55

Šio sprendimo 40–53 punktuose nurodytomis aplinkybėmis Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas) nutarė sustabdyti EPIC pateikto peržiūros prašymo nagrinėjimą ir byloje C‑275/21 pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus: „1. Ar peržiūros procedūra Bundesverwaltungsgericht [(Federalinis administracinis teismas]), vykdoma įgyvendinant [Direktyvą 89/665], yra civilinė ir komercinė byla, kaip tai suprantama pagal [Reglamento Nr. 1215/2012] 1 straipsnio 1 dalį? Ar tokia peržiūros procedūra, kaip nurodyta pirmesniame klausime, yra bent jau civilinė byla, kaip ji suprantama pagal [SESV] 81 straipsnio 1 dalį? 2. Ar lygiavertiškumo principas, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį fiziniams asmenims suteikiamos subjektinės teisės, kuriomis jie gali remtis ginčuose su valstybe nare, ir draudžiama taikyti Austrijos nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias teismas, prieš išnagrinėdamas prašymą dėl peržiūros, kuriame prašoma pripažinti negaliojančiu tam tikrą perkančiosios organizacijos sprendimą, kuris gali būti skundžiamas atskirai, privalo nustatyti viešojo pirkimo procedūros rūšį ir (numatomą) sutarties vertę bei tam tikrose viešojo pirkimo procedūrose skundžiamų sprendimų, kuriuos galima skųsti atskirai, bendrą skaičių arba bent jau tam tikros viešojo pirkimo procedūros pirkimo dalis tam, kad paskui kompetentingos teismo kolegijos pirmininkas mokesčio išreikalavimo tikslais galėtų paraginti ištaisyti trūkumus ir tuo atveju, jeigu mokesčiai nesumokami, kolegija, kurios kompetencijai priklauso nagrinėti prašymą dėl peržiūros, prieš atmesdama arba ne vėliau kaip atmesdama peržiūros prašymą dėl nesumokėtų mokesčių, nurodytų sumokėti mokesčius, kurių nesumokėjus teisė reikalauti peržiūros prarandama, nors civilinėse bylose Austrijoje, kaip antai ieškinių dėl žalos atlyginimo arba veiksmų nutraukimo dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo atveju, mokesčių nesumokėjimas nėra kliūtis nagrinėti ieškinį neatsižvelgiant į mokėtino mokesčio dydį; be to, tolesnis palyginimas Austrijoje rodo, kad mokesčio nesumokėjimas skundų dėl administracinių sprendimų atveju arba apeliacinių ar kasacinių skundų žyminio mokesčio nesumokėjimas skundžiant administracinių teismų sprendimusVerfassungsgerichtshof [(Konstitucinis Teismas)] arba Verwaltungsgerichtshof [(vyriausiasis administracinis teismas, Austrija)] nėra pagrindas atmesti apskundimo priemonę dėl to, kad nebuvo sumokėti mokesčiai? 2.1. Ar lygiavertiškumo principas, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama taikyti Austrijos nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias, prieš pradedant nagrinėti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones, kaip tai numatyta [Direktyvos 89/665] 2 straipsnio 1 dalies a punkte, kolegijos pirmininkas, posėdžiaujantis kaip vienas teisėjas, dėl fiksuoto dydžio mokesčių nepriemokos privalo paraginti ištaisyti trūkumus ir atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones dėl to, kad nebuvo sumokėti mokesčiai, nors civilinėse bylose pareikštų ieškinių atveju Austrijoje už kartu su ieškiniu pateiktą prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones pagal Gerichtsgebührengesetz (Teismo mokesčių įstatymas), be ieškinio pirmojoje instancijoje, jokie papildomi fiksuoti mokesčiai iš principo netaikomi; atskirų mokesčių nereikia mokėti ir už papildomus prašymus pripažinti atidedamąjį poveikį, kurie kartu su skundu pateikiami Verwaltungsgericht [(administracinis teismas)], kartu su kasaciniu skundu – Verwaltungsgerichtshof [vyriausiasis administracinis teismas)] arba kartu su skundu – Verfassungsgerichtshof [(Konstitucinis Teismas)] ir kurie funkciniu požiūriu turi tokį patį ar panašų teisminės apsaugos tikslą kaip ir prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones? 3. Ar [Direktyvos 89/665] 1 straipsnio 1 dalyje nustatytas [proceso operatyvumo principas], pagal kurį peržiūros procedūros turi būti vykdomos kuo greičiau, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinamas kaip suteikiantis subjektinę teisę į greitą peržiūros procedūrą ir draudžiantis taikyti Austrijos nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias teismas ir neskaidrių viešojo pirkimo procedūrų atveju, prieš išnagrinėdamas prašymą dėl peržiūros, kuriame prašoma pripažinti negaliojančiu perkančiosios organizacijos sprendimą, kuris gali būti skundžiamas atskirai, bet kuriuo atveju privalo nustatyti viešojo pirkimo procedūros rūšį ir (numatomą) sutarties vertę bei tam tikrose viešojo pirkimo procedūrose apskųstų sprendimų, kuriuos galima skųsti atskirai, bendrą skaičių arba bent jau nustatyti tam tikros viešojo pirkimo procedūros pirkimo dalis tam, kad paskui kompetentingos teismo kolegijos pirmininkas mokesčio išreikalavimo tikslais galėtų paraginti ištaisyti trūkumus, ir tuo atveju, jeigu mokesčiai nesumokami, kolegija, kurios kompetencijai priklauso nagrinėti prašymą dėl peržiūros, prieš atmesdama arba ne vėliau nei atmesdama peržiūros prašymą dėl nesumokėtų mokesčių, nurodytų sumokėti mokesčius, kurių nesumokėjus reikalavimo teisė prarandama? 4. Ar teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, įtvirtinta [Chartijos] 47 straipsnyje, atsižvelgiant į [Direktyvos 2014/24] 18 straipsnio 1 dalyje įtvirtintą skaidrumo reikalavimą ir į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinama kaip draudžianti taikyti Austrijos nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias teismas ir neskaidrių viešojo pirkimo procedūrų atveju, prieš išnagrinėdamas prašymą dėl peržiūros, kuriame prašoma pripažinti negaliojančiu perkančiosios organizacijos sprendimą, kuris gali būti atskirai skundžiamas, privalo nustatyti viešojo pirkimo procedūros rūšį ir (numatomą) sutarties vertę bei tam tikrose viešojo pirkimo procedūrose apskųstų sprendimų, kuriuos galima skųsti atskirai, bendrą skaičių arba bent jau tam tikros viešojo pirkimo procedūros pirkimo dalis tam, kad paskui kompetentingos teismo kolegijos pirmininkas mokesčio išreikalavimo tikslais prireikus galėtų paraginti ištaisyti trūkumus, ir tuo atveju, jeigu mokesčiai nesumokami, kolegija, kurios kompetencijai priklauso nagrinėti prašymą dėl peržiūros, prieš atmesdama arba ne vėliau kaip atmesdama peržiūros prašymą dėl nesumokėtų mokesčių, nurodytų sumokėti mokesčius, kurių nesumokėjus reikalavimo teisė prarandama? 5. Ar lygiavertiškumo principas, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinamas kaip suteikiantis fiziniams asmenims subjektines teises, kuriomis jie gali remtis ginčuose su valstybe nare, ir draudžiantis taikyti Austrijos nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias nesumokėjus fiksuoto dydžio mokesčių už prašymą peržiūrėti perkančiosios organizacijos sprendimą, kaip tai suprantama pagal galiojančios [Direktyvą 89/665] (o tinkamais atvejais ir skundą, kuriuo siekiama, kad žalos atlyginimo tikslais būtų konstatuotas sutarties skyrimo neteisėtumas), (tik) administracinio teismo kolegija, kaip teisminė institucija, privalo nurodyti sumokėti mokėtinus, bet nesumokėtus fiksuoto dydžio mokesčius (su to nulemtomis sumažėjusiomis teisminės apsaugos galimybėmis asmeniui, kuriam tenka prievolė sumokėti šiuos mokesčius), nors kitais atvejais ieškinio ir skundo žyminiai mokesčiai civilinėse bylose nesumokėjimo atveju nurodomi sumokėti administraciniu sprendimu pagal Gerichtliches Einbringungsgesetz (Teismo mokesčių surinkimo įstatymas), o skundų žyminiai mokesčiai administracinėje teisėje už skundus administraciniam teismui arba Verfassungsgerichtshof [(Konstitucinis Teismas)] arba už kasacinius skundus Verwaltungsgerichtshof [(vyriausiasis administracinis teismas)] nesumokėjimo atveju nurodomi sumokėti mokesčių institucijos sprendimu (sprendimas dėl mokesčių sumokėjimo), kurį visada galima apskųsti administraciniam teismui, paskui kasacine tvarka Verwaltungsgerichtshof [(vyriausiasis administracinis teismas)] arba pateikiant skundą Verfassungsgerichtshof [(Konstitucinis Teismas)]? 6. Ar Direktyvos [89/665] 1 straipsnio 1 dalis, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinama taip, kad preliminariosios sutarties sudarymas su vieninteliu ekonominės veiklos vykdytoju pagal [Direktyvos 2014/24] 33 straipsnio 3 dalį yra sutarties sudarymas pagal [Direktyvos 89/665] 2a straipsnio 2 dalį, todėl perkančiosios organizacijos sprendimas, su kuriuo vienu ekonominės veiklos vykdytoju ši preliminarioji sutartis turi būti sudaryta pagal [Direktyvos 2014/24] 33 straipsnio 3 dalį, yra sprendimas skirti sutartį, kaip tai suprantama pagal [Direktyvos 89/665] 2a straipsnio 1 dalį? 6.1. Ar [Direktyvos 2014/24] 33 straipsnio 3 dalies formuluotė „tos sutarties pagrindu sudaromos sutartys“ turi būti aiškinama taip, kad viešojo pirkimo sutartis yra pagrįsta preliminariąja sutartimi tada, kai perkančioji organizacija, aiškiai remdamasi sudaryta preliminariąja sutartimi, skiria konkrečią sutartį? Ar minėta formuluotė „tos sutarties pagrindu sudaromos sutartys“ turi būti aiškinama taip, kad tuo atveju, kai bendra preliminariosios sutarties apimtis, kaip ji suprantama pagal [2018 m. gruodžio 19 d. Teisingumo Teismo sprendimą Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato – Antitrust ir Coopservice (C‑216/17, EU:C:2018:1034, 64 punktas)], yra jau pasiekta, nebėra viešojo pirkimo sutarties, pagrįstos iš pradžių sudaryta preliminariąja sutartimi? 6.2. Jeigu į šeštojo klausimo pirmą dalį būtų atsakyta teigiamai: ar [Direktyvos 2014/24] 4 ir 5 straipsniai, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinami taip, kad numatoma atskiros preliminariąja sutartimi grindžiamos sutarties vertė visada yra numatoma sutarties vertė pagal [šios direktyvos] 5 straipsnio 5 dalį? Ar numatoma atskiros preliminariąja sutartimi grindžiamos sutarties vertė pagal [minėtos direktyvos] 4 straipsnį yra ta sutarties vertė, kuri gaunama taikant šios direktyvos 5 straipsnį nustatant numatomą atskiros preliminariąja sutartimi grindžiamos prekių pirkimo sutarties vertę? 7. Ar teisė į teisingą bylos nagrinėjimą, įtvirtinta Chartijos 47 straipsnyje, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinama kaip draudžianti taikyti nuostatą, pagal kurią ginče dėl viešojo pirkimo nurodyta perkančioji organizacija privalo suteikti visą reikalingą informaciją ir pateikti visus reikalingus dokumentus – to nepadarius gali būti priimtas jai nepalankus sprendimas už akių, – kai dėl to kyla grėsmė, kad jos organų nariai arba darbuotojai, privalantys suteikti šią informaciją perkančiosios organizacijos vardu, suteikdami informaciją arba pateikdami dokumentus liudys prieš save ir užsitrauks baudžiamąją atsakomybę? 8. Ar [Direktyvos 89/665] 1 straipsnio 1 dalyje nustatytas reikalavimas, kad perkančiosios organizacijos priimti sprendimai visų pirma būtų veiksmingai peržiūrėti, papildomai atsižvelgiant į Chartijos 47 straipsnyje įtvirtintą teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinamas taip, kad šiomis normomis suteikiamos subjektinės teisės ir draudžiama taikyti nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias teisminės apsaugos siekiantis ir peržiūros prašymą teikiantis pareiškėjas įpareigojamas prašyme nurodyti konkrečią viešojo pirkimo procedūrą ir konkretų perkančiosios organizacijos sprendimą, kuris gali būti atskirai skundžiamas, ir tada, kai viešojo pirkimo procedūros be išankstinio skelbimo apie pirkimą atveju paprastai nežino, ar perkančioji organizacija pareiškėjo požiūriu neskaidriai tiesiogiai skyrė sutartis pagal nacionalinę teisę arba vedė pareiškėjo požiūriu neskaidrias derybas be išankstinio skelbimo apie pirkimą, ar buvo įvykdytos viena ar kelios neskaidrios viešojo pirkimo procedūros ir ar per jas buvo priimtas vienas ar keli sprendimai, kuriuos galima skųsti? 9. Ar teisingo bylos nagrinėjimo reikalavimas, įtvirtintas Chartijos 47 straipsnyje, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinamas taip, kad pagal šią nuostatą suteikiamos subjektinės teisės ir draudžiama taikyti nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias teisminės apsaugos siekiantis ir prašymą dėl peržiūros teikiantis pareiškėjas įpareigojamas savo prašyme nurodyti konkrečią viešojo pirkimo procedūrą ir konkretų perkančiosios organizacijos sprendimą, kuris gali būti atskirai skundžiamas, ir tada, kai viešojo pirkimo procedūros be išankstinio skelbimo apie pirkimą, kuri jo atžvilgiu nebuvo skaidri, atveju paprastai negali žinoti, ar perkančioji organizacija pareiškėjo požiūriu neskaidriai tiesiogiai skyrė sutartis pagal nacionalinę teisę arba vedė pareiškėjo požiūriu neskaidrias derybas be išankstinio skelbimo apie pirkimą, ar buvo įvykdytos viena ar kelios neskaidrios viešojo pirkimo procedūros ir ar per jas buvo priimtas vienas ar keli sprendimai, kuriuos galima skųsti? 10. Ar teisingo bylos nagrinėjimo reikalavimas, įtvirtintas Chartijos 47 straipsnyje, atsižvelgiant į kitas Sąjungos teisės normas, turi būti aiškinamas taip, kad pagal šią nuostatą suteikiamos subjektinės teisės ir draudžiama taikyti nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias teisminės apsaugos siekiantis ir peržiūros prašymą teikiantis pareiškėjas įpareigojamas sumokėti fiksuotus tam tikro dydžio, kurio jis prašymo pateikimo momentu negali numatyti, mokesčius, nes viešojo pirkimo procedūros be išankstinio skelbimo apie pirkimą, kuri jo atžvilgiu nebuvo skaidri, atveju paprastai negali žinoti, ar perkančioji organizacija pareiškėjo požiūriu neskaidriai tiesiogiai skyrė sutartis pagal nacionalinę teisę arba vedė pareiškėjo požiūriu neskaidrias derybas be išankstinio skelbimo apie pirkimą, kokio dydžio yra numatoma viešojo pirkimo procedūros be išankstinio skelbimo apie pirkimą sutarčių numatoma vertė ir kiek jau buvo priimta sprendimų, kurie gali būti atskirai skundžiami?“