Keywords

Summary



Keywords

1. Aplinka — Tam tikrų projektų poveikio aplinkai vertinimas — Direktyva 85/337 — Projektas, kuriam turėjo būti gautas leidimas prieš pasibaigiant perkėlimo terminui — Pareigos įvertinti poveikį aplinkai taikymas — Sąlygos

(Tarybos direktyva 85/337 su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/11)

2. Aplinka — Atliekos — Direktyva 75/442 — Sąvoka — Šalinama medžiaga — Auginimo nuotekos — Netaikymas — Sąlygos — Auginimo ūkyje kritusių gyvulių gaišenos — Įtraukimas

(Tarybos direktyvos 75/442 su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/156, 1 straipsnio a punktas)

3. Aplinka — Atliekos — Direktyva 75/442 — „Kiti teisės aktai“ 2 straipsnio 1 dalies b punkto prasme — Bendrijos arba nacionalinės teisės aktai — Sąlygos

(Tarybos direktyvos 75/442 su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/156, 2 straipsnio 1 dalies b punktas)

4. Aplinka — Vandenų apsauga nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių — Direktyva 91/676 — Taikymo sritis — Auginimo nuotekos — Įtraukimas — Auginimo nuotekų naudojimas kaip žemės ūkio trąšų — Neįtraukimas į Direktyva 80/68 nustatytą požeminio vandens apsaugos sistemą

(Tarybos direktyvos 80/68 5 straipsnis ir Direktyva 91/676)

Summary

1. Remiantis Direktyva 85/337 dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo su pakeitimais, padarytais Direktyva 97/11, poveikio aplinkai vertinimas yra privalomas net ir tiems projektams, kurie buvo įgyvendinti prieš pasibaigiant šios direktyvos įgyvendinimo terminui, jeigu leidimai šiems projektams buvo išduoti prieš tai neatlikus tokio vertinimo ir jeigu jiems taikoma nauja leidimų išdavimo procedūra, pradėta po šios datos.

(žr. 80 punktą)

2. „Atliekų“ sąvokos Direktyvos 75/442 dėl atliekų su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/156, prasme taikymo sritis priklauso nuo šios direktyvos 1 straipsnio a punkto pirmojoje pastraipoje vartojamo termino „šalinti“ reikšmės.

Šiuo atžvilgiu tam tikrais atvejais prekė, medžiaga ar žaliava, gaunamos kaip gavybos ar gamybos proceso, kuris iš esmės nėra skirtas joms pagaminti, rezultatas, gali būti ne atliekos, o subproduktas, kurio įmonė nesiekia „šalinti“ minėtos nuostatos prasme, tačiau ketina naudoti arba realizuoti jai naudingomis sąlygomis vėlesniame procese iš anksto neperdirbus. Tokiu atveju prekėms, medžiagoms arba žaliavoms, kurios ekonominiu požiūriu turi produkto vertę, nesvarbu, ar jos buvo kaip nors perdirbtos, ir kurioms taikomi šiems produktams skirti teisės aktai, minėtos direktyvos nuostatos, skirtos reglamentuoti atliekų šalinimą arba apdorojimą, netaikomos su sąlyga, kad jų pakartotinis panaudojimas, iš anksto neperdirbus ir tęsiant gamybos procesą, ne tik galimas, bet ir neabejotinas.

Todėl auginimo nuotekos, esant toms pačioms sąlygoms, gali būti nelaikomos atliekomis, jeigu jos panaudojamos tręšti žemę laikantis teisėto tręšimo praktikos konkrečiai identifikuotuose sklypuose ir jei laikomas jų kiekis yra toks, kokio reikia šiems tręšimo organinėmis trąšomis poreikiams patenkinti. Šiuo atžvilgiu neturi reikšmės tai, kad tokios nuotekos naudojamos ne tos pačios žemės ūkio įmonės, kurioje jos susidarė, laukuose, o kitų ūkio subjektų reikmėms.

Tačiau kritusių gyvulių liekanos, kai šie gyvuliai krito jų auginimo ūkyje ir nebuvo paskersti tam, kad būtų panaudoti žmonių maistui, jokiu būdu negali būti panaudotos tokiomis sąlygomis, kurios leistų jų nepriskirti atliekoms šios direktyvos prasme. Šių gyvulių liekanų turėtojas turi pareigą jas pašalinti, todėl šios medžiagos turi būti laikomos atliekomis.

(žr. 86–87, 89–91, 93 punktus)

3. Direktyvos 75/442 dėl atliekų su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/156, 2 straipsnio 1 dalies b punkte pateikta „kitų teisės aktų“ sąvoka gali reikšti ir Bendrijos, ir nacionalinės teisės aktus, apimančius minėtoje nuostatoje nurodytą atliekų kategoriją, su sąlyga, kad šie Bendrijos ar nacionalinės teisės aktai susiję su šių atliekų tvarkymu ir kad jie užtikrina bent jau tokį aplinkos apsaugos lygį, koks nurodytas šioje direktyvoje.

(žr. 99 punktą)

4. Vandenų apsauga nuo taršos dėl auginimo nuotekų grindžiama ne Direktyva 80/68 dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos, o Direktyva 91/676 dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių, kurios tikrasis tikslas yra kovoti su vandenų tarša, atsirandančia dėl tręšimo organinėmis trąšomis, gyvulių ekskrementų išvertimo ir per didelio organinių trąšų naudojimo, be to, šis vandenų apsaugos režimas apima valdymo priemones, kurias valstybės narės turi nustatyti ūkininkams. Todėl jeigu Direktyvos 80/68 5 straipsnis būtų aiškinamas taip, kad valstybės narės turi atlikti išankstinį tyrimą, kurį, be kita ko, sudaro ir atitinkamos zonos hidrogeologinis tyrimas, dėl bet kokio auginimo nuotekų, kaip žemės ūkio trąšų, panaudojimo, Direktyva 80/68 nustatytas apsaugos režimas iš dalies pakeistų Direktyva 91/676 įtvirtintą režimą.

(žr. 107 punktą)