Keywords

Summary



Keywords

1. Prejudiciniai klausimai – Galiojimo vertinimas – Klausimas dėl sprendimo, kuris nebuvo ginčytas pagal EB 230 straipsnį, galiojimo

(EB 230 ir 234 straipsniai)

2. Prejudiciniai klausimai – Teisingumo Teismo jurisdikcija – Ribos – Akivaizdžiai nesvarbus klausimas

(EB 234 straipsnis)

3. Konkurencija – Bendrijos taisyklės – Adresatai – Įmonės – Sąvoka

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

4. Konkurencija – Bendrijos taisyklės – Adresatai – Įmonės – Sąvoka

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

5. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

6. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Atrankinis priemonės pobūdis

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

7. Valstybių teikiama pagalba – Įtaka valstybių narių tarpusavio prekybai – Konkurencijos pažeidimas – Vertinimo kriterijai

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

8. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

Summary

1. Kadangi prejudicinį klausimą dėl Komisijos sprendimo galiojimo prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas uždavė savo iniciatyva, o ne teisės subjekto, kuris anksčiau turėjo teisę paduoti ieškinį dėl šio sprendimo panaikinimo, bet ja nepasinaudojo per EB 230 straipsnyje numatytą terminą, prašymu, dėl pastarosios aplinkybės šio prejudicinio klausimo negalima pripažinti nepriimtino.

(žr. 72–74 punktus)

2. Teisingumo Teismas gali nuspręsti neatsakyti į užduotą prejudicinį klausimą, susijusį su Bendrijos teisės akto galiojimo įvertinimu, jei yra akivaizdu, kad toks įvertinimas, kurio prašo nacionalinis teismas, neturi jokio ryšio su nagrinėjamos pagrindinės bylos faktais ir dalyku.

(žr. 75 punktą)

3. Konkurencijos teisėje „įmonės“ sąvoka apima bet kokį ūkinę veiklą vykdantį subjektą, nepaisant jo teisinio statuso ir finansavimo būdų.

Ūkine veikla laikoma bet kokia veikla, kurios metu konkrečioje rinkoje siūlomos prekės ar paslaugos. Nors dažniausiai ūkine veikla užsiimama tiesiogiai rinkoje, tuo pat metu negalima paneigti galimybės, kad šiuo atveju tiesiogiai rinkoje veikiantis ūkio subjektas ir netiesiogiai – jį kontroliuojanti organizacija kartu sudaro ekonominį vienetą.

Šiuo klausimu pažymėtina, kad paprasto akcijų ar net ir jų kontrolinio paketo turėjimo, iš jo išplaukiančio naudojimosi akcininko arba dalyvio teisėmis ir, jei taikoma, dividendų kaip nuosavybės vaisių gavimo nepakanka tam, kad jas turintį subjektą galima būtų laikyti užsiimančiu ūkine veikla. Tačiau, kai bendrovės kontrolinį akcijų paketą turintis subjektas veiksmingai kontroliuoja šią bendrovę tiesiogiai ar netiesiogiai dalyvaudamas jos valdyme, jis turi būti laikomas dalyvaujančiu kontroliuojamos įmonės ūkinėje veikloje ir todėl turi būti laikomas įmone EB 87 straipsnio 1 dalies prasme.

Kitu atveju paprasčiausio įmonės padalijimo į dvi skirtingas įmones, iš kurių viena tiesiogiai vykdytų ūkinę veiklą, o kita kontroliuotų pastarąją, aktyviai ją valdydama, pakaktų tam, kad Bendrijos teisės normos dėl valstybės pagalbos netektų prasmės. Tokia situacija sukurtų sąlygas antrajai įmonei naudoti visas valstybės ar iš jos išteklių teikiamas subsidijas ir kitas lengvatas arba jų dalį pirmosios įmonės naudai, nes tai būtų naudinga ir iš jų sudarytam ekonominiam vienetui.

Todėl toks juridinis asmuo kaip banko akcijas valdantis fondas, kuriam priklauso banko veikla besiverčiančios įmonės kapitalas ir kurio veiklą reglamentuojančios taisyklės numato platesnį veiklos tikslą nei paprasčiausias investavimas, suteikia galimybę ne tik kontroliuoti, bet ir skatinti bei remti finansiškai, ir taip parodo, kad tarp banko akcijas valdančių fondų ir banko veikla besiverčiančių bendrovių yra esminių ir funkcinių ryšių, gali būti pripažintas „įmone“ EB 87 straipsnio 1 dalies prasme, todėl jam gali būti taikomos Bendrijos teisės normos dėl valstybės pagalbos.

(žr. 107–118, 125 punktus ir rezoliucinės dalies 1 punktą)

4. Juridinio asmens, pavyzdžiui, banko akcijas valdančio fondo, negalima pripažinti „įmone“ EB 87 straipsnio 1 dalies prasme dėl veiklos, kuri apsiriboja pinigų pervedimu pelno nesiekiančioms organizacijoms. Iš tiesų tokia veikla yra vien tik socialinė ir ji nevykdoma rinkoje, konkuruojant su kitais ūkio subjektais. Šią veiklą banko akcijas valdantis fondas vykdo kaip savanoriška įstaiga ar labdaros organizacija, o ne kaip įmonė.

Tačiau, kai banko akcijas valdantis fondas pats veikia siekdamas viešojo intereso bei socialinių tikslų ir nacionalinio įstatymų leidėjo jam suteiktus įgaliojimus naudoja savo tikslams pasiekti būtiniems ar tinkamiems finansiniams, komerciniams, nekilnojamojo ir kilnojamojo turto sandoriams vykdyti, gali būti, kad jis rinkoje tiekia prekes ar teikia paslaugas konkuruodamas su kitais ūkio subjektais, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų, švietimo, meno ar sveikatos apsaugos srityse.

Šiuo atveju toks banko akcijas valdantis fondas tiek, kiek jis užsiima ekonomine veikla, turi būti laikomas įmone, nepaisant to, kad jis tiekia prekes ar teikia paslaugas nesiekdamas pelno, nes atlikdamas šiuos veiksmus jis konkuruoja su pelno siekiančiais ūkio subjektais ir dėl to jam turi būti taikomos Bendrijos teisės normos dėl valstybės pagalbos.

(žr. 119–125 punktus ir rezoliucinės dalies 1 punktą)

5. Valstybės pagalbos sąvoka yra platesnė nei subsidijos, nes ji apima ne tik pozityviąsias išmokas, kaip antai subsidija, bet ir priemones, kurios įvairiais būdais sumažina įmonei paprastai tenkančias mokestines bei kitas finansines prievoles ir kurios, nors ir nebūdamos subsidijos tiesiogine šio žodžio prasme, yra panašaus pobūdžio ir turi tokį pat poveikį.

Iš to darytina išvada, kad priemonė, kuria viešosios valdžios institucijos tam tikras įmones atleidžia nuo mokesčių, nors toks atleidimas ir nebūtų susijęs su valstybės išteklių perdavimu, tačiau dėl jo naudos gavėjai atsiduria palankesnėje padėtyje nei kiti apmokestinamieji asmenys, yra valstybės pagalba EB 87 straipsnio 1 dalies prasme. Valstybės pagalba taip pat gali būti mokesčių tam tikroms įmonėms sumažinimas arba įprastai mokėtino mokesčio sumokėjimo termino atidėjimas.

(žr. 131–132 punktus)

6. Mokestinė lengvata, kuri suteikiama tam tikroms įmonėms atsižvelgiant į jų teisinę formą (viešosios teisės reglamentuojamiems juridiniams asmenims arba fondams) ir į sektorius, kuriuose jos vykdo savo veiklą, netaikoma visiems ūkio subjektams ir negali būti pripažinta bendra mokestinės ar ūkio politikos priemone, nes ji yra atrankinio pobūdžio.

(žr. 135–136, 138 punktus)

7. EB 87 straipsnio 1 dalyje draudžiama pagalba, kuri daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai ir iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti. Vertinant, ar nacionalinę priemonę galima laikyti draudžiama valstybės pagalba, neprivaloma konstatuoti, kad ši pagalba turėjo realios įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai ar kad ji realiai iškraipė konkurenciją, o reikia tik išsiaiškinti, ar tokia pagalba gali daryti poveikį šiai prekybai ir iškraipyti konkurenciją. Ypač kai valstybės suteikta pagalba sustiprina įmonės padėtį, palyginti su kitomis Bendrijos vidaus prekyboje konkuruojančiomis įmonėmis, reikia manyti, kad pagalba turėjo įtakos šiai prekybai. Šiuo požiūriu aplinkybė, kad ekonominis sektorius buvo liberalizuotas Bendrijos lygiu, reiškia realų ar potencialų pagalbos poveikį konkurencijai ir valstybių narių tarpusavio prekybai.

Be to, nebūtina, kad įmonė pagalbos gavėja pati dalyvautų Bendrijos vidaus prekyboje. Iš tikrųjų, kai valstybė narė įmonei suteikia pagalbą, šios įmonės veiklos mastai valstybės viduje gali būti išlaikyti arba išaugti, ir dėl to kitose valstybėse narėse įsikūrusių įmonių galimybės įeiti į šios valstybės narės rinką gali sumažėti. Be to, pagalba įmonei, kuri iki šiol nedalyvavo Bendrijos vidaus prekyboje, gali sudaryti sąlygas jai patekti į kitos valstybės narės rinką.

(žr. 139–143 punktus)

8. Dividendų, išmokamų banko akcijas valdantiems fondams, kurių tikslas yra vien tik labdara, švietimas, mokslas, studijos ir moksliniai tyrimai, atleidimas nuo prie šaltinio išskaitomo mokesčio gali būti pripažintas valstybės pagalba EB 87 straipsnio 1 dalies prasme. Tokia nacionalinė priemonė yra finansuojama valstybės lėšomis. Be to, ji yra atrankinio pobūdžio. Galiausiai tokia mokestinė lengvata taikoma finansinių paslaugų sektoriuje, kuris buvo labai liberalizuotas Bendrijos lygiu ir tai dar labiau sustiprino konkurenciją, jau egzistavusią dėl Sutartyje numatyto laisvo kapitalo judėjimo, todėl ji, viena vertus, finansavimo arba turimų lėšų prasme gali sustiprinti bankų sektoriuje veikiančio ūkio subjekto, kurį sudaro banko akcijas valdantis fondas ir banko veikla besiverčianti akcinė bendrovė, padėtį ir, kita vertus, sustiprinti banko akcijas valdančio fondo padėtį vykdant socialinę, mokslinę ar kultūrinę veiklą.

(žr. 133, 138, 145–146 punktus ir rezoliucinės dalies 2 punktą)