ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
34

Be to, kad ir kaip būtų, 2009 m. lapkričio 16 d.NMa sprendimas gali būti laikomas grindžiamu Reglamento Nr. 1/2003 5 straipsnio antra pastraipa. Kaip teigia Komisija, iš tikrųjų ši nuostata apima visus atvejus, kai valstybės narės konkurencijos institucija mano, jog remiantis jos turima informacija negalima tvirtinti, kad draudimo sąlygos tenkinamos, ir nebūtina, kad ji imtųsi preliminarių tyrimo priemonių. Tačiau šiuo atveju 2009 m. lapkričio 16 d. sprendime nusprendusi, kad nagrinėjant nuo 2009 m. balandžio mėn. taikytus mokesčius pagal SESV 102 straipsnį būtų padaryta ta pati išvada, kaip nagrinėjant trečią skundą, ir, vadovaudamasi savo prioritetų nustatymo politika, dėl šios priežasties atmetusi antrą skundą NMa tikrai manė, kad draudimo sąlygos netenkinamos. Be to, nuomonė, kad valstybės narės konkurencijos priežiūros institucijos sprendimas atmesti skundą dėl prioriteto pagrindų yra sprendimas, priimtas remiantis minėto reglamento 5 straipsnio antra pastraipa, atitinka šio sprendimo 32 punkte minėtą Sprendimą Tele2 Polska (EU:C:2011:270), kuriame Teisingumo Teismas teigė, jog šiame straipsnyje išsamiai išvardytos sprendimų, kuriuos gali priimti nacionalinė institucija, rūšys. Aiškinant kitaip, iš valstybių narių konkurencijos institucijų būtų atimta galimybė priimti sprendimus dėl skundų atmetimo dėl prioriteto pagrindų, nors nacionalinės konkurencijos priežiūros institucijos naudojasi tokia galimybe priimdamos daugiau ar mažiau formalius sprendimus toliau nenagrinėti. Dėl šių priežasčių šio sprendimo 26 punkte pateiktas aiškinimas atitinka reglamento 5 straipsnio nuostatas, nes Komisija gali atmesti skundą dėl to, kad jis jau buvo atmestas valstybės narės konkurencijos priežiūros institucijos sprendimu remiantis prioriteto pagrindais.
Kai Bendrasis Teismas panaikina tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant užkirsti kelią branduolinių ginklų platinimui Irane nustatytas ribojamąsias priemones, sprendime dėl panaikinimo jis gali nustatyti terminą, iki kurio akto panaikinimo padarinių galiojimas sustabdomas, kad Taryba galėtų ištaisyti konstatuotus pažeidimus ir prireikus nustatyti naujus bendruosius įtraukimo į asmenų ar subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą kriterijus ir naujas ribojamąsias priemones, kurias pritaikius ateityje būtų įšaldytos atitinkamo subjekto lėšos. Tačiau reikia pabrėžti, kad ir tokie nauji bendrieji įtraukimo į sąrašus kriterijai, ir naujos ribojamosios priemonės nesuteikia galimybės patvirtinti priemonių, kurios sprendime dėl panaikinimo pripažintos neteisėtomis.

Be to, pavadinimų įtraukimas į aptariamus sąrašus, remiantis ankstesniais bendraisiais įtraukimo kriterijais, ir kuris, pasibaigus minėtame sprendime nustatyto panaikinimo galiojimo sustabdymo terminui, atgaline data buvo pašalintas iš teisinės sistemos, tarsi niekada nebūtų egzistavęs, netapo pagrįstas vien dėl to, kad per panaikinimo padarinių galiojimo sustabdymo laikotarpį pakeisti minėti bendrieji įtraukimo kriterijai.

Taigi, Taryba padarė teisės klaidą nusprendusi palikti subjekto pavadinimą asmenų arba subjektų, kuriems nustatytos ribojamosios priemonės, sąraše, pasirėmusi jo ryšiais su kitu subjektu, kurio pavadinimo įtraukimas į minėtą sąrašą buvo panaikintas, net jeigu šis sprendimas palikti jo pavadinimą sąraše priimtas patvirtinus naujus bendrus įtraukimo į asmenų arba subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą kriterijus, nustatytus tam, kad būtų užtikrinta, jog šio subjekto pavadinimo įtraukimas į sąrašą atitiks šiuos naujus bendruosius įtraukimo į sąrašą kriterijus.

(žr. 80, 97, 100 punktus)
Siekdama pagrįsti atsisakymą leisti susipažinti su dokumentu, kurį atskleisti prašoma pagal Reglamentą Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais, suinteresuotoji institucija gali remtis bendromis prezumpcijomis, kurios taikomos tam tikroms dokumentų kategorijoms, nes panašūs svarstymai gali būti taikomi prašymams atskleisti tokio paties pobūdžio dokumentus.

Tuo atveju, kai prašymas pateiktas dėl visų dokumentų, esančių su konkurencijos taisyklių taikymo procedūra susijusios bylos medžiagoje, Komisija turi teisę, nenagrinėdama kiekvieno iš šių dokumentų konkrečiai ir individualiai, daryti prielaidą, jog juos atskleidus iš principo gali būti pakenkta inspekcijų ir tyrimų tikslų apsaugai ir šioje procedūroje dalyvaujančių ir tokiomis aplinkybėmis glaudžiai susijusių įmonių komercinių interesų apsaugai. Tokia prezumpcija gali būti taikoma ne vien tuo atveju, kai prašymas pateiktas dėl visų su konkurencijos taisyklių taikymo procedūra susijusios bylos medžiagoje esančių dokumentų, ir ne vien tuo atveju, kai jis pateiktas dėl joje esančios bendros ir nediferencijuotos dokumentų visumos. Atvirkščiai, ją taip pat galima taikyti tuo atveju, kai prašymas pateiktas dėl visų konkrečiau apibrėžtos bylos medžiagoje esančių dokumentų visumos, kai tie dokumentai identifikuojami pagal nurodytas bendras jų savybes arba priklausymą vienai ar kelioms bendroms kategorijoms.

Be to, Komisija turi teisę taikyti tokią bendrąją prezumpciją tol, kol atitinkamos procedūros negalima laikyti baigta todėl, kad dar nepriimtas Komisijos sprendimas, arba todėl, kad pareikšta ieškinių dėl šio sprendimo panaikinimo ir jie dar nebuvo išnagrinėti, kai Komisija gavo prašymą leisti susipažinti su dokumentais, esančiais šios su tokia procedūra susijusios bylos medžiagoje, ir dėl šio prašymo priėmė sprendimą. Be kita ko, galimybė taikyti bendrąją prezumpciją, kai nagrinėjamas prašymas leisti susipažinti su visais dokumentais, reiškia, kad dėl atitinkamų dokumentų visai netaikoma visiško ar net dalinio jų turinio atskleidimo pareiga.

(žr. 36, 37, 39–42 punktus)
162

Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 1 dalį iš pralaimėjusios šalies priteisiamos bylinėjimosi išlaidos, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Vis dėlto Procedūros reglamento 135 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad, kai to reikalauja teisingumas, Bendrasis Teismas gali nuspręsti, kad pralaimėjusi šalis, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia tik dalį kitos šalies bylinėjimosi išlaidų arba kad iš pralaimėjusios šalies jos visai neturi būti priteistos.
43

Be to, EMA interneto puslapyje paskelbti ir, nusprendus leisti pateikti rinkai vaistą nilotinib komerciniu pavadinimu Tasigna, atnaujinti keli dokumentai, susiję su leidimų išdavimo procedūra, įskaitant teigiamos COMP nuomonės dėl minėto vaisto priskyrimo retųjų vaistų, skirtų LML gydyti, kategorijai santrauką, sąrašą, kuriame išvardyti skirtingi EMA atlikto prašymo išduoti leidimą pateikti šį vaistą rinkai nagrinėjimo etapai, ir dokumentą „Mokslinė diskusija“. Pastarajame dokumente išsamiai aprašyti skirtingi parametrai, į kuriuos atsižvelgė Žmonėms skirtų vaistų komitetas; jis nusprendė rekomenduoti išduoti leidimą pateikti nagrinėjamą vaistą rinkai, be kita ko, atsižvelgdamas į šio vaisto santykinį veiksmingumą ir į jo keliamos rizikos bei teikiamos naudos santykio, palyginti su kitais esamais nagrinėjamos ligos gydymo būdais, analizę.
48

Be to, kad būtų priimtinas, prašymas leisti patikslinti reikalavimus turi būti pateiktas per SESV 263 straipsnio šeštoje pastraipoje numatytą dviejų mėnesių terminą pareikšti ieškinį, pratęstą Procedūros reglamento 102 straipsnio 2 dalyje numatytu dešimties dienų terminu dėl nuotolių ir, jei reikia, šio reglamento 102 straipsnio 1 dalyje numatytu keturiolikos dienų terminu (žr. šio sprendimo 65 punktą). Šis terminas pareikšti ieškinį yra imperatyvus ir Sąjungos teismas jį turi taikyti taip, kad užtikrintų teisinį saugumą ir subjektų lygybę prieš įstatymą. Todėl teismas, prireikus ex officio, turi patikrinti, ar šio termino laikytasi (žr. 47 punkte minėto Sprendimo Bank Melli Iran / Taryba 55 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).
32

ECHA, pažymėjusi, kad ieškovė mano, jog 2 straipsnyje ir Sprendimo MB / D/29/2010 1 lentelėje nustatytas administravimo mokestis pažeidžia proporcingumo principą, teigia, kad minėtu administravimo mokesčiu siekiama, neviršijant to, kas būtina tikslui pasiekti, padengti išlaidas, susijusias su mažųjų ir vidutinių įmonių deklaracijų patikrinimu. Be to, ECHA teismo posėdyje nurodė, kad vidutinė mokesčio suma buvo 20000 eurų. Taigi skirtumas, palyginti su administravimo mokesčio suma, nėra toks didelis. ECHA, be to, nurodė, kad administravimo mokesčiu taip pat siekiama, kad medžiagą registruojančios įmonės pateiktų tikslią informaciją. Įmonės neturi būti skatinamos pateikti klaidingus duomenis dėl administravimo mokesčio sumos.
101

Pirma, reikia priminti, kad Direktyvoje 2009/48 nustatytos išsiskyrimo ribinės vertės, o pavojus sveikatai laikomas susijusiu su atitinkamos kenksmingos medžiagos kiekiu, kuris gali išsiskirti iš žaislo, ir paskui jį gali gauti vaikas. Direktyvoje 2009/48 numatytos medžiagų, kaip antai stibio, arseno ir gyvsidabrio, išsiskyrimo ribinės vertės buvo nustatytos remiantis RIVM ataskaita; šis institutas nustatė numanomą prarytos žaislo medžiagos kiekį, šiuo atveju – 8 mg per dieną žaislams iš nugrandomos medžiagos, 100 mg per dieną žaislams iš trapios medžiagos ir 400 mg per dieną žaislams iš skystos ar lipnios medžiagos. Šioms praryjamos žaislo medžiagos kiekio ribinėms vertėms SCHER pritarė 2010 m. gegužės 18 d. priimtoje nuomonėje „Risks from organic CMR substances in toys“ („Organinių CMR medžiagų žaisluose keliami pavojai“) (ginčijamo sprendimo 21 konstatuojamoji dalis) ir jos pagal 2010 m. liepos 1 d. SCHER nuomonę prilygsta „blogiausiems numanomiems patekimo per burną scenarijams“.
58

Be to, aiškinamojo pranešimo 2.1 punkto b papunktyje nurodytoje išnašoje Nr. 6 pažymima, kad „kai importuotojas ginčija antidempingo muito taikymą jo sandoriui ar sandoriams (nepaisant to, ar šis veiksmas sustabdo mitų mokėjimą) arba kai nacionalinės valdžios institucijos leidžia pateikti galimo mokėtinų antidempingo muitų sumokėjimo garantiją, šis importuotojas, jei to nori, per 6 mėnesius turėtų pateikti prašymą grąžinti antidempingo muitus ir prašymą sustabdyti Komisijos tyrimą, kol bus išsiaiškinta dėl muitų taikymo“. Minėtoje išnašoje vartojami žodžiai „turėtų“ ir „jei to nori“ reiškia, kad ginčo dėl mokėtinos antidempingo muitų sumos atveju 6 mėnesių terminas neskaičiuojamas.
18

Kalbant apie ieškinio pareiškimo termino skaičiavimą, reikia priminti, kad pagal SESV 263 straipsnio šeštą pastraipą ieškinys dėl panaikinimo turi būti pareikštas per du mėnesius nuo ginčijamo akto paskelbimo ar nuo pranešimo apie jį ieškovui dienos arba, jei to nebuvo padaryta, nuo tos dienos, kai ieškovas apie jį sužinojo. Pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnio 1 dalį, jeigu terminas, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį dėl institucijos priimto akto, prasideda nuo to akto paskelbimo, jis skaičiuojamas nuo keturioliktos dienos po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje pabaigos. Pagal to paties reglamento 102 straipsnio 2 dalies nuostatas šis laikotarpis dėl nuotolių pratęsiamas dar dešimčiai dienų.
Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) turi išnagrinėti, ar vykstant protesto procedūrai yra tenkinamos atsisakymo registruoti pagrindų taikymo sąlygos. Tokiu atveju ji turi įvertinti šalių nurodytų faktų realumą ir įrodomąją jų pateiktų įrodymų galią. Jai gali tekti atsižvelgti, be kita ko, į valstybės narės, kur saugomas ankstesnis žymuo, kuriuo grindžiamas protestas, nacionalinę teisę. Tokiu atveju EUIPO ex officio tinkamomis priemonėmis turi pasidomėti atitinkamos valstybės nacionaline teise, jei tokia informacija yra būtina, vertinant santykinių atsisakymo registruoti paraišką pagrindų taikymo sąlygas, ypač nurodytų faktų realumą ir šalių pateiktų dokumentų įrodomąją galią.

Iš jurisprudencijos matyti, jog tam, kad protestą pateikęs asmuo, remdamasis Reglamento Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 8 straipsnio 4 dalimi, galėtų užkirsti kelią Sąjungos prekių ženklo registracijai, būtina ir pakanka, kad tą dieną, kai Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) tikrina, ar visos protestui pareikšti keliamos sąlygos įvykdytos, būtų galima remtis esama ankstesne teise, kuri nebuvo pripažinta negaliojančia įsiteisėjusiu teismo sprendimu.

Šiomis aplinkybėmis Tarnyba, spręsdama dėl Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalimi grindžiamo protesto, turi atsižvelgti į atitinkamų valstybių narių teismų sprendimus dėl pareikštų ankstesnių teisių galiojimo ar kvalifikavimo, kad įsitikintų, jog šios vis dar sukelia pagal šią nuostatą reikalaujamas pasekmes, ir negali pakeisti kompetentingų nacionalinių teismų vertinimo savuoju, nes Reglamentu Nr. 207/2009 tokia teisė jai nesuteikta.

Be to, nacionalinio prekių ženklo galiojimas gali būti ginčijamas tik vykstant panaikinimo procedūrai atitinkamoje valstybėje narėje, o ne vykstant Sąjungos prekių ženklo registravimo procedūrai. Be to, nors Tarnyba, remdamasi protestą pateikusios šalies privalomais pateikti įrodymais, turi patikrinti nacionalinio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, egzistavimą, ji neprivalo spręsti konflikto dėl šio prekių ženklo ir kito prekių ženklo nacionaliniu lygiu, nes toks konfliktas priklauso nacionalinių institucijų kompetencijai.

Taigi tol, kol ankstesnis nacionalinis prekių ženklas veiksmingai saugomas, ankstesnė nacionalinė registracija ar kita ankstesnė už jį teisė neturi reikšmės reiškiant protestą dėl Europos Sąjungos prekių ženklo paraiškos, net jei prašomas įregistruoti prekių ženklas yra tapatus registracijos paraišką pateikusios įmonės ankstesniam nacionaliniam prekių ženklui ar kitai teisei, ankstesnei už nacionalinį prekių ženklą, kuriuo grindžiamas protestas.

(žr. 108–111 punktus)
2.

Priteisti iš Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd (įsteigta Aksbridže), Kühne + Nagel Ltd (įsteigta Šanchajuje) ir Kühne + Nagel Ltd (įsteigta Honkonge) bylinėjimosi išlaidas.
365

Be to, Komisija nurodo, kad 2005 m. balandžio 17 d. elektroniniu laišku (išsiųstu praėjus dešimčiai dienų nuo jos prašymo atleisti nuo baudos pateikimo) Chiquita generalinis direktorius Europos reikalams savo darbuotojus, įskaitant C1, įspėjo, kad įmonė numato asmenų, per 48 valandas nepranešusių, kad žinojo apie antikonkurencinius kontaktus su konkurentais, atžvilgiu imtis drausminių priemonių. Chiquita teigimu, C1 pirmą kartą buvo apklaustas kitą dieną po šio termino pabaigos. Komisija teigia, kad galima daryti prielaidą, jog tai, kad C1 per nustatytą 48 valandų terminą nenurodė slaptų kontaktų su Pacific, turėjo neigiamos įtakos jo norui pranešti, kad jis apie slaptą susitarimą žinojo nuo to momento, kai 2007 m. prasidėjo ši procedūra, nes bijojo drausminių priemonių (kadangi 2005 m. per nustatytą terminą jis nepranešė apie kontaktus su Pacific dėl kainų) (ginčijamo sprendimo 159 ir 251 konstatuojamosios dalys).
323

Be to, dar reikia patikslinti, jog ginčijamo sprendimo 703–706 konstatuojamosiose dalyse Komisija nusprendė, kad SESV 101 straipsnio 3 dalyje nustatytos išimtys netaikytinos, nes nuo administracinės procedūros pradžios Asociacija nepateikė jokių įrodymų, leidžiančių nuspręsti, jog tos išimtys taikytinos. Be to, Komisija papildomai pažymi, kad vadinamieji sunkūs apribojimai nesukuria objektyvių ekonominių privalumų ir neteikia naudos vartotojams ir kad bet kuriuo atveju iš jokios aplinkybės nematyti, kad tenkinamos SESV 101 straipsnio 3 dalies sąlygos. Šiame ieškinyje dėl šios nuostatos ginčijamame sprendime Komisijos pateikta analizė neginčijama.
34

Komisija nagrinėjamą priemonę pripažino nauja pagalba, ginčijamame sprendime išdėsčiusi šiuos faktus: „8 A[tE] buvo įsteigta 1960 m., o Graikijos valstybė jai suteikė tam tikrų privilegijų, įskaitant elektros energijos tiekimą sumažintu tarifu. Pagal įstatų, kuriuose buvo nustatytos privilegijos, nuostatas elektros energija sumažintu tarifu turėjo būti tiekiama iki 2006 m. kovo mėn., su sąlyga, kad [DEI] apie tiekimo lengvatiniu tarifu nutraukimą įspės A[tE] prieš dvejus metus. 2004 m. vasario 26 d. (t. y. likus daugiau kaip dviem metams iki privilegijos taikymo pabaigos) [DEI] tinkamai įspėjo A[tE] ir po to 2006 m. kovo mėn. pabaigoje [DEI] nutraukė lengvatinio tarifo taikymą. 9 Todėl nuo 2006 m. kovo mėn. iki 2007 m. sausio mėn. A[tE] mokėjo pagal standartinį <...> tarifą. 10 Tačiau A[tE] nesutiko su lengvatinio tarifo taikymo nutraukimu ir 2007 m. sausio mėn. dėl to kreipėsi į teismą, ir pirmosios instancijos teismas kaip laikinąją priemonę nurodė atnaujinti lengvatinio tarifo taikymą, kol bus priimtas sprendimas dėl bylos esmės. [DEI] savo ruožtu apskundė šį sprendimą dėl laikinosios priemonės ir 2008 m. kovo mėn. jis buvo panaikintas (teismo sprendimas dėl bylos esmės dar nepriimtas). 11 Praktinis teismų sprendimų padarinys buvo tas, kad nuo 2007 m. sausio mėn. iki 2008 m. kovo mėn. A[tE, vėliau – ieškovei] ir vėl buvo taikomas lengvatinis tarifas. Per [nagrinėjamą] laikotarpį, remiantis Graikijos valdžios institucijų pateikta informacija, A[tE, vėliau – ieškovė] sumokėjo 17,4 mln. EUR mažiau, nei būtų sumokėjusi, jeigu būtų mokėjusi[os] pagal standartinį tarifą. <…> f) [Nagrinėjama] priemonė yra neteisėta pagalba 34 [Ieškovės] teigimu, dėl [pirmosios nutarties dėl laikinųjų apsaugos priemonių] nereikėjo iš esmės keisti [sutartimi nustatyto lengvatinio tarifo] <...> Todėl [ieškovė] nurodo, kad [pirmąja nutartimi dėl laikinųjų apsaugos priemonių] [ieškovei] nesuteikta nauja pagalba ir kad lengvatinio <...> tarifo nustatymo priemonė tebuvo esama pagalba. 35 Komisija negali sutikti su [ieškovės] argumentu. Pagal pradines lengvatinio tarifo, laikytino esama pagalba, sąlygas buvo numatyta, kad pagalba bus nutraukta 2006 m. kovo mėn., [DEI] apie tai iš anksto pranešus. Tai padarius, esama pagalba buvo nutraukta, kaip to buvo reikalaujama pagal pradinio lengvatinio tarifo taikymo sąlygas. Todėl bet koks sumažinto elektros energijos tarifo taikymas, atitinkantis valstybės pagalbos apibrėžtį (kaip yra šiuo atveju), yra nauja pagalba, nepaisant to, kad jos sąlygos gali būti panašios į anksčiau buvusios pagalbos priemonės sąlygas. Teisingumo Teismo praktikoje aiškiai nurodyta, kad esamos pagalbos išplėtimas yra nauja pagalba ir apie ją turi būti pranešta [1973 m. liepos 12 d. Sprendimo Komisija / Vokietija, 70/72, Rink., EU:C:1973:87, 14 punktas ir 2003 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Belgija / Komisija, C‑197/99 P, Rink., EU:C:2003:444, 109 punktas]. A foritori, taip yra ir tuo atveju, kai nutraukta esama pagalba po kelių mėnesių vėl pradedama teikti. 36 Kadangi apie šią naują pagalbą Komisijai nebuvo pranešta pagal SESV 108 straipsnį, ji yra neteisėta.“
38

Pagal SESV 263 straipsnio šeštą pastraipą ieškinys dėl panaikinimo pateikiamas per du mėnesius nuo ginčijamo akto paskelbimo arba nuo pranešimo apie jį ieškovui dienos arba, jei to nebuvo padaryta, nuo tos dienos, kai ieškovas apie jį sužinojo. Pagal Procedūros reglamento 102 straipsnio 1 dalį, jeigu terminas, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį dėl institucijos priimto akto, prasideda nuo to akto paskelbimo, jis skaičiuojamas nuo keturioliktos dienos po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje pabaigos. Pagal to paties reglamento 102 straipsnio 2 dalies nuostatas šis laikotarpis dėl nuotolių pratęsiamas dešimčiai dienų ir yra visiems vienodas.
2.

Gold East Paper (Jiangsu) Co. Ltd ir Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co. Ltd, be savo bylinėjimosi išlaidų, padengia Europos Sąjungos Tarybos, Cepifine AISBL, Sappi Europe SA, Burgo Group SpA ir Lecta SA išlaidas.
47

Be to, vertėtų pažymėti, kad sprendimas taikyti sektoriaus tyrimą pagal Reglamento Nr. 1/2003 17 straipsnį nebūtinai yra mažiau įpareigojantis ieškovę, nei Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio 3 dalies pagrindu priimtas sprendimas dėl prašymo suteikti informacijos. Remiantis Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 1 dalies b punktu Komisija turi teisę skirti baudą tuo atveju, jei pateikta neteisinga, neišsami ar klaidinanti informacija arba jei ieškovė nepateikia informacijos per nustatytą terminą, kai buvo priimtas sprendimas pagal Reglamento Nr. 1/2003 17 straipsnį. Tas pats pasakytina apie galimybę skirti periodines baudas pagal to paties reglamento 24 straipsnio 1 dalies d punktą. Taigi Komisija turi tokias pačias prievartos priemones taikydama tiek Reglamento Nr. 1/2003 17 straipsnyje, tiek to reglamento 18 straipsnio 3 dalyje numatytas procedūras.
37

Pirma, ieškovės tvirtina, kad dėl to, jog Repsol nesilaikė sprendimo dėl įsipareigojimų, Komisija privalėjo atnaujinti procedūrą prieš šią bendrovę ir jai skirti vienkartinę ar periodinę baudą. Nesiėmusi šių priemonių, Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1/2003 9 straipsnio 2 dalį ir šio reglamento 23 straipsnio 2 dalies c punktą bei 24 straipsnio 1 dalies c punktą.
46

Be kita ko, ginčijamo sprendimo 25 punkte Apeliacinė taryba paaiškino, kad „ankstesniuose dizainuose tose vietose, kuriose nurodoma 12 valandų arba 6 valandos, du vienodi niuansai arba spalvos buvo neįmanomi“, o tai yra svarbus dizainų, dėl kurių kilo ginčas, skirtumas. Iš tikrųjų ginčijamo dizaino ciferblato vaizdas, kuriame rodoma 12 valandų, kurio viena pusė balta, o kita juoda, tačiau abi tolygios, skiriasi nuo ankstesnio dizaino „Farbfolge II, 12 Stunden im 5-Minuten Takt“, kurio spalvotas vaizdas pateiktas šio sprendimo 5 punkte, pirmojo vaizdo, esančio kairėje, kuriame pavaizduotas laipsniškai besikeičiantis tamsių ir baltos spalvos derinys. Be to, kaip tai pripažįsta pats ieškovas, ginčijamame dizaine nėra tos vietos, kurioje nurodoma 12 valandų, kaip yra ankstesniame dizaine „Farbfolge II, 12 Stunden im 5-Minuten Takt“. Be to, priešingai, nei nurodo ieškovas, ginčijamame dizaine ta vieta, kurioje nurodytos 6 valandos ir kuri pavaizduota dviem tolygiais pilkos spalvos tonais, skiriasi nuo ankstesnio dizaino „Farbfolge II, 12 Stunden im 5-Minuten Takt“ septintojo vaizdo, esančio kairėje, kuriame vaizduojamas laipsniškai besikeičiantis raudonos ir žalios spalvų derinys, dėl kurio atsiranda mažiausiai keturi skirtingi niuansai.
18

Konkrečiai kalbant, Georges Berthu, Guy Bono, Marie-Arlette Carlotti, Brendan Donnelly, Catherine Guy-Quint, William Richard Inglewood, Nicole Thomas-Mauro, Gary Titley, Vincenzo Viola ir Maartje van Putten prašė mokėti pensiją sulaukus 60 metų. David Robert Bowe ir Christine Margaret Oddy prašė mokėti pensiją anksčiau laiko (D. R. Bowe atveju – sulaukus 56 metų, o C. M. Oddy atveju konkretus momentas nenurodytas). Be to, D. R. Bowe taip pat prašė išmokėti jam dalį papildomos pensijos kaip vienkartinę išmoką. B. Donnelly, R. Inglewood, C. M. Oddy ir G. Titley nurodė, kad jie taip pat ketina prašyti išmokėti dalį pensijos kaip vienkartinę išmoką, tačiau šioje stadijoje tokio prašymo aiškiai nesuformulavo.
76

Remdamasi penktuoju pagrindu ieškovė nurodo, kad Apeliacinė taryba pažeidė Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Šiuo atžvilgiu ji tvirtina, kad nėra galimybės supainioti prašomo įregistruoti prekių ženklo ir ankstesnio žodinio prekių ženklo. Visų pirma pieną ir sūrį sieja tik labai tolimas panašumas. Be to, nagrinėjami žymenys nėra panašūs, ypač kadangi prašomame įregistruoti prekių ženkle antrasis balsis nekirčiuotas. Be to, Apeliacinė taryba neturėjo atsižvelgti į sustiprėjusį skiriamąjį požymį, ypač dėl to, kad jos nagrinėjimas ribojamas įstojusios į bylą šalies nustatyta protesto apimtimi. Galiausiai Apeliacinė taryba klaidingai įvertino galimybę supainioti nagrinėjamus prekių ženklus, ypač dėl to, kad žymenį BELLRAM sudaro tik vienas žodis, ir dėl žodžio „bellram“ naujo pobūdžio.
Nacionalinės muitinės importuotojams ir jų tiesioginiams ar netiesioginiams atstovams pateiki reikalavimai sumokėti antidempingo muitus už importą iš trečiųjų šalių yra tik pranešimas apie šios institucijos atsižvelgimą a posteriori į esamą skolą muitinei, kuri pagal Reglamento Nr. 2913/92, nustatančio muitinės kodeksą, 201 straipsnio 2 dalį atsirado priėmus suinteresuoto asmens pateiktas deklaracijas. Be to, pagal minėto reglamento 201 straipsnio 3 dalį muitinės tarpininkas, veikiantis kaip netiesioginis importuotojo atstovas, yra atsakingas už visos skolos sumokėjimą, įskaitant importo muitus, kurie nebuvo sumokėti dėl to, jog deklaracijose kaip importuotos prekės kilmės šalis buvo nurodyta ne ta šalis, kuri iš tikrųjų buvo šios prekės kilmės šalis.

(žr. 52 punktą)