46

Siekdama pagrįsti ieškovo pavardės įtraukimą į nagrinėjamus sąrašus Taryba pateikė Dokumentą Nr. WK 1755/2020 INIT, kuriame yra viešai prieinama informacija, t. y. nuorodos, spaudos straipsniai ir ekrano kopijos iš: – interneto svetainės „Aliqtisadi“, kurioje buvo apsilankyta 2018 m. rugsėjo 24 d. ir kurioje ieškovas pristatomas kaip Sirijos-Turkijos prekybos rūmų pirmininkas, Sabra Maritime Agency savininkas ir turizmo sektoriuje veikiantis investuotojas; ieškovas joje taip pat apibūdinamas kaip vienas iš 100 svarbiausių Sirijos verslininkų, Sirijos jūrų laivybos rūmų pirmininkas steigėjas ir Phoenicia Tourism Company partneris steigėjas, kuriam priklauso 85 % jos kapitalo, – interneto svetainės „Syriandays“, kurioje 2015 m. vasario 10 d. paskelbtame straipsnyje „Abdelkader Sabra is the President of the President of the Syrian Chamber of Shipping“ (Abdelkader Sabra yra Sirijos jūrų laivybos rūmų pirmininkas) nurodyta, kad Sirijos laivybos rūmų valdyba surengė trečio rinkimų rato pirmą pasėdį, dalyvaujant Sirijos transporto ministrui, kuris nurodė svarbų šių rūmų vaidmenį šalyje; be to, straipsnyje nurodytos asmenų, laimėjusių balsavimą skiriant į įvairias pareigas, pavardės, o ieškovas jame paminėtas kaip gavęs direktoriaus pareigas; galiausiai pažymėta, kad šie rūmai buvo įsteigti 2006 m. Įstatymu Nr. 20 ir išsiskiria tuo, kad remia jūrų transporto sektorių, – interneto svetainės „The Syria Report“, kurioje buvo apsilankyta 2018 m. spalio 31 d. ir kurioje nurodyta, kad Phoenicia Tourism Company2012 m. liepos 5 d. buvo įsteigta Tartuse (Sirija) viešbučių projektų vystymo sektoriuje, be to pažymėta, kad ieškovui priklauso 85 % šios bendrovės akcijų – kapitalas iš viso sudaro 1 mln. Sirijos svarų (SYP) (apie 1313 EUR), – interneto svetainės „The Syria Report“, kurioje 2012 m. lapkričio 26 d. paskelbtame straipsnyje „Finansy of Tourism Awards New Contract to manage Arwad Hotel“ (Turizmo ministerija sudarė naują sutartį dėl viešbučio „Rouad“ administravimo) nurodyta, kad Sirijos turizmo ministerija su Phoenicia Tourism Company sudarė sutartį dėl keturių žvaigždučių viešbučio Rouad saloje (Sirija) kūrimo ir administravimo, kuri galios 60 metų; straipsnyje nurodyta, kad viešbutyje bus 150 lovų, o plėtros išlaidos sieks 700 mln. SYP (apie 919009 EUR); taip pat pažymėta, kad ieškovas, kuris apibūdinamas kaip žinomas Tartuso investuotojas, vykdo veiklą keliuose sektoriuose, įskaitant jūrų ir prekybos sektorius, – interneto svetainės „The Syria Report“, kurioje buvo apsilankyta 2018 m. lapkričio 1 d. ir kurioje nurodyta, kad ieškovas yra Sabra Group generalinis direktorius; šiai grupei priklauso laivybos agentūra Riamar Shipping, turinti aštuonis laivus, švartuojamus Tartuso uoste, taip pat nurodyta, kad Sabra Group eksportuoja alyvuogių aliejų ir joje dirba 250 asmenų, – spaudos agentūros Reuters, kuri 2013 m. lapkričio 15 d. paskelbtame straipsnyje „Exclusive – [Bashar Al-]Assad allies profit from Syria’s lucrative food trade“ (Aktualijos – Bashar Al-Assad sąjungininkai gauna naudos iš pelningos prekybos Sirijos maisto produktais) pažymėjo, kad naudojant priedangos įmones ir jūrų transporto įmones sukuriamas diskretiškas prekybos ir logistikos tinklas, kuriuo siekiama ne tik įsigyti maisto produktų, bet ir gauti didelį pelną siauro Bashar Al-Assad rato nariams; kaip teigiama šiame straipsnyje, Tripolyje (Libanas) ir Sirijoje įregistruota Yass Marine yra viena iš tokių įmonių; straipsnyje nurodoma, kad, remiantis jūrų duomenų analizės bendrovės Windward informacija apie jūrų transportą, Yass Marine priklausančių sausuosius krovinius vežančių balkerių flotilė pastaraisiais mėnesiais atplukdė į Siriją krovinius iš Ukrainos, Rusijos ir Libano; be to, straipsnyje teigiama, kad ieškovas, kuris yra vienas iš svarbiausių jūrų transporto magnatų Sirijoje, vykdė jūrų prekybą su šiomis šalimis; galiausiai straipsnyje nurodoma, kad iš opozicijos interneto svetainių ir įvairių bylų matyti, kad ieškovas turėjo Rami Makhlouf „sankcionuojamos“ ir su juo susijusios bendrovės Cham Holding akcijų, – dienraščio „Le Monde“, kuriame 2014 m. gegužės 30 d. paskelbtame straipsnyje „Sirijos oligarchai, maitinantys [Bashar Al-Assad] režimą“, nurodoma, kad Rami Makhlouf kartu su kitais trimis asmenimis, įskaitant ieškovą, investavo į maisto produktų, įskaitant kviečius, ryžius, cukrų ir arbatą, kuriems, priešingai nei naftai, netaikomas Europos embargas, importą, – interneto svetainės „World Crunch“, kurioje 2014 m. birželio 3 d. paskelbtame straipsnyje „The Shady Syrian Oligarchs Who Keep The Regime afloat“ (Įtartini Sirijos oligarchai, padedantys Sirijos režimui) ieškovo atžvilgiu pateikiama tokia pati informacija kaip ir šio sprendimo pirmesnėje įtraukoje minėto dienraščio „Le Monde“ straipsnyje, – interneto svetainės „Eqtsad“, kurioje 2019 m. sausio 27 d. paskelbtame straipsnyje „Abdelkader Sabra, partner of Rami Makhlouf, who is still Raising the Turkish flag in the office“ (Abdelkader Sabra, Rami Makhlouf partneris, kuris savo kabinete dar yra išsikėlęs Turkijos vėliavą) ieškovas apibūdinamas kaip gaunantis naudos iš Bashar Al-Assad politikos, pagal kurią nuo 2002 m. „didelei socialinei klasei“ leista investuoti Sirijoje; anot šio straipsnio, 2002 m. jis įkūrė laivybos bendrovę Abdul Kader Sabra (toliau – AKSSA), kuri galiausiai valdė daugiau kaip 350 laivų flotilę; straipsnyje taip pat pažymėta, kad jis yra Sirijos jūrų laivybos rūmų pirmininkas nuo jų įsteigimo 2006 m., taip pat Sirijos-Turkijos prekybos rūmų pirmininkas ir Sirijos-Rusijos prekybos rūmų pirmininko pavaduotojas; jis taip pat apibūdintas kaip vienas iš svarbių Rami Makhlouf partnerių; straipsnyje teigiama, kad ieškovo veikla jūrų transporto sektoriuje jam leido palaikyti prekybos ryšius su įvairiomis šalimis, įskaitant Italiją, Graikiją, Turkiją ir Kiprą; šiuo atžvilgiu, kaip nurodyta straipsnyje, ieškovas buvo paskirtas Sirijos-Turkijos prekybos rūmų pirmininku, atliekančiu svarbų vaidmenį plėtojant prekybinius ir politinius santykius su Turkija; straipsnyje taip pat nurodoma, kad ieškovas investavo į „Assad sistemą“ geriausiu būdu, nes tapo svarbiu veikėju keliuose sektoriuose; be to, kaip teigiama straipsnyje, 2005 m. jis pradėjo plėsti savo veiklą ir investuoti į nekilnojamąjį turtą bei prekybą maisto produktais su Rami Makhlouf; straipsnyje taip pat pažymėta, kad jis įkūrė alyvų aliejaus gamybos fabriką ir eksportavo didelį šio produkto kiekį, taip pat atidarė kitą gamyklą, kurioje buvo gaminamos stiklo, plastiko ir metalo talpyklos; pagal straipsnį po 2011 m. revoliucijos ir „sankcijų“ pritaikymo Cham Holding ir su šia bendrove susijusiems verslininkams ieškovas nedelsdamas pasitraukė iš šios bendrovės ir pareiškė, kad yra nekaltas; kaip teigiama straipsnyje, nuo 2012 m. jis palaipsniui persikėlė į Libaną ir verslą vykdė iš šios šalies, dėl ko režimas areštavo jo nekilnojamąjį ir kilnojamąjį turtą ir apkaltino jį kontrabandos vykdymu Sirijoje; anot straipsnio, nemažai apžvalgininkų tai aprašė kaip bandymą jį apsaugoti, visų pirma nuo sankcijų, su sąlyga, kad tam tikras paslaugas Sirijos režimui jis teiks iš kitos vietos; straipsnyje priduriama, kad naujienų apie ieškovą nebuvo iki 2018 m. pradžios, kai šis ir kiti Sirijos verslininkai gavo Libano pilietybę; galiausiai šiuo aspektu straipsnyje pažymima, pirma, kad Libano žiniasklaida pradėjo prieš jį kampaniją, apkaltindama Libano valstybę tuo, kad ji slaptai susitarė su verslininkais rasti būdą apeiti jiems nustatytas ribojamąsias priemones, ir, antra, kad jis gavo Libano pilietybę dėl savo santykių su Hezbollah, kuri vykdė įvairią veiklą nuo pinigų plovimo iki prekybinio partijos aprūpinimo, kuriai vykdyti jis naudojo savo laivų flotilę, – iš interneto svetainės „The Syria Report“, kurioje 2018 m. birželio 5 d. paskelbtame straipsnyje „Dozens of Syrian Investors to be granted Lebanese Citizenship“ (Dešimtims Sirijos investuotojų bus suteikta Libano pilietybė) pažymėta, kad ieškovas yra įtakingas investuotojas iš Tartuso, vykdantis veiklą jūrų transporto sektoriuje, kad daug Sirijos investuotojų susiduria su problemomis, atsidarydami ir naudodami banko sąskaitas Libane, ir kad Libano tapatybės kortelės gavimas padėtų įveikti šį sunkumą ir dėl to jos gali būti prašoma, – iš interneto svetainės „al Arabiya News“, kurioje 2018 m. birželio 8 d. paskelbtame straipsnyje „Lebanese nationality to Syria involved in smuggling.. Know it!“ (Libano pilietybė kontrabandoje dalyvaujančiai Sirijai.. Žinokite!) kalbama apie kontroversiją, kurią sukuria Libano pilietybės suteikimas nemažam skaičiui asmenų iš įvairių šalių, įskaitant Siriją; pagal šį straipsnį ieškovas yra vienas iš natūralizuotų asmenų; jis apibūdinamas kaip turintis „abejotinų“ finansinių ryšių su Bashar Al-Assad režimu, visų pirma su Rami Makhlouf; šiuo aspektu straipsnyje cituojama informacija apie pastarojo partnerystę su ieškovu išdėstyta minėtame 2014 m. gegužės 30 d. straipsnyje, paskelbtame „Le Monde“; straipsnyje nurodoma, kad ieškovas yra „biure dirbantis asmuo“, kad jis yra Turkijos garbės ambasadorius Sirijoje, kad 2012 m. taip pat buvo Sirijos-Turkijos prekybos rūmų pirmininkas ir Sirijos-Rusijos prekybos rūmų pirmininko pavaduotojas nuo jų įsteigimo; jame priduriama, kad ieškovas yra Sirijos jūrų laivybos rūmų pirmininkas, kad jis turi Cham Holding akcijų, tačiau dėl šios bendrovės įtraukimo į Sąjungos ir JAV ribojamųjų priemonių sąrašus nebendravo su žiniasklaida ir prisistatė kaip nebesusijęs su šia bendrove; straipsnyje priduriama, kad jūrų transporto bendrovė AKSSA, kuri valdo laivus ir yra jų savininkė, turi du filialus Italijoje ir Graikijoje, be to, jai priklauso OVO (Olive Virgin Oil Company), kuri eksportuoja alyvuogių aliejų; straipsnyje taip pat paminėta viena iš didžiausių regiono gamyklų, gaminanti stiklo, plastiko ir metalo talpyklas; anot straipsnio, ieškovas yra Abdelkader Sabra Group, kurios buveinė yra Tartuso pakrantės provincijoje, prezidentas; galiausiai straipsnyje paminėta, kad AKSSA kilnojamas ir nekilnojamas turtas buvo areštuotas 2012 m., remiantis Sirijos finansų ministerijos sprendimu Nr. 932 dėl importo taisyklių pažeidimo, nes buvo vykdoma kontrabanda, kaip konstatuota 2012 m. byloje Nr. 208; straipsnyje priduriama, kad ieškovas nusprendė išspręsti bylą taikiai, todėl sumokėjus baudą areštas buvo panaikintas, – interneto svetainės „Asharq Al-Awsat“, kurioje 2018 m. birželio 8 d. paskelbtame straipsnyje „Exclusive – 4 Suspicious Names behind freezing of Lebanon’s Naturalization decree“ (Aktualijos – 4 „įtariamųjų“ pavardės dėl kurių buvo sustabdytas dekretas dėl natūralizavimo Libane) pateikiama informacija apie tai, kad Libano institucijos paskelbė 400 asmenų, įgijusių Libano pilietybę pagal kontroversišką vyriausybės dekretą, pavardes, be to ieškovas buvo įvardytas kaip Sirijos jūrų laivybos rūmų pirmininkas, – interneto svetainės „Enab Baladi“, kurioje 2018 m. birželio 10 d. paskelbtame straipsnyje „The establishment of companies and naturalization.. Lebanon ride [Bashar Al-Assad to circumvent sanctions]“ (Bendrovių įsteigimas ir natūralizacija.. Libanas padeda Bashar Al-Assad apeiti sankcijas) nurodyta, kad tarp asmenų, kurie įtraukti į dekretą dėl natūralizacijos Libane, yra ieškovas, kuris apibūdintas kaip vienas iš 100 svarbiausių Sirijos verslininkų; pagal straipsnį jam priklauso Sabra Maritime Agency, jis yra Sirijos-Turkijos prekybos rūmų pirmininkas ir „pirmasis“ Sirijos jūrų laivybos rūmų pirmininkas; straipsnyje taip pat paminėta Rami Makhlouf priklausanti Cham Holding, iš kurios jis pasitraukė, kai JAV skyrė šiai bendrovei „sankcijas“; galiausiai straipsnyje pridurta, kad analizė rodo, jog Sirijos verslininkai nori išsivaduoti nuo jiems skirtų „sankcijų“; šiuo aspektu Libano pilietybės įgijimas jiems leidžia atsidaryti sąskaitas ir laikyti indėlius Libano bankuose, – interneto svetainės „Al Janoubia“, kurioje 2018 m. birželio 8 d. paskelbtame straipsnyje „Abdelkader Sabra became Lebanese“ (Abdelkader Sabra tapo libaniečiu) nurodyta, kad ieškovas neseniai išgarsėjo dėl Libane paskelbto dekreto dėl natūralizavimo, kad jis artimas prezidentui Bashar Al-Assad ir yra svarbus Rami Makhlouf priklausančios Cham Holding akcininkas, – „Middle East Institute for Research and Strategic Studies (MEIRSS)“ interneto svetainės, kurioje 2018 m. birželio 20 d. paskelbtame straipsnyje „Lebanese Nationalization decree: Sanction Evasion & Shady Business?“ (Libano dekretas dėl natūralizavimo: sankcijų apėjimas ir abejotinos bylos?) minimas prezidento dekretas, juo Libano pilietybė buvo suteikta 407 užsieniečiams iš įvairių šalių; straipsnyje taip pat kalbama apie politinę ir žiniasklaidos kontroversiją, kurią sukėlė šis dekretas, nurodoma, kad įvairiems Sirijos verslininkams, kurie yra artimi Bashar Al-Assad, buvo suteikta Libano pilietybė, kad tam tikri natūralizuoti asmenys buvo finansiškai ir politiškai susiję su Sirijos režimu, jie yra nuolat sekami ir jiems taikomos Sąjungos ir JAV ribojamosios priemonės, ir kad ieškovas, kuriam buvo suteikta Libano pilietybė, yra Cham Holding, kuriai taikomos Sąjungos ir JAV ribojamosios priemonės, valdybos narys; galiausiai straipsnyje pažymima, kad jis prisidėjo prie to, kad Libane būtų įsteigta bendrovė Yass Marine Group, kuri dalyvavo Sirijoje vykusiame skandale dėl maisto produktų saugumo.