ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
9

Reglamento „Dublinas III“ 21 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Jei valstybė narė, kuriai buvo pateiktas tarptautinės apsaugos prašymas, mano, kad už to prašymo nagrinėjimą yra atsakinga kita valstybė narė, ji gali kuo skubiau ir jokiu būdu ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo to prašymo pateikimo, kaip apibrėžta 20 straipsnio 2 dalyje, dienos paprašyti, kad ta kita valstybė narė perimtų prašytoją savo žinion. Nepaisant pirmos pastraipos, nustačius atitiktį sistemoje „Eurodac“ lyginant su duomenimis, įregistruotais pagal Reglamento (ES) Nr. 603/2013 14 straipsnį, prašymas siunčiamas per du mėnesius nuo to atitikties rezultato gavimo pagal to reglamento 15 straipsnio 2 dalį. Jei prašymas perimti prašytoją savo žinion per pirmoje ir antroje pastraipose nustatytus laikotarpius nepateikiamas, atsakomybė už tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą tenka valstybei, kurioje prašymas buvo pateiktas.“
8

Reglamento Nr. 1294/2009 1 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės avalynei su batviršiais iš odos arba kompozicinės odos, kurios KN kodai išvardyti toliau, išskyrus sportinę avalynę, specialiosios technologijos avalynę, šlepetes ir kitą vidaus avalynę bei avalynę su apsauginėmis nosimis, nustatomas galutinis antidempingo muitas: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 et ex 6405 10 00 <…>“ <…>“
23

Be to, konstatuotina, kad Teisingumo Teismui nebuvo pateiktas klausimas dėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo ir tribunal de commerce de Toulon (Tulono komercinių bylų teismas) tarptautinės jurisdikcijos, nepaisant to, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šiuo klausimu pateikė paaiškinimų. Nors veikiausiai HanseYachts teigia, jog Vokietijos teismas turi išimtinę tarptautinę jurisdikciją pagal Reglamento Nr. 44/2001 23 straipsnį, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas šioje byloje patvirtina, kad savo tarptautinę jurisdikciją grindžia Reglamento Nr. 44/2001 5 straipsnio 1 dalimi, ir mano, kad išimtinė Vokietijos teismų jurisdikcija nedraudžia pareikšti ieškinio Prancūzijos teisme – tribunal de commerce de Toulon (Tulono komercinių bylų teismas), kurio tarptautinę jurisdikciją grindžia šio reglamento 5 straipsnio 3 dalimi.
31

Taip Komisija priėmė galutinę poziciją dėl apeliantės prašymo konstatuoti SESV 107 ir 108 straipsnių pažeidimą. Be to, kadangi 2014 m. birželio 12 d. sprendimu trukdoma apeliantei pateikti savo pastabas per oficialią tyrimo procedūrą, juo sukeliama privalomų teisinių pasekmių, turinčių įtakos jos interesams. Todėl šis sprendimas yra aktas, kurį galima ginčyti, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnį (žr. 2010 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Athinaïki Techniki / Komisija, C‑362/09 P, EU:C:2010:783, 66 punktą).
13

2016 m. liepos 14 d. Vengrijos valdžios institucijos pateikė atsakymą į šį prašymą, iš kurio, be kita ko, matyti, kad prokuratūra yra nepriklausoma nuo vykdomosios valdžios ir kad ji per visą tyrimo laikotarpį turi užtikrinti, kad policijos įstaigos laikytųsi teisės aktų, o įtariamasis galėtų naudotis savo teisėmis. Šios institucijos taip pat nurodė, kad vykdydama šią užduotį prokuratūra gali pakeisti arba panaikinti sprendimą, kurį priėmė policijos įstaiga kaip tiriančioji institucija, jei mano, kad šis sprendimas neatitinka teisės aktų ar tyrimo tikslo. Be to, šios institucijos nurodė, kad prokuroras, patvirtinęs policijos įstaigos išduotą nacionalinį arešto orderį, gali dalyvauti per atitinkamą baudžiamąją procedūrą kaip prokuratūros atstovas.
43

Be to, per posėdį Prancūzijos vyriausybė nurodė, kad sprendimas atsisakyti išduoti leidimą visuomet yra motyvuotas, tačiau patikslino, jog per keturis mėnesius negavus atsakymo iš minėto administratoriaus laikoma, kad priimtas implicitinis sprendimas atsisakyti išduoti leidimą, kuris tokiu atveju nėra motyvuotas, nebent to paprašo mokesčių mokėtojas.
Byla C‑304/16

American Express Company

prieš

The Lords Commissioners of Her Majesty’s Treasury

(High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administrative Court) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Reglamentas (ES) 2015/751 – Tarpbankiniai mokesčiai už mokėjimo kortele grindžiamas operacijas – 1 straipsnio 5 dalis – Trišalės mokėjimo kortelių schemos prilyginimas keturšalei mokėjimo kortelių schemai – Sąlygos – Trišalės mokėjimo kortelių schemos kortele grindžiamų mokėjimo priemonių išleidimas „kartu su kelių prekių ženklų naudojimo partneriu arba per agentą“ – 2 straipsnio 18 punktas – Sąvoka „trišalė mokėjimo kortelių schema“ – Galiojimas“

Santrauka – 2018 m. vasario 7 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas

Prejudiciniai klausimai–Teisingumo Teismo jurisdikcija–Ribos–Per fiktyvų nacionalinį ginčą pateikti klausimai–Nepriimtinumas–Nacionalinės valdžios institucijos akto arbe neveikimo, dėl kurios būtų galima pareikšti ieškinį dėl teisėtumo kontrolės, nebuvimas–Aplinkybė, pati savaime neleidžianti nustatyti ginčo fiktyvumą (SESV 267 straipsnis) Teisės aktų derinimas–Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje–Reglamentas 2015/751–Tarpbankiniai mokesčiai už mokėjimo kortele grindžiamas operacijas–Trišalė mokėjimo kortelių schema–Prilyginimas keturšalei schemai–Sąlygos–Būtinybė, kad kelių prekių ženklų naudojimo partneris, sudaręs sutartį su trišale schema, veiktų kaip mokėjimo priemonių išleidėjas tam, kad ši schema galėtų būti laikoma keturšale–Nebuvimas (Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 2015/751, 28 konstatuojamoji dalis, 1 straipsnio 5 dalis ir 2 straipsnio 2 punktas) Institucijų aktai–Motyvavimas–Pareiga–Apimtis ir ribos–Reglamentas, kuriuo tam tikrais atvejais numatomas trišalės mokėjimo kortelių schemos prilyginimas keturšalei mokėjimo kortelių schemai (SESV 296 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 2015/751 1 straipsnio 5 dalis) Teisės aktų derinimas–Mokėjimo paslaugos vidaus rinkoje–Reglamentas 2015/751–Tarpbankiniai mokesčiai už mokėjimo kortele grindžiamas operacijas–Trišalė mokėjimo kortelių schema–Prilyginimas keturšalei schemai–Sąlygos–Būtinybė, kad kelių prekių ženklų naudojimo partneris, sudaręs sutartį su trišale schema, veiktų kaip mokėjimo priemonių išleidėjas tam, kad ši schema galėtų būti laikoma keturšale–Nebuvimas–Proporcingumo principo pažeidimas–Nebuvimas (ESS 5 straipsnio 4 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 2015/751 1 straipsnio 5 dalis ir 2 straipsnio 18 punktas)
Pagal Reglamento Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 52 straipsnį, įregistravus prekių ženklą kaip Europos Sąjungos prekių ženklą, minėto prekių ženklo registracija tam tikrais atvejais gali būti pripažinta negaliojančia Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybai (EUIPO) pateikus prašymą, ir, be kita ko, jeigu prekių ženklas buvo įregistruotas nesilaikant šio reglamento 7 straipsnio nuostatų. Pagal Reglamento Nr. 2868/95, skirto įgyvendinti Reglamentą Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo, 37 taisyklės b punkto iv papunktį šiame prašyme turi būti nurodyti šiam prašymui pagrįsti pateikti faktai, įrodymai ir pastabos. Be to, pagal Reglamento Nr. 207/2009 57 ir 78 straipsnius, vykstant tokiai procedūrai Tarnyba tiek kartų, kiek reikia, pasiūlo šalims per nustatytą terminą pateikti savo pastabas, taip pat gali nuspręsti dėl tyrimo priemonių, prie kurių priskiriamas ir faktinių aplinkybių arba įrodymų pateikimas.

Net jeigu, vykstant registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrai, grindžiamai absoliučiais negaliojimo pagrindais, nėra nustatyta termino prašymui panaikinti prekių ženklo registraciją pateikti, priešingai, nei numatyta Reglamento Nr. 207/2009 41 straipsnyje, susijusiame su protestu dėl prekių ženklo įregistravimo, grindžiamo santykinių atmetimo pagrindais, pagal kurį protestui pateikti numatytas trijų mėnesių terminas, Tarnyba, remdamasi savo kompetencija organizuoti procedūrą, nustato arba gali nustatyti terminą įrodymams pateikti prašymo pripažinti registraciją negaliojančia atveju.

(žr. 31, 32 punktus)
101

Šiuo klausimu konstatuotina, kad iš Bendrajame Teisme pareikšto ieškinio analizės matyti, jog jis akivaizdžiai neatitinka šioje jurisprudencijoje įtvirtintų reikalavimų. Iš tiesų, European Dynamics Luxembourg ir kt., be kita ko, prašė atlyginti prarastą bendrą pelną, kurį European Dynamics Luxembourg būtų galėjusi gauti, jeigu su ja būtų sudaryta ginčijama sutartis, tačiau apsiribojo tik teiginiu, kad ji „nepataisomai prarado galimybę sudaryti sutartį“. Tačiau jos nepagrindė to, ar, atsižvelgiant į šios bylos aplinkybes, jeigu EUIPO nebūtų padariusi pažeidimų, European Dynamics Luxembourg būtų priskirta prie pirmosios pakopos ir su ja būtų sudaryta nagrinėjamą sutartis, ir to, kokia tokios išdavos tikimybė. Taigi jos neįrodė nei žalos realumo, nei priežastinio ryšio tarp veiksmų, kuriais kaltinama, ir nurodytos žalos.
65

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatuoja, kad pagal Vokietijos civilinių teismų jurisprudenciją DB Netz infrastruktūros naudojimo sutarčių sąlygose, kuriose daroma nuoroda į traukinių linijų apmokestinimo sistemą, numatyta, pirma, teisė nustatyti sutartinės kilmės mokestį ir, antra, kad teisės aktuose įtvirtinta pareiga nustatyti mokesčių sąrašus kyla iš teisės nustatyti iš teisės aktų išplaukiantį mokestį. Remdamiesi tuo šie teismai padarė išvadą, kad turėjo kompetenciją atlikti mokesčių peržiūrą pagal BGB 315 straipsnio 3 dalį ir prireikus priimti sprendimus atlikę vertinimą ex aequo et bono.
46

Taigi minėto 3 skyriaus 135 straipsnio 1 dalies a punkte numatyta neapmokestinti „draudimo ir perdraudimo sandorių“, o d ir e punktuose taip pat numatyta neapmokestinti tam tikrų finansinių paslaugų srities sandorių, be kita ko, „sandorių, įskaitant derybas, dėl indėlių ir einamųjų sąskaitų, mokėjimų, pervedimų, skolų, čekių ir kitų apyvartinių dokumentų“, ir „sandorių, įskaitant derybas, dėl valiutos, banknotų ir monetų, naudojamų kaip [teisėta] atsiskaitymo priemonė“. Be to, iš Direktyvos 2006/112 bendros struktūros matyti, kad šios direktyvos 132 straipsnio 1 dalies f punkte numatytas neapmokestinimas netaikomas draudimo ir perdraudimo srities sandoriams, taip pat sandoriams finansų srityje, todėl NAG, kurių nariai vykdo veiklą šiose srityse, teikiamoms paslaugoms toks neapmokestinimas irgi netaikomas.
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant London Borough of Ealing (Londono Ealing savivaldybė, Jungtinė Karalystė) ir Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Jungtinės Karalystės mokesčių ir muitų administratorius, toliau – mokesčių administratorius) ginčą dėl įėjimo į sporto patalpas mokesčių apmokestinimo pridėtinės vertės mokesčiu (PVM).
40

Be to, taikant Reglamento Nr. 207/2009 97 straipsnio 1 dalį iš esmės nesvarbu, ar taip nustatytas padalinys dalyvauja darant tariamą prekių ženklų pažeidimą, ar ne. Iš tiesų toks reikalavimas, kuris Reglamento Nr. 207/2009 97 straipsnio 1 dalyje nenumatytas, be kita ko, būtų nesuderinamas su šio sprendimo 34 punkte nurodyta būtinybe plačiai aiškinti „padalinio“ sąvoką.
47

Konkrečiai dėl pagrindinės bylos faktinių aplinkybių iš Teisingumo Teismo turimos bylos medžiagos matyti, kad C. Popescu iki 2013 m. sausio 19 d. buvo leista Rumunijoje važinėti transporto priemone, priskiriama prie mopedų kategorijos, dėl to, kad jis turi keturračio, prilyginamo mopedui, registracijos liudijimą ir kelių eismo taisyklių mokymo kursų baigimo pažymėjimą, suteikiantį teisę vairuoti mopedus viešuosiuose keliuose. Todėl, kadangi C. Popescu neturi vairuotojo pažymėjimo ar lygiaverčio dokumento, jis negali remtis minėtos direktyvos 13 straipsnio 2 dalyje numatyta apsauga siekdamas, kad kompetentinga Rumunijos institucija pripažintų, jog jis turi teisę toliau naudotis mopedais viešuosiuose keliuose neatlikdamas papildomų formalumų, ir išduotų šią teisę patvirtinantį oficialų dokumentą.
135

Be to, kadangi 2016 m. birželio 29 d. Nutartimi Ombudsmenas / Staelen (C‑337/15 P, nepaskelbta Rink., EU:C:2016:670) klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų, susijusių su priešpriešiniu apeliaciniu skundu, kurį C. Staelen pateikė šioje instancijoje, nagrinėjimas buvo atidėtas, kaip numatyta Teisingumo Teismo procedūros reglamento 137 straipsnyje, kuris apeliaciniame procese taikomas pagal to reglamento 184 straipsnio 1 dalį, remiantis tomis pačiomis nuostatomis reikia nuspręsti dėl šių bylinėjimosi išlaidų priimant šį sprendimą, kuriuo užbaigiama byla.
13

2014 m. liepos 18 d. sprendimu minėtas teismas atmetė pareiškėjos pagrindinėje byloje prašymą dėl to, kad jos parašo tikrumas nebuvo patvirtintas teismo arba notaro, kaip reikalaujama pagal GBG 53 straipsnio 3 dalį. Be to, minėtas teismas nurodė, kad parašo tikrumo tvirtinimas (jį patvirtino Čekijos advokatas) nepatenka į Austrijos ir Čekijos sutarties taikymo sritį. Bet kuriuo atveju jis pažymėjo, kad L. G. Piringer pateiktoje patvirtinimo žymoje nebuvo oficialaus antspaudo, reikalingo pagal minėtos sutarties 21 ir 22 straipsnius.
4

Reglamento Nr. 2038/1999 33 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta: „1. Iki kiekvienų prekybos metų pabaigos užregistruojama: a) atitinkamų prekybos metų A ir B cukraus, A ir B izogliukozės bei A ir B inulino sirupo produkcijos prognozė; b) cukraus, izogliukozės ir inulino sirupo kiekių, kuriuos atitinkamais prekybos metais numatoma realizuoti vartojimui Bendrijoje, prognozė; c) eksportuotinas perteklius, gaunamas iš a punkte nurodyto kiekio atėmus b punkte nurodytą kiekį; d) apskaičiuoti vidutiniai nuostoliai arba apskaičiuotos vidutinės pajamos iš vienos tonos cukraus, kad einamaisiais prekybos metais būtų įvykdyti eksporto įsipareigojimai. Šie vidutiniai nuostoliai arba vidutinės pajamos yra lygios bendros grąžinamųjų išmokų sumos ir bendros mokesčių sumos už visą tonažą, pateiktiną vykdant eksporto įsipareigojimus, skirtumui; e) apskaičiuoti bendri nuostoliai arba apskaičiuotos bendros pajamos, apskaičiuoti dauginant c punkte minimą perteklių iš d punkte minimo nuostolių arba pajamų vidurkio. 2. Prieš pasibaigiant 2000–2001 prekybos metams, nepažeidžiant 26 straipsnio 5 dalies, už 1995–1996–2000–2001 prekybos metus bendrai užregistruojama: a) eksportuotinas perteklius, nustatytas remiantis, pirma, A ir B cukraus, A ir B izogliukozės ir A ir B inulino sirupo (nuo 1994–1995 prekybos metų) galutine produkcija ir, antra, cukraus, izogliukozės ir inulino sirupo (nuo 1994–1995 prekybos metų) galutiniu kiekiu, realizuotu vartoti Bendrijoje; b) vidutiniai nuostoliai arba vidutinės pajamos už toną cukraus, kylantys iš visų eksporto įsipareigojimų, nustatyti laikantis 1 dalies d punkto antroje pastraipoje nurodytos apskaičiavimo taisyklės; c) bendri nuostoliai ir bendros pajamos, apskaičiuojamos dauginant a punkte minimą perteklių iš b punkte minimo nuostolių arba pajamų vidurkio; d) bendra bazinių gamybos mokesčių ir B mokesčių suma. 1 dalies e punkte minėti numatomi bendri nuostoliai arba numatomos bendros pajamos koreguojami c ir d punktuose nurodytų kiekių skirtumu.“
2.

Jeigu atsakymas būtų teigiamas, ar taip yra kuriuo nors iš toliau nurodytų arba visais atvejais, t. y. kai prašomo perduoti asmens perdavimą per Pagrindų sprendimo 23 straipsnio 2 dalyje nustatytą laikotarpį jau sutrukdė aplinkybės, nepriklausančios nuo valstybių narių, ir dėl to buvo suderinta nauja perdavimo data, be to, nustatyta, kad tokios aplinkybės: — tebesitęsia arba — išnyko, tačiau vėl atsirado, arba — išnyko, tačiau atsirado kitų aplinkybių, kurios sutrukdė arba, tikėtina, sutrukdytų perduoti prašomą asmenį per reikalaujamą laikotarpį, siejamą su minėta nauja perdavimo data?“
20

Šis teismas turi abejonių dėl direktyvų 93/13 ir 2009/22 aiškinimo. Šiuo klausimu minėtas teismas remiasi 2012 m. balandžio 26 d. Sprendimu Invitel (C‑472/10, EU:C:2012:242), kuriame Teisingumo Teismas iš esmės nusprendė, kad teismo sprendimo, kuriuo nesąžiningomis laikomos sąlygos pripažįstamos neleistinomis, pasekmės gali būti taikomos visiems vartotojams, kurie su tuo pačiu pardavėju ar tiekėju yra sudarę sutartį su tomis pačiomis sąlygomis, net jeigu jie nėra prieš jį pradėtos procedūros šalis. Šiam teismui kyla abejonių, be kita ko, dėl to, ar tai taip pat taikytina vartotojams, kurie sudarė sutartį su tomis pačiomis sąlygomis su kitu pardavėju ar tiekėju, kuris nedalyvavo per procedūrą, per kurią šios sąlygos buvo pripažintos nesąžiningomis.
16

Tribunale amministrativo regionale per l’Abruzzo (Abrucų regiono administracinis teismas) atmetė skundą. Šis teismas pirmiausia nusprendė, kad analogiškos kontrolės sąlyga tenkinama dėl 2014 m. spalio 30 d. sudarytos sutarties. Be to, jis nusprendė, kad tenkinama ir sąlyga dėl didžiosios veiklos dalies vykdymo, ir paaiškino, kad, neatsižvelgiant į Cogesa veiklą komunų, kurios nėra jos akcininkės, naudai, šios bendrovės veikla komunoms akcininkėms viršijo 90 % jos apyvartos, o likusi procentinė dalis gali būti laikoma antraeile.
21

Kalbant konkrečiai, pirmiausia pažymėtina, kad prekių ženklo savininkas negali prieštarauti dėl prekės perpakavimo, jeigu tokio dydžio pakuote, kokią šis savininkas naudoja valstybėje EEE susitarimo šalyje, kurioje importuotojas įsigijo šią prekę, negali būti prekiaujama importo valstybėje dėl to, kad, be kita ko, pagal jos teisės aktus ar atitinkamą nacionalinę praktiką leidžiamos tik tam tikro dydžio pakuotės, pagal sveikatos draudimo taisykles nuo pakuotės dydžio priklauso gydymo išlaidų kompensavimas arba nusistovėjusi vaistų skyrimo praktika grindžiama, be kita ko, profesinių organizacijų ir sveikatos draudimo įstaigų rekomendacijomis dėl standartinių pakuočių dydžių (pagal analogiją žr. 1996 m. liepos 11 d. Sprendimo Bristol-Myers Squibb ir kt., C‑427/93, C‑429/93 ir C‑436/93, EU:C:1996:282, 53 punktą).
5

Tos pačios konvencijos 9 straipsnio „Teisė kreiptis į teismus“ 2–4 dalyse numatyta: „2. Kiekviena Šalis, vadovaudamasi savo nacionaliniais įstatymais, užtikrina, kad atitinkami visuomenės atstovai: a) rodantys pakankamą suinteresuotumą arba, kaip alternatyva, b) manantys, kad buvo pažeista kokia nors jų teisė, kai tai kaip būtina sąlyga numatyta Šalies administracinės procesinės teisės normose, turėtų teisę kreiptis dėl priimtų sprendimų pakartotinio nagrinėjimo teisme ir (arba) kitoje, nepriklausomoje ir bešališkoje įstatymų nustatyta tvarka įsteigtoje, institucijoje, siekiant teisiniu ir procesiniu požiūriu užginčyti bet kokio sprendimo teisėtumą, veiksmus arba neveikimą, nepažeidžiant 6 straipsnio nuostatų ir kai tai reglamentuoja nacionaliniai įstatymai bei nepažeidžiant žemiau pateikiamos 3 dalies, kitų atitinkamų šios Konvencijos nuostatų. Pakankamas suinteresuotumas ir kokios nors teisės pažeidimas nustatomi remiantis nacionalinių įstatymų nuostatomis ir turint tikslą suteikti suinteresuotai visuomenei plačias galimybes kreiptis į teismus pagal šią Konvenciją. Todėl dėl a punkto pakanka bet kokios atitinkančios 2 straipsnio 5 dalyje keliamus reikalavimus nevyriausybinės organizacijos suinteresuotumo. Dėl b punkto – tokios organizacijos taip pat turi teisę pareikšti apie savo teisių pažeidimus. Šios 2 dalies nuostatos neriboja galimybės panaudoti išankstinio svarstymo administracinėje institucijoje procedūrą ir netaiko [neatleidžia nuo] reikalavimo išnaudoti administracinio svarstymo procedūras prieš kreipiantis į teismines instancijas tais atvejais, kai toks reikalavimas nustatytas nacionaliniuose įstatymuose. 3. Be to, ir nepažeidžiant 1 ir 2 dalyse minimų pakartotinio nagrinėjimo procedūrų, kiekviena Šalis užtikrina, kad visuomenės atstovai, atitinkantys nacionaliniuose įstatymuose numatytus kriterijus, jeigu tokie yra, galėtų administracine arba teismo tvarka kreiptis dėl privačių asmenų arba valstybės institucijų, pažeidžiančių nacionalinių įstatymų nuostatas, susijusias su aplinkosauga, veiksmų arba neveikimo užginčijimo. 4. Be to, ir nepažeidžiant 1 dalies nuostatų, vykdant 1, 2 ir 3 dalyse nurodytas procedūras, turi būti užtikrintos atitinkamos ir veiksmingos teisinės gynybos priemonės, įskaitant, jei reikia, tokias teisines gynybos priemones kaip teismo įpareigojimas nepažeisti ieškovo teisių ar sustabdyti veiksmus, pažeidžiančius tas teises, ir tos priemonės turi būti teisingos, bešališkos, pasiūlytos laiku ir ne per daug brangios. Pagal šį straipsnį priimami sprendimai pateikiami ar protokoluojami raštu. Teismų ir, esant galimybei, kitų institucijų sprendimai yra prieinami visuomenei.“
30

Iki 2012 m. vidurio su šiais vartotojais sudaromose sutartyse būdavo nustatomos tokios bendrosios sąlygos: „1. Amazon.de nepripažįsta alternatyvių užsakovo sąlygų, išskyrus atvejus, kai Amazon.de aiškiai raštu joms pritarė. <...> 6. Jei mokėjimas vykdomas gavus sąskaitą faktūrą, taip pat kitais atvejais dėl pagrįstų priežasčių Amazon.de tikrina ir vertina užsakovų pateiktus duomenis, keičiasi duomenimis su kitomis Amazon koncerno įmonėmis, kredito istorijos biurais ir, jei reikia, bendrove Bürgel Wirtschaftsinformationen GmbH & Co. KG, Postfach 5001 66, 22701, Hamburgas, Vokietija. <...> 9. Priimdami sprendimą taikyti apmokėjimo būdą ir vertindami įsipareigojimų neįvykdymo riziką, naudojamės savo turimais duomenimis ir iš bendrovės Bürgel Wirtschaftsinformationen GmbH & Co KG., Gasstrasse 18, 22761, Hamburgas, ir bendrovės informa Solutions GmbH, Rheinstrasse 99, 76532 Baden Badenas [(Vokietija)], gautomis tikimybių vertėmis. Be to, nurodytų įmonių prašoma patvirtinti Jūsų nurodytą adresą. <...> 11. Jei vartotojas nusprendžia įkelti į Amazon.de bet kokį turinį (pavyzdžiui, pirkėjo atsiliepimus), jis suteikia Amazon.de laiko ir vietos atžvilgiu neribotą išimtinę licenciją naudoti šį turinį per pagrindinės teisės galiojimo laikotarpį bet kokiu tikslu tiek prijungties, tiek atjungties režimu.“ 12. Sutarčiai taikoma Liuksemburgo teisė ir netaikoma Jungtinių Tautų konvencija dėl tarptautinio prekių pardavimo sutarčių (JTKTPPS).“
21

Komitetas laikėsi nuomonės, kad reikia atsisakyti leisti Argos taikyti šią procedūrą dėl to, kad minėtos sąlygos nėra įvykdytos. Jis sprendimą grindė argumentais, kuriuos nurodė Komisija per komiteto posėdį, įvykusį 2009 m. lapkričio 11 d. Per minėtą posėdį ši institucija teigė, kad didelio kiekio E 85 importas į Sąjungą labai pažeistų esminius Bendrijos bioetanolio gamintojų interesus. Iš tiesų importuotas E 85 tiesiogiai konkuruotų su Bendrijos bioetanoliu, nes E 85 iš esmės yra sudarytas iš bioetanolio. Taigi, Komisijos nuomone, Bendrijos bioetanolio pramonė susidurtų su perteklinių pajėgumų situacija.
24

Remdamasis nurodytais argumentais, Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad, kai kasmetinių atostogų laikotarpis sutampa su laikinojo nedarbingumo atostogų laikotarpiu, Direktyvos 2003/88 7 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti kaip draudžiančią nacionalinės teisės aktus ar praktiką, numatančius, kad teisė į mokamas kasmetines atostogas prarandama pasibaigus nacionalinėje teisėje nustatytam referenciniam laikotarpiui ir (arba) perkėlimo laikotarpiui, kai darbuotojas per visą referencinį laikotarpį ar jo dalį buvo laikinojo nedarbingumo atostogose ir dėl to neturėjo realios galimybės pasinaudoti šia teise (be kita ko, žr. 2009 m. sausio 20 d. Sprendimo Schultz‑Hoff ir kt., C‑350/06 ir C‑520/06, EU:C:2009:18, 49 punktą ir 2009 m. rugsėjo 10 d. Sprendimo Vicente Pereda, C‑277/08, EU:C:2009:542, 19 punktą).
24

Be to, pagal taip pat nusistovėjusią teismo praktiką prekės paskirtis taip pat gali būti objektyvus klasifikavimo pagal tinkamą poziciją kriterijus, jeigu ji būdinga šiai prekei, ir šį būdingumą galima įvertinti remiantis šios prekės objektyviais požymiais ir savybėmis (2013 m. birželio 20 d. Sprendimo Agroferm, C‑568/11, EU:C:2013:407, 41 punktas ir 2015 m. kovo 4 d. Sprendimo Oliver Medical, C‑547/13, EU:C:2015:139, 47 punktas). Be to, prekės paskirtis yra tinkamas kriterijus tik tada, kai jos klasifikuoti neįmanoma remiantis tik objektyviomis savybėmis (2010 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Skoma-Lux, C‑339/09, EU:C:2010:781, 47 punktas ir 2016 m. balandžio 28 d. Sprendimo Oniors Bio, C‑233/15, EU:C:2016:305, 33 punktas).