LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 32/12

2012 m. gruodžio 4 d.Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 21 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-278/10 Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

(Byla C-558/12 P)

2013/C 32/17

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Apeliantė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT), atstovaujama A. Pohlmann

Kitos proceso šalys: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, Lidl Stiftung & Co. KG

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti skundžiamą sprendimą,

— nurodyti ieškovei pirmojoje instancijoje atlyginti bylinėjimosi išlaidas, patirtas pirmojoje ir apeliacinėje instancijose.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl 2012 m. rugsėjo 21 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-278/10, kuriuo šis teismas panaikino 2010 m. kovo 24 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 770/2009-1).

Grįsdama savo apeliacinį skundą apeliantė nurodo tris pagrindus.

Pirma, ji teigia, kad buvo pažeistas Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo (1) 8 straipsnio 1 dalies b punktas, nes Bendrasis Teismas panaikino Pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą remdamasis tuo, kad ji nenagrinėjo sustiprėjusio skiriamojo požymio buvimo, nors, kaip konstatavo pats Bendrasis Teismas, žymenys, dėl kurių kilo ginčas, visiškai skiriasi, o to savaime pakanka atmesti bet kokią supainiojimo galimybę.

Antra, apeliantė tvirtina, kad minėtas sprendimas pažeidžia Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 76 straipsnio 1 dalį, siejamą su šio reglamento 64 straipsnio 1 dalimi, nes pagal šias teisės nuostatas Wesergold Getränkeindustrie privalėjo remtis dėl naudojimo sustiprėjusiu skiriamuoju prekių ženklų, kuriais remtasi per protesto procedūrą, požymiu; akivaizdu, kad tai nebuvo padaryta. Iš tiesų Wesergold Getränkeindustrie atsisakė argumento, grindžiamo dėl naudojimo sustiprėjusiu skiriamuoju požymiu, vykstant protesto procedūrai ir bet kuriuo atveju vėliausiai vykstant procedūrai Apeliacinėje taryboje. Priešingas Bendrojo Teismo teiginys, kad Wesergold Getränkeindustrie rėmėsi dėl naudojimo sustiprėjusio skiriamojo požymio buvimu dar apeliacinėje procedūroje, suformuotas akivaizdžiai iškreipus faktus ir šiuo klausimu nereikia pateikti jokių naujų įrodymų.

Trečia, minėtas sprendimas prieštarauja nusistovėjusiai teismo praktikai, pagal kurią dėl padarytos klaidos nereikia panaikinti sprendimo, jeigu tokia klaidai akivaizdžiai neturėjo įtakos tokio sprendimo turiniui. Su sustiprėjusiu skiriamuoju požymiu susijęs klausimas negalėjo turėti įtakos nagrinėjamam sprendimui ne tik dėl to, kad žymenys skirtingi, ką aiškiai konstatavo Bendrasis Teismas, bet ir dėl to, kad jau iš pirmo žvilgsnio buvo aišku, jog dokumentais, kuriuos Wesergold Getränkeindustrie pateikė vykstant protesto procedūrai, neįrodytas dėl naudojimo sustiprėjusio skiriamojo požymio buvimas. Siekdamas, kad nebūtų be reikalo uždelsta vykdyti procesą ir kad jis nepareikalautų daugiau išlaidų, Bendrasis Teismas turėjo trumpai išnagrinėti, ar šie 2008 m. kovo 10 d. pateikti akivaizdžiai nepakankami įrodymai buvo svarbūs.

(1) 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).