ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
41

Iš tiesų, atsižvelgiant į tuos pačius duomenis, nagrinėjamos vežimo paslaugos Casa Noastră darbuotojams nėra teikiamos pelno ar komerciniais tikslais. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, be to, pažymi, kad už suteiktą paslaugą nėra gaunama jokio atlygio. Be to, šios įmonės pagrindinė veikla yra ne asmenų vežimas, bet dirbinių iš PVC gamyba ir prekyba jais, o darbuotojų vežimas – tik papildoma veikla. Pagaliau Casa Noastră yra naudotų transporto priemonių, kurias vairuoja šios įmonės darbuotojai, savininkė.
8

L’arrêté royal no 20, du 20 juillet 1970, fixant les taux de la taxe sur la valeur ajoutée et déterminant la répartition des biens et des services selon ces taux (1970 m. liepos 20 d. Karališkasis dekretas Nr. 20, kuriuo nustatomi pridėtinės vertės mokesčio tarifai ir prekės ir paslaugos, kurioms jie taikomi, toliau – Karališkasis dekretas Nr. 20) numatyta, kad A lentelėje nurodytoms prekėms ir paslaugoms taikomas 6 % PVM tarifas.
89

Penkta, dėl autentiškų aktų surašymo Vengrija tvirtina, kad ši notaro veikla yra griežtai reglamentuojama. Be to, anot šios valstybės narės, oficialų notaro išduoto autentiško akto pobūdį patvirtina vykdymo žyma, kurią jis padaro šiame akte, jeigu įvykdomos teisės aktuose nustatytos sąlygos. Kadangi ši žyma leidžia išieškoti skolą imantis viešosios valdžios prievartos priemonių tokiomis pačiomis sąlygomis ir pasitelkiant tokias pačias procedūras, kaip ir taikomos teismo sprendimo vykdymui, notaras atlieka tokį patį vaidmenį kaip ir teismai ginčų sprendimo ir jų prevencijos srityje. 1999 m. birželio 17 d. Sprendimas Unibank (C‑260/97, EU:C:1999:312) patvirtina, kad privalomai vykdomi gali būti tik tokie aktai, kurie išduoti vykdant viešosios valdžios funkcijas. Be to, pagal 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 4 t., p. 42) ir 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 805/2004, sukuriantį neginčytinų reikalavimų Europos vykdomąjį raštą (OL L 143, 2004, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 38), autentiškuose aktuose įrašytiems įsipareigojimams suteikiamas vykdomasis pobūdis, kuris prilygsta teismų sprendimų pobūdžiui.
20

2014 m. spalio 3 d. Komisija pateikė Tarybai pasiūlymą dėl Tarybos reglamento, kuriuo nustatomos Sąjungos žvejybos laivams taikomos tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių 2015 ir 2016 m. žvejybos galimybės. Komisija, be kita ko, pasiūlė, kad abiejose atitinkamose valdymo zonose būtų nustatytas vienas bukasnukių ilgauodegių grenadierių ir šiaurinių grenadierių BLSK. Šio vieno BLSK dydis pagrįstas ICES moksline rekomendacija dėl bukasnukių ilgauodegių grenadierių, tačiau tokia rekomendacija nepateikta dėl šiaurinių grenadierių. Be to, nacionalinės kvotos, kuriomis remiantis paskirstytas vienas BLSK, buvo nustatytos laikantis vien bukasnukių ilgauodegių grenadierių žvejybos veiklos santykinio stabilumo principo.
23

Vokietijoje įsteigta įmonė Queisser Pharma gamina maisto papildą „Doppelherz aktiv + Eisen + Vitamin C + Histidin + Folsäure“ („Doppelherz aktiv“ + geležis + vitaminas C + histidinas + folio rūgštis), kurio per dieną rekomenduojamoje suvartoti dozėje yra, be kita ko, 100 mg amino rūgšties L‑histidino ir 10 mg geležies.
46

Be to, tvirtindama, kad, pirma, atsižvelgiant į pasikartojančius suinteresuotojo asmens jau padarytus sunkius nusikaltimus, kilo grėsmė, kad ateityje R. Kilic taip pat darys kitus pažeidimus, ir, antra, dėl to atsirado rimtas pavojus svarbiems visuomenės interesams, Užsieniečių reikalų tarnyba nusprendė, jog dėl rimtų visuomenės saugumo ir viešosios tvarkos priežasčių reikia išsiųsti R. Kilic iš šalies. Šios tarnybos manymu, įvertinus faktines ir teisines aplinkybes pateisinama tokia priemonė, nes viešasis interesas, susijęs su tokia priemone, aiškiai nusveria ribotus asmeninius R. Kilic ryšius su Vokietijos Federacine Respublika ir jo interesą toliau gyventi šioje valstybėje narėje.
22

Nepaisant to, Tribunal Supremo (Aukščiausiasis Teismas) nusprendė, kad nagrinėjamos hipoteka užtikrintos paskolų sutartys galėjo likti galioti, ir, be to, apribojo „apatinės ribos“ sąlygų pripažinimo negaliojančiomis grįžtamąją galią.
10

2002 m. rugsėjo 13 d. pranešime spaudai dėl FT finansinės padėties Prancūzijos valdžios institucijos pareiškė: „Patyrusi didelių nuostolių pirmąjį pusmetį, [FT] susidūrė su didžiuliu nuosavo kapitalo trūkumu. Tokia finansinė situacija kenkia [FT] potencialui. Todėl [Prancūzijos] vyriausybė yra pasiryžusi imtis atsakomybės <…> Atsižvelgdamas į naują, dėl finansinės būklės pablogėjimo susidariusią situaciją, [FT pirmininkas ir generalinis direktorius] įteikė [Prancūzijos] vyriausybei atsistatydinimo prašymą, kuriam buvo pritarta. Atsistatydinimas įsigalios po valdybos posėdžio, kuris bus sušauktas artimiausiomis savaitėmis ir per kurį bus pristatytas naujasis pirmininkas <…> Naujasis pirmininkas valdybai turės greitai pateikti sanavimo planą, padėsiantį padengti skolas ir atkurti finansinę [FT] struktūrą, išsaugant jos strateginius privalumus. [Prancūzijos] valstybė suteiks paramą [FT] įgyvendinant šį planą ir prisidės iš esmės didindama [FT] nuosavą kapitalą pagal tokį grafiką ir tokiomis sąlygomis, kokios bus nustatytos atsižvelgiant į situaciją rinkoje. Iki to laiko [Prancūzijos] valstybė, jei to reikės, imsis priemonių, padėsiančių [FT] išvengti bet kokių finansavimo problemų.“
28

Be to, kaip matyti iš nusistovėjusios Teisingumo Teismo praktikos dėl Reglamento Nr. 44/2001, kadangi šio reglamento nuostatos įtvirtina jame numatytų bendrųjų jurisdikcijos taisyklių, ypač 2 straipsnio 1 dalies taisyklės, pagal kurią laikantis šio reglamento nuostatų asmenims, gyvenantiems valstybės narės teritorijoje, bylos keliamos šios valstybės narės teismuose, išimtį, šio reglamento 22 straipsnio 1 punkto nuostatos neturi būti aiškinamos plačiau, nei to reikalauja jomis siekiamas tikslas. Šios nuostatos atima iš šalių galimybę pasirinkti ginčo nagrinėjimo vietą, kurią kitu atveju jos galėtų pasirinkti, ir tam tikrais atvejais numato joms teismą, kuris nėra nė vienos iš šalių gyvenamosios vietos teismas (2015 m. gruodžio 17 d. Sprendimo Komu ir kt., C‑605/14, EU:C:2015:833, 24 punktas).
23

Šiuo atveju, kiek tai susiję su tokia teise, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, reikia konstatuoti, kad minėta teisė – o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas – atitinka šiuos Reglamento Nr. 1346/2000 5 straipsnio 2 dalyje išvardytus kriterijus tiek, kiek, pirma, ji tiesiogiai ir nedelsiant apsunkina apmokestinamąjį nekilnojamąjį turtą ir, antra, nekilnojamojo turto savininkas turi sutikti su priverstiniu išieškojimu iš to turto, kaip apibrėžta pagal AO 77 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį. Be to, kaip savo išvados 49 punkte nurodė generalinis advokatas, per nemokumo bylą mokesčių institucija, remdamasi pagrindinėje byloje nagrinėjamu nekilnojamojo turto mokesčiu, įgyja teisę tapti privilegijuotu kreditoriumi.
71

Siekdama pateisinti tai, jog gyvulių augintojai neturi galimybės gauti lygiagretaus veterinarinių vaistų importo leidimo, Prancūzijos vyriausybė iš esmės tvirtina, kad tik veterinarijos farmacijos įstaigos, kurioms pagal Prancūzijos teisės aktus taikomos iš didmeninio platinimo išplaukiančios pareigos, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2001/82, be kita ko, geriausios patirties kodeksas ir pareiga turėti reikiamų materialinių ir žmogiškųjų išteklių, gali pasiekti žmonių ir gyvūnų sveikatos bei aplinkos apsaugos tikslus. Be to, ši vyriausybė pažymi, kad bet koks lygiagretus veterinarinių vaistų importas gali lemti jų didmeninį platinimą importo valstybėje narėje, taigi kiekvienas lygiagretus importuotojas privalo laikytis įpareigojimų, kurie pagal Direktyvos 2001/82 65 straipsnio 2–4 dalis taikomi didmeniniam platintojui. Minėta vyriausybė priduria, kad neįmanoma nustatyti mažiau laisvą prekių judėjimą ribojančių priemonių, nepadidinus pavojaus žmonių ir gyvūnų sveikatai, nes, be kita ko, neįmanoma atitinkamiems gyvulių augintojams nustatyti tokių pačių su personalu ir įranga susijusių reikalavimų kaip nustatytų veterinarijos farmacijos įstaigoms, kurioms, be kita ko, suteiktas leidimas užsiimti didmeniniu platinimu.
51

Be to, jeigu in vitro diagnostikos prietaiso gamintojui būtų pripažinta teisė būti iš anksto įspėtam apie lygiagretaus importo operaciją vien remiantis tuo, kad šis prietaisas yra paženklintas ženklu CE, tai prieštarautų pačiai Direktyvos 98/79 struktūrai ir paskirčiai. Iš tiesų CE ženklas nesuteikia gamintojui, užtikrinančiam, kad juo būtų paženklintas in vitro diagnostikos prietaisas po to, kai šis buvo pateiktas atitikčiai įvertinti pagal Direktyvos 98/79 9 straipsnį, jokių išskirtinių teisių, panašių į tas, kurias savininkui suteikia prekių ženklas.
23

C. J. Castrejana López pareikštas ieškinys buvo atmestas 2013 m. rugsėjo 23 d.Juzgado no 1 de lo Contencioso‑Administrativo de Vitoria‑Gasteiz no 1 (Vitorijos-Gasteiso administracinis teismas Nr. 1, Ispanija) sprendimu.
45

Tačiau teisės aktai, kuriuose nenumatyta prievolė sudaryti tiekėjų ir mažmenininkų susitarimus arba kitaip elgtis, kaip numatyta SESV 101 straipsnio 1 dalyje, bet, atvirkščiai, numatyta viešosios valdžios institucijoms pareiga nustatyti pardavimo vartotojams kainas, nepažeidžia šios nuostatos, siejamos su ESS 4 straipsnio 3 dalimi (šiuo klausimu žr. 1985 m. sausio 29 d. Sprendimo Cullet ir Chambre syndicale des réparateurs automobiles et détaillants de produits pétroliers, 231/83, EU:C:1985:29, 17 ir 18 punktus). Be to, teisės aktai, kuriuose numatytas draudimas, kurio paties pakanka, nei numato prievolės sudaryti konkurenciją ribojančius susitarimus, nei jų skatina (šiuo klausimu žr. 1991 m. lapkričio 17 d. Sprendimo Ohra Schadeverzekeringen, C‑245/91, EU:C:1993:887, 11 punktą).
25

Siekiant nustatyti, ar padarytas pakankamai sunkus Sąjungos teisės pažeidimas, reikia atsižvelgti į visus nacionaliniam teismui pateiktą nagrinėti situaciją apibūdinančius veiksnius. Pagal Teisingumo Teismo praktiką vieni iš veiksnių, į kuriuos gali būti atsižvelgta šiuo tikslu, be kita ko, yra pažeistos normos aiškumas ir tikslumas; diskrecija, kurią nacionalinės valdžios institucijoms suteikia pažeista norma, apimtis; tai, ar pažeidimas arba žala yra padaryti tyčia, ar netyčia; tai, ar galima teisės klaida yra pateisinama, ar nepateisinama; aplinkybė, kad Sąjungos institucijos pasirinkta pozicija galėjo prisidėti prie Sąjungos teisei prieštaraujančių nacionalinių priemonių ar veiklos ėmimosi arba nenutraukimo, ir atitinkamo teismo pareigos pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pagal SESV 267 straipsnio trečią pastraipą nevykdymas (šiuo klausimu žr. 1996 m. kovo 5 d. Sprendimo Brasserie du pêcheur ir Factortame, C‑46/93 ir C‑48/93, EU:C:1996:79, 56 punktą; 2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo Köbler, C‑224/01, EU:C:2003:513, 54 ir 55 punktus ir 2006 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Test Claimants in the FII Group Litigation, C‑446/04, EU:C:2006:774, 213 punktą).
15

Kiek tai susiję su sąnaudomis, kurias padengia reguliuojamosios kainos, pagal Dekretą Nr. 2009-1603 reguliuojamosios kainos turi visiškai padengti tiekėjo sąnaudas. Šio dekreto 3 ir 4 straipsniuose numatyta: „3 straipsnis Reguliuojamieji gamtinių dujų pardavimo tarifai padengia gamtinių dujų tiekimo sąnaudas ir su tiekimu nesusijusias sąnaudas. Jie apima kintamąją dalį, susijusią su faktiniu vartojimu, ir fiksuotąją dalį, apskaičiuojamą pagal fiksuotas gamtinių dujų tiekimo sąnaudas, be to, galima atsižvelgti į suvartotą kiekį, dėl kurio įsipareigojo ar kurį rezervavo klientas, ir vartojimo sąlygas, visų pirma per metus suvartojamų kiekių paskirstymo sąlygas. 4 straipsnis Kiekvienam tiekėjui apibrėžiama tarifų formulė, kuria atsižvelgiama į visas gamtinių dujų tiekimo sąnaudas. Tarifų formulė ir su tiekimu nesusijusios sąnaudos leidžia nustatyti vidutines gamtinių dujų tiekimo sąnaudas, kuriomis remiantis yra nustatomi reguliuojamieji gamtinių dujų pardavimo tarifai, atsižvelgiant į paslaugų teikimo atitinkamiems klientams ypatybes. Su tiekimu nesusijusios išlaidos apima, be kita ko: — gamtinių dujų perdavimo tinklų naudojimo sąnaudas ir prireikus gamtinių dujų viešųjų skirstomųjų tinklų naudojimo sąnaudas, patirtas taikant Commission de régulation de l’énergie nustatytus dujų infrastruktūros naudojimo tarifus, — prireikus – gamtinių dujų saugyklų naudojimo sąnaudas, — suteiktų paslaugų komercializavimo sąnaudas, įskaitant pagrįstą pelno dydį. <...>“
21

Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, nors pati direktyva negali įpareigoti privataus asmens ir dėl to ja negalima prieš jį remtis (žr., be kita ko, 2012 m. sausio 24 d. Sprendimo Dominguez, C‑282/10, EU:C:2012:33, 37 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką ir 2015 m. sausio 15 d. Sprendimo Ryanair, C‑30/14, EU:C:2015:10, 30 punktą), kai teisės subjektai gali remtis tokia direktyva ne prieš privatų asmenį, bet prieš valstybę, jie gali tai padaryti, nepriklausomai nuo statuso, kuriuo naudodamasi ji veikia. Iš tikrųjų reikia vengti, kad valstybė įgytų naudos dėl to, jog pati nesilaiko Sąjungos teisės (šiuo klausimu žr. 2012 m. sausio 24 d. Sprendimo Dominguez, C‑282/10, EU:C:2012:33, 38 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką ir 2013 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Portgás, C‑425/12, EU:C:2013:829, 23 punktą).
12

Iki 2004 m. gruodžio 31 d. motinystės atostogų išėjusios bendrosios kompetencijos teismo teisėjos šio priedo negaudavo. Šiuo klausimu Įstatymo Nr. 27/81 3 straipsnio pirmoje pastraipoje (toliau – pradinė Įstatymo Nr. 27/81 3 straipsnio pirmos pastraipos redakcija) buvo įtvirtinta: „Kol bus patvirtinta 1979 m. balandžio 2 d. Įstatyme Nr. 97 numatyta nauja tvarka, susijusi su darbuotojų darbo užmokesčiu, nuo 1980 m. liepos 1 d. bendrosios kompetencijos teismų teisėjams nustatomas specialus 4400000 lirų per metus siekiantis priedas, nesuteikiantis teisių į pensiją, mokėtinas kas mėnesį, išskyrus išimtinių atostogų, specialiųjų atostogų, nepaisant to, kokia priežastis, 1971 m. gruodžio 30 d. Įstatymo Nr. 1204 4 ir 7 straipsniuose numatytų privalomų ar papildomų atostogų ir tarnybos sustabdymo, nepaisant to, kokia priežastis, laikotarpius.“
43

Be to, remdamasis tokiais argumentais dėl visų su prekių ženklo registracijos paraiška siejamų teisių, Europos Žmogaus Teisių Teismas, be kita ko, nusprendė, kad, kaip matyti iš visų kartu vertinamų bylos aplinkybių, tokia paraiška gali būti esminis interesas, saugomas kaip pagrindinė nuosavybės teisė, įtvirtinta 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių konvencijos Papildomo protokolo Nr. 1 1 straipsnyje (šiuo klausimu žr. 2007 m. sausio 11 d. EŽTT sprendimo Anheuser‑Busch Inc. prieš Portugaliją, CE:ECHR:2007:0111JUD007304901, 73–78 punktus).
7

Minėto reglamento 13 straipsnis „Vengimas“ suformuluotas taip: „1. Kai galiojančių priemonių yra vengiama, pagal šį reglamentą nustatyti antidempingo muitai gali būti išplečiami panašaus produkto, kuris gali būti ir nežymiai pakeistas, ir nepakeistas, importui iš trečiųjų valstybių; arba nežymiai pakeisto panašaus produkto importui iš valstybės, kuriai taikoma priemonė; arba šių prekių sudėtinėms dalims. Kai galiojančių priemonių vengiama, antidempingo muitai, neviršijantys pagal 9 straipsnio 5 dalį nustatyto likutinio antidempingo muito, gali būti išplečiami importui iš bendrovių, kurios turi naudos individualiais muitais valstybėse, kurioms taikomos priemonės. Jei būtina pagal 2 straipsnio nuostatas, apėjimas apibrėžiamas kaip prekybos tarp trečiųjų šalių ir [Sąjungos] arba individualių kompanijų šalyje, kuriai nustatytos priemonės, ir [Sąjungos] būdo pokytis, atsiradęs dėl veiksmų, proceso ar veiklos, kurių negalima paaiškinti jokiomis kitomis pagrįstomis priežastimis ar ekonominiu pagrindimu, kaip tik antidempingo muito nustatymu, ir kai yra įrodymų dėl žalos arba kad ištaisantysis muito poveikis yra mažinamas panašios prekės kainų ir (arba) kiekių prasme, bei yra dempingo įrodymų, lyginant su anksčiau panašiai prekei nustatytomis normaliosiomis vertėmis. Pirmoje pastraipoje minimi veiksmai, procesas ar veikla, inter alia, apima nežymius nagrinėjamojo produkto pakeitimus, siekiant jam pritaikyti muitinės kodus, kuriems paprastai netaikomos priemonės, su sąlyga, kad modifikavimas nepakeičia esminių produkto savybių; produkto, kuriam taikomos priemonės, gabenimą per trečiąsias valstybes; eksportuotojo ar gamintojo pardavimo būdų ar kanalų pertvarkymą valstybėje, kuriai taikomos priemonės, siekiant galiausiai eksportuoti savo prekes į [Sąjungą] per gamintojus, kurie naudojasi individualių muitų tarifais, žemesniais už tuos, kurie taikomi gamintojo produktams; ir, esant 2 dalyje nurodytoms aplinkybėms, dalių surinkimui surinkimo operacijomis [Sąjungoje] ar trečiojoje valstybėje. <...> 3. Pagal šį straipsnį tyrimai pradedami [Europos] Komisijos iniciatyva arba valstybės narės ar kurios nors suinteresuotos šalies prašymu, kai pateikiama pakankamai įrodymų dėl 1 dalyje nurodytų veiksnių. Tyrimas pradedamas, Komisijai pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu ir priėmus reglamentą, kuriame taip pat gali būti nurodoma muitinių institucijoms registruoti importą pagal 14 straipsnio 5 dalį arba reikalauti garantijų. Tyrimus atlieka Komisija, kuriai gali padėti muitinių institucijos, ir užbaigia juos per devynis mėnesius. Kai galutinai patvirtinti faktai pateisina priemonių išplėtimą, [Europos Sąjungos] Taryba, remdamasi Komisijos, pasikonsultavusios su Patariamuoju komitetu, pasiūlymu, priemones išplečia. Pasiūlymą priima Taryba, jeigu ji paprastąja balsų dauguma nenusprendžia atmesti pasiūlymo per vieną mėnesį, kai jį pateikia Komisija. Išplėtimas įsigalioja tą dieną, kurią buvo nustatyta registracija pagal 14 straipsnio 5 dalį arba kurią buvo pareikalauta garantijų. Atitinkamos procedūrinės šio reglamento nuostatos dėl tyrimų inicijavimo ir atlikimo taikomos remiantis šiuo straipsniu. <...>“
50

Be to, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad nacionalinės priemonės, dėl kurių de facto sukuriama solidariosios atsakomybės be kaltės sistema, viršija tai, kas būtina siekiant apsaugoti valstybės iždą. Jis taip pat nusprendė, kad atsakomybės sumokėti pridėtinės vertės mokestį nustatymas kitam asmeniui nei šį mokestį privalantis sumokėti asmuo, net jei tas asmuo yra įgaliotasis mokesčių sandėlio savininkas, turintis konkrečias Direktyvoje 92/12 nurodytas prievoles, neleidžiant jam išvengti atsakomybės pateikiant įrodymus, kad jis visiškai nesusijęs su šio mokestį privalančio sumokėti asmens veiksmais, turi būti laikomas nesuderinamu su proporcingumo principu, ir pridūrė, kad akivaizdžiai neproporcinga šiam asmeniui be išlygų priskirti mokestinių pajamų praradimą dėl trečiojo apmokestinamojo asmens veiksmų, kuriems jis neturėjo jokios įtakos (2011 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Vlaamse Oliemaatschappij, C‑499/10, EU:C:2011:871, 24 punktas ir jame nurodyta teismo praktika).
28

Pirmiausia primintina, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, siekdamas naudingai atsakyti teismui, kuris pateikė prejudicinį klausimą, Teisingumo Teismas gali laikyti reikalinga atsižvelgti į Sąjungos teisės normas, kurių nacionalinis teismas nenurodė formuluodamas savo klausimą. Be to, prireikus Teisingumo Teismui gali tekti performuluoti jam pateiktus klausimus (žr., be kita ko, 2014 m. kovo 13 d. Sprendimo SICES ir kt., C‑155/13, EU:C:2014:145, 23 punktą ir 2015 m. vasario 11 d. Sprendimo Marktgemeinde Straßwalchen ir kt., C‑531/13, EU:C:2015:79, 37 punktą).
21

Pagrindų sprendimo 17 straipsnyje „Sprendimo dėl Europos arešto orderio vykdymo priėmimo terminai ir tvarka“ numatyta: „1. Europos arešto orderis nagrinėjamas ir vykdomas skubos tvarka. 2. Tais atvejais, kai prašomas perduoti asmuo sutinka būti perduotas, galutinis sprendimas dėl Europos arešto orderio vykdymo turėtų būti priimtas per 10 dienų nuo tokio sutikimo davimo. 3. Kitais atvejais sprendimas dėl Europos arešto vykdymo turėtų būti priimtas per 60 dienų nuo prašomo perduoti asmens arešto. 4. Kai ypatingais atvejais Europos arešto orderio įvykdyti per šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytus terminus negalima, vykdančioji teisminė institucija nedelsdama apie tai praneša išduodančiajai teisminei institucijai ir nurodo tokio uždelsimo priežastis. Tokiu atveju terminą galima pratęsti dar 30 dienų. 5. Kol vykdančioji teisminė institucija dėl Europos arešto orderio nėra priėmusi galutinio sprendimo, ji užtikrina, kad būtų užtikrinamos efektyviam asmens perdavimui būtinos materialiosios sąlygos. <...> 7. Kai išimtinėmis aplinkybėmis kuri nors valstybė narė negali laikytis šiame straipsnyje numatytų terminų, ji apie tai praneša Eurojustui, nurodydama vėlavimo priežastis. Be to, valstybė narė, kuri patiria nuolatinį kitos valstybės narės vėlavimą, susijusį su Europos arešto orderio vykdymu, apie tai praneša Tarybai siekdama, kad būtų įvertinta, kaip valstybių narių lygiu yra įgyvendinamas šis pamatinis [Pagrindų] sprendimas.“
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Invamed Group Ltd, Invacare UK Ltd, Days Healthcare Ltd, Electric Mobility Euro Ltd, Medicare Technology Ltd, Sunrise Medical Ltd ir Invacare International SARL ginčą su Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (mokesčių ir muitų administratorius, toliau – mokesčių administratorius) dėl manevringųjų elektrinių motorolerių tarifinio klasifikavimo.
Nepažeisdama valstybės narės, kuriai pagal Reglamento Nr. 1173/2011 dėl veiksmingo biudžeto priežiūros vykdymo užtikrinimo euro zonoje 8 straipsnio 1 dalį buvo skirta bauda, teisės į gynybą, Taryba sprendime dėl sankcijų skyrimo rėmėsi informacija, kurią Komisijos tarnyba, t. y. Eurostatas, surinko iki sprendimo pradėti tyrimo procedūrą priėmimo ir iki Deleguotojo sprendimo 2012/678 dėl tyrimų ir baudų, susijusių su manipuliavimu statistiniais duomenimis, kaip nurodyta Reglamente Nr. 1173/2011, įsigaliojimo.

Pirma, kadangi įvairūs vizitai atitinkamoje valstybėje narėje buvo rengiami po Reglamento Nr. 1173/2011 įsigaliojimo, tai, kad Eurostatas informaciją surinko per tuos vizitus, nereiškia, kad aptariamu sprendimu buvo pažeista teisė į gynybą. Reglamentas Nr. 479/2009 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros taikymo, konkrečiau jo 11a straipsnis yra teisinis pagrindas, pagal kurį Eurostatui per tokius vizitus leidžiama rinkti informaciją apie galimai klaidingai pateiktus duomenis. Be to, tai, kad Eurostatas pagal Reglamento Nr. 478/2009 11 straipsnį nuolat palaiko dialogą su valstybių narių statistikos institucijomis, neišvengiamai reiškia, kad jis gali rengti įvairius vizitus ir komandiruotes, kurių prireikia siekiant įgyvendinti savo įgaliojimus, greta minėtame straipsnyje konkrečiai numatytų vizitų.

(žr. 62, 66, 73, 75 ir 83 punktus)