ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
49

Graikijos Respublika teigia, kad Komisijos taikyta fiksuoto dydžio korekcija tabako sektoriuje buvo grindžiama būtent tuo, kad 2006 m. beveik dviejų mėnesių laikotarpį nebuvo atlikta patikrinimų. Tačiau Reglamento Nr. 796/2004 23 straipsnyje nenustatytas konkretus patikrinimų vietoje atlikimo laikotarpis, tik reikalaujama, kad patikrinimai būtų veiksmingi. Tabako sektoriuje patikrinimai vietoje galėjo būti atliekami nuo rugsėjo mėnesio, t. y. po to, kai buvo nuskinti tabako lapai, o tai nepakenkė patikrinimų veiksmingumui, ir Komisija tai pripažino per procedūrą. Komisijos motyvavimas visiškai nepagrįstas teisės aktais. Be to, jis nepakankamas ir netikslus, nes iš jo negalima nustatyti, kodėl nagrinėjami patikrinimai buvo neveiksmingi. Šis motyvavimas prieštarauja ir tam, kad per procedūrą Komisija pripažino, jog patikrinimai buvo veiksmingi. Atsakyme, pateiktame pritaikius proceso organizavimo priemonę, Graikijos Respublika pabrėžia, kad galutinėje pozicijoje pateiktas motyvavimas akivaizdžiai prieštarauja suvestinėje ataskaitoje pateiktam motyvavimui.
48

Be to, ieškovės tvirtina, jog tam, kad teisės aktas būtų „konkretus“, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1907/2006 58 straipsnio 2 dalį, pakanka, kad jame būtų nurodyta cheminių medžiagų kategorija, ypač klasifikavimo kriterijai. Pirmoji ieškovė cituoja ECHA dokumentą „Preparation of draft Annex XIV entries for the third recommandation of substances to be included in Annex XIV – General Approach“ („Projektų dėl cheminių medžiagų įtraukimo į XVI priedą parengimas. Bendras požiūris“), iš kurio aišku, kad cheminės medžiagos priskyrimo prie „kancerogeninių medžiagų“ arba „mutageninių medžiagų“ kategorijos pakanka tam, kad su viena iš šių kategorijų susijęs teisės aktas būtų laikomas konkrečiu.
98

Ieškovės pirmasis prašymas pateiktas ne dėl visų dokumentų, o dėl vienintelio dokumento. Be to, Komisija netvirtina, kad šis prašymas pateiktas siekiant dirbtinai suskaidyti prašymą dėl visų dokumentų į individualius prašymus. Be to, šiuo atveju ji neturėtų tam pagrindo (žr. 3–5 punktus).
2.

Priteisti iš Salvatore Aniello Pappalardo, Pescatori La Tonnara Soc. coop., Fedemar Srl, Testa Giuseppe E C. Snc, Pescatori San Pietro Apostolo Srl, Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC ir Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. bylinėjimosi išlaidas.
Reglamente Nr. 2868/95, skirtame įgyvendinti Reglamentą Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo, numatyta, kad nagrinėdama apeliaciją dėl Protestų skyriaus sprendimo Apeliacinė taryba turi diskreciją pagal Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalies trečią pastraipą ir Reglamento Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 76 straipsnio 2 dalį nuspręsti, ar atsižvelgti į naujus arba papildomus faktus ir įrodymus, kurie nebuvo pateikti per Protestų skyriaus nustatytą ar patikslintą terminą.

Minėtos 50 taisyklės 1 dalies trečios pastraipos versijos skirtingomis kalbomis nevisiškai sutampa. Be to, žodžių junginio „faits et preuves nouveaux“ (nauji faktai ir įrodymai), suprantamo taip, jog per procedūrą žemesnėje instancijoje nebuvo pateiktas joks faktas ar įrodymas, nėra šios nuostatos versijose kai kuriomis kalbomis. Šiuo klausimu reikia nurodyti, kad iš įvairių kalbinių versijų matyti, kad nauji įrodymai, remiantis versija prancūzų kalba, turi papildyti jau pateiktus įrodymus, todėl tam, kad įrodymai būtų šitaip apibūdinti (kaip nauji ar papildomi), anksčiau per tą procesą turi būti pateikta kitų įrodymų.

Šis aiškinimas turi būti taikomas ir Apeliacinės tarybos turimai diskrecijai, kuri neapima pirmą kartą jai pateiktų įrodymų, kai Anuliavimo skyriui nebuvo pateiktas joks įrodymas.

(žr. 51–55 punktus)
1

Einhell Germany AG, Hans Einhell Nederlands BV, Einhell France SAS ir Hans Einhell Österreich GmbH (toliau kartu – ieškovės) yra keturios Einhell grupei priklausančios bendrovės, importuojančios, be kita ko, Kinijoje pagamintus oro kompresorius. Konkrečiai kalbant, į Europos Sąjungą jos importuoja kompresorius, kuriuos perka iš Nu Air (Shanghai) Compressors and Tools Co. Ltd (toliau – Nu Air Shanghai arba eksportuojanti gamintoja), t. y. Nu Air grupei priklausančios Kinijoje įsteigtos bendrovės.
42

Trečia, Apeliacinė taryba taip pat nusprendė, kad kitiems ankstesniuose prekių ženkluose MASTERROCK, FIXROCK, FLEXIROCK ir COVERROCK esantiems elementams būdingas silpnas skiriamasis požymis. Jos nuomone, pirmuosius minėtų žymenų elementus atitinkama vokiškai kalbanti visuomenė mintyse susieja su galimomis akmens vatos savybėmis, t. y. lankstumu („flexi“), greitu pritvirtinimu prie sienų („fix“), aukščiausia kokybe („master“) arba panaudojimu uždengti („cover“). Šiuos žodinius elementus atitinkantys žodžiai priskiriami prie bazinės anglų kalbos ir, be to, jie analogiški vokiškiems žodžiams „fix“, „flexibel“ ir „Meister“. Be to, „cover“ yra vokiečių kalboje vartojamas anglicizmas.
40

Be to, konstatuotina, kad aplinkybės, kuriomis priimtos ginčijamos nuostatos, leido Lenkijos Respublikai žinoti jas pagrindžiančias priežastis. Ši valstybė dalyvavo vadybos komiteto susirinkimuose, per kuriuos buvo aptariami pakeitimų pasiūlymai. Be to, per posėdį ji pripažino, kad vaisių ir daržovių gamintojų atstovams buvo pranešta apie vykdomus reikšmingus pakeitimus.
53

Be to, kalbant apie pareigą bendradarbiauti patikrinimo metu, svarbu pažymėti, jog iš teismo praktikos matyti, kad įmonė, dėl kurios pradėtas tyrimas, privalo, jei Komisija prašo, pateikti jai savo turimus su tyrimo objektu susijusius dokumentus, net jei šiais dokumentais Komisija gali pasinaudoti, kad nustatytų pažeidimą (žr., kiek tai susiję su 1962 m. vasario 6 d. Reglamentu Nr. 17, Pirmuoju reglamentu, įgyvendinančiu [EB 81] ir [EB 82] straipsnius (OL 13, p. 204; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 1 t., p. 3), 2006 m. birželio 29 d. Sprendimo Komisija / SGL Carbon, C‑301/04 P, EU:C:2006:432, 44 punktą). Taigi ieškovės negali tik tvirtinti, kad inspektoriai galėjo rasti atitinkamus duomenis kitur jų patalpose: jos privalėjo pateikti inspektoriams J. elektroninius laiškus. Be to, Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 1 dalies c punktas taikomas jau vien todėl, kad sprendimas atlikti patikrinimą apima nukreiptus elektroninius laiškus; ieškovės to neginčija.
155

Šioje byloje iš bylos medžiagos matyti, kad 2008 m. rugsėjo 15 d. persiuntusi prašymą EFSA Bundesamt2008 m. lapkričio 10 d. ir gruodžio 18 d. raštais paprašė ieškovų nurodyti rizikos veiksnį. 2009 m. vasario 10 d. laiške ieškovai nurodė Bundesamt, kad nurodyti rizikos veiksnio nėra būtina, tačiau vandens kiekio audiniuose sumažėjimas gali būti suprantamas kaip rizikos veiksnys. Be to, ieškovai pasiūlė kitas nagrinėjamo teiginio formuluotes, kuriuose vandens netekimas audiniuose buvo nurodytas kaip rizikos veiksnys (žr. šio sprendimo 11 punktą). Iš to matyti, kad ieškovai savo 2009 m. vasario 10 d. laiške nurodė vandens kiekio audiniuose sumažėjimą arba vandens audiniuose netekimą kaip rizikos veiksnius, o tai, be to, išplaukia ir iš ginčijamo reglamento 6 konstatuojamosios dalies. Kadangi kiti formos ar esmės reikalavimai, susiję su ieškovų paraiškos pagrįstumu, šiuo atveju nėra nagrinėjami, reikia konstatuoti, kad ieškovų paraiška tapo pagrįsta nurodžius rizikos veiksnius 2009 m. vasario 10 d. laiške.
Komisija turi teisinį pagrindą apriboti kompensavimą iš Sąjungos lėšų pagalbos sumomis, apie kurias pranešta vykstant Reglamento Nr. 1580/2007, nustatančio reglamentų Nr. 2200/96, Nr. 2201/96 ir Nr. 1182/2007 įgyvendinimo vaisių ir daržovių sektoriuje taisykles, 94 straipsnyje numatytai leidimo suteikimo procedūrai, remdamasi tiek Reglamento Nr. 1234/2007, nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas, 103e straipsniu, tiek Reglamento Nr. 1580/2007 97 straipsnio 1 dalimi. Iš tiesų pagal Reglamento Nr. 1234/2007 103e straipsnį pagalba neturi viršyti 80 % atitinkamos gamintojų organizacijos finansinių įnašų, o tai reiškia, kad, remiantis Reglamento Nr. 1580/2007 94 straipsnio 1 dalimi, pagalbos suma ir 80 % ribos laikymasis turi būti patikrintas dėl kiekvienos gamintojų organizacijos, taigi Komisijos leidimas skirtas pagalbos sumoms, apie kurias pranešta, suskirstytoms pagal gamintojų organizaciją.

Be to, vadovaujantis aiškinimu, kad Komisija turi kompensuoti bet kokią 80 % ribos neviršijančią pagalbą, nepaisant jos dydžio, ir negali pasinaudoti pagal Reglamento Nr. 1234/2007 103e straipsnį turima diskrecija leidimo suteikimo etape, leidimo nacionalinei finansinei pagalbai suteikimo procedūra netektų veiksmingumo ir taptų nereikšminga, taip pat Reglamento Nr. 1234/2007 180 straipsnis, siejamas su Reglamento Nr. 72/2009 dėl bendros žemės ūkio politikos pakeitimų, iš dalies keičiančio reglamentus Nr. 247/2006, Nr. 320/2006, Nr. 1405/2006, Nr. 1234/2007, Nr. 3/2008 ir Nr. 479/2008 bei panaikinančio reglamentus Nr. 1883/78, Nr. 1254/89, Nr. 2247/89, Nr. 2055/93, Nr. 1868/94, Nr. 2596/97, Nr. 1182/2005 ir Nr. 315/2007, 20 konstatuojamąja dalimi, ir juo siekiami tikslai konkurencijos politikos ir, be kita ko, valstybės pagalbos kontrolės srityje taip pat netektų veiksmingumo.

(žr. 66, 67, 70, 72 punktus)
Nesąžiningo pasinaudojimo prekių ženklo skiriamuoju požymiu arba geru vardu sąvoka dar vadinama „piktybiniu naudojimusi“. Ja nurodoma ne žala ankstesniam prekių ženklui, bet nauda, kurią trečiasis asmuo gauna be pagrįstos priežasties naudodamas tapatų ar panašų žymenį. Ji apima, be kita ko, atvejus, kai prekių ženklo įvaizdį ar su juo siejamas charakteristikas perkeliant tapačiu ar panašiu žymeniu žymimoms prekėms akivaizdžiai naudojamasi gerą vardą turinčio prekių ženklo sėkme.

Kuo greičiau ir labiau vėlesnis prekių ženklas primena ankstesnį prekių ženklą, tuo didesnis pavojus, kad dėl vėlesnio prekių ženklo naudojimo dabar arba ateityje bus nesąžiningai pasinaudota ankstesnio prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar jo geru vardu arba jiems kenkiama. Be to, juo ryškesnis ankstesnio prekių ženklo skiriamasis požymis ir juo geresnis jo vardas, tuo lengviau bus pripažintas galimybės pakenkti buvimas. Įmanoma, ypač protesto, kuris grindžiamas prekių ženklu, turinčiu išskirtinai gerą vardą, atveju, kad ne hipotetinė galimybė, jog ateityje prašomas įregistruoti prekių ženklas pakenks ankstesniam prekių ženklui arba juo nesąžiningai bus pasinaudota, yra tokia akivaizdi, kad nėra būtinybės protestą pareiškusiam asmeniui dėl to nurodyti arba įrodyti kitą faktinę aplinkybę. Be to, ankstesnio prekių ženklo savininkas neprivalo įrodyti, kad jo prekių ženklui faktiškai ir realiai kenkiama. Vis dėlto jis turi pateikti įrodymų, leidžiančių prima facie padaryti išvadą, kad egzistuoja ne hipotetinis nesąžiningo pasinaudojimo ar pakenkimo ateityje pavojus.

(žr. 51, 52 punktus)
Be to, dėl estetinio prekių tarpusavio papildymo jos gali tapti panašios, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Tokį estetinį tarpusavio papildymą turi sudaryti tikras estetinis poreikis, t. y. kad viena prekė yra būtina arba svarbi kitos prekės naudojimui ir kad vartotojams atrodo įprasta ir normalu naudoti minėtas prekes kartu. Šis estetinis tarpusavio papildymas yra subjektyvus ir apibrėžiamas vartotojų įpročiais ar pageidavimais, kuriuos galėjo suformuoti gamintojų rinkodaros pastangos ar netgi paprasčiausios mados tendencijos.

Kadangi ginčijamos prekės nepanašios, plačioji visuomenė negali, kaip numatyta Reglamento Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkte, supainioti vaizdinio žymens „B“, kurį prašoma įregistruoti „Optiniams akiniams nuo saulės“ ir „Drabužiams ir avalynei“, kurie priklauso atitinkamai Nicos sutarties 9 ir 25 klasėms, ir vaizdinio prekių ženklo, vaizduojančio du ištiestus sparnus, kuris anksčiau įregistruotas kaip tarptautinis prekių ženklas, galiojantis visų pirma Vokietijoje, Austrijoje, Beniliukse, Bulgarijoje, Ispanijoje, Estijoje, Prancūzijoje, Graikijoje, Vengrijoje, Italijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Portugalijoje, Čekijos Respublikoje, Rumunijoje, Slovakijoje ir Slovėnijoje ir žymintis 14 klasės prekes, kurios atitinka šį aprašymą: „Laikrodžiai, laikrodžių mechanizmai, korpusai, ciferblatai, laikrodžių dirželiai, laikrodžių detalės; chronometrai; chronografai; chronometriniai prietaisai sporto renginiams; laikrodžiai su švytuokle, miniatiūriniai laikrodžiai ir žadintuvai; visi chronometriniai prietaisai, prabangūs laikrodžiai, juvelyriniai ir bižuterijos dirbiniai; laiko matavimo įranga, laiko skelbimo įranga ir stendai“. Nagrinėjamų prekių panašumo nebuvimas, visapusiškai vertinant galimybę supainioti, negali būti kompensuojamas tuo, kad ginčijami prekių ženklai panašus ar net tapatūs, nepaisant to, kiek apie juos žino atitinkami vartotojai.

Be to, nebuvo įrodytas ankstesnio vaizdinio prekių ženklo geras vardas, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 8 straipsnio 5 dalį. Iš tiesų, nepaisant nuolatinio sudėtinio prekių ženklo, kuris sudarytas iš ankstesnio vaizdinio prekių ženklo, ir žodžio „longines“ naudojimo, kuris svarbus kiekybiškai ir kokybiškai, būtent šis žodis pritraukia vartotojų dėmesį ir jie greičiausiai jį prisimins; taigi nebuvo įrodyta, kad didelė atitinkamos visuomenės dalis vienoje ar keliose Sąjungos valstybėse narėse, kuriose, kaip nurodyta, prekių ženklas turi gerą vardą, taip pat žino ankstesnį prekių ženklą ir be pastangų jį susieja su laiko matavimo prietaisais ir chronometrais, dėl kurių pažymima, kad prekių ženklas turi gerą vardą.

(žr. 84, 121 punktus)
4.

Bendrijos prekių ženklas — Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas — Absoliutūs atmetimo pagrindai — Tarybos reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytų pagrindų taikymo sričių persidengimas (Tarybos reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c c punktai) (žr. 35 punktus)
67

Be to, šia išvada taip pat negalima abejoti dėl Komisijos rašytinėse pastabose ir per posėdį nurodytos teismų praktikos, be kita ko, 54 punkte minėto Sprendimo Telefónica / Komisija (EU:C:2013:852), 2009 m. birželio 11 d. Sprendimo AMGA / Komisija (T‑300/02, Rink., EU:T:2009:190), šio sprendimo 55 punkte minėto Sprendimo Acegas / Komisija (EU:T:2009:192) ir 2012 m. kovo 8 d. Sprendimo Iberdrola / Komisija (T‑221/10, Rink., EU:T:2012:112).
37

2010 m. gruodžio 22 d. raštu ECHA atsakė ChemSec taip: „<...> dėl jūsų 1 punkto pažymėtina, kad atskleidus informaciją apie gamintoją / importuotoją, remiantis Reglamento REACH 118 straipsnio 2 dalies d punktu ir Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalimi [iš tikrųjų 4 straipsnio 2 dalis], būtų atskleista informacija apie gamintojo / importuotojo ir tolimesnių naudotojų tarpusavio ryšius, o tai pakenktų komercinių interesų apsaugai. Be to, tai, kad gamintojas ar importuotojas atliko registraciją, yra vertinga rinkos informacija. Ši informacija gali padidinti skaidrumą rinkoje ir leisti ūkio subjektams prisitaikyti prie konkurentų statuso. Taigi atskirų ūkio subjektų informacijos neatskleidimas atitinka bendrąjį interesą. Neįrodyta, kad egzistuoja viršesnis viešasis interesas atskleisti šią informaciją ir nebuvo remiamasi skuba, dėl kurios ši informacija gali būti atkleista pagal Reglamento REACH 118 straipsnio 2 dalies paskutinę pastraipą. Vadinasi, ši informacija negali būti atskleista taikant vieną iš Reglamente Nr. 1049/2001 numatytų išimčių. Dėl jūsų 2 punkto pažymėtina, kad pagal Reglamento REACH 118 straipsnio 2 dalies c punktą laikoma, kad informacija apie tikslų kiekį iš principo padaro žalos komercinių interesų apsaugai. Kaip nurodyta ankstesnėje pastraipoje, Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalis [iš tikrųjų 4 straipsnio 2 dalis] taikoma, jei šios informacijos atskleidimu iš tiktųjų būtų pakenkta komercinių interesų apsaugai, o, mūsų manymu, nėra jokio pagrindo daryti kitokią išvadą ar atmesti teisinę prezumpciją. Be to, nėra jokio viršesnio viešojo intereso, dėl kurio reikėtų daryti kitokią išvadą. Taip pat, kaip nurodyta ankstesnėje pastraipoje, nėra reikalaujama skubių veiksmų, kaip tai suprantama pagal Reglamento REACH 118 straipsnio 2 dalies paskutinę pastraipą. Taigi ši informacija negali būti atskleista taikant vieną iš Reglamente Nr. 1049/2001 numatytų išimčių. Dėl jūsų 3 punkto pažymėtina, kad ECHA savo internetiniame tinklapyje <...> paskelbė medžiagų, kurioms taikomos pereinamojo laikotarpio taisyklės, sąrašą. Šis sąrašas jums leidžia patikrinti, kurios atitinkamos medžiagos buvo užregistruotos, o kurios ne. Kiek tai susiję su jūsų sąraše nurodytomis medžiagomis, galima lengvai patikrinti, kad dauguma šių medžiagų (dar) nėra užregistruota. Taigi ECHA šiuo metu neturi informacijos, kurios jūs prašote, todėl negalime patenkinti tokio jūsų prašymo. <...> ECHA imasi visų įmanomų priemonių, kad savo internetiniame tinklalapyje kuo greičiau pateiktų informaciją apie kiekio ribas. Vis dėlto šios informacijos paskelbimo techninis realizavimas dar rengiamas ir būtume dėkingi, jei suprastumėte, kad reikės tam tikro laiko, kol ši informacija bus palaipsniui įkelta, kai bylos bus išnagrinėtos <...>“
17

Be to, ginčijamame sprendime nurodyta, kad pagal ginčijamą priemonę finansinis prestižas nustatomas atskaičius įsigytos bendrovės materialiojo ir nematerialiojo turto rinkos vertę iš įsigijimo kainos, kuri mokama už akcijas. Be to, patikslinama, kad finansinio prestižo sąvoka (kaip antai numatyta ginčijamos priemonės) – tai į akcijų įsigijimo sritį įtraukiama sąvoka, kuri paprastai vartojama turto perleidimo arba verslo jungimo sandoriuose (ginčijamo sprendimo 29 konstatuojamoji dalis).
44

Šiuo atžvilgiu reikia konstatuoti, kad, priešingai, nei teigia Ispanijos Karalystė, remiantis kontrolės reglamento 105 straipsnio 1 dalies formuluote, joje numatyta Komisijos kompetencija yra ribota, nes kai ji nustato, kad valstybė narė viršijo žvejybos kvotas, ji turi atlikti („atlieka“) išskaitymus iš tos valstybės narės būsimų kvotų. Be to, to paties reglamento 105 straipsnio 2 dalyje Komisijai nesuteikiama diskrecija spręsti, kokių priemonių imtis dėl tokio viršijimo „atitinkamais metais“, bet ji įpareigojama „kitais metais ar per kelerius ateinančius metus“ atlikti („atlieka“) „išskaitymus iš pereikvojusios valstybės narės metinės kvotos“ taikydama nustatytą daugiklį pagal konstatuotą viršytą kiekį („taiko“). Be to, iš to matyti ir, kaip tvirtina Komisija, bendras išskaitytinas kiekis nustatomas atliekant tikslią matematinę operaciją, kurios elementai, t. y. perviršio norma ir daugiklis, yra konkrečiai numatyti šioje nuostatoje, todėl Komisija neturi jokios diskrecijos jų maksimaliems dydžiams nustatyti. Šiomis aplinkybėmis Komisija turi diskreciją tik kiek tai susiję su tuo, kaip ji ketina paskirstyti šiuos išskaitymus „iš atitinkamos valstybės narės metinės [atitinkamų metų ar ateinančių metų] kvotos, paskyrimo [paskirto kiekio] ar dalies“, t. y. jų paskirstymu laiko atžvilgiu ir laikotarpio, per kurį tokie išskaitymai turi būti atlikti, kad būtų pasiekta nustatyta maksimali riba, nustatymu.
177

Be to, sprendimo motyvavimo tikslumas turi būti proporcingas faktinėms galimybėms ir techninėms sąlygoms arba terminui, per kurį jis turi būti priimtas. Taigi koncentracijos operacijų kontrolės srityje Komisija nepažeidžia jai nustatytos pareigos motyvuoti, jeigu vertindama tam tikrus koncentracijos aspektus sprendime nenurodo tikslių motyvų, kurie jai atrodo akivaizdžiai nesusiję, nereikšmingi ar aiškiai antraeiliai vertinant šią koncentraciją (2009 m. gegužės 7 d. Sprendimo NVV ir kt. / Komisija, T‑151/05, Rink., EU:T:2009:144, 192 punktas). Toks reikalavimas iš tiesų būtų sunkiai suderinamas su skubos reikalavimu ir trumpais procedūriniais terminais, kurie privalomi Komisijai, kai ji įgyvendina savo koncentracijų kontrolės įgaliojimą, ir kurie yra viena iš šių operacijų kontrolės procedūros išskirtinių aplinkybių (2008 m. liepos 10 d. Sprendimo Bertelsmann ir Sony Corporation of America / Impala, C‑413/06 P, Rink., EU:C:2008:392, 167 punktas). Tačiau Komisija vis dėlto privalo išdėstyti esminę reikšmę sprendimo sandarai turinčias faktines aplinkybes ir teisinius argumentus (minėto Sprendimo NVV / Komisija, EU:T:2009:144, 194 punktas).
103

Pirma, ji teigia, kad daugumoje dabartinių sprendimų apsiribojama draudimu įsigyti finansų institucijas ar įmones konkurentes arba ribojami įsigijimai, kurie neatitinka tam tikro banko verslo modelio. Ji turi omenyje šiuos Komisijos sprendimus: 2009 m. gegužės 5 d. Sprendimą C (2009) 3708 galutinis dėl valstybės pagalbos Commerzbank Nr. 244/09 (toliau – Sprendimas Commerzbank); 2009 m. lapkričio 18 d. Sprendimą C (2009) 9087 galutinis dėl Jungtinės Karalystės Lloyds Banking Group suteiktos valstybės pagalbos Nr. 428/09 (toliau – Sprendimas Lloyds); 2009 m. lapkričio 18 d. Sprendimą C (2009) 8980 galutinis dėl Belgijos KBC suteiktos valstybės pagalbos C 18/09 (ex Nr. 360/09) (toliau – Sprendimas KBC); 2009 m. kovo 31 d. Sprendimą C (2009) 2585 galutinis, klaidų ištaisymas dėl Nyderlandų ING suteiktos valstybės pagalbos C 10/09 (ex Nr. 138/09) (toliau – Sprendimas ING); 2009 m. gruodžio 14 d. Sprendimą C (2009) 1012 galutinis dėl Jungtinės Karalystės Royal Bank of Scotland suteiktos valstybės pagalbos Nr. 422/09 ir Nr. 621/09 (toliau – Sprendimas RBS); 2009 m. birželio 30 d. Sprendimą C (2009) 5260 galutinis dėl Vokietijos LBBW suteiktos valstybės pagalbos C 17/09 (ex Nr. 265/09) (toliau – Sprendimas LBBW); 2008 m. lapkričio 19 d. Sprendimą C (2008) 7388 galutinis dėl Dexia suteiktos valstybės pagalbos C 9/09 (ex Nr. 49/08, Nr. 50/08 ir Nr. 45/08) (toliau – Sprendimas Dexia) ir 2009 m. lapkričio 4 d. Sprendimą C (2009) 8558 galutinis dėl Vokietijos Sparkasse Köln / Bonn suteiktos valstybės pagalbos C 32/09 (ex Nr. 50/09) (toliau – Sprendimas Sparkasse Köln / Bonn).
150

Trečia, dėl sandorių, įvykdytų pagal Bundesbank patvirtintą trečiosios galimybės procedūrą, ieškovas per posėdį tvirtino, kad šiems sandoriams, anot Bundesbank, netaikomas Reglamento Nr. 423/2007 7 straipsnis arba, nelygu, koks atvejis, Reglamento Nr. 2010/961 16 straipsnis. Be to, priėmus Reglamentą Nr. 961/2010 jis visada prašydavo leidimo pagal jo 21 straipsnį, kai toks leidimas buvo reikalingas. Šiuo klausimu, be to, kad šį argumentą reikia atmesti dėl šio sprendimo 145 punkte nurodytų priežasčių, pirmiausia pažymėtina, jog, atsižvelgiant į šio sprendimo 135–139 punktuose pateiktus argumentus, pagal trečiosios galimybės procedūrą įvykdyti sandoriai pažeidžia Reglamento Nr. 423/2007 7 straipsnio 4 dalyje ir Reglamento Nr. 961/2010 16 straipsnio 4 dalyje įtvirtintą draudimą. Remiantis ieškinyje pateiktu apibrėžimu, šių sandorių tikslas – atlikti finansines operacijas, kuriomis suinteresuoti į sąrašus įtraukti subjektai, nes jie visų pirma turėjo suteikti galimybę įvykdyti į sąrašus įtrauktų Irano bankų ankstesnius įsipareigojimus. Ieškovas žinojo ne tik apie Iranui taikomas ribojamąsias priemones, bet ir tai, kad trečiosios galimybės procedūra, nepaisant lėšų įšaldymo principo, suteikia galimybę atlikti operacijas, kuriomis suinteresuoti į sąrašus įtraukti bankai.