EUROPOS SĄJUNGOS TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS

2014 m. sausio 21 d.

Byla F‑114/12

Ewelina Jelenkowska-Luca

prieš

Europos Komisiją

„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Darbo užmokestis – Ekspatriacijos išmoka – Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punkte numatytos sąlygos – Valstybės, kurios teritorijoje yra paskyrimo vieta, pilietybė – Įprasta gyvenamoji vieta“

Dalykas: Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai pagal jos 106a straipsnį, pareikštas ieškinys, kuriuo E. Jelenkowska-Luca prašo panaikinti 2012 m. liepos 11 d. sprendimą, kuriuo Europos Komisija atmetė jos 2012 m. kovo 25 d. skundą dėl sprendimo nuo 2012 m. kovo 1 d. nemokėti jai ekspatriacijos išmokos.

Sprendimas: Atmesti ieškinį. E. Jelenkowska-Luca padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Komisijos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

Santrauka

1. Pareigūnai – Darbo užmokestis – Ekspatriacijos išmoka – Paskyrimo sąlygos – Pareigūnui tenkanti įrodinėjimo pareiga

(Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punktas)

2. Pareigūnai – Darbo užmokestis – Ekspatriacijos išmoka – Paskyrimo sąlygos – Įprasta gyvenamoji vieta ne paskyrimo valstybėje narėje per referencinį laikotarpį – Įprastos gyvenamosios vietos sąvoka – Aplinkybės, kuriomis remiantis galima preziumuoti, kad įprasta gyvenamoji vieta yra paskyrimo vietoje

(Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punktas)

1. Kiek tai susiję su ekspatriacijos išmoka, atitinkamas pareigūnas turi įrodyti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalyje numatytos sąlygos yra įvykdytos.

Todėl negalima pritarti paskyrimo valstybės narės pilietybę turinčio pareigūno argumentui, pagal kurį dėl to, kad per referencinį laikotarpį jis neturėjo šios pilietybės, institucija turėjo įrodyti, jog per minėtą laikotarpį jį su šia valstybe nare siejo daug glaudžių ryšių. Iš tiesų, taip aiškinant Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punktą, reikėtų preziumuoti, kad jei pareigūnas gyvena arba gyveno paskyrimo valstybėje neturėdamas jos pilietybės, sąlygos gauti ekspatriacijos išmoką yra įvykdytos. Tačiau toks aiškinimas prieštarautų minėtoje nuostatoje numatytų sąlygų griežtumui.

(žr. 15 ir 16 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2000 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Lemaître / Komisija, T‑317/99, 48 punktas; 2004 m. gruodžio 13 d. Sprendimo E / Komisija, T‑251/02, 84 punktas; 2005 m. rugsėjo 13 d. Sprendimo Recalde Langarica / Komisija, T‑283/03, 142 punktas.

Tarnautojų teismo praktika: 2007 m. liepos 11 d. Sprendimo B / Komisija, F‑7/06, 39 punktas; 2007 m. rugsėjo 25 d. Sprendimo Cavallaro / Komisija, F‑108/05, 78 punktas.

2. Dėl to, kad pareigūnas, kuriam taikomas Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies b punktas, įkūrė įprastą gyvenamąją vietą – šią sąvoką reikia suprasti kaip jo interesų centrą – paskyrimo šalyje, nors ir labai trumpam laikui per referencinį laikotarpį, automatiškai atima iš jo teisę į ekspatriacijos išmoką.

Siekiant nustatyti įprastą gyvenamąją vietą, remiantis tuo, kad į paskyrimo valstybę narę persikelta siekiant būti kartu su sutuoktiniu, tam turėti būstą ir vykdyti profesinę veiklą, galima preziumuoti, jog į atitinkamą valstybę buvo perkeltas įprastas interesų centras. Be to, vadovaujantis tuo, kad iš karto po santuokos su minėtos valstybės narės piliečiu pateiktas prašymas paskyrimo valstybės narės pilietybei gauti, galima dar tvirčiau preziumuoti, kad pareigūnas ketina perkelti savo interesų centrą į šią valstybę narę.

(žr. 24–26 punktus)

Nuoroda:

Tarnautojų teismo praktika: minėto Sprendimo B / Komisija 38 ir 39 punktai; 2008 m. gruodžio 4 d. Sprendimo Blais /ECB, F‑6/08, 91 punktas; 2012 m. gruodžio 5 d. Sprendimo Bourtembourg / Komisija, F‑6/12, 26 ir 28 punktai; 2013 m. birželio 26 d. Sprendimo Achab /EESRK, F‑21/12, dėl kurio Europos Sąjungos Bendrajame Teisme pateiktas apeliacinis skundas (byla T‑430/13 P), 34 punktas.