiškinami kaip reiškiantys, kad, siekiant nustatyti atsakovą pagrindinėje byloje kilusiame ginče, laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. EULEX KOSOVO misijos vadovas, pati EULEX KOSOVO, Taryba, Komisija arba EIVT turėjo būti laikomi šioje misijoje dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdaviu.

33. Kaip matyti iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, šis klausimas kyla dėl to, kad pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 pakeitimus, padarytus Sprendimu 2014/349, konkrečiau kalbant, Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsniu, įterptu Sprendimu 2014/349, kuris taikomas nuo 2014 m. birželio 12 d., EULEX KOSOVO buvo aiškiai suteiktas veiksnumas sudaryti sutartis, įdarbinti darbuotojus ir būti proceso šalimi, o iki tos datos misijos vadovas sudarydavo darbo sutartis savo vardu ir būdavo atsakingas už šios misijos biudžeto vykdymą, kaip numatyta Bendruosiuose veiksmuose 2008/124. Be to, Taryba, Komisija ir EIVT dalyvauja kuriant EULEX KOSOVO misiją ir vykdant jos operacijas, taigi jos gali būti laikomos atsakingomis už misijos vadovo atliktus veiksmus, susijusius su tarptautinių darbuotojų įdarbinimu, tiek, kiek už tai negalima laikyti atsakinga pačios EULEX KOSOVO misijos. Kaip nurodė ieškovai pagrindinėje byloje, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui reikia nustatyti tų darbuotojų darbdavį, kad galėtų išspręsti nagrinėjamą ginčą, ir pagal taikytiną nacionalinę teisę nustatyti darbdavio statusą, suteiktą tam subjektui, kuris turi teisinį subjektiškumą ir gali būti atsakovas dėl ieškinių, susijusių su darbo santykiais.

34. Siekiant atsakyti į šioje byloje pateiktą klausimą, pirmiausia būtina pateikti kai kurias preliminarias pastabas dėl ES tarptautinių misijų ir EULEX KOSOVO (A skirsnis). Paskui aptarsiu Teisingumo Teismo jurisdikciją priimti prejudicinį sprendimą dėl Bendrųjų veiksmų 2008/124 išaiškinimo atsižvelgiant į šios bylos aplinkybes (B skirsnis) ir Komisijos pateiktus argumentus dėl prejudicinio klausimo priimtinumo (C skirsnis), o vėliau pereisiu prie šio klausimo nagrinėjimo (D skirsnis).

35. Remdamasis šia analize, darau išvadą, kad Teisingumo Teismas turi jurisdikciją šioje byloje ir kad prejudicinis klausimas yra priimtinas. Taip pat darau išvadą, kad Bendruosius veiksmus 2008/124 prieš jų pakeitimą Sprendimu 2014/349 reikėtų aiškinti kaip suteikiančius Komisijai ieškovų pagrindinėje byloje darbdavio statusą laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d.

A. Įvadinės pastabos

36. Pagal ESS V antraštinę dalį BUSP srityje įgyvendinant bendrą saugumo ir gynybos politiką (BSGP) ( 14 ) Sąjungai suteikiami operatyviniai pajėgumai vykdyti civilines ir karines misijas už ES ribų, siekiant vykdyti įvairias užduotis, įskaitant konfliktų prevenciją ir taikos palaikymą ( 15 ). Kaip pažymėta naujausiose ataskaitose, tokios misijos yra unikali ES priemonė, sudaranti sąlygas imtis tiesioginių veiksmų valdant konfliktą arba krizę, todėl jos yra sudedamoji strateginių pastangų užtikrinti saugumą dalis, sudaro sąlygas šalims atsigauti po konflikto ir apsaugoti ES ir jos piliečius imantis išorės veiksmų ( 16 ). Šiuo metu vykdoma 17 BSGP misijų – 11 civilinių ir 6 karinės misijos arba operacijos, kuriose dirba apytiksliai 5000 asmenų visame pasaulyje ( 17 ).

37. EULEX KOSOVO yra BSGP civilinė misija, kuri buvo sukurta Bendraisiais veiksmais 2008/124, paskutinį kartą pakeistais Sprendimu 2021/904. Bendrųjų veiksmų 2008/124 galiojimas buvo pratęstas kelis kartus, ir, kaip nurodyta tame sprendime, EULEX KOSOVO dabartiniais įgaliojimais naudosis iki 2023 m. birželio 14 d. Iki šiol ši misija laikoma didžiausio masto civiline misija BSGP srityje ( 18 ). Pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 5 straipsnio 1 dalį Taryba ją pradėjo po to, kai buvo patvirtintas operacijos planas (OPLAN), kuris kartu su operacijų koncepcija (CONOPS) yra pagrindiniai EULEX KOSOVO įgaliojimams įgyvendinti skirti planavimo dokumentai ( 19 ).

38. Pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 ( 20 ) 2 straipsnį EULEX KOSOVO misija apibūdinama kaip misija, kuri „padeda Kosovo valdžios, teisminėms ir teisėsaugos institucijoms dar[yti] pažangą siekiant tvarumo bei atskaitomybės ir toliau plėtojant bei stiprinant nepriklausomą daugiatautę teisingumo sistemą, daugiatautes policijos pajėgas ir muitinės tarnybą, užtikrindama, kad šios institucijos nepriklausytų nuo politinės įtakos, bei laikydamasi tarptautiniu lygiu pripažintų standartų ir Europos geriausios praktikos“.

39. Pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų Sprendimais 2010/322 ir 2014/349, 9 straipsnį EULEX KOSOVO personalą sudaro valstybių narių ir Sąjungos institucijų komandiruoti darbuotojai, įskaitant tarptautinius ir vietos darbuotojus, kurie įdarbinami pagal sutartis.

40. Kaip nustatyta Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų Sprendimu 2010/322, 11 straipsnyje, EULEX KOSOVO turi toliau nurodytą pavaldumo tvarką. PSK, kuris yra specialus Tarybos komitetas, sprendžiantis su BUSP susijusius klausimus ( 21 ), vykdo EULEX KOSOVO politinę kontrolę ir atlieka strateginį vadovavimą ir yra atsakingas Tarybai ir Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) ( 22 ). Atsižvelgiant į BUSP, kurią apibrėžė Europos Vadovų Taryba ir Taryba ( 23 ), vyriausiasis įgaliotinis užtikrina jų sprendimų, įskaitant su BUSP misijomis susijusius sprendimus, įgyvendinimą ir jam padeda EIVT, kuri yra ES diplomatinė tarnyba ( 24 ). Atsižvelgdama į EULEX KOSOVO įgaliojimus, Taryba suteikė PSK įgaliojimus skirti misijos vadovą ( 25 ), kuris pareigas eina konkretų laikotarpį, dažnai nuo vienų iki dvejų metų ( 26 ).

41. Be to, civilinės operacijos vadas vadovauja ir kontroliuoja EULEX KOSOVO strateginiu lygmeniu, atsižvelgdamas į PSK politinę kontrolę ir strateginį vadovavimą ir į bendrus vyriausiojo įgaliotinio įgaliojimus ( 27 ). Civilinės operacijos vadas taip pat yra Civilinių planavimo ir vykdymo pajėgumų vadas ( 28 ), o tai yra EIVT direktoratas ir veikia kaip BSGP civilinių misijų veiklos būstinė ( 29 ). Misijos vadovas vadovauja EULEX KOSOVO ir vykdo jos kontrolę veiksmų vietoje bei yra tiesiogiai pavaldus civilinės operacijos vadui ( 30 ).

B. Teisingumo Teismo jurisdikcija

42. Šalys neginčija Teisingumo Teismo jurisdikcijos nagrinėti šią bylą ( 31 ). Vis dėlto Teisingumo Teismo jurisdikcijos klausimą Teisingumo Teismas gali nagrinėti savo iniciatyva ( 32 ). Atsižvelgiant į tai, kad Bendrieji veiksmai 2008/124 buvo priimti remiantis Sutarties nuostatomis, susijusiomis su BUSP ( 33 ), būtina išnagrinėti, ar įtakos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priimti prejudicinį sprendimą dėl Bendrųjų veiksmų 2008/124 aiškinimo galėtų turėti taisyklės, kuriomis ribojama Sąjungos teismų jurisdikcija BUSP srityje, kaip nustatyta ESS 24 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir SESV 275 straipsnio pirmoje pastraipoje. Iš tiesų, kaip nurodė EIVT, atrodo, kad tai yra pirmoji byla, kurioje Teisingumo Teismui teikiamas prašymas priimti prejudicinį sprendimą dėl BUSP akto išaiškinimo šiuo klausimu.

43. Reikėtų priminti, kad, kaip yra nusprendęs Teisingumo Teismas, pagal ESS 24 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą ir SESV 275 straipsnio pirmą pastraipą Sąjungos teismai paprastai neturi jurisdikcijos dėl nuostatų, susijusių su BUSP, ir dėl aktų, priimtų pagal šias nuostatas. Vis dėlto, kadangi šiomis taisyklėmis įtvirtinta ESS 19 straipsnyje nustatytos bendrosios jurisdikcijos taisyklės išimtis, jos turi būti aiškinamos siaurai ( 34 ). Šiuo atžvilgiu Teisingumo Teismas pabrėžė, kad iš ESS 2 straipsnio, kuris įtrauktas į ESS bendrąsias nuostatas, ir ESS 21 straipsnio, susijusio su ES išorės veiksmais, į kurį pateikta nuoroda ESS 23 straipsnyje, susijusiame su BUSP, matyti, kad viena iš Sąjungos pamatinių vertybių yra teisinės valstybės principas ( 35 ). Todėl, nors Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 47 straipsniu Teisingumo Teismui negalima suteikti jurisdikcijos, kai pagal Sutartis ji nesuteikta, toje nuostatoje įtvirtintas veiksmingos teisminės apsaugos principas kartu su Teisingumo Teismui pagal ESS 19 straipsnio 1 dalį priskirta pareiga užtikrinti, kad, taikant ir aiškinant Sutartis, būtų laikomasi teisės, lygiai taip pat reiškia siaurą šių taisyklių aiškinimą ( 36 ).

44. Be to, esama nemažai jurisprudencijos jurisdikcijos klausimais BUSP srityje; iš šios jurisprudencijos matyti, kad tai, jog BUSP aktas yra susijęs su konkrečiomis bylos aplinkybėmis, nebūtinai reiškia, kad Teisingumo Teismo jurisdikcijai taikomi apribojimai pagal ESS 24 straipsnio 1 dalį ir SESV 275 straipsnį ( 37 ). Kadangi ši jurisprudencija iš dalies susijusi su ES tarptautinėmis misijomis, būtų naudinga išdėstyti tam tikrų sprendimų aspektus, kurie yra svarbūs šioje byloje.

45. Pavyzdžiui, pradedant 2014 m. birželio 24 d. Sprendimu Parlamentas / Taryba ( 38 ), Teisingumo Teismas, nagrinėdamas ieškinį dėl panaikinimo, kuris buvo pareikštas dėl Tarybos sprendimo dėl su BUSP susijusio tarptautinio susitarimo pasirašymo ir sudarymo, ypač dėl ES tarptautinių misijų, pripažino turintis jurisdikciją peržiūrėti, ar dėl tokio susitarimo deramasi ir ar jis sudaromas laikantis SESV 218 straipsnyje nustatytos procedūros, kuri visuotinai taikoma ir iš esmės skirta taikyti visiems tarptautiniams susitarimams, įskaitant BUSP srities susitarimus.

46. Be to, Sprendime Elitaliana ( 39 ) Teisingumo Teismas patvirtino Sąjungos teismų jurisdikciją nagrinėti ieškinius dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo, kurį pareiškė ieškovas, remdamasi tuo, kad EULEX KOSOVO nusprendė viešojo pirkimo sutartį dėl sraigtasparnio paslaugų sudaryti su kitu konkurso dalyviu. Teisingumo Teismas nusprendė, kad nagrinėjamos priemonės, kurias, remiantis ES viešųjų pirkimų taisyklių pažeidimu, buvo prašoma panaikinti, buvo susijusios su sprendimu sudaryti viešojo pirkimo sutartį, dėl kurio ES biudžetas turėjo išlaidų, taigi aptariamai sutarčiai buvo taikomas ES finansinis reglamentas ( 40 ).

47. Taip pat reikia aiškiai nurodyti, kad Sprendime H ( 41 ) Teisingumo Teismas patvirtino Sąjungos teismų jurisdikciją nagrinėti ieškinius dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo, kuriuos pareiškė valstybės narės į kitą ES tarptautinę misiją (būtent į Europos Sąjungos policijos misiją (ESPM) Bosnijoje ir Hercegovinoje) komandiruotas darbuotojas, tiek, kiek tai susiję su misijos vadovo sprendimais perkelti darbuotoją į regioninį biurą. Pasak Teisingumo Teismo, nors ginčijami sprendimai pateko į BUSP sritį ir buvo susiję su operatyviniais veiksmais šioje srityje, jie, atsižvelgiant į jų esmę, buvo su darbuotojų valdymu susiję aktai, kaip ir visi panašūs sprendimai, kuriuos priėmė Sąjungos institucijos, įgyvendindamos savo kompetenciją. Šiomis aplinkybėmis Sąjungos teismų jurisdikcijai BUSP srityje nustatytais apribojimais nebuvo draudžiama peržiūrėti personalo valdymo aktų, susijusių su valstybių narių komandiruotais darbuotojais, kai Sąjungos teismai turėjo jurisdikciją pagal SESV 270 straipsnį peržiūrėti tokius aktus, susijusius su Sąjungos institucijų komandiruotais darbuotojais. Priešingu atveju, jeigu atskiras personalo valdymo aktas, priimtas operacijų „srityje“, yra susijęs su valstybių narių ir Sąjungos institucijų komandiruotais darbuotojais, sprendimas dėl valstybių narių komandiruotų darbuotojų būtų nesuderinamas su sprendimu dėl Sąjungos institucijų komandiruotų darbuotojų.

48. Remiantis šiuo pagrindu, neginčijama, kad ankstesnės bylos buvo susijusios su ieškiniais dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo, kurie buvo pareikšti pagal SESV 263 straipsnį ir SESV 340 straipsnio antrą pastraipą, o ne su prejudiciniais sprendimais dėl Sąjungos teisės aiškinimo pagal SESV 267 straipsnį. Be to, aplinkybės, kuriomis buvo priimtas Sprendimas H, buvo susijusios su komandiruotu, o ne pagal sutartį dirbančiu ES tarptautinės misijos darbuotoju, ir tuo sprendimu iš dalies buvo siekiama išvengti skirtingo vertinimo sprendžiant ginčus, susijusius su valstybių narių ir Sąjungos institucijų komandiruotais darbuotojais. Vis dėlto man atrodo, kad iš to sprendimo galima daryti bendrą išvadą, kad pagal ESS 24 straipsnio 1 dalį ir SESV 275 straipsnį nedraudžiama Sąjungos teismų jurisdikcija nagrinėti ieškinius, susijusius su tuo, kaip ES tarptautinės misijos valdo savo darbuotojus. Iš tiesų, atsižvelgiant į Sprendimą H, Sąjungos teismai patvirtino savo jurisdikciją, susijusią su personalo valdymo klausimais, atsižvelgiant į ES agentūros, dalyvaujančios BUSP ( 42 ), darbuotojo, dirbančio pagal sutartį, pareikštus ieškinius dėl panaikinimo ir žalos atlyginimo, įskaitant SESV 272 straipsniu pagrįstą ieškinį dėl sutarties, kurį pareiškė ankstesnis pagal sutartį dirbantis ES tarptautinės misijos darbuotojas ( 43 ).

49. Taigi, remiantis pirma išvardyta jurisprudencija, galima patvirtinti nuomonę, kad pagal ESS 24 straipsnio 1 dalį ir SESV 275 straipsnį Teisingumo Teismo jurisdikcija šioje byloje nedraudžiama.

50. Iš tiesų Teisingumo Teismo prašoma išaiškinti Bendruosius veiksmus 2008/124, kurių teisinis pagrindas priklauso BUSP sričiai. Tačiau prejudicinis klausimas yra susijęs su bendru personalo valdymu, o ne su BUSP įgyvendinimu. Šiuo atžvilgiu aptariamų darbo sutarčių sudarymas ir ginčijami sprendimai, susiję su tokių sutarčių nepratęsimu ir pareigybių perskirstymu, atsižvelgiant į jų esmę gali būti laikomi tipiniais personalo valdymo veiksmais organizuojant žmogiškuosius išteklius EULEX KOSOVO. Todėl, mano manymu, iš Sprendimo H darytina išvada, kad Teisingumo Teismo jurisdikcijai nustatyti apribojimai pagal ESS 24 straipsnio 1 dalį ir SESV 275 straipsnį nepanaikina Teisingumo Teismo jurisdikcijos priimti prejudicinį sprendimą dėl Bendrųjų veiksmų 2008/124 išaiškinimo šios bylos aplinkybėmis. Atsižvelgiant į ESS 19 straipsnio 1 dalį ir Chartijos 47 straipsnį, taip yra todėl, kad kyla pavojus teisei į veiksmingą ieškovų pagrindinėje byloje teisminę gynybą.

51. Todėl manau, kad Teisingumo Teismas turi jurisdikciją šioje byloje.

C. Prejudicinio klausimo priimtinumas

52. Remiantis Komisijos pateiktais argumentais, prejudicinis klausimas nepriimtinas dėl to, kad yra hipotetinio pobūdžio.

53. Manau, kad šiuos argumentus reikia atmesti.

54. Pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją, Teisingumo Teismui ir nacionaliniams teismams bendradarbiaujant pagal SESV 267 straipsnį, tik bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas, atsakingas už sprendimo priėmimą, atsižvelgdamas į konkrečios bylos aplinkybes turi įvertinti, ar jo sprendimui priimti būtinas prejudicinis sprendimas, ir Teisingumo Teismui pateikiamų klausimų svarbą. Todėl iš principo Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą tuo atveju, kai pateikiami klausimai yra susiję su Sąjungos teisės išaiškinimu ( 44 ). Vadinasi, su Sąjungos teise susijusiems klausimams taikoma svarbos prezumpcija. Teisingumo Teismas gali atsisakyti priimti sprendimą dėl nacionalinio teismo pateikto prejudicinio klausimo tik jeigu yra pakankamai akivaizdu, kad prašomas Sąjungos teisės aiškinimas visiškai nesusijęs su pagrindinės bylos faktinėmis aplinkybėmis ar dalyku, jeigu problema yra hipotetinė arba jeigu Teisingumo Teismas neturi informacijos apie faktines ar teisines aplinkybes, būtinos tam, kad naudingai atsakytų į jam pateiktus klausimus ( 45 ).

55. Šioje byloje, kaip nurodyta šios išvados 20 ir 21 punktuose, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo prašyme ne tik tinkamai išdėstė priežastis, dėl kurių kreipėsi į Teisingumo Teismą dėl Bendrųjų veiksmų 2008/124 išaiškinimo, bet ir pagrindus, dėl kurių tas aiškinimas yra būtinas, siekiant išspręsti ginčą pagrindinėje byloje.

56. Be to, kadangi Komisija teigia, kad prejudicinis klausimas yra susijęs su Sąjungos teisės nuostata, kuri nebegaliojo tuo metu, kai prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiame teisme buvo pareikšti ieškiniai, tas klausimas yra susijęs su Bendrųjų veiksmų 2008/124 atitinkamų nuostatų išaiškinimu, siekiant nustatyti ieškovų pagrindinėje byloje darbdavį iki 2014 m. birželio 12 d., o tai reiškia, kad reikia įvertinti, kada tos nuostatos buvo taikomos. Todėl Komisijos prieštaravimas yra susijęs su prašymo priimti prejudicinį sprendimą esme, o ne priimtinumu ( 46 ).

57. Šiomis aplinkybėmis reikėtų konstatuoti, kad prašomas išaiškinimas nėra akivaizdžiai nesusijęs su pagrindinės bylos faktinėmis aplinkybėmis arba dalyku ir kad iškelti klausimai nėra hipotetiniai.

58. Todėl manau, kad šioje byloje pateiktas klausimas yra priimtinas.

D. Atsakymas į prejudicinį klausimą

59. Kaip minėta šios išvados 32 punkte, Teisingumo Teismui pateiktas klausimas yra susijęs su asmens arba subjekto, kuris iki 2014 m. birželio 12 d. turėjo darbdavio statusą EULEX KOSOVO dirbančių tarptautinių darbuotojų atžvilgiu ir kuris dėl šios priežasties gali būti laikomas atsakovu nagrinėjant ginčą pagrindinėje byloje, nustatymu. Todėl išnagrinėsiu, pirma, misijos vadovo vaidmenį, antra, EULEX KOSOVO vaidmenį ir, trečia, Tarybos, Komisijos ir EIVT vaidmenį.

1. Misijos vadovas

60. Remiantis Komisijos pateiktais argumentais, laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. misijos vadovas gali būti laikomas ieškovų pagrindinėje byloje darbdaviu, nes yra kita aptariamų darbo sutarčių šalis, o EULEX KOSOVO negalėjo turėti darbdavio statuso prieš įterpiant iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnį. Ieškovai pagrindinėje byloje, Ispanijos vyriausybė, Taryba, EIVT ir EULEX KOSOVO laikosi kitokios nuomonės.

61. Pirmiausia nurodysiu, kad – priešingai, nei teigia Komisija – remiantis atitinkamomis Bendrųjų veiksmų 2008/124 nuostatomis, esama patikimų įrodymų, kad misijos vadovo negalima laikyti ieškovų pagrindinėje byloje darbdaviu nei iki 2014 m. birželio 12 d., nei po šios dienos.

62. Šiuo atžvilgiu Bendrųjų veiksmų 2008/124 tekste ne kartą minimas EULEX KOSOVO, o ne misijos vadovo personalas ( 47 ). Nors Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnio 3 dalyje prieš dalinį pakeitimą buvo numatyta, kad darbo sutartys su tarptautiniais ir vietos darbuotojais turi būti sudarytos su misijos vadovu, ši nuostata įtvirtinta Bendrųjų veiksmų 10 straipsnyje, kurio 1 dalyje daroma nuoroda į EULEX KOSOVO ir „jos darbuotoj[us]“.

63. Be to, kaip nurodė ieškovai pagrindinėje byloje, Ispanijos vyriausybė ir EULEX KOSOVO, iš Bendrųjų veiksmų 2008/124 nuostatų aiškiai matyti, kad, kiek tai susiję su santykiais su tarptautiniais darbuotojais, misijos vadovas lieka pavaldus Tarybai ir Komisijai.

64. Dėl Tarybos pažymėtina, kad, atsižvelgiant į EULEX KOSOVO pavaldumo tvarką, kaip apibūdinta šios išvados 40 ir 41 punktuose, misijos vadovo politinę kontrolę ir strateginį vadovavimą vykdo Taryba per PSK ir civilinės operacijos vadą, o misijos vadovas, kaip nurodyta Bendrųjų veiksmų 2008/124 8 straipsnio 3 dalyje, pateikia instrukcijas visiems EULEX KOSOVO darbuotojams ir tai daro laikydamasis civilinės operacijos vado strateginio lygmens instrukcijų. Iš Bendrųjų veiksmų 2008/124 12 straipsnio 2 dalies matyti, kad PSK, o ne misijos vadovas turi įgaliojimus pakeisti OPLAN (žr. šios išvados 37 punktą), į kurį gali būti įtrauktas EULEX KOSOVO restruktūrizavimas (atsižvelgiant į tai, kad pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 6 straipsnio 3 dalies a punktą EULEX KOSOVO darbuotojai yra apibūdinti OPLAN). Todėl šios bylos aplinkybėmis aišku, kad MJ, kaip misijos vadovas, buvo įpareigotas įgyvendinti sprendimus, susijusius su EULEX KOSOVO restruktūrizavimu perskirstant ir panaikinant pareigybes, ir šiuo atveju neturėjo jokios diskrecijos ( 48 ).

65. Be to, kiek tai susiję su Komisija, pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 (iki jų pakeitimo Sprendimu 2014/349) 8 straipsnio 5 dalį misijos vadovas yra atsakingas už EULEX KOSOVO biudžeto vykdymą ir privalo šiuo tikslu pasirašyti sutartį su Komisija, o pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 (iki jų pakeitimo Sprendimu 2014/349) 16 straipsnio 4 dalį misijos vadovas privalo visapusiškai atsiskaityti Komisijai už pagal tą sutartį vykdomą veiklą, įskaitant tarptautinių darbuotojų įdarbinimą, ir būti jos prižiūrimas. Prie šio klausimo dar grįšiu savo analizėje vėliau (žr. šios išvados 88–92 punktus).

66. Šį aiškinimą patvirtina ir tai, kad, kaip nurodyta šios išvados 40 punkte, misijos vadovas, atsižvelgiant į EULEX KOSOVO įgaliojimus, skiriamas ribotam laikotarpiui. Todėl, kaip nurodė ieškovai pagrindinėje byloje ir EIVT, būtų prieštaringa manyti, kad kiekvienas misijos vadas asmeniškai būtų laikomas darbdaviu. Iš tiesų 2009 m. komunikate buvo numatyta, kad tarptautiniai darbuotojai toliau galėjo eiti pareigas, nežiūrint į vieną po kito skiriamus misijos vadovus ( 49 ).

67. Nepaisant to, kad aptariamas darbo sutartis pasirašo MJ, kaip misijos vadovas, ir jose jis nurodomas kaip „darbdavys“, tai, mano nuomone, neturėtų reikšti, kad misijos vadovas asmeniškai turėtų būti laikomas tokių darbuotojų darbdaviu, taigi, ir asmeniškai atsakingu už sudarytas darbo sutartis. Priešingai, kaip nurodė ieškovai pagrindinėje byloje, Ispanijos vyriausybė ir EULEX KOSOVO, gali būti laikoma, kad misijos vadovas, vykdydamas jam pavestas užduotis pagal Bendruosius veiksmus 2008/124 ir taip įgyvendindamas EULEX KOSOVO įgaliojimus, veikia Europos Sąjungos vardu.

2. EULEX KOSOVO

68. Remiantis Tarybos, EIVT ir EULEX KOSOVO pateiktais argumentais, taip pat Komisijos papildomai pateiktais argumentais, EULEX KOSOVO gali būti laikoma ieškovų pagrindinėje byloje darbdaviu iki 2014 m. birželio 12 d. ir po jos, atsižvelgiant į nurodomą deklaratyvų iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnio poveikį ir į tai, kad jų 16 straipsnio 5 dalis taikoma įvykiams, įvykusiems iki 2014 m. birželio 15 d., jeigu ieškinys pareiškiamas po šios datos, kaip yra šioje byloje (žr. šios išvados 17 punktą). Ieškovai pagrindinėje byloje ir Ispanijos vyriausybė su tuo nesutinka.

69. Mano nuomone, remiantis Bendrųjų veiksmų 2008/124 tekstu, jų kontekstu ir Teisingumo Teismo jurisprudencija, laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. EULEX KOSOVO negalima laikyti ieškovų pagrindinėje byloje darbdaviu. Pirmiausia išnagrinėsiu iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnį, paskui – iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnio 5 dalį.

70. Pirmiausia, kalbant apie iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnį, reikėtų pažymėti, kad, palyginus Bendrųjų veiksmų 2008/124 nuostatas iki 2014 m. birželio 12 d. ir po šios datos, aiškiai matyti, kad EULEX KOSOVO dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdaviai yra skirtingi. Pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnio 3 dalį iki Sprendimo 2014/349 priėmimo darbo sutartis su tarptautiniais darbuotojais sudarydavo misijos vadovas ir darbuotojai, o pagal 8 straipsnio 5 dalį misijos vadovas, kaip už EULEX KOSOVO biudžeto vykdymą, įskaitant tarptautinių darbuotojų įdarbinimą, atsakingas asmuo, šiuo tikslu turėdavo sudaryti sutartį su Komisija. Tačiau, priėmus Sprendimą 2014/349, iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 10 straipsnio 3 dalyje ir 16 straipsnio 4 dalyje nurodyta, kad EULEX KOSOVO sudaro darbo sutartis su tarptautiniais darbuotojais ir yra atsakinga už EULEX KOSOVO biudžeto vykdymą, dėl kurio ji sudaro sutartį su Komisija, o šių Bendrųjų veiksmų 8 straipsnio 5 dalis buvo išbraukta.

71. Taigi, remiantis šiomis išvardytomis nuostatomis, reikėtų manyti, kad iki to laiko, kai buvo įterptas iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnis, kuriuo EULEX KOSOVO, inter alia, suteikiamas veiksnumas sudaryti sutartis, įdarbinti darbuotojus ir būti ieškove ir atsakove byloje, EULEX KOSOVO neturėjo būtino veiksnumo, kad galėtų turėti toje misijoje dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdavio statusą.

72. Atrodo, kad Bendrųjų veiksmų 2008/124 kontekstas patvirtina šį aiškinimą. Šiuo klausimu reikėtų pažymėti: nors Bendrųjų veiksmų 2008/124 9 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad EULEX KOSOVO tarptautinius darbuotojus gali įdarbinti pagal sutartis, Europos Sąjungos planavimo grupei (EUPT KOSOVO) ( 50 ), kuri dalyvavo EULEX KOSOVO planavimo ir pasirengimo etape ( 51 ), galiojo panašios nuostatos, taip sudarant sąlygas jai įdarbinti tarptautinius ir vietos darbuotojus pagal sutartis, o EUPT KOSOVO vadovas sudarydavo darbo sutartis su tokiais darbuotojais. Manau, kad yra sunku laikytis nuomonės, jog, aiškiai nesuteikus veiksnumo, tokia laikino planavimo grupė galėtų būti laikoma tokių darbuotojų darbdaviu ir būti teismo proceso šalis.

73. Be to, 2012 m. komunikate ( 52 ) Komisija nurodė, kad BUSP misijoms turėtų būti suteiktas teisinis subjektiškumas arba bent jau pakankamai platus veiksnumas, būtinas tam, kad jos galėtų įgyvendinti savo įgaliojimus ir užtikrinti patikimą tokių misijų vykdymo teisinį pagrindą ES viduje ir už jos ribų, įskaitant teisę pareikšti ieškinius. Komisija pareiškė ketinanti prašyti Tarybos priimti su tuo susijusias nuostatas. Panašų požiūrį taip pat pateikė Europos Audito Rūmai savo 2012 m. priimtoje specialiojoje ataskaitoje dėl EULEX KOSOVO ( 53 ), kurioje EULEX KOSOVO ir visoms būsimoms BUSP misijoms rekomendavo įtraukti tokias nuostatas. Dėl EULEX KOSOVO ir kitų ES tarptautinių misijų ( 54 ) tai buvo padaryta atitinkamame Tarybos sprendime įterpiant konkretų straipsnį „Teisinės nuostatos“ (žr. iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnį). Taigi iš to galima daryti išvadą, kad buvo nuspręsta, jog būtina EULEX KOSOVO suteikti aiškų veiksnumą, kurio jai anksčiau trūko, siekiant visų pirma įdarbinti darbuotojus kaip darbdaviui ir gintis teisme.

74. Atrodo, kad šį aiškinimą taip pat patvirtina Teisingumo Teismo jurisprudencija. Visų pirma Sprendime Elitaliana ( 55 ) nagrinėdamas bylą, pradėtą prieš priimant Sprendimą 2014/349, Teisingumo Teismas patvirtino Bendrojo Teismo išvadas, kad EULEX KOSOVO neturėjo teisinio subjektiškumo ir kad nebuvo jokios nuostatos, susijusios su jo procesiniu veiksnumu, todėl jai nebuvo galima suteikti įstaigos, biuro ar agentūros statuso, kaip apibrėžta SESV 263 straipsnyje, taip pat, kad Komisija buvo laikytina vienintele atsakove. Todėl tame sprendime Teisingumo Teismas atkreipė ypatingą dėmesį į tai, kad EULEX KOSOVO neturėjo veiksnumo, nes jai Bendruosiuose veiksmuose 2008/124 šiuo klausimu nebuvo suteikta aiškaus leidimo; remdamasis šiuo pagrindu jis nusprendė, kad EULEX KOSOVO negalėjo būti atsakovė byloje.

75. Taip pat reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad Sprendimas H susijęs su EUPM Bosnijoje ir Hercegovinoje, o Tarybos sprendime dėl šios misijos nebuvo jokios nuostatos, kuria jai būtų suteiktas veiksnumas ( 56 ). Nors Teisingumo Teismas tiesiogiai neaptarė šio klausimo, iš to, kad tai misijai nebuvo aiškiai suteikta veiksnumo, galima daryti išvadą, kad Teisingumo Teismas nustatė, jog ginčijamos priemonės turėjo būti priskirtos vienai iš Sąjungos institucijų, nevertinant tos misijos kaip potencialios atsakovės byloje.

76. Be to, man neatrodo, kad Sprendime Jenkinson ( 57 ) daroma kitokia išvada. Toje byloje buvo nagrinėjamas ieškinys, kuris buvo iš esmės pagrįstas SESV 272 straipsniu ir susijęs su Sąjungos sutartine atsakomybe; jį Tarybai, Komisijai, EIVT ir EULEX KOSOVO pareiškė buvęs tam tikrų ES tarptautinių misijų, įskaitant EULEX KOSOVO, darbuotojas. Ieškovas EULEX KOSOVO misijoje dirbo nuo 2010 m. balandžio 5 d. iki 2014 m. lapkričio 14 d., tačiau tik paskutinėje darbo sutartyje laikotarpiu nuo 2014 m. spalio 15 d. iki lapkričio 14 d. buvo nustatyta arbitražinė išlyga (kaip tai suprantama pagal SESV 272 straipsnį), pagal kurią jurisdikcija suteikiama Sąjungos teismams. Savo sprendime Teisingumo Teismas sutelkė dėmesį į Bendrojo Teismo atliktą jurisdikcijos priimti sprendimą dėl sutartinių bylos aspektų apimties vertinimą ir nusprendė, kad, esant darbo santykiams, apimantiems kelias paeiliui sudarytas sutartis, aplinkybė, kad ankstesnėse sutartyse nėra arbitražinės išlygos, nedraudžia Sąjungos teismui, vertinant šalių santykius, atsižvelgti į visas sutartis. Vis dėlto Teisingumo Teismas nenagrinėjo Bendrojo Teismo išvadų dėl EULEX KOSOVO veiksnumo. Todėl, mano manymu, Teisingumo Teismo argumentų, susijusių su Sąjungos teismų jurisdikcijos apimtimi pagal SESV 272 straipsnį, atrodo, negalima pritaikyti atskiram darbdavio tapatybės klausimui, kuris tame sprendime nebuvo nagrinėjamas ( 58 ).

77. Taigi darytina išvada, kad iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsnis reiškia, kad laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. EULEX KOSOVO neturėjo darbdavio statuso. Priešingai, iš to straipsnio matyti, kad nuo 2014 m. birželio 12 d. ši misija gali būti laikoma joje dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdave, taigi pati gali būti atsakovė ginčuose dėl darbo sutarčių, sudarytų su tokiais darbuotojais ( 59 ).

78. Antra, kalbant apie iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnio 5 dalį, pažymėtina, kad tos nuostatos formuluotė yra dviprasmiška, nes neaišku, ar ji reiškia, kad EULEX KOSOVO nuo 2014 m. birželio 15 d. yra atsakinga už bet kokius reikalavimus ir pareigas, kylančius vykdant įgaliojimus, įskaitant atvejus, kai veiksmai buvo atlikti iki tos datos, ar tik už veiksmus, kurie buvo atlikti tą dieną arba vėliau ( 60 ).

79. Šiuo klausimu reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnio 4 dalyje, kuri buvo įterpta tuo pat metu kaip ir Bendrųjų veiksmų 16 straipsnio 5 dalis, nurodyta, kad EULEX KOSOVO pakeičia misijos vadovą, kaip asmenį, kuris atsakingas už misijos biudžeto vykdymą. Todėl man atrodo, kad, skaitant abi nuostatas kartu, iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnio 5 dalis skirta patvirtinti, kad nuo 2014 m. birželio 15 d. būtent EULEX KOSOVO atsako už bet kokius reikalavimus ir pareigas, kylančias jai vykdant savo biudžetą. Tačiau, kalbant apie šios bylos faktines aplinkybes, kurios susiklostė iki šios datos, biudžetą vykdė būtent misijos vadovas. Todėl, remiantis šia nuostata, EULEX KOSOVO negali būti laikoma ieškovų pagrindinėje byloje darbdave.

3. Taryba, Komisija ir EIVT

80. Jeigu Teisingumo Teismas pritartų mano pasiūlymui, kad laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. nei misijos vadovas, nei EULEX KOSOVO neturėjo ieškovų pagrindinėje byloje darbdavio statuso ir dėl to jie negali būti laikomi atsakovais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamame ginče, būtina išnagrinėti, ar Taryba, Komisija ir (arba) EIVT turėtų būti laikomos turinčiomis tokį statusą.

81. Remiantis ieškovų pagrindinėje byloje dėl bylos esmės pateiktais argumentais, šios bylos aplinkybėmis Taryba ir Komisija gali būti laikomos darbdaviu. Taryba, Komisija, EIVT ir EULEX KOSOVO su tuo nesutinka.

82. Mano nuomone, pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją ir atitinkamas Bendrųjų veiksmų 2008/124 nuostatas yra svarių požymių, kuriais remiantis galima teigti, kad Komisija iki 2014 m. birželio 12 d. turėjo ieškovų pagrindinėje byloje darbdavės statusą.

83. Šiuo klausimu Sprendime Elitaliana ( 61 ) Teisingumo Teismas konstatavo: nors pagal Bendruosius veiksmus 2008/124 iki to laiko, kai jie buvo iš dalies pakeisti Sprendimu 2014/349, EULEX KOSOVO misijos vadovas apibūdintas kaip atsakingas už šios misijos biudžeto vykdymą, tai neturėjo įtakos tam, kad misijos vadovo įgaliojimų biudžeto ir finansų srityje įgyvendinimo priežiūrą toliau vykdė Komisija. Todėl Teisingumo Teismas nusprendė, kad ginčijamos priemonės, susijusios su sprendimu sudaryti viešojo pirkimo sutartį, priskirtinos Komisijai.

84. Be to, Sprendime H ( 62 ) Teisingumo Teismas nusprendė, kad, remiantis Tarybos sprendimu, susijusiu su EUPM Bosnijoje ir Hercegovinoje, ginčijami misijos vadovo sprendimai dėl komandiruoto darbuotojo perkėlimo buvo priskirtini Tarybai, nes misijos vadovą paskyrė PSK, kuris vykdė šios misijos politinę kontrolę ir strateginį vadovavimą, už kuriuos buvo atsakinga Taryba, ir buvo pavaldus civilinės operacijos vadui, kurį patį kontroliavo PSK ir kuris buvo atsakingas už PSK ir Tarybos sprendimų įgyvendinimą. Priešingai, pasak Teisingumo Teismo, šių sprendimų nebuvo galima priskirti Komisijai, nes ji nedalyvavo įgyvendinant pavaldumo tvarką, be to, šie sprendimai nebuvo susiję su tos misijos biudžeto vykdymu, kuriam reikėjo sudaryti sutartį tarp misijos vadovo ir Komisijos.

85. Dabar nagrinėjamos bylos aplinkybes reikia analizuoti atsižvelgiant į minėtą jurisprudenciją.

86. Dėl EIVT reikėtų pažymėti, kad Teisingumo Teismui nebuvo pateikta jokios informacijos, iš kurios būtų matyti, kad laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. ji turėjo ieškovų pagrindinėje byloje darbdavės statusą. Priešingai, kaip nurodė EIVT, nors civilinės operacijos vadas yra EIVT dalis, neatrodo, kad EIVT būtų atsakinga už klausimus, susijusius su tarptautinių darbuotojų įdarbinimu. Be to, kaip minėta šios išvados 41 punkte, civilinės operacijos vadą kontroliuoja Taryba ir jis apskritai yra pavaldus vyriausiajam įgaliotiniui, o ne EIVT.

87. Dėl Tarybos man atrodo, kad, remiantis Teisingumo Teismo turima informacija, laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. jos negalima laikyti ieškovų pagrindinėje byloje darbdave. Žinoma, atsižvelgiant į Sprendime H nustatytus kriterijus, dabar nagrinėjamoje byloje yra aplinkybių, kurios gali būti laikomos susijusiomis su Taryba, juo labiau kad EULEX KOSOVO sprendimai dėl restruktūrizavimo gali turėti pasekmių pareigybių perskirstymui ir tarptautinių tarnautojų darbo sutarčių nutraukimui. Vis dėlto, mano nuomone, Sprendime H nagrinėtos aplinkybės skiriasi nuo dabar nagrinėjamos bylos aplinkybių. Visų pirma tas sprendimas siejosi su valstybės narės komandiruoto darbuotojo perkėlimu, kuris, kaip nurodo Taryba ir EIVT, atrodo, buvo susijęs su misijos, už kurią atsako Taryba, politine kontrole ir strateginiu vadovavimu ir kuris visiškai nesusijęs su misijos biudžeto įgyvendinimu, kuriam reikėjo sudaryti sutartį tarp misijos vadovo ir Komisijos. Tačiau šioje byloje aptariamas tarptautinių darbuotojų įdarbinimas, atrodo, yra tiesiogiai susijęs su EULEX KOSOVO biudžeto vykdymu ir su sutartimi, kurią šiuo klausimu sudarė misijos vadovas ir Komisija, todėl jis orientuotas į Komisijos atsakomybę biudžeto srityje. Be to, reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad Teisingumo Teismui nepateikta jokios informacijos, susijusios su ieškovų pagrindinėje byloje vykdytomis užduotimis, arba kitokių įrodymų, siekiant paneigti Tarybos argumentus, kad tarptautinių darbuotojų įdarbinimas šios bylos aplinkybėmis nėra jos atsakomybė.

88. Atsižvelgiant į sprendimus Elitaliana ir H, kiek tai susiję su Komisija, atrodo, kad, remiantis Teisingumo Teismui pateikta informacija, laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. Komisiją galima laikyti ieškovų pagrindinėje byloje darbdave, remiantis tuo, kad tarptautinių darbuotojų įdarbinimas EULEX KOSOVO misijoje yra susijęs su tos misijos biudžeto vykdymu Komisijai prižiūrint ir kontroliuojant ir kad Komisija, atrodo, turėjo būti atsakinga už konkrečių taisyklių, susijusių su darbo sutartimis su tokiais darbuotojais, nustatymą ( 63 ).

89. Reikėtų priminti, kad pagal Bendrųjų veiksmų 2008/124 (prieš juos pakeičiant Sprendimu 2014/349) 8 straipsnio 5 dalį ir 16 straipsnio 4 dalį misijos vadovo priežiūrą ir kontrolę tiek, kiek tai susiję su EULEX KOSOVO biudžeto vykdymu, įskaitant tarptautinių darbuotojų įdarbinimą, vykdė Komisija ir būtent misijos vadovas šiuo tikslu pasirašydavo sutartį su Komisija. Konkrečiau kalbant, pagal 2009 m. komunikatu pagrįstą sistemą Komisija, sudarydama sutartį, įdarbindavo misijos vadovą kaip specialųjį patarėją, siekdama pavesti jam misijos biudžeto vykdymo užduotis, o sutartyje būdavo numatyta, kad misijos vadovas turėjo sudaryti darbo sutartis su tarptautiniais darbuotojais, „laikydamasis taisyklių, taikomų specialiųjų patarėjų įdarbintiems arba pagal BUSP komandiruotiems darbuotojams, kaip nustatyta šiame komunikate“ ( 64 ). Šiuo klausimu 2009 m. komunikate nustatytos konkrečios taisyklės, susijusios visų pirma su užimtumo sąlygomis ir tarptautinių darbuotojų teisėmis ir pareigomis, kurios turi būti numatytos misijos vadovo su tarptautiniais darbuotojais sudarytose darbo sutartyse, pvz., taisyklės dėl sutarties trukmės, pareigybių klasifikacijos ir darbo užmokesčio, mokesčių ir socialinės apsaugos reguliavimo ( 65 ).

90. Tai matyti iš MJ, kaip misijos vadovo, ir Komisijos nagrinėjamu atveju sudarytų 2013 m. vasario 1 d. ir birželio 7 d. sutarčių. Visų pirma 2013 m. birželio 7 d. sutarties 11 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad misijos vadovas turi sudaryti darbo sutartis su savo darbuotojais, remdamasis 2009 m. komunikate nustatytomis taisyklėmis, o šios sutarties 11 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad bet kokia darbo sutartis apskritai negali tęstis ilgiau nei EULEX KOSOVO misija. Be to, darbo sutarties, kurią iki 2014 m. birželio 12 d. MJ, kaip misijos vadovas, sudarė su vienu iš ieškovų pagrindinėje byloje ir kuri buvo pridėta prie prašymo priimti prejudicinį sprendimą, preambulėje nurodyta, kad 2009 m. komunikate „nustatytos tarptautinių darbuotojų įdarbinimo sąlygos“, o pagal Komisijos ir MJ, kaip misijos vadovo, sudarytos sutarties 11 straipsnio 1 dalį MJ, kaip specialiajam patarėjui, „leidžiama“ darbo sutartis sudaryti savo vardu ( 66 ).

91. Taigi tai, kad ieškovai pagrindinėje byloje nepasirašė darbo sutarčių su Komisija arba, kaip nurodyta 2012 m. komunikate ( 67 ), kompetentinga Sąjungos institucija personalo klausimams reglamentuoti yra Taryba, nepaneigia šios analizės, nes MJ, kaip misijos vadovo, su ieškovais pagrindinėje byloje sudarytos darbo sutartys, atrodo, atitiko 2009 m. komunikato sistemą ir buvo pagrįstos taisyklėmis, susijusiomis su Komisijos atsakomybe.

92. Atsižvelgiant į tai, reikėtų laikytis nuomonės, kad laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d. Komisija turėjo tarptautinių darbuotojų, dirbančių EULEX KOSOVO, darbdavio statusą, todėl turėtų būti laikoma atsakove nagrinėjant ginčą pagrindinėje byloje.

VI. Išvada

93. Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui taip atsakyti į tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas, Belgija) pateiktą prejudicinį klausimą: 2008 m. vasario 4 d. Tarybos bendrieji veiksmai 2008/124/BUSP dėl Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove, EULEX KOSOVO, iki to laiko, kai jie iš dalies buvo pakeisti 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimu 2014/349/BUSP, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos laikotarpiu iki 2014 m. birželio 12 d Europos Komisijai buvo suteiktas EULEX KOSOVO dirbančių tarptautinių darbuotojų darbdavio statusas.

( 1 ) Originalo kalba: anglų.

( 2 ) OL L 42, 2008, p. 92.

( 3 ) OL L 174, 2014, p. 42.

( 4 ) Žr. šios išvados 36–41 punktus.

( 5 ) Šiuo klausimu verta pažymėti, kad Bendrajame Teisme nagrinėjamos kelios bylos, susijusios su panašiais ieškiniais, kuriuos pareiškė EULEX KOSOVO tarptautinis personalas (žr., pvz., bylas BL ir BM / Taryba ir kt., T-204/19; QP ir kt. / Taryba ir kt., T-183/21; ir RI ir kt. / Taryba ir kt., T-190/21) ir kitų ES tarptautinių misijų darbuotojai (žr., pvz., bylas JF / EUCAP Somalia, T‑194/20, ir Stockdale / Taryba ir kt., T-776/20).

( 6 ) Iš dalies pakeista 2010 m. birželio 8 d. Sprendimu 2010/322/BUSP (OL L 145, 2010, p. 13). Bendrųjų veiksmų 2008/124 9 straipsnio 3 dalyje iš pradžių buvo nustatyta: „Prireikus EULEX KOSOVO taip pat gali pagal sutartis įdarbinti tarptautinį personalą ir vietos personalą.“

( 7 ) Ši nuostata vėliau 2021 m. birželio 3 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2021/904 (OL L 197, 2021, p. 114) buvo pakeista taip: „Išskyrus 1 dalyje nurodytas sumas, susijusias su parama valstybėje narėje perkeltiems teisminiams procesams, EULEX KOSOVO yra atsakinga už misijos biudžeto finansinį įgyvendinimą. Šiuo tikslu EULEX KOSOVO pasirašo susitarimą su Komisija“.

( 8 ) T-410/13, nepaskelbta Rink., EU:T:2014:871, visų pirma 25–28 ir 37 punktai. Ši nutartis apeliacine tvarka nebuvo apskųsta.

( 9 ) Kaip nurodė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, 2017 m. gruodžio 12 d. sprendimu (RG 2015/AB/577) tribunal du travail francophone de Bruxelles (prancūzų kalba bylas nagrinėjantis Briuselio darbo bylų teismas) nusprendė, kad EULEX KOSOVO dirbančio tarptautinio darbuotojo darbdavys prieš šiai misijai pagal Sprendimą 2014/349 įgyjant teisinį subjektiškumą buvo Europos Sąjunga, kuriai atstovavo jos institucijos, ir kad misijos vadovas paprasčiausiai buvo tik atstovas. Be to, 2019 m. sausio 8 d. sprendime (RG 2016/AB/411) tas teismas panašiai nusprendė dėl Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijoje (EUPOL COPPS) ir padarė išvadą, kad darbdavys buvo Europos Sąjunga, kuriai atstovavo Komisija. Dėl pastarosios misijos žr. šios išvados 54 išnašą.

( 10 ) C-43/17 P, EU:C:2018:531 (toliau – Sprendimas Jenkinson).

( 11 ) C-439/13 P, EU:C:2015:753 (toliau – Sprendimas Elitaliana).

( 12 ) C-455/14 P, EU:C:2016:569 (toliau – Sprendimas H).

( 13 ) EULEX KOSOVO nurodo, inter alia, Sprendimą Jenkinson.

( 14 ) Žr. ESS V antraštinės dalies 2 skyriaus 2 skirsnį (42–46 straipsniai).

( 15 ) Žr. ESS 42 straipsnio 1 dalį ir 43 straipsnio 1 dalį.

( 16 ) Šiuo klausimu žr. EIVT, ES CSDP Missions & Operations for Human Security, 2019 m., p. 1. Taip pat žr., pvz., D. Fiott (red.), The CSDP in 2020: The ES’s legacy and ambition in security and defence, Europos Sąjungos saugumo studijų institutas, 2020.

( 17 ) Kaip nurodyta EIVT svetainėje, skelbiama adresu https://eeas.europa.eu.

( 18 ) Šiuo klausimu žr. Europos Audito Rūmų Specialiosios ataskaitos Nr. 18/2012 „Su teisine valstybe susijusi Europos Sąjungos pagalba Kosovui“, 2012 (toliau – Audito Rūmų ataskaita), 14 punktą. Dėl išsamesnio tyrimo žr., pvz., M. Spernbauer ES Peacebuilding in Kosovo and Afghanistan: Legality and Accountability, Martinus Nijhoff, 2014.

( 19 ) Šiuo klausimu žr. Audito Rūmų ataskaitos, nurodytos šios išvados 18 išnašoje, 68 punktą.

( 20 ) Ši nuostata vėliau buvo iš dalies pakeista 2018 m. birželio 8 d. Tarybos sprendimu (BUSP) 2018/856 (OL L 146, 2018, p. 5).

( 21 ) Žr. ESS 38 straipsnį.

( 22 ) Žr. Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų Sprendimu 2010/322, 11 straipsnio 2 dalį ir 12 straipsnio 1 dalį.

( 23 ) Žr. ESS 26 straipsnį.

( 24 ) Žr. visų pirma ESS 18 ir 27 straipsnius. Taip pat žr. 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimą 2010/427/ES, kuriuo nustatoma Europos išorės veiksmų tarnybos struktūra ir veikimas (OL L 201, 2010, p. 30), ir R. Csernatoni, The Evolving Role of the European External Action Service in Security and Defence, European Foreign Affairs Review, vol. 26, 2021, p. 87-100.

( 25 ) Žr. Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų Sprendimu 2010/322, 12 straipsnio 2 dalį.

( 26 ) Žr. naujausią 2021 m. birželio 10 d. Politikos ir saugumo komiteto sprendimą (BUSP) 2021/959, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos teisinės valstybės misijos Kosove vadovo įgaliojimų terminas (OL L 212, 2021, p. 1).

( 27 ) Žr. Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų Sprendimu 2010/322, 7 straipsnio 2 dalį ir 11 straipsnio 3 dalį.

( 28 ) Žr. Bendrųjų veiksmų 2008/124 7 straipsnio 1 dalį.

( 29 ) Žr. EIVT interneto svetainę, nurodytą šios išvados 17 išnašoje.

( 30 ) Žr. Bendrųjų veiksmų 2008/124 8 straipsnio 1 dalį ir 11 straipsnio 5 dalį.

( 31 ) Taryba, Komisija ir EULEX KOSOVO teismo posėdyje, kaip ir EIVT savo rašytinėse pastabose, nurodė Teisingumo Teismui, kad, remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, ypač Sprendimu H, Teisingumo Teismas turi jurisdikciją šioje byloje, nes ji yra susijusi su darbuotojų valdymo klausimais.

( 32 ) Šiuo klausimu žr. 2015 m. lapkričio 12 d. Sprendimą Elitaliana /EULEX KOSOVO (C-439/13 P, EU:C:2015:753, 37 punktas) ir 2020 m. spalio 6 d. Sprendimą Bank RefahKargaran / Taryba (C-134/19 P, EU:C:2020:793, 25 punktas).

( 33 ) Bendrieji veiksmai 2008/124 yra pagrįsti buvusiu ESS 14 straipsniu ir ESS 25 straipsnio trečia pastraipa (dabar – ESS 28 ir 38 straipsniai), o Sprendimas 2014/349 yra pagrįstas ESS 28 straipsniu, 42 straipsnio 4 dalimi ir 43 straipsnio 2 dalimi.

( 34 ) Žr. 2020 m. spalio 6 d. Sprendimą Bank Refah Kargaran / Taryba (C-134/19 P, EU:C:2020:793, 32 punktas).

( 35 ) Žr. 2020 m. spalio 6 d. Sprendimą Bank Refah Kargaran / Taryba (C-134/19 P, EU:C:2020:793, 35 punktas).

( 36 ) Šiuo klausimu žr. 2017 m. kovo 28 d. Sprendimą Rosneft (C-72/15, EU:C:2017:236, 74 ir 75 punktai).

( 37 ) Šiuo klausimu žr. generalinio advokato M. Wathelet išvadą byloje Rosneft (C‑72/15, EU:C:2016:381, 36–76 punktai) ir generalinio advokato M. Bobek išvadą byloje SatCen /KF (C-14/19 P, EU:C:2020:220, 51–85 punktai). Taip pat žr., pvz., G. Butler Constitutional Law of the ES’s Common Foreign and Security Policy: Competence and Institutions in External Relations, Hart, 2019, p. 145–222.

( 38 ) Žr. C-658/11, EU:C:2014:2025, 69–74 punktai; taip pat žr. 2016 m. birželio 14 d. Sprendimą Parlamentas / Taryba (C-263/14, EU:C:2016:435, 68 punktas), 2018 m. rugsėjo 4 d. Sprendimą Komisija / Taryba (Susitarimas su Kazachstanu) (C‑244/17, EU:C:2018:662, 21–24 punktai) ir 2021 m. rugsėjo 2 d. Sprendimą Komisija / Taryba (Susitarimas su Armėnija) (C-180/20, EU:C:2021:658, 27 punktas).

( 39 ) Žr. 2015 m. lapkričio 12 d. Sprendimą Elitaliana /EULEX KOSOVO (C-439/13 P, EU:C:2015:753, 41–50 punktai).

( 40 ) 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (OL L 248, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74), iš dalies pakeistas 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1081/2010 (OL L 311, 2010, p. 9), galiojusiu faktinių aplinkybių klostymosi metu. Nuo to laiko jis buvo pakeistas 2018 m. liepos 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) 2018/1046 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių, kuriuo iš dalies keičiami reglamentai (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 ir Sprendimas Nr. 541/2014 bei panaikinamas Reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (OL L 193, 2018, p. 1).

( 41 ) Žr. 2016 m. liepos 19 d. Sprendimą H /Taryba ir kt. (C-455/14 P, EU:C:2016:569, 39–61 punktai).

( 42 ) Žr. 2020 m. birželio 25 d. Sprendimą SatCen /KF (C-14/19 P, EU:C:2020:492, ypač 66 punktas). Šiuo klausimu taip pat žr. 2020 m. liepos 10 d. Nutartį KF /SatCen (T-619/19, nepaskelbta Rink., EU:T:2020:337, 18–32 punktai) (nagrinėjamas apeliacinis skundas byloje KF / SatCen, C-464/20 P).

( 43 ) Žr. 2018 m. balandžio 12 d. Sprendimą PY /EUCAP Sahel Niger (T-763/16, EU:T:2018:181, 53 punktas).

( 44 ) Žr., pvz., 2021 m. gegužės 18 d. Sprendimą Asociaţia Forumul Judecătorilor din România ir kt. (C-83/19, C-127/19, C-195/19, C-291/19, C-355/19 ir C-397/19, EU:C:2021:393, 115 punktas).

( 45 ) Žr., pvz., 2021 m. balandžio 29 d. Sprendimą Ubezpieczeniowy FunduszGwarancyjny (C-383/19, EU:C:2021:337, 30 punktas).

( 46 ) Šiuo klausimu žr. 2021 m. kovo 17 d. Sprendimą An tAire Talmhaíochta Bia agusMara ir kt. (C-64/20, EU:C:2021:207, 27 punktas).

( 47 ) Žr., pvz., Bendrųjų veiksmų 2008/124, iš dalies pakeistų Sprendimu 2010/322, 8 straipsnio 3 dalį, 9 straipsnio 1–3 dalis ir 14 straipsnio 5 ir 6 dalis.

( 48 ) Verta pažymėti, kad tai patvirtina prie nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pridėti du pranešimai, kuriuos misijos vadovas „EULEX KOSOVO vardu“ išsiuntė tam tikriems ieškovams pagrindinėje byloje; juose nurodyta, kad pareigybių perskirstymas ir panaikinimas buvo EULEX KOSOVO restruktūrizacijos pasekmė po to, kai buvo patvirtintas naujas OPLAN ir CONOPS.

( 49 ) Žr. 2009 m. komunikato, nurodyto šios išvados 20 punkte, 4a punktą, p. 13.

( 50 ) Žr. 2006 m. balandžio 10 d. Tarybos bendruosius veiksmus 2006/304/BUSP dėl ES planavimo grupės (EUPT Kosovo) įsteigimo galimai ES krizių valdymo operacijai Kosove teisinės valstybės srityje ir galimose kitose srityse (OL L 112, 2006, p. 19), ypač 4 straipsnio 5 dalį ir 11 straipsnio 3 dalį.

( 51 ) Žr. Bendrųjų veiksmų 2008/124 4 straipsnį.

( 52 ) Žr. 2012 m. komunikatą, nurodytą šios išvados 25 išnašoje, ypač jos 3.2–3.4 punktus ir 4.2 punktą.

( 53 ) Žr. šios išvados 18 išnašoje nurodytą Audito Rūmų ataskaitą, ypač 92–94 punktus ir 107 punktą, taip pat 4 rekomendaciją.

( 54 ) Žr., pvz., 2014 m. liepos 9 d. Tarybos sprendimo 2014/447/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2013/354/BUSP dėl Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) (OL L 201, 2014, p. 28), 11a straipsnį ir 2015 m. gegužės 21 d. Tarybos sprendimo (BUSP) 2015/800, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/233/BUSP dėl Europos Sąjungos integruoto sienų valdymo pagalbos misijos Libijoje („EUBAM Libya“) ir pratęsiamas jo galiojimas (OL L 127, 2015, p. 22), 12a straipsnį. Reikia pažymėti, kad šiuo metu tokias nuostatas turi visos 11 vykdomų BSGP civilinių misijų. Taip pat žr., inter alia, 2017 m. spalio 16 d. Tarybos sprendimo (BUSP) 2017/1869 dėl Europos Sąjungos patariamosios misijos saugumo sektoriaus reformai Irake remti (EUAM Iraq) (OL L 266, 2017, p. 12) 13 straipsnį ir 2019 m. gruodžio 9 d. Tarybos sprendimo (BUSP) 2019/2110 dėl Europos Sąjungos BSGP patariamosios misijos Centrinės Afrikos Respublikoje (EUAM RCA) (OL L 318, 2019, p. 141) 12 straipsnį.

( 55 ) Žr. 2015 m. lapkričio 12 d. Sprendimą Elitaliana / EULEX KOSOVO (C‑439/13 P, EU:C:2015:753, ypač 58, 59 ir 66 punktus). Šiuo klausimu taip pat žr. generalinio advokato N. Jääskinen išvadą byloje Elitaliana /EULEX KOSOVO (C‑439/13 P, EU:C:2015:341, 63–65 punktus) ir mano išvadą byloje SC / EULEX KOSOVO (C‑730/18 P, EU:C:2020:176, 59 punktas).

( 56 ) Šiuo klausimu žr. 2010 m. liepos 22 d. Sprendimą H / Taryba ir kt. (T-271/10 R, nepaskelbtas Rink., EU:T:2010:315, 19 punktas).

( 57 ) C-43/17 P, EU:C:2018:531, ypač 15, 34 ir 40–51 punktai. Šiuo metu byla nagrinėjama Bendrajame Teisme (Jenkinson / Taryba ir kt., T-602/15 RENV).

( 58 ) Šiuo klausimu verta pažymėti, kad savo Sprendime Jenkinson Bendrasis Teismas nusprendė, kad EULEX KOSOVO turi teisinį subjektiškumą ir, remiantis iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 15a straipsniu, gali būti atsakove byloje. Žr. 2016 m. lapkričio 9 d. Nutartį Jenkinson / Taryba ir kt. (T-602/15, EU:T:2016:660, 32–37 punktai).

( 59 ) Šiuo klausimu taip pat žr. J. Heliskoski „Responsibility and liability for CSDP operations“, S. Blockmans ir P. Koutrakos (red.) Research Handbook on the ES’s Common Foreign and Security Policy, Edward Elgar, 2018, p. 132–153, visų pirma p. 143–144.

( 60 ) Kaip nurodė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo 2018 m. birželio 1 d. sprendimo, pridėto prie prašymo priimti prejudicinį sprendimą, 80 punkte, iš dalies pakeistų Bendrųjų veiksmų 2008/124 16 straipsnio 5 dalies įvairių kalbinių versijų palyginimas nepadeda išspręsti klausimo, nes, pvz., ispanų, vokiečių, anglų, prancūzų, italų ir nyderlandų versijos patvirtina vieną ar kitą aiškinimą.

( 61 ) C-439/13 P, EU:C:2015:753, ypač 62–66 punktai.

( 62 ) C-455/14 P, EU:C:2016:569, 65–68 punktai.

( 63 ) Šiuo klausimu, kaip nurodė ieškovai pagrindinėje byloje, verta atkreipti dėmesį į 2013 m. rugpjūčio 30 d. Europos ombudsmeno sprendimą, kuriuo užbaigiamas tyrimas savo iniciatyva OI/12/2010/(BEH)MMN, dėl Tarybos, Komisijos ir vyriausiojo įgaliotinio / EIVT, kuris kilo dėl atsižvelgiant į ES tarptautinių misijų institucinę struktūrą atsiradusio neužtikrintumo, kuri Sąjungos institucija ar įstaiga turi kompetenciją ištaisyti galimus netinkamo administravimo atvejus. Tame sprendime jis padarė išvadą, kad, atsižvelgiant į vyriausiojo įgaliotinio pateiktą pasiūlymą, būsimi skundai dėl klausimų, susijusių su biudžeto vykdymu civilinėse misijose, turėtų būti adresuoti Komisijai, o skundai dėl visų kitų kaltinimų netinkamu administravimu, susijusiu su BUSP misijomis, turėtų būti adresuoti vyriausiajam įgaliotiniui / EIVT.

( 64 ) Žr. 2009 m. komunikato, minėto šios išvados 20 punkte, 3b punktą, p. 6.

( 65 ) Žr. 2009 m. komunikato, minėto šios išvados 20 punkte, 4 ir 4a punktus, p. 10–15.

( 66 ) Verta pažymėti, kad misijos vadovo pranešimo laiške, adresuotame vienam iš ieškovų pagrindinėje byloje ir pridėtame prie prašymo priimti prejudicinį sprendimą, nurodyta: „Gavus Europos Komisijos instrukcijas, <…> visų pareigų klasifikacija ir atitinkami pareigybių aprašymai atlikti pagal [2009 m. komunikatą]“.

( 67 ) Žr. 2012 m. komunikatą, minėtą šios išvados 25 punkte, ypač 3.3 ir 4.4 punktus. Šiuo klausimu taip pat žr. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų išvadas dėl susitarimo dėl civilinių BSGP pajėgumų, Dok. 14305/18, 2018 m. lapkričio 19 d., II skirsnis, 10(b) punktas, p. 7 (tarp Tarybos ir valstybių narių įsipareigojimų – BSGP civilinių misijų tarptautinių darbuotojų, dirbančių pagal sutartis, užimtumo statuso peržiūra).