Keywords

Summary



Keywords

1. Ieškinys dėl panaikinimo – Valstybių narių ieškinys

(SESV 263 straipsnis)

2. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo planas (NPP) – Valstybės narės pranešimas – Komisijos teisė kontroliuoti – Apimtis – Komisijos sprendimo teisinis pobūdis

(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

3. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo planas (NPP) – Valstybės narės pranešimas – Sąvoka

(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

4. Institucijų aktai – Galiojimo prezumpcija – Neegzistuojantis aktas – Sąvoka

(SESV 288 straipsnis)

Summary

1. Kiekviena valstybė narė turi teisę ieškiniu dėl panaikinimo ginčyti Komisijos sprendimų teisėtumą, ir pasinaudojimas šia teise nesiejamas su reikalavimu pagrįsti suinteresuotumą pareikšti ieškinį. Todėl tam, kad valstybės narės ieškinys būtų priimtinas, ji neturi įrodyti, kad Komisijos aktas, kurį ji ginčija, sukelia jai teisinių pasekmių. Suinteresuotumas pareikšti ieškinį taikomas tik fizinių ar juridinių asmenų, o ne Sąjungos institucijų ar valstybių narių, reiškiamiems ieškiniams.

Be to, suinteresuotumo pareikšti ieškinį sąvoka negali būti painiojama su ginčyti galimo akto samprata, pagal kurią aktas turi sukelti teisinių pasekmių, kurios gali būti nepalankios, kad dėl jo būtų galima pareikšti ieškinį dėl panaikinimo, o tai turi būti nustatoma nagrinėjant šio akto esmę.

Komisijos sprendimas dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo plano (NPP), kurį pateikė valstybė narė, pakeitimo dėl savo esmės sukelia tokių teisinių pasekmių.

(žr. 33–34 punktus)

2. Komisija nebūtinai priima sprendimą pagal Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Direktyvą 96/61, 9 straipsnio 3 dalį vykdomos išankstinės kontrolės pabaigoje. Nors pateikus nacionalinį šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo planą (NPP) Komisija iš tiesų privalo kruopščiai ir nešališkai patikrinti jo suderinamumą su Direktyvos 2003/87 III priedo kriterijais ir 10 straipsnio nuostatomis, iš žodžių „gali atmesti“ matyti, kad Komisija turi tam tikrą diskreciją šiuo klausimu. Be to, remiantis tuo darytina išvada, kad jeigu Komisija per tris mėnesius nuo tada, kai valstybė narė pateikia savo NPP, nepasinaudoja šia teise, valstybė narė iš principo gali įgyvendinti minėtą NPP Direktyvos 2003/87 11 ir paskesniuose straipsniuose numatytomis sąlygomis, nesant būtinybės gauti Komisijos pritarimą. Taigi NPP svarstymo procedūra nebūtinai turi būti užbaigta formaliu sprendimu, ypač kai vykstant šiai procedūrai valstybė narė pateikia visus prašomus pakeitimus.

Tačiau Komisija taip pat gali būti priversta pasinaudoti įgaliojimu priimti sprendimą pagal Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalies antrą sakinį, kai valstybė narė prieš pasibaigiant trijų mėnesių terminui, nepaisydama pateiktų prieštaravimų, nepakeičia arba atsisako pakeisti savo NPP. Iš tikrųjų, jei Komisija nepriima tokio sprendimo atmesti pateiktą NPP, šis NPP tampa galutinis, ir taikoma teisėtumo prezumpcija, leidžianti valstybei narei jį įgyvendinti.

Pakeitimais, kurie daromi vėlesnėje svarstymo procedūros stadijoje, t. y. kai Komisija pateikia prieštaravimų dėl pateikto NPP ar dėl kai kurių jo aspektų, būtent siekiama pašalinti iš pradžių Komisijos išreikštus prieštaravimus dėl minėto NPP ar jo aspektų suderinamumo su Direktyvos 2003/87 III priedo kriterijais ir 10 straipsnio nuostatomis. Todėl Komisijos pritarimas pakeitimams yra tik iš pradžių vykdant Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalimi jai suteiktą ribotą teisę kontroliuoti ir atmesti pateiktų prieštaravimų pasekmė, o ne bendrojo įgaliojimo patvirtinti išraiška. Be to, Komisijos pritarimas padarytiems NPP pakeitimams neprivalo būti atliktas formaliu sprendimu. Atvirkščiai, viena vertus, toks aiškinimas prieštarautų principui, pagal kurį Komisija neturi bendrojo įgaliojimo patvirtinti NPP. Kita vertus, jis būtų nesuderinamas su Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalies trečio sakinio, kuriame numatomas tik sprendimas atmesti planą, o ne sprendimas jį patvirtinti, esme.

(žr. 47–48 punktus)

3. Pagal Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Direktyvą 96/61, 9 straipsnio 3 dalį pradėta procedūra, išskyrus Komisijos galimybę vykdyti išankstinę kontrolę, siekiama užtikrinti valstybių narių teisinį saugumą ir visų pirma leisti joms greitai, per trumpą laiką, nusistatyti būdą, kaip jos gali skirti apyvartinius taršos leidimus ir savo nacionalinių šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų paskirstymo planų (NPP) pagrindu valdyti Bendrijos leidimų sistemą atitinkamu paskirstymo laikotarpiu. Iš tiesų, atsižvelgiant į ribotą šio laikotarpio trukmę, kuri yra treji arba penkeri metai (Direktyvos 2003/87 11 straipsnis), ir Komisija, ir valstybės narės yra teisėtai suinteresuotos tuo, kad bet kokie nesutarimai dėl NPP turinio būtų išspręsti greitai ir kad per visą šio NPP galiojimo laiką nekiltų rizika, jog Komisija jį užginčys.

Šis aiškinimas taikomas bet kokiam NPP, nesvarbu, ar tai būtų iš pradžių pateikta, ar peržiūrėta ir vėliau pateikta versija. Be to, reikalavimas, kad pateikus peržiūrėtą NPP Komisija atliktų greitą ir veiksmingą kontrolę, yra juo labiau svarbus, kai prieš šią kontrolę buvo pirmoji pirminio NPP svarstymo stadija, kuri tam tikrais atvejais užbaigiama priimant sprendimą atmesti minėtą NPP planą ir vėliau jį pakeičiant. Nors Komisija teigia, kad turi teisę svarstyti pasiūlytus NPP pakeitimus ar peržiūrėtą NPP neprivalėdama laikytis Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalyje numatyto trijų mėnesių termino, toks požiūris gali prieštarauti greitos ir veiksmingos kontrolės tikslui ir teisiniam saugumui, į kurį NPP teikianti valstybė narė turi teisę, kad galėtų paskirstyti apyvartinius taršos leidimus jos teritorijoje esantiems įrenginiams prieš prasidedant leidimų laikotarpiui pagal minėtos direktyvos 11 straipsnį.

Todėl pateikimo sąvoka pagal Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalį apima tiek pirminės, tiek vėlesnių skirtingų NPP versijų pateikimą, vadinasi, nuo kiekvieno iš šių pateikimų prasideda naujas trijų mėnesių terminas.

(žr. 54, 55, 57 punktus)

4. Procedūrinis pažeidimas, susijęs su trijų mėnesių termino pagal Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Direktyvą 96/61, 9 straipsnio 3 dalį nesilaikymu, nėra toks sunkus ir aiškus, kad galėtų pateisinti ginčijamo akto pripažinimą niekiniu. Institucijų aktams, net ir neteisėtiems, iš esmės taikoma galiojimo prezumpcija, todėl jie sukelia teisinių pasekmių tol, kol nepanaikinami pareiškus ieškinį dėl panaikinimo, ar paskelbiami nebegaliojančiais pateikus prašymą dėl prejudicinio sprendimo priėmimo arba neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą.

Vykstant svarstymo procedūrai pagal Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalį ir atsižvelgiant į jos ypatumus, neteisėtumas dėl to, kad ginčijamas sprendimas priimtas pavėluotai, negali lemti šio sprendimo pripažinimo niekiniu, nes, atsižvelgiant į pagrindinį teisinio saugumo principą, išvada, kad aktas niekinis, turi būti taikoma tik visiškai išimtiniais atvejais.

(žr. 61 punktą)