LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 79/21

2008 m. sausio 24 d. Europos Bendrijų Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2007 m. lapkričio 8 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo byloje T-194/14 Europos Bendrijų Komisija prieš The Bavarian Lager Co. Ltd, Europos Duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP)

(Byla C-28/08)

(2008/C 79/36)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama C. Docksey ir P. Aalto

Kita proceso šalis: The Bavarian Lager Co. Ltd, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP)

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— visiškai panaikinti ginčijamą sprendimą;

— priimti galutinį sprendimą klausimais, dėl kurių pateikiamas šis apeliacinis skundas; ir

— nurodyti ieškovei byloje T-194/04 padengti Komisijos patirtas su byla T-194/04 ir su šiuo apeliaciniu skundu susijusias bylinėjimosi išlaidas arba, jei apeliacinėje instancijoje būtų priimtas Komisijai nepalankus sprendimas, ieškovės byloje T-194/04 naudai priteisti pusę toje byloje patirtų bylinėjimosi išlaidų iš Komisijos.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šis apeliacinis skundas susijęs su privataus gyvenimo apsaugos ir duomenų apsaugos bei tyrimo išimčių, numatytų 2001 m. gegužės 30 d. Reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (1) 4 straipsnio 1 dalies b punkte ir 4 straipsnio 2 dalies antroje įtraukoje, aiškinimu.

Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl fizinių asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (2) 8 straipsnio b punktas negali būti taikomas institucijos, kuriai taikomas Reglamentas 1049/2001, turimuose dokumentuose esančių asmens duomenų atžvilgiu. Tačiau nė viena Reglamento 45/2001 arba Reglamento 1049/2001 nuostata nereikalauja ir nenumato galimybės netaikyti šios nuostatos tam, kad Reglamento 1049/2001 nuostata taptų veiksminga. Todėl Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą išaiškindamas Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punktą taip, kad jis reikalauja netaikyti Bendrijos teisės nuostatos.

Antra, Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad neatsižvelgiant į tai, kad 4 straipsnio 1 dalies b punkte yra konkreti nuoroda į asmens duomenų apsaugą reglamentuojančius Bendrijos teisės aktus, dokumentuose esantys asmens duomenys turi būti atskleisti visuomenei vadovaujantis Reglamentu 1049/2001, išskyrus atvejus, kai tai kelia aiškų individo privatus gyvenimo ir integralumo apsaugos pažeidimo pavojų.

Apribodamas 4 straipsnio 1 dalies b punkto išimties taikymo apimtį tik šiems atvejams Pirmosios instancijos teismas vadovavosi siaurinamuoju 4 straipsnio 1 dalies b punkto aiškinimu, kuris panaikina šios išimties antroje dalyje numatyto papildomo reikalavimo („ypač pagal asmens duomenų apsaugą reglamentuojančius Bendrijos teisės aktus“) veiksmingumą. Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą, kai apribodamas šią išimtį tais atvejais, kai prašoma leisti susipažinti su dokumente esančiais asmens duomenimis, iš jos taikymo srities pašalino asmens duomenų apsaugos teisės aktus.

Trečia, Pirmosios instancijos teismo pateiktas su „tyrimais“ susijusios išimties aiškinimas kelia abejonių Komisijos galimybėmis veiksmingai atlikti savo funkcijas remiantis informacija, kuri, siekiant palengvinti Komisijai vykdyti tyrimą, konfidencialiai gauta iš trečiųjų asmenų.

Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą išaiškinęs Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečioje įtraukoje numatytą su tyrimais susijusią išimtį taip, kad tirdama tariamą Bendrijos teisės pažeidimą Komisija negali suteikti konfidencialumo garantijų ir užtikrinti, kad ateityje jų bus laikomasi.

Galiausia Komisija skundžia bylinėjimosi išlaidų paskirstymą.

(1) OL L 145, p. 43.

(2) OL L 8, p. 1.