LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :115 1TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS
2010 m. rugsėjo 30 d.
Byla F-36/05
Gudrun Sc hulze
prieš
Europos Komisiją
„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Paskyrimas — Kandida tai, įrašyti į rezervo sąrašą prieš įsigaliojant 
naujiems Pareigūnų tarnybos nuostatams — Pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl priskyrimo prie 
lygio įdarbinant — Pakopos suteikimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnis — 
Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2, 5 ir 12 straipsniai — Diskriminavimas dėl amžiaus — 
Vienodas atlygis už lygiavertį dar bą — Gero ad ministravimo principas — Rūpestingumo pareiga“
Dalykas: Pagal 236 straipsnį ir A E 152 straipsnį pareikštas ieškinys, kuriuo G. Schulze prašo: visų 
pirma panaikinti 2005 m. vasario 8 d. Komisijos sprendimą atmesti jos skundą ir 
2004 m. spalio 11 d. sprendimą priskirti ją A*6 lygio 2 pakopai; subsidiariai , įpareigoti 
Komisiją sumokėti jai žalos atlyginimą.
Sprendimas:Ieškinį atmesti. Kiekviena šalis padengia savo išlaidas.
Santrauka
1. Pareigūnai — Pareigūno statusas — Suteikimo s ąlygos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 3 straipsnis)
2. Pareigūnai — Įdarbinimas — Priskyrimas lygiui — Reglamentu Nr. 723/2004 į vesta nauja karjeros 
sistema — Pereinamojo laikotarpio nuostatos, reglamentuojančios priskyrimą prie lygio
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalis, 27 straipsnio pirma pastraipa ir 29 straipsnio 
1 dalis; XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis; Tarybos reglamentas Nr. 723/2004 )
3. Pareigūnai — Įdarbinimas — Priskyrimas lygiui — Reglamentu Nr. 723/2004 į vesta nauja karjeros 
sistema — Pereinamojo laikotarpio nuostatos, reglamentuojančios priskyrimą prie lygio
(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis; Tarybos reglamentas Nr. 723/2004 )
4. Pareigūnai — Paskyrimas — Lygio ir pareigų atitiktis — Užimtinų pareigų lygio nustatymas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalis, 7 straipsnio 1 dalis ir 62 straipsnio pirma pastraipa; 
I priedas; Tarybos reglamentas Nr. 723/2004 )
5. Pareigūnai — Principai — Administracijos rūpestingumo p areiga — Gero a dministravimo 
principas — Ribos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis)
2 ECLI:EU:F:2010 :115SANTRAUKA—BYLAF-36/05
SCHULZE/KOMISIJA
1. Iš Pareigūnų tarnybos nuostatų 3 straipsnio m atyti, kad p areigūno p askyrimo pagrindas yra 
vienašalis Paskyrimų tarnybos aktas, ku riame n urodoma paskyrimo įsigaliojimo da ta ir p areigos, į 
kurias suinteresuotasis asmuo skiria mas. Tik priėmus sprendimą dėl paskyrimo atvirą kon kursą 
laimėjęs asmuo gali reikalauti suteikti pareigūno s tatusą ir a titinkamai – t aikyti tarnybos nuostatų 
normas.
(žr. 48 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2007 m. liepos 11 d. Sprendimo Centeno M ediavilla ir kt. prieš Komisija, 
T-58/05, Rink. p. II-2523 , 54 ir 55 punktai.
2. Neužkertant kelio bet kokiai t eisės evoliucijai, lygybės principu negalima apriboti teisės aktų leidėjo 
laisvės bet kuriuo momentu dar yti Pareigūnų tarnybos nuostatų pakeitimus, kurie, jo manymu, atitinka 
tarnybos interesą, net ir t uomet, kai š ios nuostatos atrodo esančios mažiau palankios negu ankstesnės.
Todėl teisės aktų leidėjas, vykdydamas Pareigūnų tarnybos nuostatų reformą, galėjo nustatyti, kad 
konkursus laimėję asmenys, kuriuos iki 2004 m. gegužės 1 d. buvo numatyta įdarbinti nustatant A 7 
arba A 6 lygį, dabar turi būti įdarbinami nustatant A*6 lygį, ir kar tu sumažinti šiems lygiams nustatytus 
atlyginimus.
Tai atlikdamas teisės aktų leidėjas nepažeidė lygybės principo ir y pač bet ko kios diskriminacijos dėl 
amžiaus dra udimo, nes lygių atitikties lentelė Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 
3 dalyje ir m ėnesiniai b aziniai dar bo užmokesčiai a kivaizdžiai n eturi jokio tiesioginio ar n etiesioginio 
ryšio su suinteresuotųjų asmenų amžiumi.
Be to, remiantis taisykle, ku ri išplaukia i š Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalies, 
27 straipsnio pirmos pastraipos ir 29 straipsnio 1 dalies, pagal ku rią pareigų lygis nustatomas 
atsižvelgiant į j ų pobūdį, svarbą ir a pimtį, kad ir ko kia b ūtų suinteresuotųjų asmenų kv alifikacija, 
Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies lygių atitikties lentelėje bazinis A* 
5 lygis atskiria mas nuo aukštesnio A*6 lygio siekiant atsižvelgti į š io lygio pareigoms užimti 
reikalaujamą patirtį.
Todėl negalima tvirtinti, kad P areigūnų tarnybos nuostatų X III priedo 12 straipsnio 3 dalimi 
draudžiama atsižvelgti į p rofesinę p atirtį; atvirkščiai, pagal ją P askyrimų tarnyba, objektyviai 
nustatydama užimtinų pareigų lygį, įpareigojama atsižvelgti į šią patirtį dėl tarnybos intereso.
(žr. 58–62 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo T eismo praktika: 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo C enteno M ediavilla ir kt. prieš Komisiją, 
C-443/07 P, Rink. p. I-10945 , 83 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1998 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo Ryan prieš Audito Rūmus, T-121/97, 
Rink. p. II-3885 , 98 ir 104 punktai; 2006 m. lapkričio 29 d. Sprendimo Ca mpoli prieš Komisiją, T-135/05, Rink. VT 
p. I-A-2-297 ir II- A-2-1527 , 105 punktas; m inėto Sprendimo C enteno M ediavilla ir kt. prieš Komisiją 86 , 
89 ir 113 punktai.
Tarnautojų teismo praktika: 2007 m. birželio 19 d. Sprendimo D avis ir kt. prieš Tarybą, F-54/06, Rink. VT 
p. I-A-1-165 ir II- A-1-911, 81 punktas.
ECLI:EU:F:2010 :115 3SANTRAUKA—BYLAF-36/05
SCHULZE/KOMISIJA
3. To paties dar bdavio dar buotojų, atliekančių lygiavertį dar bą, teisė gauti tokį patį atlyginimą yra 
speciali bendrojo lygybės principo, kurio laikymąsi turi užtikrinti Tarnautojų teismas, išraiška. Be to, ši 
teisė įtvirtinta T arptautinio ekono minių, socialinių ir ku ltūrinių teisių p akto 7 straipsnyje ir 
Tarptautinės dar bo organizacijos kon vencijoje Nr. 111.
Tačiau vienodo ve rtinimo principu nedraudžiama skirtingai ve rtinti panašių situacijų, jeigu skirtingas 
vertinimas grindžiamas svarbiomis objektyviomis aplinkybėmis, kurias tikrina teismas.
Taigi teisės aktų leidėjas, vykdydamas Pareigūnų tarnybos nuostatų reformą, galėjo pakeisti lygių ir 
pareigų atitiktį, ypač priimdamas Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, nes 
pereinamojo laikotarpio nuostatoje paprastai nustatomos Pareigūnų tarnybos nuostatų, kurių taikymui 
sistemos pakeitimas neišvengimai turi įtakos, išimtys.
Šiomis sąlygomis vykstant Pareigūnų tarnybos nuostatų reformai paskirti pareigūnai negali būti laikomi 
esantys tokioje pačioje teisinėje padėtyje kai p įdarbintieji prieš 2004 m. gegužės 1 d., kurių paskyrimas 
buvo reglamentuojamas ankstesniais Pareigūnų tarnybos nuostatais.
Todėl pagal lygių sistemos reformą teisės aktų leidėjas nepažeidė vienodo atlyginimo už lygiavertį dar bą 
principo, suteikęs po šios reformos įdarbintiems pareigūnams atlyginimą, susijusį su lygiu, kuriam jie 
buvo priskirti pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, ir m ažiau palankų 
už nustatytą ankstesniems lygiams, ku riems buvo priskirti iki 2004 m. gegužės 1 d. įdarbinti 
pareigūnai.
Todėl aplinkybė, kad i ki 2004 m. gegužės 1 d. įdarbintų asistentų arba ad ministratorių atlyginimas yra 
didesnis negu po šios da tos įdarbintų pareigūnų, nepažeidžia vienodo atlyginimo už lygiavertį dar bą 
principo.
(žr. 74–79 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 2001 m. birželio 26 d. Sprendimo Brunnhofer, C-381/99, Rink. p. I-4961 , 28 punktas; 
minėto Sprendimo Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją 77 –79 ir 105 punktai.
Pirmosios instancijos teismo praktika: minėto Sprendimo Centeno M ediavilla ir kt. prieš Komisiją 75 , 80,114, 126 ir 
129 punktai.
4. Iš kar tu skaitomų Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalies ir 62 straipsnio pirmos 
pastraipos, pagal ku rias pareigūnas turi teisę į j o lygį ir p akopą atitinkantį atlyginimą, matyti, kad , 
nustačius lygį ir t uo pačiu pareigūno dar bo užmokesčio dydį, jam n egali būti patikėtos šio lygio 
neatitinkančios pareigos. Kitaip tariant, lygis ir dar bo užmokestis, į ku rį turi teisę pareigūnas, apibrėžia 
užduotis, kurios jam gali būti paskirtos. Todėl lygio ir p areigų atitikties principas taip pat suteikia t eisę 
kiekvienam pareigūnui atsisakyti užimti jo lygio neatitinkančią dar bo vietą ir d ėl to galiausiai a tsisakyti 
užimti jo atlyginimo neatitinkančias pareigas.
Tam, ka s išdėstyta, neprieštarauja aplinkybė, kad R eglamentu N r. 723/2004 , iš da lies ke ičiančiu 
Pareigūnų tarnybos nuostatus ir K itų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, nustatytos redakcijos Pareigūnų 
tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalyje ir I priede tiksliai n enustatyta tam tikrų pareigų ir t am tikro 
lygio atitiktis. Šiomis nuostatomis nekeičiamas iš Pareigūnų tarnybos 7 straipsnio 1 dalies išplaukiantis 
principas, pagal ku rį užimamų pareigų lygį reikia n ustatyti atsižvelgiant į u žduočių, susijusių su 
nagrinėjamomis pareigomis, svarbą ir v ienintelį – t arnybos – interesą. Šios nuostatos tereiškia, kad 
Paskyrimų tarnyba negali nustatyti tikslaus užimsimų pareigų lygio pranešime a pie laisvą dar bo vietą. 
Tačiau ši institucija, naudodamasi did ele di skrecija ve rtinti, lieka į pareigota užtikrinti, kad j os
4 ECLI:EU:F:2010 :115SANTRAUKA—BYLAF-36/05
SCHULZE/KOMISIJA
 pranešime a pie laisvą dar bo vietą nurodomų lygių spektras pakankamai atspindėtų aptariamų užduočių 
svarbą ir kad p askyrimas į v ieną iš šių lygių būtų objektyvus, ypač atsižvelgiant į p risiimtinų užduočių 
svarbą.
(žr. 80 ir 81 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo p raktika: 1991 m. gegužės 7 d. Sprendimo Jo ngen p rieš K omisiją, T-18/90, 
Rink. p. II-187, 27 punktas; 2008 m. liepos 8 d. Sprendimo K omisija prieš Economidis, T-56/07 P, Rink. VT 
p. I-B-1-31 ir II- B-1-213, 82–86 punktai; 2009 m. birželio 18 d. Sprendimo Komisija prieš Traore, T-572/08 P, 
Rink. VT p. I-B-1-39 ir II- B-1-223, 38, 40 ir 41 punktai.
5. Gero ad ministravimo p rincipas nėra l abiau p rivalomas nei reglamentas. Tas pats taikoma 
administracijos pareigai atsižvelgti į j os tarnautojų interesus, ku ri atspindi p riešpriešinių teisių ir 
pareigų p usiausvyrą, ku ri P areigūnų tarnybos nuostatuose sukurta nustatant viešosios valdžios 
institucijų ir v iešosios tarnybos tarnautojų santykius ir ku ri d ėl to visuomet ribojama taikant 
galiojančias no rmas.
Todėl dėl vietos, ku rią no rmų hierarchijoje užima gero ad ministravimo principas ir r ūpestingumo 
pareiga, pareigūnas, paskirtas laikotarpiu nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 m. balandžio 30 d., negali 
jais remtis, kad g autų ki tokį nei iš Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies 
išplaukiantį rezultatą, nes institucijos kompe tencija susijusi su šia nuostata.
(žr. 86 ir 87 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo p raktika: 1990 m. ko vo 27 d. Sprendimo C homel prieš K omisiją, T-123/89, 
Rink. p. II-131, 32 punktas; 1993 m. birželio 17 d. Sprendimo A rauxo-Dumay prieš K omisiją, T-65/92, 
Rink. p. II-597, 37 punktas; 1994 m. birželio 22 d. Sprendimo Ri jnoudt ir Hocken prieš Komisiją, T-97/92 ir 
T-111/92, Rink. VT p. I-A-159 ir II- 511, 104 punktas; minėto Sprendimo Ca mpoli prieš Komisiją 149 punktas.
Tarnautojų teismo praktika: 2007 m. sausio 23 d. Sprendimo C hassagne prieš Komisiją, F-43/05, Rink. VT 
p. I-A-1-27 ir II- A-1-139, 111 punktas.