ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

a) Ar architekto sąvoka, kaip ji suprantama pagal direktyvos 10 straipsnio c punktą, reiškia, kad, be techninio pobūdžio veiklos, susijusios su statinių projektavimu, statybos priežiūra ir statyba, atvykęs darbuotojas kilmės valstybėje narėje taip pat užsiėmė meninio projektavimo, miestų planavimo, statybos ekonomikos ir prireikus paminklosaugos veikla arba galėjo užsiimti šia veikla baigęs mokslus, ir, jei taip, kokiu mastu? b) Ar architekto sąvoka, kaip ji suprantama pagal direktyvos 10 straipsnio c punktą, reiškia, kad atvykęs darbuotojas turi universitetinio lygio išsilavinimą, kuris iš esmės orientuotas į architektūrą ta prasme, kad be techninių klausimų, susijusių su statinių projektavimu, statybos priežiūra ir statyba, į architektūrą taip pat įtraukiami su meniniu projektavimu, miestų planavimu, statybos ekonomika ir prireikus su paminklosauga susiję klausimai, ir, jei taip, kokiu mastu? c) i) Ar a ir b punktuose nurodytais atvejais svarbu, kaip profesinis vardas „architektas“ paprastai vartojamas kitose valstybėse narėse (direktyvos 48 straipsnio 1 dalis), ii) ar pakanka nustatyti, kaip profesinis vardas „architektas“ paprastai vartojamas kilmės valstybėje narėje ir priimančiojoje valstybėje narėje, iii) ar iš direktyvos 46 straipsnio 1 dalies antros pastraipos galima nustatyti veiklos, susijusios su paprastai Europos Sąjungos teritorijoje vartojamu profesiniu vardu „architektas“, rūšis?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 325/12

2013 m. liepos 31 d.Landgericht Frankfurt am Main (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vietnam Airlines Co. Ltd prieš Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

(Byla C-431/13)

2013/C 325/20

Proceso kalba: vokiečių

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Landgericht Frankfurt am Main

Šalys pagrindinėje byloje

Atsakovė ir apeliantė: Vietnam Airlines Co. Ltd

Ieškovai ir kitos apeliacinio proceso šalys: Brigitta Voss, Klaus-Jürgen Voss

Prejudiciniai klausimai

1. Ar visa kompensacija pagal Keleivių teisių reglamento (1)) 7 straipsnį dėl atidėjimo ilgam laikui keleiviui priklauso ir tuomet, jei prieš tai keleiviams nepriklausantis trečiasis asmuo dėl atidėjimo keleiviui kaip kompensaciją sumokėjo tam tikrą sumą, ir ar toks mokėjimas turi būti įskaičiuojamas?

2. Jeigu toks mokėjimas turi būti įskaičiuojamas: Ar tai taikoma tik reikalavimams dėl žalos atlyginimo pagal Vokietijos nacionalinę teisę, ar ir reikalavimams dėl kelionės kainos sumažinimo?

(1) 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 7 sk., 8 t., p. 10).
2.

a) Ar Direktyvos 89/104/EEB, kodifikuotos Direktyva 2008/95, 3 straipsnio 1 dalies e punkto i papunktyje nurodyta kliūtis registruoti arba negaliojimo pagrindas, pagal kuriuos (erdvinius) prekių ženklus nebūtinai turi sudaryti tik forma, kuri suteikia prekei esminę vertę, yra tikslinės visuomenės sprendimo pirkti motyvas (arba motyvai)? b) Ar „forma, kuri suteikia prekei esminę vertę“, kaip suprantama pagal šią nuostatą, egzistuoja tik tuomet, kai ši forma, palyginti su kitais vertės aspektais (pavyzdžiui, vaikiškų kėdžių saugumas, patogumas ir tinkamumas), yra laikoma svarbiausia arba dominuojančia, arba ar ji gali egzistuoti ir tuomet, kai prekė be šių svarbiausių arba dominuojančių vertės aspektų turi kitų, taip pat esminiais laikytinų, vertės aspektų? c) Ar atsakant į antrojo klausimo a ir b dalis yra reikšminga tikslinės visuomenės daugumos nuomonė arba ar teismai gali konstatuoti, kad nustatant, jog atitinkamą vertę galima laikyti „esmine“ pagal minėtą nuostatą, pakanka visuomenės dalies nuomonės? d) Jeigu atsakymas į antrojo klausimo c dalį nebus teigiamas: kokie reikalavimai keliami proporcingai atitinkamos visuomenės daliai?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 79/6

2012 m. gruodžio 14 d.Arbeidshof te Antwerpen (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Lyreco Belgium NV prieš Sophie Rogiers

(Byla C-588/12)

2013/C 79/11

Proceso kalba: olandų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Arbeidshof te Antwerpen

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: Lyreco Belgium NV

Atsakovė: Sophie Rogiers

Prejudicinis klausimas

Ar 1995 m. gruodžio 14 d. sudaryto Bendrojo susitarimo dėl tėvystės atostogų, išdėstyto 1996 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvos 96/34/EB (1) dėl Bendrojo susitarimo dėl tėvystės atostogų, sudaryto tarp UNICE, CEEP ir ETUC, priede, 1 straipsniui ir 2 straipsnio 4 daliai prieštarauja tai, kad darbuotojui, kuris dirba pagal neterminuotą darbo sutartį visą darbo dieną ir kurią vienašališkai nutraukia darbdavys be skubios ar pakankamos priežasties per darbo laiko sutrumpinimo 20 % ar 50 % laikotarpį dėl tėvystės atostogų, kompensacija skaičiuojama pagal per sutrumpinimo laikotarpį mokamą atlyginimą, kai tuo tarpu tas pats darbuotojas turėtų teisę į kompensaciją, skaičiuojamą pagal už visą darbo dieną mokamą atlyginimą, jei savo darbo laiką būtų sutrumpinęs 100 %?“

(1) OL L 145, p. 4; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 2 t., p. 285.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 26/32

2012 m. lapkričio 8 d.Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Jessy Saint Prix prieš Secretary of State for Work and Pensions

(Byla C-507/12)

2013/C 26/59

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Supreme Court of the United Kingdom

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantė: Jessy Saint Prix

Atsakovas apeliacinėje byloje: Secretary of State for Work and Pensions

Prejudiciniai klausimai

1. Ar Pilietybės direktyvos (1) 7 straipsnyje „darbuotojui“ suteikta teisė gyventi šalyje turi būti aiškinama taip, kad ji taikoma tik tiems asmenims, kurie i) nėra nutraukę darbo santykių; ii) (bent tam tikromis aplinkybėmis) ieško darbo arba iii) kuriems taikomos 7 straipsnio 3 dalies papildomos nuostatos, ar šį straipsnį reikia aiškinti taip, kad pagal jį nedraudžiama pripažinti ir kitus asmenis, šiuo tikslu išliekančius „darbuotojais“?

2. i) Jeigu tai nedraudžiama, ar darbuotoja gali būti pripažįstama moteris, kuri pagrįstai nebedirba arba nebeieško darbo dėl fizinių suvaržymų, atsiradusių dėl paskutiniųjų nėštumo mėnesių (ir dėl gimdymo pasekmių)? ii) Jeigu taip, ar tokia moteris turi teisę, kad jai būtų taikomi nacionalinėje teisėje apibrėžti atvejai, kai jai nebedirbti arba ieškoti darbo yra pagrįsta?

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).
2012 m. rugpjūčio 31 d.Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for the Home Department prieš MG

(Byla C-400/12)

(2012/C 331/23)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantas: Secretary of State for the Home Department

Kita proceso šalis: MG

Prejudiciniai klausimai

1. Ar dėl Sąjungos piliečio įkalinimo, priėmus jo atžvilgiu apkaltinamąjį nuosprendį, laikotarpio pertraukiamas gyvenimo priimančiojoje valstybėje narėje laikotarpis, kurio reikalaujama, kad šis asmuo galėtų pasinaudoti didžiausia apsauga nuo išsiuntimo iš šalies, suteikiama pagal Direktyvos 2004/38/EB (1) 28 straipsnio 3 dalies a punktą, arba kaip nors kitaip užkertamas kelias šiam asmeniui remtis tokia apsauga?

2. Ar 28 straipsnio 3 dalies a punkte daroma nuoroda į „pastaruosius dešimt metų“ reiškia, kad gyvenimas šalyje turi būti nepertraukiamas tam, kad Sąjungos pilietis galėtų pasinaudoti didžiausia apsauga nuo išsiuntimo iš šalies?

3. Ar pagal 28 straipsnio 3 dalies a punktą reikalaujamas 10 metų laikotarpis, kuriuo Sąjungos pilietis turi būti gyvenęs priimančiojoje valstybėje narėje, skaičiuojamas a) atgal nuo sprendimo išsiųsti iš šalies priėmimo, ar b) į priekį nuo šio Sąjungos piliečio gyvenimo priimančiojoje valstybėje narėje pradžios?

4. Jeigu atsakymas į 3 klausimą būtų toks, kad 10 metų laikotarpį reikia skaičiuoti atgal, ar situacija būtų skirtinga, jei asmuo išgyveno šalyje 10 metų iki tokio įkalinimo?

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 227/6

2012 m. kovo 5 d.Enviro Tech Europe Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gruodžio 16 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-291/04, Enviro Tech Europe Ltd, Enviro Tech International, Inc. prieš Europos Komisiją

(Byla C-118/12 P)

2012/C 227/10

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Enviro Tech Europe Ltd, atstovaujama advokatų C. Mereu, K. Van Maldegem

Kitos proceso šalys: Europos Komisija, Enviro Tech International, Inc.

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-291/04, kiek jis susijęs su ieškovių pirmojoje instancijoje prašymu atlyginti žalą,

— pripažinti atsakovė atsakinga už apeliantės patirtą žalą,

— arba grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl žalos atlyginimo,

— priteisti iš atsakovės visas bylinėjimosi išlaidas (įskaitant ir išlaidas, patirtas bylinėjantis Bendrajame Teisme).

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliantė tvirtina, kad atmesdamas prašymą dėl žalos atlyginimo dėl to, kad ieškovės pirmojoje instancijoje neįrodė Komisijos neteisėto elgesio Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę. Konkrečiai kalbant, apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą aiškindamas Teisingumo Tesimo sprendimą byloje C-425/08, ir todėl padarė teisės klaidą, nes nenagrinėjo pirmojo ieškinio pagrindo dėl neteisėtumo trečios dalies, susijusios su „normalaus tvarkymo ir naudojimo“ kriterijumi ir atmetė prašymą atlyginti žalą.

Dėl šių priežasčių apeliantė nurodo, kad reikia panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-291/04, keik jis susijęs su prašymu atlyginti ieškovių pirmojoje instancijoje patirtą žalą ir pripažinti atsakovę atsakinga už jų patirtą žalą.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 13/18

2010 m. spalio 15 d.High Court of Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje M. E. ir kt. prieš Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform

(Byla C-493/10)

()

2011/C 13/32

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Ireland (Airija)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovai: M. E. ir kt.

Atsakovai: Refugee Applications Commissioner, Minister for Justice, Equality and Law Reform

Prejudiciniai klausimai

1. Ar perduodančioji valstybė narė pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 343/2003 (1) privalo įvertinti priimančiosios valstybės narės laikymąsi ES Pagrindinių teisių chartijos 18 straipsnio, Tarybos direktyvų 2003/9/EB (2), 2004/83/EB (3) bei 2005/85/EB (4) ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003?

2. Jei atsakymas teigiamas, ir jei nustatoma, kad priimančioji valstybė narė nesilaiko vienos ar keleto šių nuostatų, ar perduodančioji valstybė narė privalo prisiimti atsakomybę už prašymo nagrinėjimą pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 343/2003 3 straipsnio 2 dalį?

(1) 2003 m. vasario 18 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 343/2003, nustatantis valstybės narės, atsakingos už trečiosios šalies piliečio vienoje iš valstybių narių pateikto prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo kriterijus ir mechanizmus (OL L 50, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 109).

(2) 2003 m. sausio 27 d. Tarybos direktyva 2003/9/EB, nustatanti minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo (OL L 31, p. 18; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 6 t., p. 101).

(3) 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (OL L 304, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96).

(4) 2005 m. gruodžio 1 d. Tarybos direktyva 2005/85/EB, nustatanti būtiniausius reikalavimus dėl pabėgėlio statuso suteikimo ir panaikinimo tvarkos valstybėse narėse (OL L 326, p. 13).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 193/5

2009 m. gegužės 19 d. High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Seaport (NI) Limited prieš Department of the Environement for Nothern Ireland

(Byla C-182/09)

2009/C 193/05

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Justice in Northern Ireland, Queen's Bench Division

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: Seaport (NI) Limited

Atsakovė: Department of the Environement for Nothern Ireland

Prejudiciniai klausimai

1) Kokios apimties yra Direktyvos 2001/42/EB (1) dėl tam tikrų planų ir programų pasekmių aplinkai vertinimo (toliau — Direktyva) 13 straipsnio 3 dalimi pagrįsta valstybių narių teisė padaryti išvadą, kad negalima reikalauti aplinkosaugos aspektu įvertinti planą arba programą, kurių pirmasis oficialus parengtinis aktas buvo priimtas iki 2004 m. liepos 21 d., ir į kokias aplinkybes kiekvienu konkrečiu atveju nacionalinės institucijos gali atsižvelgti, prieidamos prie tokios išvados?

2) Ar valstybės narės nacionalinė institucija, 2004 m. padariusi išvadą, kad planas gali atitikti Direktyvos reikalavimus (atsižvelgiant į tai, kad ji šios nuomonės laikėsi ir vėliau, ir nacionaliniame teisme), turėjo teisę iš naujo peržiūrėti šį sprendimą ir 2007 m. lapkričio mėnesį padaryti išvadą, kad šis planas negali atitikti Direktyvos reikalavimų?

3) Ar 2 klausime apibūdintas išvados padarymo procesas reiškia išvados, kad plano negalima įvertinti, taikymą atgaline data ir, jei taip, ar Direktyvos 13 straipsnio 3 dalimi leidžiamos tokios atgaline data taikomos išvados ir, jei taip — kokiomis sąlygomis?

4) Ar nacionalinė institucija turėjo teisę atsižvelgti į aplinkybės, į kurias šioje byloje ji atsižvelgė 2007 m. lapkričio 6 d. padarydama išvadą, kad Šiaurinės teritorijos plano projekto negalima įvertinti aplinkosaugos aspektu, prieidama prie tokios išvados pagal Direktyvos 13 straipsnio 3 dalį?

(1) OL L 197, p. 30.
8.

EB 87 straipsnio 1 dalies pažeidimas, nes Pirmosios instancijos teismo sprendime nurodyta, kad materialinės atrankos požiūriu su valstybės pagalba susijusių kriterijų nėra. Net laikant, kad Gibraltaras yra savarankiškas atskaitos taškas, kurio atžvilgiu yra sprendime Açores nustatyti kriterijai, kalbant apie materialinę atranką sprendime pažeidžiama EB 87 straipsnio 1 dalis, nes, atlikdamas analizę, Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į tai, kad įmonių mokesčio reforma, kurią nori įgyvendinti Gibraltaras, sukuriama sistema, pagal kurią iš Gibraltare esančių 29 000 įmonių 28 798 įmonėms gali būti taikomas nulinis mokesčio tarifas. Šia priemone minėtoms įmonėms sudaromos itin palankios sąlygos, o sprendime to nepripažinus pažeidžiama EB 87 straipsnio 1 dalis. Be to, priešingai nei teigiama sprendime, Komisija iš tikrųjų nustatė, kad kalbama apie bendrą mokesčių režimą.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 55/17

2008 m. gruodžio 29 d.VAT and Duties Tribunal, Londonas (Jungtinė Karalystė), pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje EMI Group Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Byla C-581/08)

(2009/C 55/28)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

VAT and Duties Tribunal, Londonas

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: EMI Group Ltd

Atsakovai: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Prejudiciniai klausimai

a) Kaip šios bylos aplinkybėmis turi būti aiškinamas Šeštosios direktyvos (1) 5 straipsnio 6 dalies paskutinis sakinys?

b) Konkrečiai kalbant, kokios yra „pavyzdžio“ esminės savybės Šeštosios direktyvos 5 straipsnio 6 dalies paskutinio sakinio prasme?

c) Ar valstybė narė gali Šeštosios direktyvos 5 straipsnio 6 dalies paskutiniame sakinyje nurodyto „pavyzdžio“ aiškinimą susiaurinti iki: i) pramoninio pavyzdžio, kuris paprastai viešai neparduodamas, bet perduodamas realiam ar potencialiam verslo klientui (iki 1993 m.), ii) vienintelio arba tik pirmojo iš kelių pavyzdžių, kuriuos tas pats asmuo perduoda tam pačiam gavėjui, kai šie pavyzdžiai yra vienodi arba iš esmės nesiskiria vienas nuo kito (nuo 1993 m.)?

d) Ar valstybė narė gali Šeštosios direktyvos 5 straipsnio 6 dalies paskutiniame sakinyje nurodytų „nedidelės vertės dovanų“ aiškinimą susiaurinti taip, kad jis neapimtų: i) dovanojamų prekių, kurios yra tam pačiam asmeniui retkarčiais perduodamų dovanų serijos ar sekos dalis (iki 2003 m. spalio mėn.), ii) bet kokių verslo dovanų, perduotų tam pačiam asmeniui per bet kurį 12 mėnesių laikotarpį, bendros išlaidos kurioms viršija 50 GBP (nuo 2003 m. spalio mėn.)?

e) Jeigu atsakymas į 3 klausimo ii dalį ar į bet kurią 4 klausimo dalį yra teigiamas, ar tuo atveju, kai apmokestinamasis asmuo perduoda panašią ar tokią pačią muzikinę dovaną dviem ar daugiau skirtingų asmenų, kurie dėl savo asmeninių savybių gali turėti įtakos atitinkamo atlikėjo žinomumo lygiui, valstybė narė gali šiuos daiktus laikyti perduotais tam pačiam asmeniui tik todėl, kad pastarieji asmenys dirba pas tą patį asmenį?

f) Ar atsakymai į 1–5 klausimus pasikeistų, jei gavėjas arba jo darbdavys būtų visiškai apmokestinamasis asmuo, kuris galėtų (ar būtų galėjęs) atskaityti visus už prekių, kurias sudaro pavyzdžiai, tiekimą mokėtinus pirkimo mokesčius?

(1) 1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo — Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas (OL L 145, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 9 sk., 1 t., p. 23).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 69/16

2008 m. rugsėjo 25 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Vokietijos Federacinę Respubliką

(Byla C-424/08)

(2009/C 69/27)

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama B. Schima ir A. Sipos

Atsakovė: Vokietijos Federacinė Respublika

Ieškovės reikalavimai

— Pripažinti, kad kompetentingoms Vokietijos institucijoms neparengus išorės avarinių planų visiems 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyvos 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės 9 straipsnyje numatytiems objektams, Vokietijos Federacinė Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 11 straipsnio 1 dalies c punktą.

— Priteisti iš Vokietijos Federacinės Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Direktyvos 96/82/EB 11 straipsnio 1 dalies c punkte reikalaujama, kad visų objektų, kuriems taikomas 9 straipsnis, atžvilgiu valstybės narės užtikrintų, kad kompetentingos institucijos sudarys išorės avarinį planą ir jame numatys, kokių priemonių reikia imtis už objekto ribų. Šie avariniai planai turėtų ne tik nustatyti padarinių likvidavimo priemones objekto teritorijoje bei už jos ribų, bet ir informuoti visuomenę apie avariją ir apie tai, kaip būtina elgtis. Be to, į išorės avarinius planus, pavyzdžiui, turėtų būti įtraukta informacija kitų valstybių narių avarinėms tarnyboms apie stambias avarijas, kurių pasekmės gali peržengti valstybių sienas.

Šiuo ieškiniu prašoma pripažinti, kad neparengusi išorės avarinių planų visiems Direktyvos 96/82/EB 9 straipsnyje numatytiems objektams, Vokietijos Federacinė Respublika pažeidė šios direktyvos 11 straipsnio 1 dalies c punktą.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 247/8

2008 m. liepos 11 d.Court of Appeal (Civil Division) (Anglija ir Velsas) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje London Borough of Harrow prieš Nimco Hassan Ibrahim ir Secretary of State for the Home Department

(Byla C-310/08)

(2008/C 247/13)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal (Civil Division) (Anglija ir Velsas)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: London Borough of Harrow

Atsakovai: Nimco Hassan Ibrahim ir Secretary of State for the Home Department

Prejudiciniai klausimai

1. Ar sutuoktinė ir vaikai teise gyventi Jungtinėje Karalystėje naudojasi, tik jei jie atitinka 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/38 (1) įtvirtintus reikalavimus, atsižvelgiant į tai, kad: i) trečiosios valstybės pilietybę turinti sutuoktinė ir ES pilietybę turintys vaikai lydėjo ES pilietį, atvykusį į Jungtinę Karalystę; ii) ES pilietis Jungtinėje Karalystėje buvo kaip darbuotojas; iii) ES pilietis nustojo būti darbuotoju ir išvyko iš Jungtinės Karalystės; iv) trečiosios valstybės pilietybę turinti sutuoktinė ir vaikai neturi pakankamų išteklių ir priklauso Jungtinės Karalystės socialinės paramos sistemai; v) vaikai pradėjo mokytis pradinėje mokykloje Jungtinėje Karalystėje netrukus po jų atvykimo, kai ES pilietis buvo darbuotojas? arba

2. i) jie naudojasi teise gyventi šalyje pagal iš 1968 m. spalio 15 d. Reglamento (EEB) Nr. 1612/68 (2) 12 straipsnį, kaip jis išaiškintas Teisingumo Teismo, nereikalaujant iš jų įvykdyti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/38 įtvirtintus reikalavimus; ir ii) jei taip, ar jie turi turėti pakankamų išteklių, kad per numatomo gyvenimo šalyje laikotarpį netaptų našta priimančiosios valstybės narės socialinės paramos sistemai ir visavertį sveikatos draudimą priimančiojoje valstybėje narėje?

3. Jei atsakymas į pirmąjį klausimą yra teigiamas, ar į jį būtų atsakyta kitaip, jei, kaip pagrindinės bylos atveju, vaikai pradėjo lankyti pradinę mokyklą, o ES pilietybę turintis darbuotojas nustojo dirbti iki 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38 įgyvendinimo valstybėse narėse?

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, 2004, p. 77).

(2) 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (OL L 257, 1968, p. 2).
64.

Dėl trečiojo ir ketvirtojo kriterijų reikia pabrėžti, kad teisės klaidos, kurias Bendrasis Teismas padarė peržiūrimame sprendime, nėra vien dviejų techninių Pareigūnų tarnybos nuostatų normų, t. y. Nuostatų 1e straipsnio 2 dalies ir jų V priedo 4 straipsnio, ir tam tikros direktyvos, nagrinėjamu atveju – Direktyvos 2003/88, netinkamas aiškinimas ir taikymas. Kaip ne kartą yra nusprendęs Teisingumo Teismas, teisė į kasmetines atostogas, be kita ko, įtvirtinta Direktyvoje 2003/88, turi būti laikoma ypatingos svarbos Sąjungos socialinės teisės principu, nuo kurio negali būti nukrypta ( 51 ) ir kuris negali būti aiškinamas griežtai ( 52 ). Be to, jo svarba išaugo nuo tada, kai ši teisės buvo įtvirtinta Chartijoje, be kita ko, remiantis Direktyva 2003/88 (anksčiau – Direktyva 93/104) ( 53 ).