LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :32 1TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) NU TARTIS
2010 m. balandžio 26 d.
Byla F-7/08 DEP
Peter Sc hönberger
prieš
Europos Parlamentą
„Procesas — Bylinėjimosi išlaidų nustatymas“
Dalykas: Prašymas nustatyti bylinėjimosi išlaidų, atlygintinų p agal Procedūros reglamento 
92 straipsnį, dydį.
Sprendimas:Ieškovui atlygintinų bylinėjimosi išlaidų suma yra 12 750  eurų.
Santrauka
1. Procesas — Bylinėjimosi išlaidos — Nustatymas — Atlygintinos bylinėjimosi išlaidos — Sąvoka — 
Šalių patirtos būtinos išlaidos
(Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 91 straipsnio b punktas)
2. Procesas — Bylinėjimosi išlaidos — Nustatymas — Aplinkybės, į kurias reikia atsižvelgti
(Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 91 straipsnio b punktas)
3. Procesas — Atlygintinos bylinėjimosi išlaidos — Išlaidos, patirtos per bylinėjimosi išlaidų nustatymo 
procedūrą
(Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 86 ir 92 straipsniai)
1. Atlygintinos išlaidos apribotos, pirma, tomis, kurios patiriamos dėl proceso Tarnautojų teisme, ir, 
antra, tomis, kurios buvo būtinos tam tikslui. Be to, ieškovas turi pateikti įrodymų, kuriais remiantis 
galima nustatyti, kad i šlaidos, kurias prašoma atlyginti, iš tikrųjų buvo patirtos.
(žr. 23 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo p raktika: 2004 m. liepos 8 d. Sprendimo D e Nicola p rieš EIB, T-7/98 DEP, 
T-208/98 DEP ir T -109/99 DEP, Rink. VT p. I-A-219 ir II- 973, 42 punktas.
Tarnautojų t eismo p raktika: 2009 m. lapkričio 10 d. N utarties X p rieš P arlamentą, F-14/08 DEP, 
Rink. VT p. I-A-1-425 ir II- A-1-2303 , 21 punktas.
2 ECLI:EU:F:2010 :32SANTRAUKA–BYLAF-7/08DEP
SCHÖNBERGER/PARLAMENTAS
2. Sąjungos teismui nesuteikta įgaliojimų nustatyti šalių ad vokatams mokamo honoraro dydį, tačiau jis 
gali nustatyti sumą, iki ku rios šias išlaidas gali padengti šalis, iš ku rios priteistos bylinėjimosi išlaidos. 
Spręsdamas dėl prašymo nustatyti bylinėjimosi išlaidas, Sąjungos teismas neturi atsižvelgti nei į 
nacionaliniu lygiu n ustatytą ad vokatų a tlyginimo tarifą, nei į g alimą šiuo kl ausimu sudarytą 
suinteresuotojo asmens ir j o atstovų ar p atarėjų sutartį. Kadangi nėra S ąjungos teisės nuostatų dėl 
mokėjimų dydžių, teismas turi laisvai ve rtinti bylos informaciją, atsižvelgdamas į b ylos da lyką ir 
pobūdį, į j os svarbą Sąjungos teisės požiūriu, bylos sudėtingumą, dar bo kr ūvį, ku rį galėjo patirti 
teisminiame p rocese da lyvaujantys atstovai ar p atarėjai, ir g inčo p oveikį šalių e kono miniams 
interesams.
Be to, dėl advokatų patirtų ke lionės išlaidų reikia p ažymėti, kad p aprastai atlygintinos tik tos kelionės 
išlaidos, ku rias ad vokatas p atiria a tvykdamas iš savo kon toros į T arnautojų teismo p osėdį 
Liuksemburge.
Tačiau n egalima atmesti, kad t ą di eną, ku rią T arnautojų teismas nustato kai p p osėdžio da tą, 
atitinkamas advokatas jau turi profesinių įsipareigojimų kitame m ieste nei tas, kuriame y ra jo kon toros 
buveinė. Advokatai naudojasi teise laisvai teikti paslaugas Sąjungos teritorijoje. Todėl kelionės išlaidos, 
patirtos vykstant į p osėdį Liuksemburge iš miesto, kuriame j is turėjo profesinių įsipareigojimų, taip pat 
gali būti laikomos būtinomis išlaidomis. Tačiau tokiu atveju ad vokatas privalo pagrįsti, kad t urėjo 
profesinių įsipareigojimų kitame m ieste nei tas, kuriame y ra jo kon toros buveinė, bei įrodyti, kad d ėl 
to tikrai p atyrė kelionės į L iuksemburgą išlaidų.
(žr. 24, 25, 36 ir 37 punktus)
Nuoroda:
Tarnautojų teismo praktika: minėtos Nutarties X p rieš Parlamentą 22 ir 23 punktai.
3. Priešingai n ei T arnautojų t eismo p rocedūros reglamento 86 straipsnyje, šio r eglamento 
92 straipsnyje, susijusiame s u ginčų dėl išlaidų nagrinėjimu, nenumatyta, kad b ylinėjimosi išlaidų 
klausimas sprendžiamas sprendimu ar ba nutartimi, ku ria u žbaigiamas procesas. Iš tikrųjų, jeigu 
Sąjungos teismas, nagrinėdamas pagal Procedūros reglamento 92 straipsnį pareikštą ieškinį dėl ginčo, 
susijusio su bylinėjimosi išlaidomis pagrindiniame p rocese, nuspręstų dėl bylinėjimosi išlaidų, dėl kurių 
kilo ginčas, ir a tskirai d ėl naujų išlaidų, patirtų nagrinėjant ieškinį dėl su išlaidomis susijusio ginčo, 
vėliau į j į vėl būtų galima kr eiptis dėl su naujomis išlaidomis susijusio ginčo. Taigi nereikia a tskirai 
nuspręsti dėl bylinėjimosi išlaidų ir h onorarų, patirtų pe r bylinėjimosi išlaidų nustatymo procedūrą 
Tarnautojų teisme. Vis dėlto nustatydamas atlygintinas bylinėjimosi išlaidas Sąjungos teismas turi 
atsižvelgti į visas bylos aplinkybes prieš priimdamas nutartį dėl bylinėjimosi išlaidų nustatymo.
(žr. 45–47 punktus)
Nuoroda:
Tarnautojų teismo praktika: minėtos Nutarties X p rieš Parlamentą 40 punktas ir j ame n urodyta teismo praktika.