GENERALINIO ADVOKATO

PAOLO MENGOZZI IŠVADA,

pateikta 2013 m. sausio 30 d. ( 1 )

Byla C‑526/11

IVD GmbH & Co. KG

prieš

Ärztekammer Westfalen‑Lippe

(Oberlandesgericht Düsseldorf – Vergabesenat (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas — „Įstaigos, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė“ bei valstybės finansuojamos ir kontroliuojamos įstaigos sąvokos — Profesinė asociacija, kuriai įstatymu leidžiama rinkti įmokas iš savo narių, bet kuri turi diskrecijos laisvę nustatyti įmokos dydį“

I – Įvadas

1. Šiame prašyme priimti prejudicinį sprendimą Oberlandesgericht Düsseldorf – Vergabesenat (Diuseldorfo Aukščiausiojo regioninio teismo Viešųjų pirkimų kolegija) (Vokietija) klausia Teisingumo Teismo dėl Direktyvos 2004/18/EB ( 2 ) 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkto aiškinimo, kiek tai susiję su „įstaigos, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė“ sąvoka. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia ar Ärztekammer Westfalen‑Lippe (Vestfalijos Lipės gydytojų asociacija, toliau – Gydytojų asociacija) yra įstaiga, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė, ir dėl to perkančioji organizacija, kaip tai suprantama pagal šią direktyvą.

II – Teisinis pagrindas

A – Sąjungos teisė

2. Pagal Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antrą ir trečią pastraipas: „Įstaiga, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė“ reiškia bet kurią įstaigą, kuri: a) skirta specialiai viešiesiems interesams, kurie yra nepramoninio ir nekomercinio pobūdžio, tenkinti; b) turi juridinio asmens statusą; ir c) didžiąja dalimi yra finansuojama iš valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijų ar kitų įstaigų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė, lėšų; arba yra valdoma šių institucijų ir kitų minėtų įstaigų; arba turinti administraciją, valdymo ar priežiūros organą, kurio daugiau kaip pusė narių yra paskirti valstybės, regiono ar vietos valdžios institucijų arba kitų įstaigų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė. Negalutinis įstaigų ir jų kategorijų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė ir kurios atitinka kriterijus, nurodytus šios dalies antros pastraipos a, b ir c punktuose, sąrašas pateikiamas III priede. <...>“

3. Kalbant apie Vokietijos Federacinę Respubliką, minėtame priede kaip valstybės, federalinės žemės ar vietos valdžios institucijų įsteigtos įstaigos nurodytos profesinės asociacijos ir būtent gydytojų asociacijos (III dalies 1.1 kategorijos antra įtrauka).

B – Vokietijos teisė

4. Šiaurės Reino‑Vestfalijos žemės Sveikatos priežiūros profesijų įstatymo (Heilberufsgesetz des Landes Nordrhein‑Westfalen, toliau – HeilBerG NRW) 6 straipsnio 1 dalies 1–5 punktuose bendrai numatyti šių profesijų, taip pat ir Gydytojų asociacijos, uždaviniai.

5. Vadovaujantis šia nuostata, šių profesijų uždaviniai, be kita ko, yra remti viešosios sveikatos priežiūros tarnybą ir viešąją veterinarijos tarnybą; pateikti nuomonę priežiūros institucijos prašymu, užtikrinti greitąją medicinos ir odontologijos paslaugų pagalbą po darbo valandų ir informuoti apie tai bei priimti greitosios pagalbos tarnybos nuostatus, remti ir vykdyti asociacijos narių profesinės kvalifikacijos kėlimą, taip pat skatinti sveikatos ir veterinarijos paslaugų kokybę bei ją užtikrinti.

6. Be to, iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos matyti, kad Gydytojų asociacijos uždaviniams įgyvendinti HeilBerG NRW jai suteikta teisė rinkti įmokas iš savo narių (6 straipsnio 4 dalies pirmasis sakinys), numatyta, jog įmokų dydį reguliuoja šios asociacijos susirinkime priimta tvarka (23 straipsnio 1 dalis), ir reikalaujama, kad šią tvarką patvirtintų priežiūros institucija (23 straipsnio 2 dalis), o šiuo patvirtinimu siekiama tik užtikrinti minėtos asociacijos subalansuotą biudžetą.

III – Ginčas pagrindinėje byloje ir prejudicinis klausimas

7. Gydytojų asociacija inicijavo viešojo pirkimo procedūrą dėl informacinio biuletenio spausdinimo, platinimo, reklamos jame įsigijimo ir jo prenumeratos pardavimo; skelbimas apie pirkimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje buvo paskelbtas 2010 m. lapkričio 5 dieną. Atmetus du kitus dalyvius, buvo renkamasi tarp IVD GmbH & Co. KG (toliau – IVD) ir WWF Druck + Medien GmbH, galiausiai laimėjo pastarosios pasiūlymas.

8. IVD ginčijo šį sprendimą pareikšdama prieštaravimus, o vėliau skundą Vergabekammer (Bundeskartellamt viešųjų pirkimų ginčų komisija), kuriais nurodė, kad laimėtojas nepateikė tam tikrų rekomendacijų, kurias pateikti reikalavo perkančioji organizacija. Šis institucija atmetė IVD skundą, nusprendusi, kad prašymas yra nepagrįstas.

9. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, t. y. Oberlandesgericht Düsseldorf ‑ Vergabesenat, nagrinėjęs ginčą, nusprendė ex officio nagrinėti klausimą dėl Gydytojų asociacijos kaip perkančiosios organizacijos statuso, o nuo to priklauso IVD pareikšto ieškinio priimtinumas.

10. Šis teismas nurodė, kad pagal HeilBerG NRW 6 straipsnio 1 dalies 1–5 punktus šiai asociacijai pavesti uždaviniai yra susiję su „viešaisiais interesais, kurie yra nepramoninio ir nekomercinio pobūdžio“. Jis taip pat pažymi, kad ši asociacija turi juridinio asmens statusą. Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, kad Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos a ir b punktuose nurodytos sąlygos yra įvykdytos.

11. Kita vertus, teismas klausia, ar Gydytojų asociacijos teisė rinkti įmokas iš savo narių reiškia netiesioginį valstybės finansavimą, tenkinantį Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte nurodytą sąlygą.

12. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad HeilBerG NRW nenustatytas Gydytojų asociacijos renkamų įmokų dydis, o asociacijai pavestų uždavinių įgyvendinimo apimtis ir būdai neapibrėžti taip, kad nustatyti įmokų dydį ji galėtų tik ribotais atvejais. Priešingai, kadangi naudojasi didele diskrecijos laisve įgyvendindama šiuos uždavinius, minėta asociacija turi didelę diskrecijos laisvę apibrėžti savo finansavimo poreikius, taigi ir nustatyti įmokų dydį. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas taip pat nurodo, kad nors egzistuoja priežiūros institucijos suteikiamo patvirtinimo sistema, šiuo patvirtinimu siekiama tik užtikrinti subalansuotą Gydytojų asociacijos biudžetą.

13. Atsižvelgdamas į šias specifines aplinkybes ir 2007 m. gruodžio 13 d. Sprendimą Bayerischer Rundfunk ir kt. ( 3 ) bei 2009 m. birželio 11 d. Sprendimą Hans & Christophorus Oymanns ( 4 ), šis teismas klausia, ar Teisingumo Teismo minėtuose sprendimuose nurodyti požymiai yra būtini, kad būtų įvykdyta netiesioginio finansavimo iš valstybės lėšų sąlyga.

14. Šiomis aplinkybėmis Oberlandesgericht Düsseldorf – Vergabesenat nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą: „Ar <...> profesinė asociacija, kaip tai suprantama pagal <...> Direktyvos 2004/18/EB <...> 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktą, „didžiąja dalimi yra finansuojama iš valstybės <...> lėšų“ arba ar ji „yra valdoma“ valstybės: — jei įstatymu įstaigai suteikiama teisė rinkti įmokas iš savo narių, tačiau nenustatytas nei įmokų dydis, nei įmokomis finansuotinų paslaugų apimtis, ir — jei rinkliavų taisykles vis dėlto turi patvirtinti valstybė?“

IV – Procesas Teisingumo Teisme

15. IVD, Gydytojų asociacija, Čekijos vyriausybė ir Europos Komisija pateikė savo pastabas.

16. Gydytojų asociacija ir Komisija buvo išklausytos 2012 m. lapkričio 8 d. teismo posėdyje.

V – Teisinis vertinimas

A – Prejudicinio klausimo apimtis

17. Iš pradžių reikia priminti, kad Direktyvos 2004/18 III priede Vokietijos gydytojų asociacijos nurodytos tarp perkančiųjų organizacijų, kurios laikomos atitinkančiomis minėtos direktyvos materialines sąlygas ( 5 ).

18. Taigi pagrindinėje byloje nagrinėjama Gydytojų asociacija taip pat įrašyta į šį priedą.

19. Nors prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimas susijęs su Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkto aiškinimu, šiuo klausimu iš tiesų netiesiogiai ginčijamas minėtos asociacijos įrašymo į šios direktyvos III priedą galiojimas.

20. Kaip Teisingumo Teismas jau turėjo galimybę paaiškinti minėtame Sprendime Hans & Christophorus Oymanns, institucijos įrašymas į Direktyvos 2004/18 III priedą reiškia tik paprastą arba nuginčijamą prezumpciją, kad minėta institucija yra perkančioji organizacija, kaip tai suprantama pagal šią direktyvą, o Sąjungos teismas turi įsitikinti nagrinėjamo Sąjungos teisės akto vidiniu nuoseklumu, patikrindamas, ar tam tikros institucijos įrašymas į minėtą sąrašą atitinka teisingą Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antroje pastraipoje apibrėžtų materialinių kriterijų taikymą ( 6 ) ( 7 ).

21. Teisingumo Teismas jau turėjo galimybę pažymėti, kad Direktyvoje 2004/18 yra ir materialinių taisyklių, pavyzdžiui, šios direktyvos 1 straipsnio 9 dalies antra pastraipa, kurioje nustatytos sąlygos, kurias turi atitikti institucija, kad galėtų būti kvalifikuojama kaip perkančioji organizacija, kaip tai suprantama pagal šią direktyvą, ir šių materialinių taisyklių įgyvendinimo priemonių, kaip antai šios direktyvos III priede esantis negalutinis viešųjų institucijų, laikomų atitinkančiomis šias sąlygas, sąrašas ( 8 ).

22. Atsižvelgiant į tai, atsakymas į prejudicinį klausimą taip pat leis nustatyti, ar Vokietijos gydytojų asociacijos, kurios apima pagrindinėje byloje nagrinėjamą Gydytojų asociaciją, yra teisingai įrašytos į Direktyvos 2004/18 III priedą.

23. Šiomis aplinkybėmis pirmiausia reikia priminti, kad Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalyje nustatyti trys kriterijai yra kumuliatyvaus pobūdžio ( 9 ). Institucija yra laikoma įstaiga, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė ir kuriai taikomos viešųjų pirkimų procedūros, jeigu ji skirta specialiai viešiesiems interesams, kurie yra nepramoninio ir nekomercinio pobūdžio, tenkinti [a punktas], yra juridinis asmuo [b punktas] ir jeigu, pirma, jos veikla didžiąja dalimi yra finansuojama iš valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijų ar kitų įstaigų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė, lėšų, arba, antra, ji yra valdoma šių institucijų ir kitų minėtų įstaigų, arba, tračia, turi administraciją, valdymo ar priežiūros organą, kurio daugiau kaip pusė narių yra paskirti valstybės, regiono ar vietos valdžios institucijų arba kitų įstaigų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė [c punktas].

24. Kaip matyti iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą, Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos a ir b punktuose nustatytos sąlygos pagrindinėje byloje yra įvykdytos ( 10 ).

25. Antra, reikia atsižvelgti į tris alternatyvius kriterijus, įtvirtintus Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte.

26. Šiuo klausimu atrodo, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nusprendė, jog nei paskutinis iš šių kriterijų, t. y. iš esmės susijęs su tuo, kad valdžios institucijos paskiria vieno iš įstaigos organo daugiau kaip pusę narių, nei antrasis, susijęs su tuo, kad minėtos valdžios institucijos prižiūri įstaigos valdymą, nėra įvykdytos šioje byloje.

27. Tačiau dėl kriterijaus, susijusio su valdžios institucijų atliekama įstaigos valdymo priežiūra, nurodysiu, kad nors šis kriterijus yra minimas Teisingumo Teismui pateikto prejudicinio klausimo formuluotėje, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nenurodė jokios priežasties, paaiškinančios šio teismo galimas abejones dėl šio kriterijaus taikymo nagrinėjamoje byloje.

28. Todėl dėl šio neapibrėžtumo galima logiškai manyti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia netaikyti minėto kriterijaus pagrindinėje byloje. Be to, kaip Gydytojų asociacija ir Komisija nurodo savo atitinkamose rašytinėse pastabose, atsižvelgiant į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodytas aplinkybes, minėtos asociacijos valdymo priežiūros prezumpcija, atrodytų, turi būti atmesta. Nors tokios priežiūros egzistavimas turėtų leisti daryti įtaką jai pavaldžios įstaigos sprendimams viešųjų pirkimų srityje, Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad valdymo priežiūros kriterijus nėra įvykdytas esant paprastai priežiūrai a posteriori ( 11 ). Vis dėlto atrodytų, kad būtent tokia yra priežiūros institucijos įgyvendinama Gydytojų asociacijos teisėtumo priežiūra ir teisė į informaciją, kaip tai numatyta HeilBerG NRW 28 straipsnio 1 dalyje ( 12 ).

29. Atsižvelgdamas į tai, manau, kad pagrindinėje byloje nėra būtina nagrinėti klausimo dėl valdžios institucijų įgyvendinamos įstaigos valdymo priežiūros kriterijaus įvykdymo.

30. Tačiau reikia patikrinti, ar šioje byloje yra įvykdytas kriterijus, susijęs su finansavimu didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų.

B – Finansavimo didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų kriterijus

31. Primenu, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar finansavimo didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų kriterijus, numatytas Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte, yra įvykdytas, jei profesinė asociacija, kaip antai nagrinėjama pagrindinėje byloje, yra finansuojama (didžiąja dalimi) ( 13 ) iš savo narių įmokų, kai įstatyme įtvirtinta teisė rinkti šias įmokas, tačiau nenustatytas jų dydis ir nepatikslinta įmokomis finansuotinų paslaugų apimtis.

32. Atitinkamose pastabose Gydytojų asociacija ir Čekijos Respublika siūlo neigiamai atsakyti į šį klausimą, o Komisija laikosi priešingos nuomonės.

33. Kaip Komisija plačiau paaiškino Teisingumo Teismo posėdyje, ji remiasi, be kita ko, teiginiu, pagal kurį tam, kad būtų įvykdytas finansavimo didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų kriterijus, pakanka paprastos „sąsajos“ su valstybės institucijomis.

34. Tiesa, ir su tuo visiškai sutinku, kad ypač kalbant apie šio teiginio aiškinimą, reikia remtis direktyvų viešųjų pirkimų srityje tikslu ir būtent tuo, kad jomis siekiama išvengti rizikos, jog sudarant visas perkančiųjų organizacijų viešųjų pirkimų sutartis pirmenybė bus teikiama nacionaliniams konkurso dalyviams ar kandidatams, ir galimybės, kad valstybės, savivaldybės ar įstaigos, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė, finansuojamas ar kontroliuojamas subjektas vadovausis kitais nei ekonominiai kriterijais ( 14 ).

35. Taigi sąvoka „perkančioji organizacija“, įskaitant sąvoką „įstaiga, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė“, turi būti aiškinama naudojant funkcinį aiškinimo metodą, siekiant pašalinti laisvo paslaugų ir prekių judėjimo kliūtis bei taip užtikrinti neiškraipytą ir kuo atviresnę konkurenciją visose valstybėse narėse ( 15 ).

36. Komisijos ginama nuomonė, grindžiama Direktyva 2004/18 siekiamais tikslais, gali lemti, kad valdžios institucijas ir įstaigas, kurių finansavimas (taigi ir „perkančiosios organizacijos“ statusas) yra ginčijamas, siejantis ryšys galėtų būti aiškinamas lanksčiai ar plačiai.

37. Tačiau taip pat nereikia pamiršti, kad iš teismų praktikos irgi matyti, jog kiekvienas iš trijų Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte nurodytų alternatyvių kriterijų laikomas vienu iš trijų „stipraus priklausymo“ nuo kitos perkančiosios organizacijos, t. y. valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijų ar kitų įstaigų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė, ryšio variantų ( 16 ).

38. Pernelyg platus pirmojo iš šioje nuostatoje numatytų trijų kriterijų aiškinimas ne tik iškreiptų reikalavimą įrodyti nagrinėjamos įstaigos stipraus priklausymo nuo valdžios institucijų egzistavimą, bet ir paneigtų kitų dviejų minėtame straipsnyje numatytų kriterijų veiksmingumą.

39. Todėl negaliu pritarti pernelyg plačiam finansavimo didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų kriterijaus aiškinimui, kurį palaiko Komisija ir kuriuo siekiama „stiprų priklausymą“ prilyginti nagrinėjamos įstaigos ir valdžios institucijų paprastai „sąsajai“.

40. Man atrodo, kad atsisakymas taikyti Komisijos nurodytą pernelyg platų aiškinimą yra juo labiau pateisinamas, nes šioje byloje, kaip ir bylose, kuriose buvo priimti minėti Sprendimai Bayerischer Rundfunk ir kt. bei Hans & Christophorus Oymanns, keliamas keblus klausimas dėl netiesioginio finansavimo iš valdžios institucijų lėšų ir Sąjungos teisės aktų viešųjų pirkimų srityje taikymo ribų.

41. Vadovaudamasis tuo, kad Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte nepatikslinama, kaip turėtų būti suteiktas nagrinėjamas finansavimas, šiuose sprendimuose Teisingumo Teismas, be kita ko, pripažino, jog šioje nuostatoje nėra reikalaujama, kad nagrinėjamų įstaigų veikla būtų tiesiogiai finansuojama iš valstybės ar kitos viešosios įstaigos lėšų, todėl šiuo klausimu pakanka netiesioginio finansavimo būdo ( 17 ).

42. Kadangi minėtuose sprendimuose Teisingumo Teismas pripažino, jog nagrinėjamos įstaigos iš tiesų buvo netiesiogiai finansuojamos iš valdžios institucijų lėšų, Gydytojų asociacija ir Čekijos Respublika, viena vertus, ir Komisija, kita vertus, plačiai diskutavo šią išvadą lėmusias tikslias ir reikšmingas aplinkybes.

43. Šios aplinkybės neabejotinai reikalauja aptarimo.

44. Byloje, kurioje priimtas minėtas Sprendimas Bayerischer Rundfunk ir kt., Teisingumo Teismo buvo klausiama, ar visuomeniniai transliuotojai Vokietijoje yra perkančiosios organizacijos, kai jų veikla didžiąja dalimi finansuojama iš televizijos rinkliavų, kurias privalėjo mokėti radijo ar televizijos prietaisus turintys asmenys.

45. Toje byloje Teisingumo Teismas nurodė, kad televizijos rinkliava numatyta valstybinėje sutartyje dėl visuomeninių transliuotojų, t. y. valstybės akte, tačiau ji nėra šių įstaigų ir vartotojų sudarytos sutarties objektas ( 18 ). Rinkliavos dydis nustatomas federalinių žemių parlamentų ir vyriausybių formaliu sprendimu, remiantis ataskaita, kurią parengia nepriklausoma ekspertų komisija, atsakinga už pačių įstaigų deklaruoto finansavimo poreikio vertinimų analizę. Federalinių žemių parlamentai ir vyriausybės galėjo nesilaikyti šių rekomendacijų tik esant griežtai išvardytoms sąlygoms ( 19 ).

46. Tačiau Teisingumo Teismas pripažino, jog net darant prielaidą, kad federalinių žemių parlamentai ir vyriausybės privalo be jokių išlygų vadovautis šiomis rekomendacijomis, tai negalėtų paneigti to, jog rinkliavos dydžio nustatymo mechanizmą nustatė valstybė, kuri šiai ekspertų komisijai perdavė viešosios valdžios galias ( 20 ).

47. Dėl rinkliavos surinkimo būdų Teisingumo Teismas nurodė, jog valstybinėje sutartyje nustatyta, kad ją renka visuomeninių transliuotojų sąskaita veikiantis viešosios teisės reglamentuojamas administracinis susivienijimas, kuris renka ir apskaito rinkliavą, siųsdamas pranešimus dėl rinkliavos mokėjimo ( 21 ). Be to, vėluojant sumokėti, priminimai apie nesumokėtą rinkliavą vykdomi pagal administracinę procedūrą, o atitinkamas visuomeninis transliuotojas gali pateikti prašymą dėl priverstinio įvykdymo, taigi aptariamos įstaigos naudojasi viešosios valdžios galiomis ( 22 ).

48. Teisingumo Teismas apibendrino, kad nors valstybė minėtoms įstaigoms suteikė teisę pačioms rinkti rinkliavą, tai, jog finansavimas numatytas valstybės teisės aktu, buvo valstybės garantuojamas ir jam surinkti buvo naudojamos viešosios valdžios galios, atitinka „finansavimo iš valstybės lėšų“ sąlygą siekiant taikyti Sąjungos teisės aktus viešųjų pirkimų srityje ( 23 ).

49. Antrame iš aukščiau minėtų sprendimų, t. y. Sprendime Hans & Christophorus Oymanns, kuris, beje, taip pat susijęs su Vokietijos Federacine Respublika, nacionalinis teismas iš esmės klausė, ar viešosios sveikatos draudimo įstaigos, atsižvelgiant į jų finansavimo būdą, galėtų būti laikomos didžiąja dalimi finansuojamomis iš valstybės lėšų, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktą.

50. Teisingumo Teismas savo teigiamą atsakymą grindė keturiais argumentais.

51. Pirma, Teisingumo Teismas nurodė, kad viešųjų sveikatos draudimo įstaigų finansavimą didžiąja dalimi užtikrina privalomos apdraustųjų įmokos, kurios sumokamos negaunant už tai specifinio atlygio, o nariai pagal įstatymą privalo mokėti įmokas vien dėl savo narystės, kuri taip pat nustatyta įstatyme ( 24 ).

52. Antra, nors, skirtingai nei bylos, kurioje priimtas minėtas Sprendimas Bayerischer Rundfunk ir kt., atveju, įmokų tarifą nustatė pačios viešosios sveikatos draudimo įstaigos, Teisingumo Teismas patvirtino nacionalinio teismo vertinimą, pagal kurį šių įstaigų diskrecija šiuo klausimu yra labai ribota, nes jų užduotis yra užtikrinti socialinės apsaugos srities teisės aktuose numatytas paslaugas. Taigi, Teisingumo Teismo teigimu, kadangi paslaugos ir su jomis susijusios išlaidos nustatytos įstatyme, o aptariamos įstaigos vykdo savo užduotis nesiekdamos pelno, įmokų tarifas turi būti nustatytas taip, kad iš jų gaunamos pajamos nebūtų nei mažesnės, nei didesnės už išlaidas ( 25 ).

53. Trečia, Teisingumo Teismas pažymėjo, kad viešųjų sveikatos draudimo įstaigų nustatytam įmokų tarifui bet kuriuo atveju reikalingas kiekvieną draudimo įstaigą prižiūrinčios valstybinės institucijos pritarimas, nes šis tarifas tam tikra dalimi nustatytas įstatyme, o kiti šių įstaigų pajamų šaltiniai (tiesioginiai federacijos institucijų mokėjimai) neginčijamai yra tiesioginis finansavimas iš valstybės lėšų ( 26 ).

54. Galiausiai, ketvirta, dėl įmokų surinkimo ir išieškojimo Teisingumo Teismas nurodė, kad įmokos renkamos be jokios apdraustojo galimybės įsikišti, o išieškomos privalomąja tvarka, vadovaujantis viešosios teisės nuostatomis ( 27 ).

55. Remdamasis šiomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad todėl, nors iš esmės ir netiesiogiai, viešosios sveikatos draudimo įstaigos didžiąja dalimi finansuojamos iš valdžios institucijų lėšų.

56. Kokias išvadas galima padaryti iš šių dviejų sprendimų?

57. Pirma, akivaizdu, kad siekdamas pripažinti, jog įstaiga didžiąja dalimi netiesiogiai finansuojama iš valdžios institucijų lėšų, Teisingumo Teismas remiasi „rodiklių visumos“ metodu.

58. Šie rodikliai, mano nuomone, gali būti sugrupuoti taip. Pirmiausia tai – nagrinėjamų išteklių viešoji ir privalomoji kilmė; tuomet šių išteklių surinkimo iš mokesčių mokėtojų privalomasis pobūdis ir jo nustatymo būdai, taip pat prireikus viešųjų priežiūros institucijų atliekamos jų priežiūros apimtis ir intensyvumas ir galiausiai viešosios valdžios galių suteikimas nagrinėjamoms įstaigoms siekiant užtikrinti šių išteklių išieškojimą.

59. Antra, vis tiek išlieka neatsakyti klausimai, ar atitinkamu atveju turi būti nustatyti visi šie rodikliai ir kokią santykinę svarbą Teisingumo Teismas skiria kiekvienam jų.

60. Mano nuomone, į šiuos klausimus galima atsakyti iš dalies atsižvelgiant į būtinybę pripažinti, jog nagrinėjamos įstaigos „labai priklauso“ nuo valdžios institucijų.

61. Tačiau man atrodo, kad, atsižvelgiant į šios išvados 58 punkte išdėstytus rodiklius, tokia stipri priklausomybė negali būti nustatyta pagrindinėje byloje nagrinėjamos įstaigos atveju.

62. Pirmiausia, tiesa, kad HeilBerG NRW, t. y. Vokietijos federalinės žemės įstatymu, Gydytojų asociacijai suteikiama teisė rinkti įmokas siekiant užtikrinti įstatymo 6 straipsnio 1 dalyje numatytų uždavinių finansavimą. Reikalavimas mokėti šią įmoką, kaip pripažino visos pastabas Teisingumo Teismui pateikusios suinteresuotosios šalys, yra viešojo, o šiuo atveju – infravalstybinio, pobūdžio. Be to, įmoka sumokama negaunant už tai specifinio atlygio.

63. Tačiau, kaip teisingai pažymėjo Čekijos Respublika, reikia nurodyti, kad, skirtingai nei bylose, kuriose priimti minėti sprendimai Bayerischer Rundfunk ir kt. bei Hans & Christophorus Oymanns, šios įmokos renkamos ne iš trečiųjų asmenų (mokesčių mokėtojų ar vartotojų), bet iš pačių nagrinėjamos įstaigos narių.

64. Šiuo klausimu Gydytojų asociacijai suteikta kompetencija, atrodo, nesiskiria nuo visoms vadinamųjų „reglamentuojamų“ profesijų asociacijoms suteiktos kompetencijos siekiant užtikrinti jų funkcijų finansavimą, t. y. be kita ko, tikslas užtikrinti deontologijos ir profesinės etikos taisykles, savo narių specialiųjų žinių ir profesinės kvalifikacijos aukštą lygį ir jų tarpusavio santykius. Be to, tai taip irgi uždaviniai, kurie išvardyti HeilBerG NRW 6 straipsnyje ir kurių finansavimą turi užtikrinti Gydytojų asociacijos renkamos įmokos.

65. Be to, vadovaudamasis analogiška argumentacija nepritariu Komisijos argumentui, pagal kurį Gydytojų asociacijai perduotos viešosios valdžios galios įmokų dydžio nustatymo srityje. Iš tiesų, atsižvelgiant į apibrėžimą, viešosios valdžios galios įgyvendinamos fizinių ar juridinių asmenų atžvilgiu, kurie neturi jokios galimybės daryti įtaką reikalaujamos mokėti įmokos dydžiui, kaip antai mokesčių mokėtojai ar vartotojai bylose, kuriose priimti minėti sprendimai Bayerischer Rundfunk ir kt. bei Hans & Christophorus Oymanns.

66. Tačiau neginčijama, kad pagrindinėje byloje įmokų dydį nustato Gydytojų asociacijos visuotinis susirinkimas, į kurį visi nariai skiria atstovus, kurie jame dalyvauja su balso teise, ir, atsižvelgiant į tai, kiekvienas iš narių gali daryti bent jau netiesioginę įtaką šiam sprendimui. Jei būtų laikomasi Komisijos argumentavimo, tai reikštų, kad reikėtų pripažinti, jog Gydytojų asociacijos nariai, sudarantys šios asociacijos susirinkimą, naudojasi perduotomis viešosios valdžios galiomis, kurias įgyvendina savo atžvilgiu, o tai yra paradoksalu ( 28 ).

67. Taip pat, o šis aspektas akivaizdžiai susijęs su ankstesniu, man atrodo, kad, priešingai, nei tvirtina Komisija, Gydytojų asociacijos turima diskrecijos laisvė, susijusi su įmokų skaičiavimu, yra svarbi aplinkybė sprendžiant, ar ši įstaiga „labai priklauso“ nuo valdžios institucijų.

68. Kadangi, kaip pripažįsta Komisija, Gydytojų asociacijos uždaviniai apibrėžti gana plačiai ir lanksčiai, nepriklausomumas, kuriuo ši įstaiga naudojasi skaičiuodama įmokos dydį, jai taip pat leidžia laisvai įvertinti šiomis įmokomis finansuotinų uždavinių įgyvendinimo apimtį ir būdus ( 29 ). Atsižvelgdama į įmokų dydį, kurį ji nuspręs nustatyti, ši įstaiga taip pat gali nuspręsti suteikti pirmenybę tam tikram uždaviniui ar jį plėtoti.

69. Be to, iš HeilBerG NRW ir Teisingumo Teismo posėdyje pateiktų Gydytojų asociacijos paaiškinimų matyti, kad priežiūros institucija neturi teisės įsikišti sprendžiant klausimą dėl minėtos asociacijos susirinkimo nustatyto įmokos dydžio. Iš tiesų vienintelė šios institucijos šiuo klausimu turima teisė yra susijusi su pajamų ir Gydytojų asociacijai tenkančių išlaidų biudžeto balanso teisine priežiūra.

70. Todėl ši situacija skiriasi nuo situacijos, nagrinėtos byloje, kurioje priimtas minėtas Sprendimas Hans & Christophorus Oymanns, kai, primenu, Teisingumo Teismas pripažino, kad viešųjų sveikatos draudimo įstaigų diskrecijos laisvė nustatant jų rinkliavos tarifus yra „labai ribota“. Šis vertinimas, mano nuomone, turi būti aiškinamas atsižvelgiant į to paties sprendimo 17 punktą, pagal kurį šios įstaigos turėjo apskaičiuoti įmokas taip, kad pridėjus kitus išteklius būtų padengtos įstatyme numatytos išlaidos ir užtikrintas įstatymo reikalaujamų eksploatavimo priemonių ir rezervų prieinamumas.

71. Iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo paaiškinimų matyti, kad Gydytojų asociacija turi didelę diskrecijos laisvę, kiek tai susiję su jos išlaidų apimtimi, kuri apibrėžiama atsižvelgiant į šios asociacijos pasirinktus uždavinių, kurie HeilBerG NRW taip pat išvardyti gana plačiai ir neapibrėžtai, įgyvendinimo būdus.

72. Be to, minėtame Sprendime Hans & Christophorus Oymanns Teisingumo Teismas, siekdamas pripažinti, kad viešosios sveikatos draudimo įstaigos labai priklauso nuo valdžios institucijų, taip pat nurodė, kad šios įstaigos buvo tiesiogiai finansuojamos iš valstybės lėšų, o pagrindinėje byloje toks Gydytojų asociacijos finansavimas nėra įtvirtintas jokiame akte.

73. Taip pat atrodo tikėtina, kad, atsižvelgiant į didelę Gydytojų asociacijos diskrecijos laisvę, šios asociacijos susirinkimo nariai, t. y. pačių įmokų mokėtojų atstovai, vadovaujasi iš esmės ekonominėmis priežastimis apibrėždami savo uždavinių įgyvendinimo būdus, taigi ir nustatydami įmokų dydžius, kuriuos šios asociacijos nariai yra pasirengę mokėti ( 30 ).

74. Šiomis sąlygomis man atrodo, kad tokia įstaiga, nusprendusi surengti konkursą, nesieks padengti didesnių finansinių išlaidų, nei to reikalauja vien ekonominės priežastys, todėl stipraus priklausymo ryšys su valstybe man atrodo nėra tikėtinas, jei patys įmokų mokėtojai nustato įmokų, kurias jie turi mokėti, dydį.

75. Galiausiai, kalbant apie Gydytojų asociacijos kompetenciją priimti asociacijos vidaus tvarkos taisykles, nustatyti baudas savo nariams, kurie nesilaiko įstatymuose ar vidaus taisyklėse numatytų pareigų, ir imtis veiksmų išieškoti minėtas baudas ( 31 ), ši teisė, mano nuomone, taip pat labai nesiskiria nuo profesinėms asociacijoms suteikiamų teisių savo narių atžvilgiu, atsižvelgiant į būtinybę joms leisti savarankiškai reguliuoti profesiją, kurios „tvarką“ jos užtikrina.

76. Šiomis aplinkybėmis į prejudicinį klausimą siūlau atsakyti taip: tai, kad valstybės aktu įstaigai, kaip antai Gydytojų asociacija, suteikiama teisė rinkti įmokas iš savo narių, tačiau jame nenustatytas įmokos dydis ir neapibrėžta įmokomis finansuotinų paslaugų apimtis, nėra pakankama sąlyga, kad būtų nustatytas stipraus priklausymo ryšys su valdžios institucijomis, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktą.

77. Atsižvelgiant į tai, galima laikyti, kad šioje Direktyvos 2004/18 nuostatoje numatyta paprasta materialinių sąlygų įvykdymo prezumpcija, kylanti dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamos Gydytojų asociacijos įrašymo į minėtos direktyvos III priedą, gali būti paneigta.

VI – Išvada

78. Atsižvelgdamas į visa tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui į Oberlandesgericht Düsserdorf – Vergabesenat pateiktą prejudicinį klausimą atsakyti taip: 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas turi būti aiškinamas taip: tai, kad valstybės aktu įstaigai, kaip antai pagrindinėje byloje nagrinėjamai Ärztekammer Westfalen‑Lippe, suteikiama teisė rinkti įmokas iš savo narių, tačiau jame nenustatytas įmokos dydis ir neapibrėžta įmokomis finansuotinų paslaugų apimtis, nėra pakankama sąlyga, kad būtų nustatytas stipraus priklausymo ryšys su valdžios institucijomis, kuris būtinas, kad būtų įvykdytas finansavimas didžiąja dalimi iš minėtame straipsnyje numatytų valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijų ar kitų įstaigų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė, lėšų.

( 1 ) Originalo kalba: prancūzų.

( 2 ) 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (OL L 134, p. 114; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 132).

( 3 ) C-337/06, Rink. p. I-11173.

( 4 ) C-300/07, Rink. p. I-4779.

( 5 ) Be to, šiuo klausimu reikia pripažinti, kad Vokietijos Federalinė Respublika yra specifinė palyginti su kitomis valstybėmis narėmis, kiek tai susiję su profesinių asociacijų, įskaitant gydytojų asociacijas, įrašymu į kategoriją „institucijos“.

( 6 ) Šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo Hans & Christophorus Oymanns 41–47 punktus. Be to, kaip generalinis advokatas J. Mazák nurodė savo išvados byloje, kurioje priimtas minėtas sprendimas, 29 punkte, valstybės narės negali vienašališkai pakeisti Direktyvos 2004/18 III priedo. Iš šios direktyvos 79 straipsnio matyti, kad tik Komisija gali iš dalies pakeisti „organizacijų, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė, ir jų kategorijų sąrašus, esančius III priede, jei to reikia remiantis valstybių narių pranešimais“.

( 7 ) Šis Sąjungos teismo vertinimas taip pat paaiškinamas nacionalinių teismų ir Teisingumo Teismo kompetencijos dėl Sąjungos teisės akto galiojimo priežiūros padalijimu. Nors nacionaliniai teismai iš esmės gali nagrinėti šį klausimą, Teisingumo Teismas yra vienintelis kompetentingas pripažinti tokį teisės aktą negaliojančiu (šiuo klausimu ypač žr. 1991 m. vasario 21 d. Sprendimo Zuckerfabrik Süderdithmarschen ir Zuckerfabrik Soest (C-143/88 ir C-92/89, Rink. p. I-415) 17 punktą; 2007 m. liepos 18 d. Sprendimo Lucchini (C-119/05, Rink. p. I-6199) 53 punktą ir 2011 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Air Transport Association of America ir kt. (C-366/10, Rink. p. I-13755) 47 ir 48 punktus).

( 8 ) Minėto Sprendimo Hans & Christophorus Oymanns 45 punktas.

( 9 ) 1998 m. sausio 15 d. Sprendimo Mannesmann Anlagenbau Austria ir kt. (C-44/96, Rink. p. I-73) 21 punktas; 1998 m. lapkričio 10 d. Sprendimo BFI Holding (C-360/96, Rink. p. I-6821) 29 punktas; 2001 m. gegužės 10 d. Sprendimo Agorà ir Excelsior (C-223/99 ir C-260/99, Rink. p. I-3605) 26 punktas; minėto Sprendimo Bayerischer Rundfunk ir kt. 48 punktas ir 2008 m. balandžio 10 d. Sprendimo Ing. Aigner (C-393/06, Rink. p. I-2339) 36 punktas.

( 10 ) Savo pastabų 7–9 punktuose Čekijos Respublika išreiškė abejonių dėl to, ar Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos a punkte numatyta sąlyga yra įvykdyta, be kita ko, teigdama, jog Gydytojų asociacijos veikla yra sektorinė, o ne bendro pobūdžio. Tačiau šį iš esmės faktinių aplinkybių vertinimą turi atlikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, kuris, kaip jau esu nurodęs, (teisingai) mano, kad, atsižvelgiant į Gydytojų asociacijos uždavinius, susijusius su visuomenės sveikata, a punkto sąlyga yra įvykdyta.

( 11 ) Žr. 2003 m. vasario 27 d. Sprendimo Adolf Truley (C-373/00, Rink. p. I-1931) 70 punktą.

( 12 ) Šiuo klausimu Komisija primena, kad HeilBerG NRW 28 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama kartu su Šiaurės Reino-Vestfalijos žemės Administracinių institucijų įstatymo 20 straipsnio 1 dalimi, pagal kurią institucijų priežiūra siekiama užtikrinti šių institucijų vykdomų uždavinių atitiktį galiojantiems teisės aktams, ir šios federalinės žemės Vietos savivaldos kodekso 121 straipsniu, pagal kurį priežiūros institucijos bet kuriuo metu gali reikalauti informacijos apie institucijų veiklą.

( 13 ) Tai, kad šiomis įmokomis Gydytojų asociacija finansuojama „didžiąja dalimi“, patvirtino minėtos asociacijos atstovas Teisingumo Teismo posėdyje. Vadovaujantis teismo praktika (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo Bayerischer Rundfunk ir kt. 33 punktą ir nurodytą teismų praktiką), ši sąlyga yra įvykdyta, jei daugiau nei pusę pajamų gaunama iš nagrinėjamo šaltinio.

( 14 ) Minėto Sprendimo Bayerischer Rundfunk ir kt. 36 punktas ir nurodyta teismų praktika.

( 15 ) Ten pat, 37–39 punktai.

( 16 ) Šiuo klausimu ypač žr. minėto Sprendimo Mannesmann Anlagenbau Austria ir kt. 20 punktą; 2000 m. spalio 3 d. Sprendimo University of Cambridge (C-380/98, Rink. p. I-8035) 20 punktą ir minėto Sprendimo Bayerischer Rundfunk ir kt. 53 punktą.

( 17 ) Minėto Sprendimo Bayerischer Rundfunk ir kt. 34 ir 49 punktai ir minėto Sprendimo Hans & Christophorus Oymanns 51 punktas.

( 18 ) Minėto Sprendimo Bayerischer Rundfunk ir kt. 41 punktas.

( 19 ) Ten pat, 42 punktas.

( 20 ) Ten pat, 43 punktas.

( 21 ) Ten pat, 44 punktas.

( 22 ) Ten pat, 44 punktas.

( 23 ) Ten pat, 47 ir 48 punktai.

( 24 ) Minėto Sprendimo Hans & Christophorus Oymanns 52 ir 53 punktai.

( 25 ) Ten pat, 54 punktas.

( 26 ) Ten pat, 55 punktas.

( 27 ) Ten pat, 56 punktas.

( 28 ) Skirtingai, nei bylose, kuriose buvo priimti minėti Sprendimai Bayerischer Rundfunk ir kt. ir Hans & Christophorus Oymanns, nagrinėtose situacijose, Gydytojų asociacijos šioje byloje išleisti nutarimai dėl įmokų, kurie, Komisijos nuomone, prilyginami pranešimams dėl rinkliavos mokėjimo, pateikiami patiems minėtos asociacijos nariams, kurie nustatė nagrinėjamų įmokų dydį, o ne tretiesiems asmenims, kurie nedaro jokios įtakos minėto dydžio nustatymui.

( 29 ) Savo pastabose Gydytojų asociacija, pateikusi pavyzdžius, paaiškino, kokia diskrecijos laisve naudojasi įgyvendama savo uždavinius. Pavyzdžiui kiek tai susiję su uždaviniu informuoti savo narius ir visuomenę apie Gydytojų asociacijos veiklą bei su profesija, kuri patenka į asociacijų uždavinius, susijusiais klausimais, Gydytojų asociacija kartu su Vestfalijos Lipės gydytojų draudimo asociacija įsteigė „Pagalbos pacientams centrą“, kurį sudaro trys gydytojai ir trys administracijos atstovai. HeilBerG NRW 6 straipsnio 1 dalyje numatytame sąraše nėra aiškiai įvardytas Pagalbos pacientams centro steigimas ar jo veikla. Taigi, Gydytojų asociacija turi didelę diskrecijos laisvę pasirinkdama savo uždavinių įgyvendinimo būdus.

( 30 ) Be to, man neatrodo svarbus Komisijos argumentas, pagal kurį teritorinis išimtinumas, kuriuo naudojasi Gydytojų asociacija, turėtų lemti, kad, siekiant užtikrinti atvirą rinką, asociacija turi būti laikoma perkančiąja organizacija. Be to, kad tai nėra Direktyvos 2004/18 taikymo kriterijus, tai, jog Gydytojų asociacijos nariai dalyvauja apibrėžiant asociacijos uždavinius ir nustatant jos renkamas įmokas, reiškia, kad nusprendus pasinaudoti rinka šie nariai, taigi ir pati Gydytojų asociacija, priima sprendimus remdamiesi daugiausia ekonominėmis priežastimis.

( 31 ) HeilBerG NRW 58 straipsnis.