ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2019 m. rugsėjo 2 d. Conseil d'État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje JP/Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Byla C-651/19)

(2019/C 372/24)

Proceso kalba: prancūzų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Conseil d'État

Šalys pagrindinėje byloje

Kasatorius: JP

Kita kasacinio proceso šalis: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Prejudicinis klausimas

Ar 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (nauja redakcija) (1) 46 straipsnis, pagal kurį prašytojai turi turėti teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę, kuria galėtų naudotis siekdami apskųsti sprendimus „dėl jų tarptautinės apsaugos prašymo“, ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama tokia nacionalinės proceso teisės nuostata, kaip 1980 m. gruodžio 15 d.Loi sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (Įstatymas dėl užsieniečių atvykimo į šalies teritoriją, gyvenimo, įsikūrimo šalyje ir išsiuntimo iš jos) 39/57 straipsnis, siejamas su to paties įstatymo 51/2 straipsniu, 57/6 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos 5 punktu ir 57/6/2 straipsnio 1 dalimi, kurioje yra nustatytas dešimties „kalendorinių“ dienų terminas nuo administracinio sprendimo įteikimo, per kurį galima apskųsti sprendimą dėl trečiosios šalies piliečio pateikto vėlesnio tarptautinės apsaugos prašymo nepriimtinumo, visų pirma tuo atveju, kai jis buvo įteiktas Pabėgėlių ir asmenų be pilietybės generaliniame komisariate, kuris „laikomas“ kasatoriaus pasirinkta vieta dokumentams įteikti?

(1) OL L 180, 2013, p. 60.
C 328/33

2019 m. liepos 30 d. Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje R (pagal Association of Independent Meat Suppliers ir kt. ieškinį)/The Food Standards Agency

(Byla C-579/19)

(2019/C 328/36)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė)

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantės: R (pagal Association of Independent Meat Suppliers ir kt. ieškinį)

Kita apeliacinio proceso šalis: The Food Standards Agency

Prejudiciniai klausimai

1. Ar Food Safety Act 1990 (1990 m. maisto saugos įstatymas, Jungtinė Karalystė) 9 straipsnyje numatyta procedūra, kai taikos teisėjas nagrinėja bylą iš esmės ir, remdamasis kiekvienos šalies kviečiamų ekspertų išvadomis, sprendžia, ar skerdena neatitinka maisto saugos reikalavimų, yra draudžiama pagal Reglamentą (EB) Nr. 854 (1) ir Reglamentą (EB) Nr. 882 (2)?

2. Ar Reglamentu (EB) Nr. 882 įpareigojama numatyti teisę apskųsti oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo pagal Reglamento (EB) Nr. 854 5 straipsnio 2 dalį priimtą sprendimą, kad skerdenos mėsa yra netinkama vartoti žmonėms, ir jei taip, kokiu požiūriu reikėtų vadovautis vertinant oficialiai paskirto veterinarijos gydytojo priimto sprendimo pagrįstumą, kai dėl jo tokiu atveju yra pateiktas skundas?

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 854/2004 nustatantis specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (OL L 139, 2004, p. 206; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 75).

(2) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (OL L 165, 2004, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas, lietuvių k., 3 sk., 45 t., p. 200).
b)

Iš pradžių suteiktame leidime dėl plėtros nebuvo nurodyta, ar prašymas dėl sutikimo buvo nagrinėjamas pagal Buveinių direktyvos 6 straipsnio 3 dalyje nustatytą 1 ar 2 etapą, be to, jame nepateikiami „visapusiški, tikslūs ir galutiniai duomenys bei išvados, galintys išsklaidyti pagrįstas mokslines abejones dėl numatytų darbų poveikio nagrinėjamai“ teritorijai, kaip to reikalaujama byloje C-404/09 Komisija/Ispanija (3).
—

Pirma, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį ir 108 straipsnio 2 dalį ir padarė klaidą, nuspręsdamas, kad Komisija nepadarė teisės klaidos ir nesusidūrė su dideliais sunkumais, kai nusprendė, jog A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos, skirtos Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektui, negalėjo iškraipyti konkurencijos, nes atitinkama rinka nėra atvira konkurencijai. Apeliantė tvirtina, kad klaidinga Bendrojo Teismo išvada aiškintina keturiomis teisės klaidomis, atitinkančiomis keturias šio apeliacinio skundo pagrindo dalis: a) Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad A/S Femern Landanlæg suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos negali paveikti konkurencijos, nors fiksuotos jungties projektas (vykdomas Femern A/S) ir Danijos geležinkelių jungčių su toliau nuo pakrantės esančiais rajonais projektas (vykdomas Femern Landanlæg) kartu sudaro vieną bendrą projektą ir Femern A/S suteiktos valstybės garantijos ir valstybės paskolos jau buvo pripažintos galinčiomis iškraipyti konkurenciją. b) Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, kad geležinkelių infrastruktūros valdymo rinka Danijoje nėra de lege atvira konkurencijai. c) Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą pripažinęs, kad geležinkelių infrastruktūros valdymo rinka Danijoje nėra de facto atvira konkurencijai. d) Geležinkelių infrastruktūros statybos ir jos priežiūros rinkos dalys yra atviros konkurencijai ir yra atskirtos nuo geležinkelių infrastruktūros veiklos valdymo rinkos siaurąja prasme.
1.

Ar 2008 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 626/2008/EB (1) dėl sistemų, kuriomis teikiamos judriojo palydovinio ryšio paslaugos, 4 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktis, 7 straipsnio 1 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinami taip, kad tuo atveju, jeigu nustatoma, kad pagal to sprendimo II antraštinę dalį atrinktas operatorius nesuteikė judriojo palydovinio ryšio paslaugos pasinaudodamas judriojo palydovinio ryšio sistema iki šio sprendimo 4 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktyje nustatytos datos, to paties sprendimo 8 straipsnio 1 dalyje nurodytos valstybių narių kompetentingos institucijos privalo atsisakyti suteikti tam operatoriui leidimus įrengti papildomus antžeminius komponentus dėl to, kad tas operatorius neįvykdė teikiant kandidatūrą prisiimto įsipareigojimo?
—

panaikinti 2018 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) nutartį byloje M-Sansz/Komisija, T-709/17 ir savo sprendimu atmesti atsakovės pateiktą nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą, patenkinti apeliantės pirmojoje instancijoje pateiktą ieškinį, iš esmės pripažįstant — dėl Komisijos priimtų sprendimų bylose SA.29432 [CP 290/2009] ir SA.45498 [FC/2016] — kad išvada dėl valstybės pagalbos suderinamumo juose padaryta ne remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, o, nepatenkinus šio prašymo, pripažinti, kad ginčijami sprendimai, kiek tai susiję su Fővárosi Törvényszék (Sostinės apygardos teismas, Vengrija) nagrinėjama byla Nr. 23.P.25.843/2016, nėra teisės aktai, galintys turėti teisinių padarinių apeliantei (ji nėra tiesiogiai ir konkrečiai susijusi šalis), nes būtent dėl to, kad valstybės pagalba pažeista SESV 107 straipsnio 1 dalis, o ne SESV 107 straipsnio 3 dalis, apeliantė pateikė savo ieškinį dėl žalos atlyginimo; be to, patenkinti pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį ir pripažinti, tuo atveju, jei ginčijami sprendimai būtų, kiek tai susiję su SESV 107 straipsnio 1 dalimi grindžiamu ieškiniu, apeliantei skirti teisės aktai, kad šie sprendimai yra negaliojantys dėl to, kad Vengrijos valdžios institucijų suteikta pagalba pažeista SESV 107 straipsnio 1 dalis (panaikinimas).
3.

Ar Sąjungos teisę, visų pirma Direktyvos 2000/78/EB (1) 9 straipsnį, atitinka teisės nuostata, pagal kurią teisė reikalauti kompensacijos dėl amžiaus požiūriu diskriminacinio darbo užmokesčio išnyksta po dviejų mėnesių, jei: — terminas pradedamas skaičiuoti nuo 2011 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo Hennigs ir Mai (C-297/10 ir C-298/10, ECLI:EU:C:2011:560) paskelbimo dienos, nors suinteresuotajam asmeniui netaikoma Bundesangestelltentarifvertrag (Vokietijos valstybės tarnyboje pagal sutartį dirbančių tarnautojų kolektyvinė sutartis); jo asmeninė padėtis atitinka nagrinėtąją 2015 m. rugsėjo 9 d. Sprendime Unland (C-20/13, ECLI:EU:C:2015:561), — minėtąjį sprendimą suinteresuoti tarnautojai ir teisėjai (darbuotojai) gali rasti tik bendruose viešuose šaltiniuose, — po pirmiau minėto sprendimo priėmimo darbdaviai paneigė jo taikytinumą tarnautojams, nepripažino diskriminacijos dėl amžiaus ir šią teisinę nuomonę bent jau iš dalies pareiškė viešai, — pirmosios instancijos administracinių teismų jurisprudencijoje per minėtą terminą ir vėliau iki 2014 m. birželio 19 d. Sprendimo Specht (C-501/12–C-506/12, C-540/12 ir C-541/12, ECLI:EU:C:2014:2005) paskelbimo diskriminacija dėl amžiaus dažniausiai būdavo paneigiama, — aukštesnių teismų jurisprudencija per šį terminą nebuvo suformuota, o pirmasis aukščiausios instancijos teismo sprendimas buvo priimtas jau po Sprendimo Specht paskelbimo, — tarnautojų ar teisėjų darbo santykiuose (darbo santykiai) naikinamieji terminai taikomi tik ypatingų išlaidų kompensavimui ir šie terminai yra ne trumpesni nei šeši mėnesiai, — su darbo užmokesčiu susijusiems reikalavimams taikomas trejų metų senaties terminas, pradedamas skaičiuoti pasibaigus tiems metams, kuriais reikalavimas tapo tenkintinas, o naudos gavėjas žino arba turėjo žinoti apie savo teisę reikšti reikalavimą, antraip taikomas dešimties metų senaties terminas, — nacionaliniai su darbo užmokesčiu susiję reikalavimai, nenustatyti įstatymuose, privalo būti pareikšti greitai, t. y. per biudžetinius metus, už kuriuos jie reiškiami?
2018 m. spalio 3 d.Court of Session, Edinburgh (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Andy Wightman ir kt. / Secretary of State for Exiting the European Union

(Byla C-621/18)

(2018/C 445/12)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Session, Edinburgh

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantai: Andy Wightman, Ross Greer, Alyn Smith, David Martin, Catherine Stihler, Jolyon Maugham, Joanna Cherry

Atsakovas: Secretary of State for Exiting the European Union

Papildomos šalys: Chris Leslie, Tom Brake

Prejudicinis klausimas

Jeigu, remdamasi Europos Sąjungos sutarties 50 straipsniu, valstybė narė pranešė Europos Vadovų Tarybai apie savo ketinimą išstoti iš Europos Sąjungos, ar pagal Sąjungos teisę leidžiama pranešančiajai valstybei narei vienašališkai atšaukti tą pranešimą? Jeigu taip, kokiomis sąlygomis tai galima padaryti ir koks būtų to poveikis valstybės narės pasilikimui Europos Sąjungoje?
3.

Jeigu atsakymas į antrąjį klausimą būtų teigiamas: ar taikant MK 212a straipsnį tuo atveju, kai muitinės skola susidaro pagal MK 204 straipsnio 1 dalį dėl MK 49 straipsnio 1 dalyje nurodyto laikotarpio praleidimo, įsipareigojimo sąskaita faktūra ir eksporto įsipareigojimo sertifikatas, kaip jie suprantami pagal Įgyvendinimo reglamento Nr. 1238/2013 3 straipsnio 1 dalies b ir c punktus ir Įgyvendinimo reglamento Nr. 1239/2013 2 straipsnio 1 dalies b ir c punktus, gali būti pateikti ir per vieną iš muitinės pagal MK 53 straipsnio 1 dalį nustatytų laikotarpių?
Byla C-316/18: 2018 m. gegužės 14 d.Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs / The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

2018 m. gegužės 14 d.Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs / The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

(Byla C-316/18)

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantai: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Kita apeliacinio proceso šalis: The Chancellor, Masters and Scholars of the University of Cambridge

Prejudiciniai klausimai

1. Ar reikia atskirti neapmokestinamus ir į PVM taikymo sritį nepatenkančius sandorius, siekiant nustatyti, ar su tokiais sandoriais susijęs PVM gali būti atskaitytas?

2. Jeigu valdymo išlaidos, patirtos tik vykdant į PVM taikymo sritį nepatenkančią investavimo veiklą, ar vis dėlto galima nustatyti būtiną sąsają tarp tų išlaidų ir ekonominės veiklos, kuri finansuojama iš investicijų pajamų, kurios gautos investuojant, kad PVM atskaita būtų galima remiantis pardavimo ekonominės veiklos, už kurią PVM gali būti atskaitytas, pobūdžiu ir apimtimi? Kiek tinkama nagrinėti gautų pajamų panaudojimo tikslą?
1.

Ar kriterijus „paslauga, kuri visa arba didžiąja dalimi susideda iš signalų perdavimo elektroninių ryšių tinklais“, kaip nurodoma Pagrindų direktyvos 2002/21/EB ( 1 ) 2 straipsnio c punkte, turi būti aiškinamas taip, kad tokios paslaugos apima ar gali apimti ir internetines e. pašto paslaugas, kurios yra teikiamos atviru internetu, nesuteikiant pačios interneto prieigos? a) Ar šis kriterijus turi būti aiškinamas taip, kad informacinėmis technologijomis vykdomas duomenų apdorojimas, kurį atlieka tokios e. pašto paslaugos teikėjas, naudodamasis savo e. pašto serveriais (tarnybinėmis stotimis), ir kurio metu jis priskiria e. pašto adresams prisijungusių per fizines jungtis įrenginių IP (interneto protokolų) adresus bei išsiunčia ar, atvirkščiai – priima e. laiškus, suskaidytus į duomenų paketus, atviru internetu įvairių interneto protokolų pagrindu, gali būti suprantamas kaip „signalų perdavimas“, ar „signalų perdavimu“ yra laikomas tik šių duomenų paketų persiuntimas internetu, kurį vykdo interneto prieigos teikėjai? b) Ar šis kriterijus turi būti aiškinamas taip, kad interneto prieigos teikėjo vykdomas e. pašto, suskaidyto į duomenų paketus, persiuntimas atviru internetu gali būti pripažįstamas kaip tokios e. pašto paslaugos teikėjo veikla, vertinant taip, kad ir pastarasis šiuo atžvilgiu suteikia paslaugą, kurią sudaro „signalų perdavimas“? Kokiomis sąlygomis duomenų persiuntimą galima priskirti tokios e. pašto paslaugos teikėjui? c) Tuo atveju, kai tokios e. pašto paslaugos teikėjas pats perduoda signalus arba jį bet kuriuo atveju galima pripažinti interneto prieigos teikėjų vykdomo signalų perdavimo paslaugos teikėju: ar šis kriterijus gali būti aiškinamas taip, kad tokia e. pašto paslauga taip pat „visa arba didžiąja dalimi“ susideda iš signalų perdavimo, nepaisant bet kokių papildomų šios paslaugos funkcijų, tokių kaip e. laiškų redagavimas, saugojimas ir rūšiavimas arba kontaktinių duomenų tvarkymas bei nepaisant techninių sprendimų, kuriuos paslaugos teikėjas taiko atskirų funkcijų atžvilgiu, nes iš praktinės vartotojo perspektyvos svarbiausia yra komunikacinė paslaugos funkcija?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 283/24

2017 m. birželio 13 d.Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. balandžio 5 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-422/13 Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME) ir kiti/Europos Sąjungos Taryba

(Byla C-363/17 P)

(2017/C 283/33)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Equipolymers Srl, M&G Polimeri Italia SpA, Novapet SA, atstovaujamos advokato L. Ruessmann, solisitoriaus J. Beck

Kitos proceso šalys: Committee of Polyethylene Terephthalate (PET) Manufacturers in Europe (CPME), Cepsa Química SA, Indorama Ventures Poland sp. z o.o., Lotte Chemical UK Ltd, Ottana Polimeri Srl, UAB Indorama Polymers Europe, UAB Neo Group, UAB Orion Global pet, Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

— pripažinti apeliacinį skundą priimtinu ir pagrįstu,

— panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek juo atmestas reikalavimas atlyginti žalą,

— priimti sprendimą dėl reikalavimo atlyginti žalą esmės ir priteisti apeliantėms reikalaujamą kompensaciją arba grąžinti bylą nagrinėti Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl reikalavimo atlyginti žalą esmės ir

— priteisti iš Tarybos apeliančių patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Bendrasis Teismas iškraipė ir klaidingai pristatė apeliančių pateiktus įrodymus, nes nusprendė, kad tarp neteisėto Sprendimo 2013/226 (1) priėmimo ir apeliančių patirtos žalos nėra priežastinio ryšio (ginčijamo sprendimo 155–197 punktai, konkrečiai 187–189 punktai).

(1) 2013 m. gegužės 21 d. Tarybos įgyvendinimo sprendimas 2013/226/ES, kuriuo atmetamas pasiūlymas dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo, pagal Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, tam tikram importuojamam Indijos, Taivano ir Tailando kilmės polietileno tereftalatui nustatomas galutinis antidempingo muitas ir baigiamas su tam tikru importuojamu Indonezijos ir Malaizijos kilmės polietileno tereftalatu susijęs priemonių galiojimo termino peržiūros tyrimas, tokiu mastu, kokiu šiuo pasiūlymu tam tikram importuojamam Indijos, Taivano ir Tailando kilmės polietileno tereftalatui būtų nustatytas galutinis antidempingo muitas (OL L 136, 2013, p. 12).
2.

Konkrečiai, ar galima patvirtinti Sąjungos teismo jurisdikciją, jeigu dėl minėtų aktų buvo pareikštas ne bendrasis ieškinys dėl jų panaikinimo, o per procedūrą dėl sprendimo vykdymo pagal Italijos Respublikos administracinio proceso kodekso 112 ir paskesnius straipsnius, t. y. per vieną iš nacionaliniai administracinio proceso sistemai būdingų procedūrų, buvo pareikštas ieškinys dėl jų pripažinimo negaliojančiais dėl to, jog buvo pažeistas ar apeitas įsiteisėjęs 2016 m. kovo 3 d.Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) sprendimas Nr. 882/2016, kai priimant sprendimą per tokią procedūrą pagal nacionalinės teisės nuostatas turi būti išaiškinamos ir nustatytos objektyvios minėto įsiteisėjusio sprendimo ribos?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 161/15

2017 m. kovo 24 d.High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Swedish Match AB/Secretary of State for Health

(Byla C-151/17)

(2017/C 161/19)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėja: Swedish Match AB

Atsakovas: Secretary of State for Health

Prejudiciniai klausimai

Ar Direktyvos 2014/40/ES (1) 1 straipsnio c punktas ir 17 straipsnis negalioja dėl to, kad jais:

i. pažeidžiamas ES bendrasis diskriminacijos draudimo principas;

ii. pažeidžiamas ES bendrasis proporcingumo principas;

iii. pažeidžiama ESS 5 straipsnio 3 dalis ir ES subsidiarumo principas;

iv. pažeidžiama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 296 straipsnio antra pastraipa;

v. pažeidžiami SESV 34 ir 35 straipsniai; ir

vi. pažeidžiami ES pagrindinių teisių chartijos 1, 7 ir 35 straipsniai.

(1) 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/40/ES dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų, reglamentuojančių tabako ir susijusių gaminių gamybą, pateikimą ir pardavimą, suderinimo ir kuria panaikinama Direktyva 2001/37/EB (OL L 127, 2014, p. 1).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 129/7

2017 m. vasario 20 d.Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for the Home Department/Rozanne Banger

(Byla C-89/17)

(2017/C 129/09)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantas: Secretary of State for the Home Department

Kita apeliacinio proceso šalis: Rozanne Banger

Prejudiciniai klausimai

1. Ar pagal 1992 m. liepos 7 d. Sprendime Immigration Appeal Tribunal ir Surinder Singh, ex parte Secretary of State for the Home Department (C-370/90) nustatytus principus reikalaujama, kad valstybė narė išduotų arba padėtų suteikti leidimą gyventi šalyje nesantuokiniam partneriui Sąjungos piliečio, kuris, pasinaudojęs Sutartyje numatyta laisvo judėjimo dirbti kitoje valstybėje narėje teise, su tokiu Sąjungos pilietybės neturinčiu nesantuokiniu partneriu grįžta į savo pilietybės valstybę narę?

2. Jeigu atsakymas būtų neigiamas, ar reikalaujama, kad toks leidimas gyventi šalyje būtų išduodamas arba padedama jį suteikti, pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje (Piliečių direktyva) (1)?

3. Jeigu sprendimas nesuteikti leidimo gyventi šalyje priimtas ne išsamiai išnagrinėjus pareiškėjo asmenines aplinkybes ir nėra pagrįstas tinkamais ar pakankamais motyvais, ar toks sprendimas yra neteisėtas, nes pažeidžia Piliečių direktyvos 3 straipsnio 2 dalį?

4. Ar nacionalinės teisės norma, pagal kurią draudžiama teismui apskųsti vykdomosios valdžios sprendimą neišduoti leidimo gyventi šalyje kortelės asmeniui, teigiančiam, kad jis yra išplėstinės šeimos narys, yra suderinama su Piliečių direktyva?

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004 4 30, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).