GENERALINĖS ADVOKATĖS

ELEANOR SHARPSTON IŠVADA,

pateikta 2013 m. lapkričio 26 d. ( 1 )

Byla C‑359/12

Michael Timmel

prieš

Aviso Zeta AG

(Handelsgericht Wien (Austrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Direktyva 2003/71/EB ir Reglamentas (EB) Nr. 809/2004 — Bazinis prospektas — Prospekto priedai — Galutinės sąlygos — Prospekto paskelbimas elektronine forma“

1. Pagal Prospektų direktyvą ( 2 ), kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei, turi būti sudarytas „prospektas“ ( 3 ), kuriame pateikiama informacija, būtina siekiant leisti investuotojams motyvuotai įvertinti emitento finansinę padėtį ir su atitinkamais vertybiniais popieriais susijusias teises ( 4 ). Direktyvoje nustatomos bendros teisės nuostatos, o jos įgyvendinimo reglamente ( 5 ) išdėstytos išsamios taisyklės dėl prospekte pateikiamos informacijos turinio ir formato. Prospekto sudarymą reguliuojančios taisyklės yra paradoksalios, nes tam tikra „reikiama informacija“ turi būti įtraukta į kiekvieną prospektą, tačiau įgyvendinimo reglamente numatyta, kad tokia (nors ir „reikiama“) informacija gali būti praleista, jei patvirtinant bazinį prospektą ji yra nežinoma ir gali būti nustatyta tik emisijos metu ( 6 ). Taigi nagrinėjamą bylą būtų galima apibūdinti kaip iškeliančią kuriozišką klausimą: kiek privaloma pateikti „reikiamą informaciją“?

2. Pagrindinėje byloje M. Timmel teigia, kad baziniame prospekte nebuvo pateikta tam tikra informacija apie jo pasirašytus vertybinius popierius, kurią iš esmės reikėjo paskelbti. Be to, ši informacija buvo įtraukta ne į bazinio prospekto priedą, bet į atskirą dokumentą, vadinamą „galutinėmis sąlygomis“, kuris nebuvo pateiktas kompetentingoms susijusios valstybės narės institucijoms patvirtinti pagal Prospektų direktyvą įgyvendinančius nacionalinės teisės aktus. Todėl M. Timmel kreipėsi į teismą ir tvirtino, kad prospektas nebuvo tinkamai paskelbtas ir dėl to jis turėjo teisę atsisakyti aptariamų vertybinių popierių pirkimo sutarties. Tokiomis aplinkybėmis Handelsgericht Wien (Vienos komercinių bylų teismas) prašo išaiškinti Prospektų direktyvą ir jos įgyvendinimo reglamentą. Šis teismas iš esmės klausia, kada vertybinius popierius visuomenei siūlantis emitentas turi paskelbti bazinio prospekto priedą ir ką reikėtų laikyti tinkamu bazinio prospekto elektronine forma paskelbimu.

ES teisės aktai

Prospektų direktyva

3. Prospektų direktyvoje, be kita ko, įtvirtintos nuostatos dėl: 1) prospektų turinio ir formato ( 7 ), 2) kompetentingų nacionalinių institucijų įgaliojimų ir kitų sąlygų, kuriomis vadovaujantis jos turi patvirtinti prospektus ( 8 ), 3) prospektų paskelbimo ( 9 ) ir 4) abipusio pripažinimo taisyklių, kuriose užtikrinama, kad „buveinės valstybės narės“ ( 10 ) patvirtintas prospektas galioja viešiems vertybinių popierių siūlymams visoje Europos Sąjungos teritorijoje.

4. Nagrinėjamoje byloje yra svarbios toliau nurodytos Prospektų direktyvos konstatuojamosios dalys. 10 konstatuojamojoje dalyje nustatyta, kad direktyvos ir ją įgyvendinančių priemonių tikslas yra užtikrinti investuotojo apsaugą ir rinkos veiksmingumą ( 11 ). 19 konstatuojamojoje dalyje paaiškinama, kad investavimas į vertybinius popierius yra susijęs su rizika, todėl investuotojams turi būti pateikta išsami informacija, kad jie galėtų įvertinti tokią riziką. Dėl prospektų turinio ir formato 24 konstatuojamojoje dalyje nurodoma, kad bazinio prospekto turinyje turėtų būti ypač atsižvelgiama į informacijos, pateikiamos apie susijusius vertybinius popierius, lankstumo poreikį. 34 konstatuojamojoje dalyje teigiama, kad bet koks naujas investicijos įvertinimui galintis turėti įtakos klausimas, kuris iškyla po prospekto paskelbimo, bet prieš pasiūlymo nutraukimą, turėtų būti tinkamai įvertinamas investuotojų, todėl reikalaujama, kad būtų patvirtinamas ir platinamas prospekto priedas.

5. Direktyvos 2 straipsnio 1 dalyje pateikiamos, be kita ko, ir tokių sąvokų apibrėžtys. Sąvoka „vertybiniai popieriai“ reiškia „perleidžiamus vertybinius popierius“ ( 12 ). Išskiriamos „kapitalo vertybinių popierių“ ir „ne kapitalo vertybinių popierių“ sąvokos ( 13 ). „Emitentas“ reiškia juridinį asmenį, kuris išleidžia ar pasiūlo išleisti vertybinius popierius ( 14 ). Siūlantis asmuo (arba „siūlytojas“) reiškia juridinį asmenį arba individą, kuris pasiūlo vertybinius popierius visuomenei ( 15 ). „Pasiūlymo programa“ yra planas, kuris leidžia nenutrūkstamai ar pakartotinai leisti panašaus tipo arba klasės ne kapitalo vertybinius popierius per nurodytą emisijos laikotarpį ( 16 ). Galiausiai „bazinis prospektas“ reiškia prospektą, kuriame yra visa reikalinga informacija, kaip nurodyta [direktyvos] 5, 7 ir 16 straipsniuose, jei yra priedas, apie emitentą ir vertybinius popierius, kurie bus siūlomi visuomenei arba įtraukiami į prekybos sąrašą, ir emitento pasirinkimu į galutines pasiūlymo sąlygas ( 17 ).

6. Direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad valstybės narės numatytų priemones, draudžiančias atlikti bet kokį vertybinių popierių pasiūlymą visuomenei jų teritorijose, jei prieš tai nepaskelbiamas prospektas.

7. Kiek tai susiję su prospekto turiniu ir formatu, Prospektų direktyvos 5 straipsnio 1 dalyje išdėstyta bendra taisyklė, pagal kurią prospekte „nurodoma visa informacija, kuri, remiantis konkrečiu emitento ir vertybinių popierių, kurie siūlomi visuomenei arba įtraukiami į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, pobūdžiu, yra būtina siekiant leisti investuotojams motyvuotai įvertinti emitento ir bet kokio garanto turtus ir įsipareigojimus, finansinę padėtį, pelną ir nuostolį bei perspektyvas, taip pat su tokiais vertybiniais popieriais susijusias teises. Ši informacija pateikiama lengvai analizuojama ir suprantama forma“ ( 18 ). Pagal Prospektų direktyvos 5 straipsnio 3 dalį emitentas gali pasirinkti ir sudaryti prospektą: 1) kaip vieną dokumentą pagal šios direktyvos I priedą, 2) kaip sudarytą iš trijų atskirų dokumentų, t. y. registracijos dokumento, vertybinių popierių rašto ir santraukos rašto, pagal šios direktyvos II, III ir IV priedus, arba 3) kaip bazinį prospektą pagal 5 straipsnio 4 dalį, papildytą galutinėmis sąlygomis.

8. 5 straipsnio 4 dalyje nustatyta: „Toliau nurodytiems vertybinių popierių tipams prospektą gali, emitento, siūlytojo ar asmens, prašančio įtraukimo į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, pasirinkimu, sudaryti bazinis prospektas, kuriame pateikiama visa svarbi informacija apie emitentą ir vertybinius popierius, kurie siūlomi visuomenei arba bus įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą: a) ne kapitalo vertybiniai popieriai, įskaitant bet kokios formos varantus, išleistus pagal pasiūlymo programą; b) ne kapitalo vertybiniai popieriai, nepertraukiamai ar pakartotinai leidžiami kredito įstaigų, <...> Baziniame prospekte pateikiama informacija prireikus papildoma, remiantis 16 straipsniu, atnaujinta informacija apie emitentą ir vertybinius popierius, kurie bus siūlomi visuomenei arba įtraukiami į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą. Jei galutinės pasiūlymo sąlygos nėra įtrauktos nei į bazinį prospektą, nei į jo priedą, galutinės sąlygos pateikiamos investuotojams ir kompetentingai institucijai atliekant kiekvieną viešą pasiūlymą kiek galima greičiau ir, jei galima, prieš pasiūlymo pradžią. Tokiu atveju taikomos 8 straipsnio 1 dalies a punkto nuostatos.“

9. Prospektų direktyvos 7 straipsnyje nurodyta, kad bet kokio formato prospekte turi būti pateikta informacija, kurios investuotojui reikia siekiant įvertinti riziką. Konkreti informacija, kuri turi būti įtraukta į prospektą, išdėstyta susijusiose įgyvendinimo priemonėse ( 19 ).

10. 8 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad jei galutinė pasiūlymo kaina ir vertybinių popierių kiekis, kuris bus pasiūlytas visuomenei, negali būti įtraukti į prospektą, valstybės narės užtikrina, kad: a) kriterijai ir (arba) sąlygos, pagal kurias šie elementai bus nustatomi, arba kainos atveju maksimali kaina būtų atskleisti prospekte, arba b) pateikus galutinę pasiūlymo kainą ir vertybinių popierių kiekį, kuris bus siūlomas visuomenei, nustatantį dokumentą bus suteiktas ne mažiau kaip dviejų darbo dienų laikotarpis, per kurį galima anuliuoti bet kurį sutikimą įsigyti ar pasirašyti vertybinius popierius.

11. Dėl prospekto paskelbimo 14 straipsnyje numatyta, kad po to, kai kompetentinga „buveinės valstybės narės“ institucija patvirtina prospektą, jį, pavyzdžiui, emitentas arba siūlytojas pateikia visuomenei kiek galėdamas greičiau ir bet kokiu atveju per pagrįstą laikotarpį prieš pateikiant pasiūlymą visuomenei arba bent jau jam prasidedant kuriuo nors šio straipsnio 2 dalyje nurodytu būdu. Tos dalies b punkte numatyta, kad prospektas spausdintos formos yra paskelbtas, kai jis „nemokamai pateikiamas visuomenei biuruose rinkų, kuriose tie vertybiniai popieriai įtraukiami į prekybos sąrašą, arba registruotoje emitento buveinėje ir biuruose finansinių tarpininkų, pateikiančių ar parduodančių tuos vertybinius popierius, įskaitant mokėjimų tarpininkus“ ( 20 ).

12. Dėl prospekto priedų 16 straipsnio 1 dalyje nurodyta: „Kiekvienas svarbus naujas veiksnys, svarbi klaida ar netikslumas, susiję su prospekte nurodyta informacija ir galintys turėti įtakos vertybinių popierių įvertinimui, atsirandantys ar pastebėti po to, kai prospektas patvirtinamas ir prieš galutinį pasiūlymo visuomenei uždarymą arba laiką, kai pradedama prekyba reguliuojamoje rinkoje, nurodoma prospekto priede. Toks priedas patvirtinamas tokiu pat būdu ne ilgiau kaip per septynias darbo dienas ir paskelbiamas laikantis bent jau tokių pat nuostatų, kurios buvo taikomos skelbiant pradinį prospektą. Taip pat papildoma santrauka ir bet kokie jos vertimai, jei būtina atsižvelgti į naują priede esančią informaciją.“

Įgyvendinimo reglamentas

13. Įgyvendinimo reglamente išdėstytos išsamios taisyklės dėl prospekte pateikiamos informacijos ( 21 ). 21 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad baziniame prospekte ir jo galutinėse sąlygose turi būti pateikta ta pati informacija kaip ir prospekte. Visi prospektui taikomi bendrieji principai galioja ir galutinėms sąlygoms. Tačiau tuo atveju, kai galutinės sąlygos nėra įtraukiamos į bazinį prospektą, jos neprivalo būti patvirtintos kompetentingos institucijos. Dėl galimybės gauti informaciją 25 konstatuojamojoje dalyje paaiškinta, kad „bazinio prospekto ir jo galutinių sąlygų formuluotės yra gerokai lankstesnės nei atskiros emisijos prospekto, tačiau tai neturėtų kliudyti investuotojams nesunkiai gauti svarbiausią informaciją“. 26 konstatuojamojoje dalyje numatyta, kad turi būti aiškiai nurodyta, kokią informaciją reikės įtraukti į galutines bazinio prospekto sąlygas. Reikia, kad šį reikalavimą būtų galima įvykdyti keliais skirtingais būdais, pavyzdžiui, baziniame prospekte gali būti palikta tuščių vietų, skirtų informacijai, kuri bus įtraukta į galutines sąlygas, arba su baziniu prospektu gali būti pateikiamas trūkstamos informacijos sąrašas.

14. Įgyvendinimo reglamento 1 straipsnyje numatyta, kad jame, be kita ko, reglamentuojamas prospekto formatas, būtiniausia informacija, kurią reikia pateikti prospekte (pagal Prospektų direktyvos 7 straipsnį), ir prospekto paskelbimo būdai, užtikrinantys, kad jis būtų prieinamas visuomenei.

15. Įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio „Būtiniausia informacija, pateikiama baziniame prospekte ir su juo susijusiose galutinėse sąlygose“ 1 dalyje numatyta, kad baziniame prospekte pateikiami, be kita ko, V priede, kuris minėtas šio reglamento 8 straipsnyje, nurodyti informacijos punktai. Pagal Įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 2 dalį „emitentas, siūlytojas ar asmuo, prašantis įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, gali praleisti tuos informacijos punktus, kurie bazinio prospekto patvirtinimo metu yra nežinomi ir gali būti nustatyti tik atskiros emisijos metu“. Įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 5 dalyje nurodyta, kad į bazinį prospektą turi būti įtraukta ši informacija: 1) nuoroda į informaciją, kuri bus įtraukta į galutines sąlygas, ir 2) galutinių sąlygų paskelbimo būdas; kai emitentas prospekto patvirtinimo metu negali nustatyti galutinių sąlygų paskelbimo būdo, tuomet turi būti nurodoma, kaip ketinama visuomenei pranešti apie galutinių sąlygų paskelbimo būdą.

16. Dėl priedų paskelbimo įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 7 dalyje numatyta: „Kai per laikotarpį nuo bazinio prospekto patvirtinimo iki kiekvienos pagal bazinį prospektą išleidžiamos vertybinių popierių emisijos platinimo termino pabaigos arba, tam tikrais atvejais, iki prekybos šiais vertybiniais popieriais reguliuojamoje rinkoje pradžios atsiranda [Prospektų direktyvos] 16 straipsnio 1 dalyje nurodytas veiksnys, emitentas, siūlytojas arba asmuo, prašantis įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, prieš platinimo termino pabaigą arba prieš leidžiant platinti tuos vertybinius popierius paskelbia priedą“.

17. Įgyvendinimo reglamento 26 straipsnyje išdėstytos taisyklės, reglamentuojančios bazinio prospekto ir su juo susijusių galutinių sąlygų formatą. Šio straipsnio 5 dalyje nurodyta, kad su baziniu prospektu susijusios galutinės sąlygos pateikiamos kaip atskiras dokumentas, kuriame pateikiamos tik šios galutinės sąlygos, arba įtraukiamos į bazinį prospektą.

18. Prospekto paskelbimo elektronine forma taisyklės nustatytos įgyvendinimo reglamento 29 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią reikalaujama, kad, patekus į tam skirtą tinklavietę, prospektas arba bazinis prospektas turi būti lengvai pasiekiamas.

Nacionalinės teisės aktai

19. Kapitalmarktgesetz (Kapitalo rinkos įstatymas, toliau – KMG) 5 straipsnyje nurodyta, kad jeigu vertybinių popierių pasiūlymas, kuriam taikomas reikalavimas paskelbti prospektą, pateikiamas nepaskelbus prospekto arba informacijos pagal 6 straipsnį, investuotojai, kurie yra vartotojai ( 22 ), gali atsisakyti pasiūlymo arba sutarties. KMG 6 straipsnyje numatyta, kad prospekto priedas turi būti paskelbiamas, jei svarbi nauja aplinkybė, esminė klaida ar netikslumas, susiję su prospekte nurodyta informacija, gali turėti įtakos vertybinių popierių arba investicijų įvertinimui. Pagal KMG 10 straipsnį prospektas laikomas paskelbtu, jei jis, be kita ko, paskelbtas elektronine forma emitento tinklalapyje ir, jei taikoma, finansinių tarpininkų, pateikiančių ar parduodančių vertybinius popierius, tinklalapyje.

Faktinės aplinkybės, procesas ir prejudiciniai klausimai

20. Vertybinių popierių „Dragon FX Garant“ bazinį prospektą sudarė Lehman Brothers Treasury Co. BV (toliau – Lehman Brothers), emitentas, kurio registruota buveinė tuo metu, kai klostėsi pagrindinės bylos aplinkybės, buvo Amsterdame. Kaip matyti, šis prospektas buvo pateiktas Airijos vertybinių popierių biržai, ši jį patvirtino 2006 m. rugpjūčio 9 d. ( 23 )2006 m. rugpjūčio 29 d. ir rugsėjo 6 bei 26 d. buvo parengti trys šio bazinio prospekto priedai. 2006 m. rugsėjo 19 d. buvo galima susipažinti su „galutinių sąlygų“ projektu, o 2006 m. gruodžio 4 d. buvo išleista galutinė šio dokumento versija.

21. M. Timmel tvirtina, kad aptariamas prospektas nebuvo tinkamai paskelbtas nei vertybinių popierių biržoje, nei Lehman Brothers buveinėje ar jos finansinio tarpininko biure. Tačiau dokumentus kurį laiką buvo galima rasti Liuksemburgo vertybinių popierių biržos interneto svetainės pagrindiniame puslapyje.

22. Dokumentus buvo galima rasti ir perskaityti tik prieš tai užsiregistravus. Nemokamai buvo galima perskaityti tik du dokumentus per mėnesį. Vėliau už kiekvieną perskaitytą dokumentą reikėjo sumokėti atlygį. Bet kuriuo atveju reikėjo sumokėti atlygį norint perskaityti dokumentą „Galutinės sąlygos“. Pati registracijos procedūra buvo sudėtinga ir tam buvo būtina perskaityti ilgą „Išlygą dėl teisinės atsakomybės apribojimo“ ir nurodyti elektroninio pašto adresą, kad būtų atsiųstas patvirtinimo laiškas anglų kalba.

23. 2006 m. spalio 30 d. M. Timmel pasirašė 40000 vienetų „Dragon FX Garant“ vertybinių popierių už 40800 EUR. Jis šiuos vertybinius popierius įsigijo 2006 m. gruodžio 1 d.

24. Dabar M. Timmel tvirtina, kad baziniame prospekte nebuvo nurodytas ISIN kodas ( 24 ), valiuta, atitinkamų vertybinių popierių aprašas, ankstesnė ir būsima jų vertės kaita ar jų volatilumas, taip pat nenurodyta jokios informacijos apie susijusių vertybinių popierių pelningumo apskaičiavimo būdą. Todėl jis pareiškė, kad nori atsisakyti vertybinių popierių pirkimo sutarties, nes buvo nesilaikyta KMG 5 ir 6 straipsniuose nustatyto reikalavimo paskelbti prospektą.

25. Todėl M. Timmel pareiškė ieškinį Handelsgericht Wien siekdamas atsisakyti aptariamų vertybinių popierių pirkimo sutarties ir reikalaudamas grąžinti šių vertybinių popierių pirkimo kainos dydžio sumą ir priteisti palūkanas. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad sprendimas šioje byloje priklauso nuo to, ar Aviso Zeta AG („siūlytojas“; toliau – Aviso Zeta) privalėjo paskelbti įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją, kurią iš principo reikalaujama pateikti, bet tvirtinant bazinį prospektą ji nežinoma. Atsižvelgdamas į tai, šis teismas klausia: „1. Ar [įgyvendinimo reglamento] 22 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad iš principo [reikalaujama] informacija, kuri patvirtinant bazinį prospektą dar nebuvo žinoma, bet jau yra žinoma paskelbiant prospekto priedą, turi būti įtraukta į tą priedą? 2. Ar [įgyvendinimo reglamento] 22 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta išimtis, pagal kurią galima praleisti kai kuriuos informacijos punktus, kaip jie suprantami pagal 22 straipsnio 1 dalies [antrą pastraipą], taikoma ir tada, kai ši (reikalaujama) informacija buvo žinoma prieš emisiją, bet jau paskelbus bazinį prospektą, kuriame ši informacija nebuvo nurodyta? 3. Ar tokiu atveju, kai paskelbtas tik bazinis prospektas be informacijos, kuri yra (reikalaujama) pagal [įgyvendinimo reglamento] 22 straipsnio 1 dalies [antrą pastraipą] ir visų pirma pagal V priedą (vertybinių popierių, kai vieno vertybinio popieriaus nominalioji vertė mažesnė negu 50000 EUR, atveju), bet nepaskelbtos galutinės sąlygos, galima teigti, kad paskelbimas tinkamas? 4. Ar [įgyvendinimo reglamento] 29 straipsnio 1 dalies 1 punkte įtvirtintas reikalavimas, kad patekus į tinklalapį, kuriame jie skelbiami, prospektas arba bazinis prospektas turi būti lengvai pasiekiamas, tenkinamas, jei: a) norint perskaityti, parsisiųsti ar išsispausdinti informaciją reikia užsiregistruoti tinklalapyje, kuriame paskui galima pasiekti informaciją, o registruojantis būtina sutikti su išlyga dėl teisinės atsakomybės apribojimo ir nurodyti elektroninio pašto adresą arba b) už tai turi būti mokamas atlygis, arba c) nemokamai galima skaityti tik dalį prospekto – du dokumentus per mėnesį, o norint gauti visą reikiamą informaciją, kaip ji suprantama pagal [įgyvendinimo reglamento] 22 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, reikia peržiūrėti ne mažiau kaip tris dokumentus? 5. Ar [Prospektų direktyvos] 14 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad bazinis prospektas turi būti pateikiamas registruotoje emitento buveinėje ir finansinių tarpininkų biuruose?“

26. M. Timmel ir Aviso Zeta (toliau – pagrindinės bylos šalys), Belgijos, Čekijos, Nyderlandų ir Portugalijos vyriausybės ir Europos Komisija pateikė rašytines pastabas. 2013 m. rugsėjo 11 d. vykusiame teismo posėdyje argumentų žodžiu pateikė pagrindinės bylos šalys, Portugalijos vyriausybė ir Komisija.

Vertinimas

Pirminės pastabos

27. Belgijos ir Nyderlandų vyriausybės ir Komisija tvirtina, kad teisės aktų ( 25 ) pakeitimais buvo patikslintos taisyklės, reglamentuojančios informacijos, kuri galėtų būti įtraukta į galutines sąlygas, pobūdį ir šio dokumento ir bazinio prospekto priedo skirtumus. Vis dėlto manau, kad faktinės aplinkybės M. Timmel byloje turi būti įvertintos pagal teisės normas, galiojusias tuo metu, kai klostėsi tos aplinkybės ( 26 ). Todėl pateikdama vertinimą nesivadovausiu teisės aktų pakeitimais.

28. Šiuo atžvilgiu įgyvendinimo reglamentą reikia aiškinti atsižvelgiant į bendras Prospektų direktyvos nuostatas. Kadangi šių dviejų teisės aktų formuluotėms trūksta tikslumo, būtina išnagrinėti susijusių teisės aktų struktūrą ir jų tikslus. Todėl nagrinėdama prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo užduotus klausimus remsiuosi tuo, kokiomis aplinkybėmis taikomi aptariami teisės aktai ir, visų pirma, koks yra bazinio prospekto formato tikslas.

Dėl bazinio prospekto formato reguliavimo priežasčių

29. Vertybinių popierių, naudojamų norint pritraukti kapitalo finansavimą, tipai kai kuriais atžvilgiais gerokai pasikeitė nuo tada, kai Olandų Rytų Indijos bendrovė tai padarė pirmą kartą išleidusi akcijų XVII amžiuje ( 27 ). Finansinės priemonės buvo išvystytos siekiant komercinėms įmonėms suteikti lankstesnes priemones pritraukti joms reikalingas lėšas. Egzistuoja daugybė įvairiausių tokių priemonių, be kita ko, eurais išreikšti vidutinės trukmės skolos vertybiniai popieriai, padengti varantai ar hipotekos lakštai ( 28 ). Jos gali būti išleidžiamos kaip pasiūlymo programos, pagal kurią vertybiniai popieriai visuomenei siūlomi skirtingomis palūkanų normomis ir skirtingomis išpirkimo datomis, dalis. Tokiais atvejais prieš pasirašant investuotojui turėtų būti suteikta galimybė sužinoti vertybinių popierių, kuriuos jis nori įsigyti, tipą, pavyzdžiui, ar tai skolos vertybiniai popieriai, kaip antai „vekseliai“, ir emitento bei galbūt bet kokio garanto tapatybę. Vis dėlto gali būti neįmanoma jam suteikti tam tikrų sandoriui užbaigti būtinų duomenų, pavyzdžiui, nurodyti vekselio išpirkimo datos, mokamų palūkanų normos ar netgi kainos.

30. Išnagrinėjus prie M. Timmel pastabų kaip priedą pridėtą prospektą matyti, kad Lehman Brothers turėjo programą, pagal kurią vidutinės trukmės „vekseliai“ ( 29 ) buvo išleidžiami keliomis „emisijos dalimis“ ( 30 ).

31. ES teisės aktai buvo suformuluoti apdairiai ( 31 ), siekiant atsižvelgti į pasikeitimus, susijusius su tuo, kaip komercinės įmonės pritraukia kapitalo finansavimą, ir kartu užtikrinant, kad investuotojai galėtų gauti pakankamą informaciją, kuri jiems leistų įvertinti gresiančią riziką. Pasirinkta teisės aktų struktūra atspindi politinę valią suteikti emitentams lankstumo pateikiant prospektuose informaciją. Pagal Prospektų direktyvos 5 straipsnį emitentai gali pasirinkti tokį prospekto formatą, kuris labiausiai atitinka išleidžiamų vertybinių popierių tipą ( 32 ). Pasirinkti galima vieną iš trijų: 1) vieną dokumentą, 2) sudarytą iš atskirų dokumentų – registracijos dokumento, vertybinių popierių rašto ir santraukos rašto ( 33 ), arba 3) bazinį prospektą, papildytą galutinėmis sąlygomis; pastarąjį formatą emitentas pasirinko šioje byloje nagrinėjamu atveju ( 34 ).

32. Bazinio prospekto formatu siekiama sumažinti emitentui tenkančią naštą dėl daugkartinio prospektų, kuriuose pateikiama tokia pati bendra informacija, skelbimo. Bazinis prospektas leidžia emitentui sudaryti vieną dokumentą, tvirtinamą atitinkamų valstybės narės kompetentingų institucijų, kuriame pateikiama informacija apie emitentą, bet kokį garantą ir susijusius vertybinius popierius. Paskui tas pats prospektas gali būti naudojamas bet kurioms pagal programą išleidžiamoms emisijos dalims. Kaip teigia Komisija ir Belgijos, Nyderlandų bei Portugalijos vyriausybės, iš Prospektų direktyvos 5 straipsnio 4 dalies antros ir trečios pastraipų formuluočių matyti, kad bazinis prospektas, priedas ir galutinės sąlygos iš esmės yra atskiri dokumentai. Taigi emitentai turi teisę pateikti galutines sąlygas atskirai nuo bazinio prospekto, kaip tai numatyta įgyvendinimo reglamento 26 straipsnio 5 dalyje. Emitentas gali nuspręsti galutinėse sąlygose pateikti su atitinkamais vertybiniais popieriais susijusius duomenis, kurie yra būtini sandoriui užbaigti (kaip antai kaip emisijos dalis išleidžiamų vertybinių popierių kaina ar kiekis). Tokiais atvejais galutinės sąlygos paprasčiausiai pateikiamos kompetentingoms institucijoms ir joms netaikoma patvirtinimo procedūra.

Dėl pirmojo ir antrojo klausimų

33. Pirmuoju ir antruoju klausimais prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės nori sužinoti, ar tuo atveju, kai reikiama informacija turi būti iš principo paskelbta (kaip numatyta įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje), tačiau paskelbiant bazinį prospektą ji nėra žinoma emitentui ( 35 ), bet jau yra žinoma pereinamuoju laikotarpiu nuo šio momento iki priedo paskelbimo, ši informacija turi būti įtraukta į šį (ar bet kurį vėlesnį) priedą. Jei atsakymas į šį klausimą būtų neigiamas, ar pareigos iš principo paskelbti reikiamą informaciją išimtis taikoma ir tada, kai ši informacija buvo žinoma iki aptariamų vertybinių popierių emisijos datos (bet jau po bazinio prospekto paskelbimo)? Šiuos du klausimus nagrinėsiu kartu.

34. Nagrinėjant pirmąjį ir antrąjį klausimus būtina išsiaiškinti bazinio prospekto priedo paskelbimą reguliuojančias taisykles ir priedo ir galutinių sąlygų skirtumus.

35. Teisės aktų leidėjas Prospektų direktyvos 2 straipsnio 1 dalies r punkte pavartojo terminą „galutinės sąlygos“, o 5 straipsnio 3 dalyje – „reikiama informacija“, tačiau jų neapibrėžė nei šiame teisės akte, nei įgyvendinimo reglamente. Be to, nagrinėjamuose teisės aktuose nėra nieko pasakyta, kuo skiriasi informacija, kuri turi būti pateikta: i) baziniame prospekte, ii) priede ar iii) galutinėse sąlygose.

36. Tais atvejais, kai netaikytina priedo paskelbimą reguliuojanti Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalis, aiškaus įpareigojimo pateikti reikiamą informaciją, apie kurią sužinota paskelbus bazinį prospektą, nėra. Todėl norint sukurti tokią pareigą, ją reikėtų įžvelgti įgyvendinimo reglamente.

37. Man atrodo, kad teisės aktų struktūra nėra suderinama su aiškinimu, kad tokia pareiga yra numatyta įgyvendinimo reglamente. Šio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje išdėstytos taisyklės dėl būtiniausios informacijos, kuri turi būti įtraukta į bazinį prospektą ir su juo susijusias galutines sąlygas ( 36 ). Bendros nuostatos dėl informacijos, kuri turi būti atskleista investuotojams, išdėstytos Prospektų direktyvos 5 straipsnio 1 dalyje ( 37 ). Šiuo atžvilgiu įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje išdėstytos specialios nuostatos dėl informacijos, kuri turi būti nurodyta baziniame prospekte. Ši informacija skiriasi, nelygu, koks susijusių vertybinių popierių tipas.

38. Įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 2 dalyje pripažįstama, kad nors tam tikra informacija laikytina „reikiama“, iš principo ji gali būti nežinoma emitentui tuo metu, kai tvirtinamas bazinis prospektas; taip pat ir tai, kad tam tikra informacija gali būti nustatyta tik atskiros susijusių vertybinių popierių emisijos metu ( 38 ). Todėl emitentas negali būti įpareigotas atskleisti informaciją, kurios jis nežino ir negali nustatyti paskelbdamas bazinį prospektą. Nors tai nėra aiškiai nurodyta šioje nuostatoje, vis tiek neabejotinai matyti, kad jei emitentas žino ar gali nustatyti įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje nurodytą reikiamą informaciją, tokia informacija turi būti paskelbta baziniame prospekte.

39. Kitaip nei prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, nepasakyčiau, kad įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 2 dalyje numatyta šio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos pateikti reikiamą informaciją baziniame prospekte išimtis ar nuo jos nukrypti leidžianti nuostata, nes asmeniui negalima taikyti reikalavimo atskleisti tai, ko jis, kaip pripažįstama, nežino. Man atrodo, 22 straipsnio 2 dalis veikiau patvirtina, kad tokia pareiga negali būti nustatyta, jei emitentas nežino ir neturi reikiamos informacijos.

40. Todėl kyla klausimas, ar tokia informacija, kai ji tampa žinoma, turėtų būti paskelbta priede ar galutinėse sąlygose.

41. Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad priedas turi būti paskelbtas, kai yra „<...> svarbus naujas veiksnys, svarbi klaida ar netikslumas, susiję su prospekte nurodyta informacija ir galintys turėti įtakos vertybinių popierių įvertinimui, atsirandantys ar pastebėti po to, kai prospektas patvirtinamas ir prieš galutinį pasiūlymo visuomenei uždarymą <...>“ ( 39 ).

42. Kaip paaiškinta Prospektų direktyvos 34 konstatuojamojoje dalyje, priedai turi konkretų tikslą. Tai patvirtina įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 7 dalis, kurioje nurodyta, kad priedas turi būti paskelbtas, kai po bazinio prospekto patvirtinimo iki kiekvienos pagal tokį bazinį prospektą išleidžiamos vertybinių popierių emisijos platinimo termino pabaigos atsiranda Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalies taikymą nulemiančių priežasčių.

43. Tuomet kyla klausimas, ar informacija, apie kurią sužinoma po bazinio prospekto paskelbimo, yra tokio pobūdžio, kad turėtų būti taikoma Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalis. Šį klausimą turi išnagrinėti nacionalinis teismas, nes reikia įvertinti įrodymus, susijusius su informacijos pobūdžiu ir jos poveikiu investuotojo sprendimui pasirašyti vertybinius popierius. Jei nacionalinis teismas manytų, kad trūkstama informacija neturėtų poveikio sprendimui investuoti, tačiau yra svarbi užbaigti susijusį sandorį, tai nebūtų pareigos ją pateikti priede. Galutinės sąlygos tam būtų tinkamas dokumentas.

44. Vykdant tokią pasiūlymo programą, kokia nagrinėjama pagrindinėje byloje, būtų tinkama galutinėse sąlygose pateikti tam tikrus duomenis, pavyzdžiui, galutinę pasiūlymo kainą ir (arba) susijusių vertybinių popierių kiekį, kurių reikia konkrečiam sandoriui sudaryti. Ar taip yra iš tikrųjų, turi nustatyti nacionalinis teismas.

45. Pagal nagrinėjamų teisės aktų sistemą bazinis prospektas ir jo priedas yra atskiri dokumentai, turintys skirtingas funkcijas. Tai nebūtinai reiškia, kad bazinio prospekto turinį ir formatą reguliuojančios taisyklės taip pat taikomos priedui.

46. Bazinis prospektas kartu su galutinėmis sąlygomis laikomas lygiaverčiu prospektui, kuris paskelbiamas tuo atveju, kai siekdama padidinti kapitalą komercinė įmonė išleidžia vieną vertybinių popierių emisiją ( 40 ). Be to, emitentui nustatyta pareiga baziniame prospekte nurodyti, kokio pobūdžio informacija bus įtraukta į galutines sąlygas ( 41 ). Atitinkamos nuostatos, kurioje būtų išdėstytos priedų ir galutinių sąlygų tarpusavio ryšį reguliuojančios taisyklės, nėra.

47. Šį požiūrį patvirtina tolesnė teisės aktų, kuriuose išskiriama informacija, kuri turi būti įtraukta į bazinį prospektą ir bet kurį priedą, ir informacija, kuri gali būti nurodyta galutinėse sąlygose, analizė.

48. Pirma, bet kurį priedą, kaip ir bazinį prospektą, turi patvirtinti valstybės narės kompetentingos institucijos ( 42 ), tačiau tokio reikalavimo patvirtinti galutines sąlygas Prospektų direktyvoje nėra numatyta. Direktyvos 5 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje paprasčiausiai nurodoma, kad teikiant viešą pasiūlymą galutinės sąlygos pateikiamos investuotojams kiek galima greičiau ir, jei galima, prieš pateikiant pasiūlymą ir įteikiamos atitinkamai kompetentingai institucijai.

49. Antra, skiriasi informacijos, kuri įtraukiama į priedą ir kuri nurodoma galutinėse sąlygose, pobūdis. Prospektų direktyvos 8 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyta, kad jei tokia informacija, kaip antai galutinė pasiūlymo kaina ir vertybinių popierių kiekis, kuris bus pasiūlytas, negali būti nurodyta prospekte, tai prospekte turi būti atskleisti kriterijai ir (arba) sąlygos, pagal kuriuos šie elementai bus nustatomi.

50. Manau, šiuo atžvilgiu teisės aktų leidėjas išskyrė, viena vertus, tam tikrus duomenis, kurie būtini konkrečiam sandoriui sudaryti (kaip antai galutinė susijusių vertybinių popierių kaina) ir, kita vertus, bendrą informaciją (kaip antai maksimali kaina ar jos nustatymo būdas). Pastaroji informacija leidžia investuotojams atlikti motyvuotą bet kokios rizikos įvertinimą prieš tai, kai jie nusprendžia pasirašyti vertybinius popierius, ir taip leidžia jiems priimti sprendimus dėl investavimo gerai susipažinus su faktais ( 43 ).

51. Jei konkreti informacija negali būti įtraukta į bazinį prospektą, nes ji nežinoma paskelbiant šį dokumentą, tačiau vėliau ji tampa žinoma ir gali daryti poveikį įvertinant vertybinius popierius, taikoma Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalis ir turi būti paskelbtas priedas. Vis dėlto informacija apie galutinę pasiūlymo kainą yra kitokio pobūdžio. Ji svarbi sudarant konkretų susijusį sandorį, bet ne vertybinių popierių įvertinimui ir sprendimui pasirašyti bei investuoti.

52. Trečia, Prospektų direktyvos 16 straipsnio 2 dalyje numatyta teisė atsisakyti įsipareigojimų, jei neįvykdytas reikalavimas sudaryti priedą. Tačiau tokia teisė atsisakyti nėra numatyta tuo atveju, kai nepateikiamos galutinės sąlygos.

53. Todėl reikiamos informacijos, kuri emitentui žinoma paskelbiant prospektą, nepateikimas jame, kai tokia informacija nepatenka į Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalies taikymo sritį ir todėl nereikalaujama paskelbti priedo, yra įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos paskelbti reikiamą informaciją išimtis. Man atrodo, toks aiškinimas atitinka direktyvos ir jos įgyvendinimo reglamento tikslus.

54. Toks aiškinimas nesutrukdytų pasiekti Prospektų direktyvos tikslų padidinti rinkos veiksmingumą, tuo pat metu laikantis reguliavimo standartų ( 44 ). Jis taip pat atitinka ir tikslą užtikrinti, kad informacija būtų visiškai atskleista potencialiems investuotojams, kuriems turi būti pasiekiama informacija, būtina norint sandorį užbaigti pagal galutines sąlygas.

55. Ar tais atvejais, kai bazinis prospektas buvo paskelbtas, (1) leidžiama priede nepateikti reikiamos informacijos, kai toks priedas yra paskelbiamas, net jei ši informacija buvo žinoma iki susijusių vertybinių popierių emisijos datos? (2) Ar tokiame priede galima nepateikti tik informacijos, kuri tapo žinoma emisijos dieną?

56. Į šiuos du klausimus atitinkamai reikėtų atsakyti taip ir ne.

57. Vertybinių popierių emisijos data nėra svarbi nustatant, ar konkreti informacija turi būti įtraukta į priedą, ar į galutines sąlygas. Svarbu tai, ar informacija, kuri tapo žinoma, yra tokio pobūdžio, kad patenka į Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, todėl taikoma pareiga paskelbti priedą. Tai turi įvertinti nacionalinis teismas.

58. Toks požiūris atitinka siekį užtikrinti, kad investuotojams būtų prieinama informacija, leidžianti jiems įvertinti riziką. Taigi, jei 16 straipsnio 1 dalis taikytina, turi būti paskelbtas priedas. Jei ne, suteikiamas tam tikras lankstumas ir reikiama informacija, kuri paskelbiant bazinį prospektą buvo nežinoma, gali būti vėliau pateikta galutinėse sąlygose.

59. Todėl įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal šio reglamento 22 straipsnio 1 dalį investuotojams iš principo reikiama pateikti informacija, kuri patvirtinant bazinį prospektą nebuvo žinoma, bet yra žinoma paskelbiant šio prospekto priedą, neturi būti nurodyta šiame priede, jei tokia informacija neatskleidžia svarbaus naujo veiksnio, svarbios klaidos ar netikslumo, susijusių su prospekte nurodyta informacija ir galinčių turėti įtakos vertybinių popierių įvertinimui, kaip tai suprantama pagal Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalį. Ši išimtis taikoma ir tada, kai reikiama informacija tampa žinoma iki susijusių vertybinių popierių emisijos datos (bet paskelbus bazinį prospektą).

Dėl trečiojo klausimo

60. Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia išsiaiškinti, ar tokiu atveju, kai paskelbtas tik bazinis prospektas be įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje ir visų pirma V priede pateiktame apraše (vertybinių popierių, kai vieno vertybinio popieriaus nominalioji vertė mažesnė negu 50000 EUR, atveju) nurodytos reikiamos informacijos, bet paskui nepaskelbtos galutinės sąlygos (kuriose, tikėtina, ši informacija nurodyta), yra tinkamas paskelbimas.

61. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas paaiškina, jog pagrindinėje byloje M. Timmel tvirtina, kad bazinis prospektas nebuvo tinkamai paskelbtas nei vertybinių popierių biržoje, nei Lehman Brothers buveinėje ir jos finansinio tarpininko biure. Aptariamus dokumentus kurį laiką buvo galima rasti Liuksemburgo vertybinių popierių biržos interneto svetainės pagrindiniame puslapyje. Baziniame prospekte, kuris pridėtas kaip priedas prie M. Timmel pastabų, nurodyta, kad šis dokumentas buvo pateiktas patvirtinti kompetentingoms Airijos institucijoms ( 45 ). Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nėra nustatęs jokių faktinių aplinkybių, susijusių su šio bazinio prospekto turiniu, kuri valstybė narė buvo laikytina „buveinės valstybe“, kaip ji suprantama pagal Prospektų direktyvą, taip pat ar buvo laikomasi nagrinėjamuose teisės aktuose nustatytų šio dokumento, bet kurio priedo ir galutinių sąlygų patvirtinimo procedūrų.

62. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimas grindžiamas prielaida, kad įgyvendinimo reglamento V priede išdėstyta informacija buvo nurodyta ne baziniame prospekte, o galutinėse sąlygose. Siekdamas nustatyti, ar ši informacija buvo pagrįstai išdėstyta ne prospekte, o galutinėse sąlygose, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pirmiausia turi išsiaiškinti, ar ši informacija buvo žinoma paskelbiant bazinį prospektą. Antra, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar baziniame prospekte buvo nuoroda, kad tokia informacija bus išdėstyta galutinėse sąlygose pagal įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 5 dalį. Trečia, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar bazinis prospektas atitinka direktyvos 13 straipsnio 1 dalyje nustatytus reikalavimus, nes jis buvo paskelbtas po to, kai jį patvirtino atitinkamos kompetentingos institucijos.

63. Iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo klausimo galima numanyti, kad reikiama informacija nebuvo nurodyta jokiame priede. Nors šis teismas nenurodo jokių konkrečių faktinių aplinkybių, reikia paklausti, ar nagrinėjama informacija buvo tokio pobūdžio, kad turėjo būti taikoma Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalis ir todėl buvo reikalaujama paskelbti priedą.

64. Jei reikiama informacija buvo nežinoma paskelbiant bazinį prospektą ir jei ji nepatenka į Prospektų direktyvos 16 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, tokią informaciją būtų leidžiama nurodyti vien galutinėse sąlygose, tačiau faktines aplinkybes turi išnagrinėti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

65. Priešingai, nei bazinio prospekto ar priedo atveju, kompetentingoms institucijoms nereikia patvirtinti galutinių sąlygų prieš jas paskelbiant. Kad šis dokumentas būtų tinkamai paskelbtas, jis turi būti pateiktas investuotojams ir kompetentingai institucijai teikiant kiekvieną viešą pasiūlymą kiek galima greičiau ir, jei galima, prieš pateikiant atitinkamą pasiūlymą ( 46 ). Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi patikrinti, ar tikrai taip buvo padaryta.

66. Todėl tuo atveju, kai paskelbtas tik bazinis prospektas be įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje, visų pirma šio reglamento V priede pateiktame apraše, nurodytos reikiamos informacijos, paskelbimas yra tinkamas, jei ši informacija patvirtinant bazinį prospektą yra nežinoma ir gali būti nustatyta tik per atskirą emisiją, jei laikomasi įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 5 dalyje nustatytų reikalavimų ir galutinės sąlygos pateikiamos investuotojams ir susijusioms kompetentingoms institucijoms teikiant kiekvieną viešą pasiūlymą kiek galima greičiau ir, jei galima, prieš pateikiant atitinkamą pasiūlymą pradžią, kaip numatyta Prospektų direktyvos 5 straipsnio 4 dalyje.

Dėl ketvirtojo klausimo

67. Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori sužinoti, ar galima teigti, kad potencialiems investuotojams patekus į tinklalapį bazinis prospektas yra „lengvai pasiekiamas“, kai emitentas suteikia prieigą tik įvykdžius tam tikras sąlygas, kaip antai: 1) numatytas reikalavimas užsiregistruoti, 2) registruojantis būtina sutikti su išlyga dėl teisinės atsakomybės apribojimo ir pateikti elektroninio pašto adresą, 3) reikalaujama sumokėti atlygį arba 4) nėra reikalaujama atlygio, bet nemokamai galima susipažinti tik su dalimi įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje nurodytos reikiamos informacijos, t. y. dviem dokumentais per mėnesį.

68. Įgyvendinimo reglamento 29 straipsnio 1 dalies 1 punkto, kuriame išdėstytos paskelbimo elektronine forma taisyklės, formuluotė yra visiškai aiški, kiek joje numatyta, kad patekus į tinklavietę investuotojui bazinis prospektas turi būti lengvai pasiekiamas.

69. Man atrodo, paprastas registracijos reikalavimas galėtų būti suderinamas su šia nuostata, jei investuotojams skirta registravimosi procedūra yra nesudėtinga. Vis dėlto manau, kad tokios sąlygos, kaip antai reikalavimas užsiregistruoti norint patekti į tinklavietę, sutikimas su išlyga dėl teisinės atsakomybės apribojimo ( 47 ) ir elektroninio pašto adreso nurodymas, nėra suderinamos su lengvo pasiekiamumo sąvoka.

70. Nors tiesa, kaip pažymi Komisija ir Nyderlandų vyriausybė, kad šiuo metu gyvename vadinamajame informacijos amžiuje, tai nereiškia, kad visi potencialūs investuotojai turi elektroninio pašto adresą. Todėl tokia sąlyga iš karto užkirstų kelią bet kuriam investuotojui, kuris nesinaudoja elektroniniu paštu.

71. Be to, taikant reikalavimą sutikti su išlyga dėl teisinės atsakomybės apribojimo sukuriamas šalių nelygiateisiškumas, kuris neatitinka Prospektų direktyvos tikslo apsaugoti investuotojus, nes emitentas (informaciją turinti šalis) veiksmingai gali investuotojui primesti išlygą dėl teisinės atsakomybės apribojimo, tačiau pastarasis negali gauti prieigos prie būtinos informacijos apie potencialias investicijas, kol nesutiks su šia išlyga. Tokia sąlyga gali atgrasyti potencialius investuotojus ir (arba) (bent jau teoriškai) sumažinti teisinę apsaugą, kuria priešingu atveju jie galėtų naudotis.

72. Pagal Prospektų direktyvą popierinės prospekto kopijos turi būti prieinamos nemokamai ( 48 ). Todėl su tokia nuostata būtų nesuderinamas leidimas nustatyti atlygį už elektroninę prieigą prie dokumentų. Akivaizdu, jog reikalavimas, kad investuotojai sumokėtų atlygį už patekimą į tinklavietę, trukdo pasiekti dokumentus, todėl yra nesuderinamas su įgyvendinimo reglamento 29 straipsnio 1 dalimi.

73. Galiausiai, kai nemokamai galima susipažinti tik su dviem dokumentais per mėnesį, bet investuotojui būtina informacija nurodyta daugiau nei dviejuose dokumentuose, toks reikalavimas yra akivaizdžiai nesuderinamas su Prospektų direktyvos 5 straipsnio 1 dalyje numatytu įpareigojimu, kad informacija, kurios investuotojui reikia motyvuotam įvertinimui atlikti, jam būtų prieinama lengvai analizuojama ir suprantama forma.

74. Todėl manau, kad įgyvendinimo reglamento 29 straipsniui prieštarauja sąlygos, taikomos norint tinklavietėje pasiekti prospektą arba bazinį prospektą, kaip antai: 1) reikalavimas užsiregistruoti, o registruojantis būtina sutikti su išlyga dėl teisinės atsakomybės apribojimo ir pateikti elektroninio pašto adresą, 2) reikalavimas sumokėti atlygį arba 3) galimybė nemokamai susipažinti tik su dalimi įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 1 dalyje nurodytos reikiamos informacijos, t. y. su dviem dokumentais per mėnesį.

Dėl penktojo klausimo

75. Penktasis klausimas susijęs su Prospektų direktyvos 14 straipsnio 2 dalies b punktu, pagal kurį bazinis prospektas laikomas pateiktu visuomenei, kai jis paskelbiamas keliais skirtingais būdais ( 49 ). Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iškelia klasikinę problemą, kaip reikia aiškinti ES teisės nuostatą, kai skiriasi jos kalbinės versijos. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar direktyvos 14 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad bazinis prospektas turi būti pateikiamas registruotoje emitento buveinėje ir finansinių tarpininkų biuruose, ar kad numatyta galimybė pasirinkti, reiškianti, kad emitentas gali pateikti dokumentus savo arba finansinių tarpininkų registruotose buveinėse.

76. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas paaiškina, kad pagal direktyvos versiją vokiečių kalba teisingas antrasis aiškinimas. Tačiau direktyvos versijose anglų, prancūzų ir ispanų kalbomis reikalaujama, kad dokumentai būtų pateikti abiejų kategorijų subjektų registruotose buveinėse ( 50 ).

77. Pagal nusistovėjusią teismo praktiką, esant įvairių Bendrijos teksto kalbinių versijų neatitikimų, nagrinėjama nuostata turi būti aiškinama atsižvelgiant į bendrą teisės akto, kurio dalis ji yra, struktūrą ir tikslą ( 51 ). Todėl esant būtinybei vienodai taikyti ir aiškinti ES teisės aktą atmetama galimybė remtis tik viena jo versija ir reikalaujama, kad jis būtų aiškinamas remiantis tikrąja teisės aktų leidėjo valia ir siekiamu tikslu, atsižvelgiant visų pirma į versijas visomis kalbomis ( 52 ).

78. Ieškovas, Nyderlandų ir Portugalijos vyriausybės ir Komisija tvirtina, jog direktyvos 14 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad prospektas tuo pat metu turi būti pateikiamas registruotoje emitento buveinėje ir finansinių tarpininkų biuruose. Belgijos vyriausybė laikosi kitokios nuomonės. Ji mano, kad pagal Prospektų direktyvos 14 straipsnio 2 dalies b punktą emitentai gali pasirinkti ir pateikti bazinį prospektą registruotose emitento buveinėse arba finansinių tarpininkų biuruose.

79. Pritariu pirmajai nuomonei. Kadangi skiriasi direktyvos kalbinės versijos, kurios visos yra vienodai autentiškos, reikia pateikti vienodą aiškinimą, kuris atitiktų Prospektų direktyvos 14 straipsnio 2 dalies b punkto tikslus ir struktūrą.

80. Man atrodo, kad tuo atveju, kai bazinis prospektas pateikiamas visuomenei spausdintas, jis turėtų būti tuo pat metu pateikiamas registruotose emitento buveinėse ir finansinių tarpininkų biuruose.

81. Toks požiūris atitinka Prospektų direktyvos tikslus. Kaip teigia Nyderlandų vyriausybė, vienas iš šių tikslų yra padaryti rinką veiksmingesnę ir jis pasiekiamas suteikiant emitentui bendrą „pasą“, kuris susijusiems vertybiniams popieriams galioja visoje vidaus rinkos teritorijoje ( 53 ). Jei registruota emitento buveinė yra vienoje valstybėje narėje ir bazinis prospektas pateikiamas spausdintas tik šioje valstybėje, bet finansiniai tarpininkai siūlo parduoti vertybinius popierius kitose valstybėse narėse, kur šis prospektas spausdintas nėra pateiktas, investuotojų padėtis tokiose valstybėse būtų blogesnė. Tai pakenktų kitiems direktyvos tikslams, būtent investuotojų apsaugai.

82. Šis požiūris taip pat atitinka teisės akto struktūrą. Direktyvos 14 straipsnio 7 dalyje nurodyta, kad jei prospektas pateikiamas elektronine forma, investuotojo prašymu jam nemokamai pateikiamas ir spausdintas egzempliorius. Sutinku su Komisija, kad investuotojai turi teisę pateikti tokį prašymą emitento buveinėje arba finansinių tarpininkų biuruose.

83. Todėl man atrodo, kad teisės akto tikslus ir struktūrą atitinka tai, jog popierinės prospekto kopijos turėtų būti tuo pat metu pateikiamos emitento buveinėse ir finansinių tarpininkų biuruose.

84. Taigi, manau, Prospektų direktyvos 14 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad bazinis prospektas turi būti pateikiamas registruotoje emitento buveinėje ir finansinių tarpininkų biuruose.

Išvada

85. Todėl manau, kad Teisingumo Teismas į Handelsgericht Wien pateiktus klausimus turėtų atsakyti taip: 1. 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 809/2004, įgyvendinančio 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/71/EB nuostatas dėl prospektuose pateikiamos informacijos bei šių prospektų formato įtraukimo nuorodos būdu ir paskelbimo bei reklamos skleidimo, 22 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad: — pagal šio reglamento 22 straipsnio 1 dalį investuotojams iš principo reikiama pateikti informacija, kuri patvirtinant bazinį prospektą nebuvo žinoma, bet yra žinoma paskelbiant šio prospekto priedą, neturi būti nurodyta šiame priede, jei tokia informacija neatskleidžia svarbaus naujo veiksnio, svarbios klaidos ar netikslumo, susijusių su prospekte nurodyta informacija ir galinčių turėti įtakos vertybinių popierių įvertinimui, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2003/71 16 straipsnio 1 dalį; — ši Reglamento Nr. 809/2004 22 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje įtvirtintos pareigos pateikti reikiamą informaciją išimtis taikoma ir tada, kai (reikiama) informacija tampa žinoma iki susijusių vertybinių popierių emisijos datos (bet paskelbus bazinį prospektą). 2. Tuo atveju, kai paskelbtas tik bazinis prospektas be Reglamento Nr. 809/2004 22 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir visų pirma šio reglamento V priede pateiktame apraše nurodytos (reikiamos) informacijos, paskelbimas yra tinkamas, jei ši informacija patvirtinant bazinį prospektą yra nežinoma ir gali būti nustatyta tik per atskirą emisiją, jeigu laikomasi šio reglamento 22 straipsnio 5 dalyje nustatytų reikalavimų ir galutinės sąlygos pateikiamos investuotojams ir susijusioms kompetentingoms institucijoms atliekant kiekvieną viešą pasiūlymą, kaip tai numatyta Direktyvos 2003/71 5 straipsnio 4 dalyje. 3. Reglamento Nr. 809/2004 29 straipsniui prieštarauja sąlygos, taikomos norint tinklavietėje pasiekti prospektą arba bazinį prospektą, kaip antai: 1) reikalavimas užsiregistruoti, o registruojantis būtina sutikti su išlyga dėl teisinės atsakomybės apribojimo ir pateikti elektroninio pašto adresą, 2) reikalavimas sumokėti atlygį arba 3) galimybė nemokamai susipažinti tik su dalimi Reglamento Nr. 809/2004 22 straipsnio 1 dalyje nurodytos reikiamos informacijos, t. y. dviem dokumentais per mėnesį. 4. Direktyvos 2003/71 14 straipsnio 2 dalies b punktą reikia aiškinti taip, kad bazinis prospektas turi būti pateikiamas registruotoje emitento buveinėje ir finansinių tarpininkų biuruose.

( 1 ) Originalo kalba: anglų.

( 2 ) 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/71/EB dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą, ir iš dalies keičianti Direktyvą 2001/34/EB (OL L 345, p. 64; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 6 t., p. 356; toliau – Prospektų direktyva arba direktyva). Nuo to laiko direktyva buvo tris kartus iš dalies pakeista, be kita ko, 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/73/ES, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2003/71/EB dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą, ir Direktyva 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo (OL L 327, p. 1). Taip pat žr. šios išvados 27 punktą.

( 3 ) Aptariamuose teisės aktuose sąvoka „prospektas“ nėra apibrėžta. Kaip suprantu, tai yra informacijos atskleidimo dokumentas, kuriame pateikiami finansiniai duomenys apie emitentą ir siūlomus visuomenei ar į prekybos sąrašą įtrauktus vertybinius popierius. Dėl istorinio įvykio, kuris atskleidžia, kokių rimtų pasekmių gali kilti tuomet, kai investuotojų sprendimai buvo priimti nesinaudojant informacijos atskleidimo dokumentais ir kai nebuvo tokių teisinio reguliavimo priemonių, kaip antai Prospektų direktyva, vaizdingo aprašymo žr. M. Balen „A very English deceit – The South Sea Bubble and the world’s first great financial scandal“, Fourth Estate, 2009.

( 4 ) Žr. šios išvados 7 punkte cituojamą Prospektų direktyvos 5 straipsnį.

( 5 ) 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 809/2004, įgyvendinantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/71/EB nuostatas dėl prospektuose pateikiamos informacijos bei šių prospektų formato įtraukimo nuorodos būdu ir paskelbimo bei reklamos skleidimo (OL L 149, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 7 t., p. 307; toliau – Įgyvendinimo reglamentas). Šis reglamentas buvo kelis kartus iš dalies pakeistas, be kita ko, 2012 m. kovo 30 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 486/2012, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 809/2004 nuostatos, susijusios su prospekto, bazinio prospekto, santraukos ir galutinių sąlygų formatu ir turiniu bei su informacijos atskleidimo reikalavimais (OL L 150, p. 1). Taip pat žr. šios išvados 27 punktą.

( 6 ) Žr. šios išvados 15 punkte cituojamą Įgyvendinimo reglamento 22 straipsnį.

( 7 ) Žr., pavyzdžiui, 5 ir 8 straipsnius.

( 8 ) 13 straipsnis.

( 9 ) 14 straipsnis.

( 10 ) 2 straipsnio 1 dalies m punktas; taip pat žr. šios direktyvos 17 ir 18 straipsnius dėl buveinės valstybės narės kompetentingų institucijų atliekamo prospektų patvirtinimo ir nuostatų, susijusių su abipusiu tokių prospektų pripažinimu ES teritorijoje.

( 11 ) Taip pat žr. 4 konstatuojamąją dalį.

( 12 ) Žr. 2 straipsnio 1 dalies a punktą. Pateikiant apibrėžtį daroma nuoroda į 1993 m. gegužės 10 d. Tarybos direktyvos 93/22/EEB dėl investicinių paslaugų vertybinių popierių srityje (OL L 141, p. 27; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 6 sk., 2 t., p. 43) 1 straipsnio 4 dalį (ši direktyva vėliau buvo pripažinta netekusia galios ir pakeista kitu teisės aktu). Ši sąvoka apima bendrovių akcijas ir kitus vertybinius popierius, lygiaverčius bendrovių akcijoms, obligacijas ir kitokios formos skolos vertybinius popierius, kurie cirkuliuoja kapitalo rinkoje, ir bet kokius kitus vertybinius popierius, kuriais paprastai suteikiama teisė įsigyti tokių perleidžiamų vertybinių popierių pasirašant ar biržoje arba kurie lemia piniginį atsiskaitymą, išskyrus mokėjimo priemones.

( 13 ) 2 straipsnio 1 dalies b ir c punktai.

( 14 ) 2 straipsnio 1 dalies h punktas.

( 15 ) 2 straipsnio 1 dalies i punktas.

( 16 ) 2 straipsnio 1 dalies k punktas.

( 17 ) 2 straipsnio 1 dalies r punktas. Prisipažįstu, man šiek tiek sunku suprasti tikslią šioje apibrėžtyje, bent jos versijoje anglų kalba, vartojamų žodžių „jei yra priedas“ prasmę.

( 18 ) 8 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad kompetentinga institucija gali leisti neįtraukti į prospektą tam tikros informacijos.

( 19 ) Žr. šios išvados 13–18 punktuose nurodytas įgyvendinimo reglamento nuostatas.

( 20 ) Alternatyvūs prospekto pateikimo būdai yra šie: 1) paskelbimas laikraštyje, platinamame didelėje valstybės narės, kurioje siūloma visuomenei, dalyje, ir 2) paskelbimas elektronine forma emitento tinklalapyje ir, jei taikoma, finansinių tarpininkų, pateikiančių ar parduodančių tuos vertybinius popierius, tinklalapyje arba „buveinės valstybės narės“ kompetentingos institucijos tinklalapyje.

( 21 ) Žr. Įgyvendinimo reglamento 1 konstatuojamąją dalį.

( 22 ) Šioje nuostatoje vartotojai – tai privatūs asmenys, veikiantys savo lėšomis, o ne bendrovės vardu. Atrodo, M. Timmel dėl šio akcijų pirkimo patenka į šią apibrėžtį.

( 23 ) Kaip nurodyta bazinio prospekto kopijoje, kuri pateikta kaip M. Timmel vardu pateiktų pastabų priedas.

( 24 ) ISIN kodas yra 12 simbolių raidinis skaitmeninis kodas, kuris identifikuoja vertybinius popierius. Šiuos kodus visame pasaulyje plačiai naudoja įvairios komercinės įmonės.

( 25 ) Jais reikėtų laikyti Direktyvą 2010/73 ir Reglamentą Nr. 486/2012.

( 26 ) 2010 m. gruodžio 22 d. Sprendimo Bavaria (C-120/08, Rink. p. I-13393) 41 punktas. Pagrindinės bylos aplinkybės susiklostė 2006 metais; žr. šios išvados 20 punktą.

( 27 ) Olandų Rytų Indijos bendrovė buvo 1602 m. privilegijų suteikiančiu aktu įsteigta bendrovė, kai Nyderlandų Generaliniai Luomai jai 21 metams suteikė monopolines teises vykdyti „kolonijinę veiklą“ Azijoje. Ji laikoma pirmąja komercine įmone, kuri kapitalą (maždaug 6424588 guldenų) pritraukė išleidusi akcijų.

( 28 ) Žr., pavyzdžiui, Komisijos iš dalies pakeistą pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą, ir iš dalies keičiančios Direktyvą 2001/34/EB (KOM (2002) 460 galutinis, p. 14, ir kartu su juo 2002 m. rugpjūčio 9 d. paskelbtą pranešimą spaudai IP/01/1209.

( 29 ) „Vekseliai“ yra finansinė priemonė arba skolos vertybinių popierių tipas; vekselio turėtojas turi teisę, kad jam būtų sumokėta pagrindinė suma (išpirkimo dieną) ir palūkanos, taip pat kitas sutartines teises atsižvelgiant į emisijos sąlygas. Įprastai jie pagal planą išleidžiami nenutrūkstamai ar pakartotinai per nurodytą laikotarpį (taip pat žr. šios išvados 5 punkte nurodytą direktyvos 2 straipsnio 1 dalies k punkte pateikiamą „pasiūlymo programos“ apibrėžtį).

( 30 ) „Emisijos dalis“ reiškia pagal pasiūlymo programą išleistą tam tikrą konkrečios vertybinių popierių klasės kiekį.

( 31 ) Pradiniame Komisijos pasiūlyme dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą (KOM (2001) 280), buvo rekomenduojamas vienas prospekto formatas, todėl jame nebuvo tokios nuostatos. Galimybė pasirinkti prospekto formatą buvo įtraukta į pakeistą pasiūlymą (KOM (2002) 460) po to, kai 2002 m. kovo 14 d. Europos Parlamentas per pirmąjį svarstymą priėmė poziciją. (Žr. OL C 47 E, 2003, p. 525; taip pat žr. 2002 m. rugpjūčio 9 d. pranešimą spaudai IP/02/1209).

( 32 ) Žr. šios išvados 4 punkte nurodytą Prospektų direktyvos 24 konstatuojamąją dalį.

( 33 ) Žr. šios išvados 7 punkte nurodytą Prospektų direktyvos 5 straipsnio 3 dalį.

( 34 ) Prospektų direktyvos 5 straipsnio 4 dalis.

( 35 ) 22 straipsnio 2 dalyje nurodytas emitentas, siūlytojas ar asmuo, prašantis įtraukti į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą. Siekdama paprastumo, šioje išvadoje nurodysiu tik emitentą.

( 36 ) 22 straipsnio 1 dalimi įgyvendinama Prospektų direktyvos 7 straipsnyje įtvirtinta pareiga dėl konkrečios informacijos, kuri turi būti įtraukta į prospektą siekiant išvengti informacijos pasikartojimo, jei prospektą sudaro atskiri dokumentai, pavyzdžiui, bazinis prospektas ir jo galutinės sąlygos (žr. šios išvados 9 punktą).

( 37 ) Žr. šios išvados 7 punktą.

( 38 ) Žr., pavyzdžiui, direktyvos 2 straipsnio 1 dalies k punkte ir šios išvados 29 punkte nurodytą pasiūlymo programą.

( 39 ) Taip pat žr. Prospektų direktyvos 34 konstatuojamąją dalį.

( 40 ) Žr. Įgyvendinimo reglamento 21 konstatuojamąją dalį.

( 41 ) Įgyvendinimo reglamento 22 straipsnio 5 dalies 1 punktas.

( 42 ) Žr. atitinkamai Prospektų direktyvos 13 straipsnio 1 dalį ir 16 straipsnio 1 dalį.

( 43 ) Žr. Prospektų direktyvos 19 konstatuojamąją dalį.

( 44 ) Žr. Prospektų direktyvos 10 konstatuojamąją dalį.

( 45 ) Tuo metu, kai klostėsi pagrindinės bylos aplinkybės, registruotos Lehman Brothers buveinės buvo Nyderlanduose.

( 46 ) Žr. Prospektų direktyvos 5 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą.

( 47 ) Iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad tai buvo ilga išlyga dėl teisinės atsakomybės apribojimo, ir norintis pažiūrėti informaciją asmuo turėjo su ja sutikti, kad galėtų atlikti kitą veiksmą (žr. šios išvados 22 punktą).

( 48 ) Žr. Prospektų direktyvos 14 straipsnio 2 dalies b punktą. Vis dėlto potencialūs investuotojai patirtų išlaidų pirkdami laikraštį, jei jiems prospektas būtų pasiekiamas tokiu būdu (žr. 14 straipsnio 2 dalies a punktą). Jei, kaip ir nagrinėjamu atveju, ketinama atlikti reikšmingą investiciją (žr. šios išvados 23 punktą), patirti tokių išlaidų būtų pagrįsta.

( 49 ) Žr. 20 išnašą.

( 50 ) Tuo metu, kai įsigaliojo Prospektų direktyva (2003 m. gruodžio 31 d.), buvo 15 valstybių narių ir 11 oficialiųjų kalbų. Dešimtyje Prospektų direktyvos kalbinių versijų 14 straipsnio 2 dalies b punkte vartojamas žodis „ir“. Žodis „arba“ vartojamas tik tekste vokiečių kalba.

( 51 ) 1982 m. spalio 6 d. Sprendimo Cilfit ir kt. (283/81, Rink. p. 3415) 18–20 punktai ir 2004 m. balandžio 1 d. Sprendimo Borgmann (C-1/02, Rink. p. I-3219) 25 punktas.

( 52 ) 2010 m. birželio 3 d. Sprendimo Internetportal und Marketing (C-569/08, Rink. p. I-4871) 35 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

( 53 ) Žr. Prospektų direktyvos 10 ir 14 konstatuojamąsias dalis.