Byla C‑448/15

Belgische Staat

prieš

Wereldhave Belgium Comm. VA ir kt.

(hof van beroep te Brussel prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Skirtingose valstybėse narėse įsteigtos patronuojančiosios ir patronuojamosios bendrovės – Taikytina įprasta apmokestinimo schema – Pelno mokestis – Direktyva 90/435/EB – Taikymo sritis – 2 straipsnio c punktas – Apmokestinama bendrovė be galimybės pasirinkti ir būti atleistai nuo mokesčio – Apmokestinimas nuliniu tarifu“

Santrauka – 2017 m. kovo 8 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas

Teisės aktų derinimas – Bendroji mokesčių sistema, taikoma įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms – Direktyva 90/435 – Patronuojančiai bendrovei išmokėto pelno atleidimas nuo mokesčio prie šaltinio dukterinės bendrovės valstybėje narėje – Patronuojamosios bendrovės paskirstytų dividendų kitoje valstybėje narėje įsteigtam kolektyviniam investavimo subjektui, apmokestinamam nuliniu pelno mokesčio tarifu su tam tikromis sąlygomis, apmokestinimas kilnojamojo turto mokesčiu – Leistinumas – Sąlyga – Investavimo subjektas, neturintis bendrovės statuso valstybėje narėje

(Tarybos direktyvos 90/435 2 straipsnio c punktas ir 5 straipsnio 1 dalis)

1990 m. liepos 23 d. Tarybos direktyva 90/435/EEB dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms, turi būti aiškinama taip, kad jos 5 straipsnio 1 dalis nedraudžia valstybės narės teisės aktų, pagal kuriuos šioje valstybėje narėje įsteigtos patronuojamosios bendrovės paskirstyti dividendai kitoje valstybėje narėje įsteigtam kolektyviniam investavimo subjektui, apmokestinamam nuliniu pelno mokesčio tarifu su sąlyga, kad visas jo pelnas paskirstomas jo akcininkams, apmokestinami kilnojamojo turto mokesčiu, nes toks subjektas nėra „valstybės narės įmonė“, kaip tai suprantama pagal šią direktyvą.

Šiuo klausimu pažymėtina, kad Direktyvos 90/435 2 straipsnio c punkte įtvirtintas teigiamas kvalifikavimo kriterijus, t. y. būti apmokestinamam nagrinėjamu mokesčiu, ir neigiamas kriterijus, t. y. nebūti atleistam nuo šio mokesčio ir neturėti galimybės pasirinkti. Kadangi yra įtvirtinti šie du kriterijai – vienas teigiamas, kitas neigiamas, – reikia manyti, kad minėtos direktyvos 2 straipsnio c punkte ne tik reikalaujama, kad bendrovė patektų į šio mokesčio taikymo sritį, bet ir siekiama išvengti situacijų, kai, neatsižvelgiant į apmokestinimą šiuo mokesčiu, bendrovė faktiškai neturėtų jo mokėti. Taigi, nors formaliai nuliniu tarifu apmokestinama bendrovė su sąlyga, kad jos pelnas paskirstomas akcininkams, nėra atleista nuo tokio mokesčio, ji praktiškai yra tokioje situacijoje, kurios Direktyvos 90/435 2 straipsnio c punkte numatyta sąlyga siekiama išvengti, t. y. situacijos, kai ji neturi mokėti šio mokesčio. Iš tiesų, kaip savo išvados 43 ir 44 punktuose pažymėjo generalinis advokatas, tai, kad į nacionalinės teisės aktus įtraukta nuostata, pagal kurią tam tikromis sąlygomis apibrėžta bendrovių kategorija gali būti apmokestinama nuliniu tarifu, reiškia, kad šios bendrovės yra atleistos nuo to mokesčio (taip pat žr. 2008 m. gegužės 20 d. Sprendimo Orange European Smallcap Fund, C‑194/06, EU:C:2008:289, 33 ir 34 punktus).

(žr. 31–34, 43 punktus ir rezoliucinę dalį)