LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 118/11

2012 m. vasario 3 d.European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-296/09 European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM) prieš Europos Komisiją

(Byla C-56/12)

2012/C 118/18

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Apeliantė: European Federation of Ink and Ink Cartridge Manufacturers (EFIM), atstovaujama advokato D. Ehle

Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Lexmark International Technology SA

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti visą 2011 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-296/09 ir pačiam priimti sprendimą,

— patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktus reikalavimus ir todėl panaikinti 2009 m. gegužės 20 d. Europos Komisijos sprendimą C(2009) 4125 dėl procedūros pagal EB 82 straipsnį (dabar — SESV 102 straipsnis),

— priteisti iš Europos Komisijos ir Lexmark International Technology SA bylinėjimosi abiejose instancijose išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliantė nurodo penkis apeliacinio skundo pagrindus, susijusius su 2011 m. lapkričio 24 d. Bendrojo Teismo sprendimu. Šie pagrindai susiję su 2009 m. gegužės 20 d. Komisijos sprendime padaryta teisės klaida neigiant Sąjungos intereso buvimą ir tyrimo procedūros konkurencijos srityje pirmenybę.

Apeliantė visų pirma teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nepanaikindamas Komisijos sprendimo, nes, jos teigimu, buvo mažai tikėtina, kad bus galima įrodyti kolektyvinę ir individualią rašalinių spausdintuvų gamintojų dominuojančią padėtį jų antrinės rašalo kasečių ir tonelių rinkos atžvilgiu.

Antra, apeliantė kaltina Bendrąjį Teismą padarius teisės klaidą neigiant galimybę įrodyti spausdintuvų gamintojų dominuojančią padėtį jų rašalo kasečių rinkos atžvilgiu.

Trečia, Bendrasis Teismas, apeliantės teigimu, akivaizdžiai padarė teisės klaidą vertindamas pirmenybės kriterijaus, kuris yra lemiamas su tyrimo procedūros pradėjimu susijusiam sprendimui, svarbą. Be to, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą nepripažinęs, kad ginčijamame sprendime Komisija pažeidė savo pareigą motyvuoti tiek, kiek tai susiję su svarbos vertinimu, pažeidimo sunkumu ir jo tęsimu.

Ketvirta, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas, atlikdamas teisinę Komisijos vertinimo sprendimo analizę netinkamo diskrecijos naudojimo aspektu, padarė teisės klaidą nepanaikindamas ginčijamo Komisijos sprendimo, nors ji, nenurodydama motyvų, atsisakė pradėti tyrimo procedūrą dėl būtinų resursų sudėtingumo ir neproporcingumo.

Galiausiai, apeliantė tvirtina, kad sprendimu pažeidžiamas 2004 m. balandžio 27 d. komunikatas dėl kompetencijos procedūrų, pradėtų gavus skundus dėl konkurencijos, srityje ir dėl veiksmingos teisminės apsaugos principo, nes jis yra Sąjungos interesų vertinimo dalis, o taip pat, kad Komisija nesilaikė pareigos motyvuoti ir dėl to ginčijamas Komisijos sprendimas nebuvo panaikintas, nors vertindama Sąjungos interesą Komisija prieštarauja savo pačios 2004 m. balandžio 27 d. komunikatui ir neįrodė pakankamos nacionalinių teismų apsaugos buvimą.