LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 180/58

2009 m. birželio 3 d. pareikštas ieškinys byloje Mitteldeutsche Flughafen ir Flughafen Dresden prieš Komisiją

(Byla T-217/09)

2009/C 180/108

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovės: Mitteldeutsche Flughafen AG (Leipcigas, Vokietija) ir Flughafen Dresden GmbH (Drezdenas, Vokietija), atstovaujamos advokatų M. Núñez-Müller ir M. le Bell

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovių reikalavimai

— Pagal EB 231 straipsnio 1 dalį panaikinti 2009 m. kovo 24 d. Komisijos sprendimo (C(2009)2010 galutinis) 1 straipsnį tiek, kiek Komisija Drezdeno oro uosto pakilimo-nusileidimo tako renovacijai ir prailginimui skirtą finansavimą kvalifikavo kaip valstybės pagalbą.

— Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovių ieškinys yra nukreiptas prieš 2009 m. kovo 24 d. Komisijos sprendimą C(2009)2010 galutinis (NN 4/2009, ex N 361/2008) — Vokietija, Drezdeno oro uostas tiek, kiek juo Komisija pagal EB 87 straipsnio 3 dalies c punktą pritarė Drezdeno oro uosto pakilimo-nusileidimo tako statybai ir prailginimui skirtam Vokietijos kapitalo įnašui kaip su bendrąja rinka suderinamai priemonei. Jie prašo panaikinti šį sprendimą tiek, kiek juo ginčijama priemonė pripažinta valstybės pagalba.

Grįsdamos savo ieškinį ieškovės visų pirma teigia, kad Komisija pažeidė kompetencijų pasidalijimą ir EB 5 straipsnio įtvirtintą suteiktos kompetencijos principą, nes pagal EB sutartyje nustatytą kompetencijos pasidalijimą ji neturi kompetencijos nagrinėti ginčijamą priemonę. Planavimo teisė ir atsakomybė už infrastruktūrą oro uostų pajėgumų atžvilgiu priklauso pirminei ES valstybių narių kompetencijai.

Antruoju ieškinio pagrindu ieškovės kaltina Komisiją EB 87 straipsnio pažeidimu. Jos teigia, kad 1994 m. gairėse (1) Komisija aiškiai nurodė, kad EB valstybės pagalbos teisė yra netaikoma su oro uostų infrastruktūra susijusioms priemonėms. Šios gairės ir toliau galioja, nes jos neprieštarauja pirminei teisei, kaip ją aiškina Bendrijos teismai, ir jų Komisija faktiškai nepanaikino. Be to, 1994 m. gairių nepanaikino 2005 m. gairės (2). Papildomai ieškovės tvirtina, kad 2005 m. gairės yra netaikytinos.

Be to, atsižvelgiant į ginčijamą priemonę, Flughafen Dresden GmbH turi būti laikoma ne įmone EB 87 straipsnio 1 dalies prasme, o valdžios institucija. Maža to, nėra tenkinamas valstybės pagalbos teisėje apibrėžtas naudos kriterijus, nes Komisijos naudojamas rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančio investuotojo kriterijus negali būti taikomas oro uosto infrastruktūros atveju.

Trečiuoju ieškinio pagrindu ieškovės tvirtina, kad sprendimas turi būti panaikintas nurodyta apimtimi dar ir dėl to, kad Komisija pažeidė esminius procedūrinius reikalavimus, negaliojimo atgal ir teisinio saugumo principus, bei dėl to, kad sprendimas yra prieštaringas.

(1) Komisijos komunikatas — EB sutarties 92 ir 93 straipsnių bei EEE susitarimo 61 straipsnio taikymas valstybės pagalbai aviacijos sektoriuje (OL C 350, 1994, p. 5).

(2) Komisijos Komunikatas — Bendrijos gairės dėl oro uostų finansavimo ir valstybės pagalbos oro transporto bendrovių veiklai iš regioninių oro uostų pradėti (OL C 312, 2005, p. 1).