GENERALINIO ADVOKATO PHILIPPE LÉGER IŠVADA,

pateikta 2006 m. sausio 19 d.1( )

Byla C‑36/04

Ispanijos Karalystė

prieš

Europos Sąjungos Tarybą

„Ieškinys dėl panaikinimo – Reglamento (EB) Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsniai – Su tam tikrais Bendrijos žvejybos rajonais ir ištekliais susijusios žvejybinės pastangos valdymas“

1. Šiuo ieškiniu Ispanijos Karalystė prašo panaikinti 2003 m. lapkričio 4 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1954/2003 dėl su tam tikrais Bendrijos žvejybos rajonais ir ištekliais susijusios žvejybinės pastangos valdymo, keičiančio Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93 ir panaikinančio Reglamentus (EB) Nr. 685/95 bei (EB) Nr. 2027/95( ) (pataisytas vertimas), 3, 4 ir 6 straipsnius.

I – Reglamentas Nr. 1954/2003

2. Pagal 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal bendrąją žuvininkystės politiką( ) 4 straipsnio 1 dalį „Taryba turi nustatyti naudojimosi vandenimis bei ištekliais ir tausojančios žvejybos valdymo Bendrijos priemones“. Konkrečiai kalbant, minėto straipsnio 2 dalies f punktas įvardija priemones, kuriomis siekiama „riboti žvejybinę pastangą“. (Pataisytas vertimas)

3. Reglamentas Nr. 1954/2003 yra viena iš tokių priemonių. Pagal jo 1 straipsnį šis reglamentas „nustato su žvejybinės pastangos valdymu Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) V, VI, VII, VIII, IX ir X rajonuose bei Žvejybos Rytų Centriniame Atlante komiteto (CECAF) 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2.0 kvadratuose susijusios sistemos kriterijus ir procedūras“.

4. Pagal to paties reglamento 2 straipsnio b punktą „žvejybinė pastanga – tai žvejybos laivo pajėgumo ir jo veiklos sandauga“, o laivų grupės žvejybinė pastanga – „tai visų grupės laivų žvejybinių pastangų visuma“( ).

5. Reglamento Nr. 1954/2003 antroje konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad „Ispanijos ir Portugalijos stojimo akto( ) 156–166 straipsniuose ir 347‑353 straipsniuose apibrėžtos nuostatos dėl naudojimosi tam tikrais rajonais ir tam tikrais ištekliais nustojo galioti 2002 m. gruodžio 31 dieną. Dėl to 1995 m. kovo 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 685/95 dėl žvejybinės pastangos, susijusios su tam tikrais Bendrijos žūklės rajonais ir ištekliais, valdymo( ) ir 1995 m. birželio 15 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2027/95, nustatančio žvejybinės pastangos, susijusios su tam tikrais Bendrijos žūklės rajonais ir ištekliais, valdymo sistemą( ), tam tikros nuostatos turi būti suderintos su nauja teisine baze“. (Pataisytas vertimas)

6. Be to, pagal Reglamento Nr. 1954/2003 trečią konstatuojamąją dalį „kitos Reglamentais (EB) Nr. 685/95 ir (EB) Nr. 2027/95 nustatytos nuostatos yra skirtos bendrajai žvejybinės pastangos valdymo sistemai nustatyti siekiant, kad būtų užkirstas kelias žvejybinės pastangos didinimui, ir nėra susijusios su Ispanijos ir Portugalijos stojimo aktu. Tos nuostatos yra svarbios žuvininkystės valdymui ir dėl to jos turėtų būti toliau taikomos“. (Pataisytas vertimas)

7. Šiomis aplinkybėmis Reglamento Nr. 1954/2003 ketvirta konstatuojamoji dalis nustato, jog „siekiant, kad būtų užtikrinta, jog nebūtų didinami galiojantys bendrieji žvejybinės pastangos lygiai rajonuose (išvardytuose minėto reglamento 1 straipsnyje), būtina nustatyti naują žvejybinės pastangos valdymo sistemą. Šia sistema žvejybinė pastanga būtų ribojama atsižvelgiant į šiose žvejybos vietose 1998–2002 m. taikytą žvejybinę pastangą“. (Pataisytas vertimas)

8. Reglamento Nr. 1954/2003 II skyrius yra susijęs su taip nustatyta žvejybinės pastangos valdymo sistema. Šiame skyriuje minėto reglamento 3 straipsnis „Giliavandenėms( ) žuvims ir tam tikriems moliuskams bei vėžiagyviams gaudyti skirtos priemonės“ suformuluotas taip:

„1. Išskyrus 6 straipsnio pirmoje dalyje nurodytą rajoną, valstybės narės:

a) visuose 1 straipsnyje nurodytuose Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) rajonuose ir Žvejybos Rytų Centriniame Atlante komiteto (CECAF) kvadratuose žvejybos laivų, kurių didžiausias ilgis yra 15 m arba viršija šį ilgį, žvejybinės pastangos lygius giliavandenių žuvų žvejybos vietose įvertina remdamosi metiniais 1998–2002 m. vidurkiais, išskyrus giliavandenių žuvų žvejybos vietas, kurioms taikomas 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2347/2002, nustatantis specifinius prieinamumo reikalavimus ir susijusias sąlygas, taikomas giliavandenių žuvų išteklių žvejybai( ), bei šio reglamento priede nustatytas didžiųjų šukučių, valgomųjų ir vorinių krabų žvejybos vietas. Apskaičiuojant žvejybinę pastangą, laivo žvejybos pajėgumas matuojamas kilovatais (kW) išreikšta įrengiamąja galia;

b) skiria tokio lygio žvejybinę pastangą, kuri kiekviename Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) rajone ir Žvejybos Rytų Centriniame Atlante komiteto (CECAF) kvadrate esančios šio straipsnio a punkte minėtose žvejybos vietose būtų įvertinta pagal šio straipsnio a punktą.

2. Šio straipsnio 1 dalyje nustatyta pastangos sistema neturi pažeisti atkūrimo planuose, kuriuos gali priimti Taryba, nustatytų sistemų.

3. Tarybai priimant visuose 1 straipsnyje nurodytuose rajonuose ir kvadratuose arba tik tam tikruose rajonuose arba kvadratuose žvejybinės pastangos valdymą apimantį atkūrimo planą, tuo pačiu metu atsižvelgiant į tą planą turi būti keičiamas šis reglamentas.

4. Komisija iki 2006 m. gruodžio 31 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą, kurioje įvertinamas šio straipsnio 1 dalyje nustatytos pastangos sistemos įgyvendinimas. Remdamasi šia ataskaita, Taryba sprendžia dėl bet kokių būtinų sistemos pakeitimų.“ (Pataisytas vertimas)

9. Be to, Reglamento Nr. 1954/2003 4 straipsnyje „15 metrų ilgio arba trumpesni žvejybos laivai“ numatyta:

„1. Žvejybos laivo, kurio didžiausias ilgis yra 15 metrų arba mažesnis, žvejybinė pastanga kiekvienai žvejybos vietos rūšiai visuose 3 straipsnio 1 dalyje nurodytuose rajonuose bei kvadratuose įvertinama bendrai 1998–2002 m.

2. Žvejybos laivo, kurio didžiausias ilgis yra 10 metrų arba mažesnis, žvejybinė pastanga kiekvienai žvejybos vietos rūšiai visuose 6 straipsnio 1 dalyje nurodytuose rajonuose bei kvadratuose įvertinama bendrai 1998–2002 m.

3. Valstybės narės užtikrina, kad šių laivų žvejybinė pastanga būtų apribota žvejybinės pastangos, kuri buvo įvertinta laikantis šio straipsnio 1 ir 2 dalių, lygiu.“ (Pataisytas vertimas)

10. Reglamentas Nr. 1954/2003 taip pat nustato specialią žvejybinės pastangos sistemą biologiškai pažeidžiamame rajone, apibrėžtame Airijos pakrante. Šio reglamento septintoje konstatuojamojoje dalyje numatyta, kad „rajonas į pietus ir vakarus nuo Airijos – tai merlūzų jauniklių didelio susitelkimo vieta. Joje taikomi specialūs apribojimai giliavandenių tinklų naudojimui. Siekiant tų pačių apsaugos tikslų toje vietoje pagal pirmiau aprašytą bendrąją sistemą taip pat turėtų būti taikomi specialūs pastangos apribojimo reikalavimai <...>“.

11. Speciali žvejybinės pastangos sistema, taikoma šiam biologiškai pažeidžiamam rajonui, kuris tiksliai apibrėžtas Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnio 1 dalyje, yra apibūdinta to paties straipsnio 2 dalyje, kur numatyta, kad „valstybės narės šio straipsnio 1 dalyje nurodytame rajone žvejybos laivų, kurių didžiausias ilgis yra 10 metrų arba daugiau, žvejybinės pastangos lygius giliavandenių žuvų žvejybos vietoms, išskyrus tas, kurioms taikomas 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2347/2002, ir didžiųjų šukučių, valgomųjų bei vorinių krabų žvejybai įvertina remdamosi metiniu 1998–2002 m. vidurkiu ir kiekvienai iš tokių žvejybos vietų rūšių skiria šitaip įvertintą žvejybinės pastangos lygį“. (Pataisytas vertimas)

12. Be to, Reglamento Nr. 1954/2003 11 straipsnio 1 dalis numato, kad Komisija, remdamasi jai valstybių narių pateikta informacija, „<...> Tarybai pateikia pasiūlymą dėl reglamento, kiekvienai valstybei narei nustatančio didžiausią metinę žvejybinę pastangą visuose 3 ir 6 straipsniuose nurodytuose rajonuose ir žvejybos vietose“.

13. Pagal minėto reglamento 11 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą „Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuotąja balsų dauguma <...> nusprendžia dėl šio straipsnio 1 dalyje nurodytos didžiausios metinės žvejybinės pastangos“.

14. Vykdydama šias nuostatas Taryba priėmė 2004 m. liepos 19 d. Reglamentą (EB) Nr. 1415/2004, nustatantį didžiausią metinę žvejybinę pastangą tam tikriems žvejybos rajonams ir žvejybos vietoms( ).

15. Šis reglamentas yra ir ieškinio dėl panaikinimo, kurį pateikė Ispanijos Karalystė, dalykas byloje C‑442/04, kuri buvo sustabdyta, kol bus priimtas sprendimas šioje byloje( ).

II – Panaikinimo pagrindai

16. Kalbėdama apie Reglamento Nr. 154/2003 3, 4 ir 6 straipsnius Ispanijos Karalystė nurodo du pagrindus.

17. Pirmasis susijęs su nediskriminavimo dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei principo pažeidimu.

18. Antruoju pagrindu Ispanijos Karalystė teigia, kad priimdama Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnį Taryba piktnaudžiavo įgaliojimais.

19. Komisijai buvo leista įstoti į šią bylą( ).

III – Vertinimas

20. Kadangi Ispanijos Karalystės ieškinys dėl panaikinimo susijęs tik su trimis Reglamento Nr. 1954/2003 straipsniais, būtina išnagrinėti ieškinio priimtinumo klausimą.

A – Dėl ieškinio priimtinumo

21. Per posėdį Teisingumo Teismas pateikė šalims klausimus dėl ieškinio priimtinumo, atsižvelgiant į jo nusistovėjusią praktiką, pagal kurią „Bendrijos teisės aktą galima panaikinti iš dalies, tik jei prašomos panaikinti nuostatos gali būti atskirtos nuo likusios teisės akto dalies“( ).

22. Ispanijos Karalystė mano, kad ieškinys yra priimtinas. Ji nurodo, kad jos suinteresuotumas šioje byloje susijęs tik su ginčijamais straipsniais ir kad apskritai Bendrijos teismas turi priimti sprendimą tik dėl to, ko reikalauja ieškovas.

23. Taryba išreiškė savo abejones dėl ieškinio priimtinumo. Ji teigia, kad reikia atsižvelgti į ryšį tarp ginčijamų straipsnių, t. y. Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsnių, taip pat su kitais šio reglamento straipsniais. Kaip pavyzdį, ji nurodo 7–14 straipsnius, kuriuose numatytos ginčijamuose straipsniuose nustatytų taisyklių įgyvendinimo priemonės. Ji mano, kad jei Teisingumo Teismas panaikintų Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsnius, jo 7–14 straipsniai netektų prasmės, nes jie būtų susiję su žvejybos sistemos, kuri nebeegzistuoja, kontrolės įgyvendinimo priemonėmis.

24. Dėl šių priežasčių Taryba mano, kad ieškinys buvo blogai suformuluotas ir kad Ispanijos Karalystė turėjo Teisingumo Teismo prašyti panaikinti ir Reglamento Nr. 1954/2003 7–14 straipsnius.

25. Galiausiai Komisija mano, kad šis ieškinys nepriimtinas, nes Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsniai yra naujos žvejybinės pastangos valdymo sistemos pagrindas ir jie negali būti atskirti nuo likusios šio reglamento dalies.

26. Reikia pritarti per posėdį išsakytai Tarybos ir Komisijos nuomonei.

27. Iš tiesų manau, kad Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsniai negali būti atskirti nuo likusios jo dalies.

28. Kaip Teisingumo Teismas pakartotinai nusprendė, aktų dalių, kurias prašoma panaikinti, „atskiriamumo reikalavimas“ netenkinamas, „jei teisės akto panaikinimas iš dalies pakeistų jo esmę“( ).

29. Dėl tyrimo metodo, kurį šiuo atžvilgiu reikėtų taikyti, Teisingumo Teismas nurodė, kad „klausimas, ar dėl ginčijamo akto panaikinimo iš dalies pakistų jo esmė, yra objektyvus, o ne subjektyvus kriterijus, priklausantis nuo ginčijamą aktą priėmusios valdžios institucijos politinės valios“( ).

30. Būtent šioje byloje šis tyrimo metodas leidžia manyti, kad Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsnių panaikinimas pakeistų pačią šio reglamento esmę. Iš tiesų tiek II skyriaus pavadinimas („Žvejybinės pastangos valdymo sistema“), tiek jo turinys, kuriame ir yra šie trys straipsniai, rodo, kad tai – pagrindinės Reglamento Nr. 1954/2003 nuostatos, be kurių pastarasis netektų savo galiojimo priežasties.

31. Šiai nuomonei patvirtinti reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 1954/2003 ketvirtą konstatuojamąją dalį jo tikslas yra nustatyti „naują žvejybinės pastangos valdymo sistemą“ (pataisytas vertimas) atitinkamuose ICES ir CECAF rajonuose.

32. Ši sistema iš esmės grindžiama valstybių narių atliktu žvejybinių laivų, kurių didžiausias ilgis yra 15 metrų arba daugiau (3 straipsnis), žvejybinių laivų, kurių ilgis 15 metrų arba mažesnis (4 straipsnis) ir, kalbant apie biologiškai pažeidžiamą rajoną, esantį Airijos pakrantėje, žvejybinių laivų, kurių ilgis 10 metrų ar daugiau (6 straipsnis), žvejybinės pastangos įvertinimu.

33. Kriterijai, kurių turi laikytis valstybės narės atlikdamos įvertinimą, nustatyti Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsniuose. Jie iš esmės sudaryti iš žvejybinės pastangos lygio 1998–2002 m. metinio vidurkio kiekviename atitinkamame rajone – giliavandenių žuvų žvejybos vietose, taip pat didžiųjų šukučių, valgomųjų ir vorinių krabų žvejybos vietose, įvertinimo (3 straipsnio 1 dalies a punktas ir 6 straipsnio 2 dalis) ir bendro žvejybinės pastangos įvertinimo „kiekvienai žvejybos vietos rūšiai visuose 3 straipsnio 1 dalyje nurodytuose rajonuose bei kvadratuose <...> 1998–2002 m.“ (4 straipsnio 1 ir 2 dalys).

34. Iš ginčijamų straipsnių aiškinimo išplaukia, kad jie nustato žvejybinės pastangos lygio įvertinimo metodą, taip pat atskaitos laikotarpį, t. y. 1998–2002 m. laikotarpį, o tai yra Reglamento Nr. 1954/2003 esmė, nes jis skirtas nustatyti naują žvejybinės pastangos valdymo sistemą.

35. Šį požiūrį patvirtina gausios nuorodos į ginčijamus straipsnius, daromos kituose minėto reglamento straipsniuose.

36. Pastebėtina, kad, pavyzdžiui, Reglamento Nr. 1954/2003 7 straipsnio 1 ir 2 dalyse, 8 straipsnio 3 dalyje bei 11 straipsnio 1 ir 3 dalyse pabrėžiamos to paties reglamento „3 ir 6 straipsniuose nurodytos žvejybos vietos“.

37. Be to, Reglamento Nr. 1954/2003 III skyriaus „Kontrolės sistema“ 13 straipsnio, kuris skirtas „specialioms kontrolės nuostatoms“, a punkte yra nuoroda į šio reglamento „6 straipsnio 1 dalyje nurodytą rajoną“.

38. Galiausiai reikia pažymėti, kad panaikinus pastarojo reglamento 3, 4 ir 6 straipsnius keli 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2847/93, nustatančio bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą( ), pakeitimai, kurie numatyti Reglamento Nr. 1954/2003 14 straipsnyje, netektų savo dalyko.

39. Atsižvelgdamas į visus šiuos argumentus manau, kad šis ieškinys dėl panaikinimo yra nepriimtinas tiek, kiek jis susijęs su Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsniais, kurie sudaro pastaruoju reglamentu nustatytos naujos sistemos pagrindą.

40. Tuo atveju, jei Teisingumo Teismas nesutiktų su šia nuomone, papildomai reikia išnagrinėti du pagrindus, kuriais remiasi Ispanijos Karalystė.

B – Dėl pagrindo, susijusio su nediskriminavimo dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei principo pažeidimu

1. Šalių argumentai

41. Grįsdama pirmąjį pagrindą, susijusį su nediskriminavimo dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei principo pažeidimu, Ispanijos Karalystė nurodo:

– pirma, kad Reglamente Nr. 1954/2003 nurodytas atskaitos laikotarpis 1998–2002 m., kuris naudojamas kaip žvejybinės pastangos apskaitos pagrindas, atitinka laikotarpį, per kurį šiai valstybei narei, kitaip nei kitoms valstybėms narėms, dėl jos įstojimo į Bendriją buvo taikoma apribojimų sistema, ir

– antra, kad biologiškai pažeidžiamo rajono, kuriam taikoma speciali žvejybinės pastangos sistema, ribos sutampa su buvusiu rajonu „Irish Box“, kuriame Ispanijos Karalystei taip pat buvo taikoma apribojimų sistema.

42. Apskritai Ispanijos Karalystė mano, kad pereinamojo laikotarpio sistema, kuri jai buvo taikoma dėl įstojimo į Bendriją, baigėsi 2002 m. gruodžio 31 d. ir kad naujajame reglamente atskaitai negalėjo būti naudojamas 1998–2002 m. laikotarpis. Iš tiesų Taryba, Reglamente Nr. 1954/2003 remdamasi šiuo laikotarpiu žvejybinei pastangai įvertinti, paliko galioti diskriminaciją, kuri egzistavo iki šio reglamento galiojusiuose teisės aktuose.

43. Ispanijos Karalystė taip pat mano, kad Taryba neatsižvelgė į specifinę Ispanijos laivyno padėtį, kylančią iš Stojimo akto nuostatų, o tai yra nediskriminavimo dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei principo pažeidimas.

44. Taryba, kuriai pritaria Komisija, atvirkščiai, mano, kad Reglamente Nr. 1954/2003 nustatyta sistema nėra diskriminuojanti. Šiuo atžvilgiu ji nurodo, kad žvejybinės pastangos apribojimas, nustatytas pagal kiekvienos valstybės laivyno pastangą kiekviename rajone bei kiekvienai žvejybos vietos rūšiai per 1998–2002 m. laikotarpį, yra taikomas visiems Bendrijos žvejybos laivams, neatsižvelgiant į jų priklausymą vienai ar kitai valstybei.

45. Be to, minėtame reglamente Tarybos naudojamas laiko kriterijus yra pateisinamas, atitinkamas ir proporcingas tikslui, kuriuo siekiama prisidėti prie žuvų išteklių pastovumo ribojant Bendrijos laivų žvejybos veiklą vakarų vandenyse.

46. Galiausiai dėl Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnio 1 dalyje nustatytos specialios žvejybinės pastangos valdymo sistemos biologiškai pažeidžiamame rajone Taryba pažymi, kad šis rajonas negali būti painiojamas su „Irish Box“, paminėtu Reglamentuose Nr. 685/95 ir Nr. 2027/95, nes biologiškai pažeidžiamas rajonas sudaro mažiau nei ketvirtį „Irish Box“ ploto, o šio rajono svarbi dalis yra išsidėsčiusi ne „Irish Box“ rajone. Be to, tai, kad yra ir kitų saugotinų pažeidžiamų rajonų, nereiškia, jog Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta rajono apsauga yra nereikalinga.

2. Vertinimas

47. Manau, kad priėmusi Reglamentą Nr. 1954/2003, konkrečiai kalbant, jo 3, 4 ir 6 straipsnius, Taryba nepažeidė vienodo požiūrio arba nediskriminavimo dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei principo, kurį bendrai nustato EB 12 straipsnis bei bendrosios žemės ūkio politikos srityje – EB 34 straipsnio 2 dalies antroji pastraipa.

48. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką diskriminacija yra tuomet, kai skirtingos nuostatos taikomos tokiomis pačiomis aplinkybėms, arba tuomet, kai ta pati nuostata taikoma skirtingoms aplinkybėms( ).

49. Bet kuriuo atveju, jei skirtingas tokių pačių aplinkybių vertinimas arba vienodas skirtingų aplinkybių vertinimas yra pateisinamas objektyviomis priežastimis, jis negali būti laikomas diskriminuojančiu( ).

50. Ispanijos Karalystė teigia, kad jos padėtis, palyginti su kitų valstybių narių padėtimi, yra specifinė ir kad jai negali būti taikoma tokia pati žvejybinės pastangos valdymo sistema, kokia taikoma kitoms valstybėms narėms.

51. Iš tikrųjų Ispanijos Karalystei nuo jos įstojimo į Bendriją buvo taikoma sistema, nustatanti tam tikrus naudojimosi Bendrijos vandenimis ir ištekliais apribojimus. Siekiant nustatyti esminius šios sistemos bruožus bei Ispanijos Karalystės laipsnišką integraciją į bendrąją žvejybinės pastangos valdymo sistemą, svarbu patikslinti, kaip kito šiai valstybei narei taikomos nuostatos.

52. Stojimo akto 156–166 straipsniai nustato naudojimosi Bendrijos vandenimis ir ištekliais sistemą laivams, plaukiojantiems su Ispanijos vėliava. Ši sistema riboja šių laivų žvejybos galimybes kai kuriuose Bendrijos vandenų rajonuose. Pavyzdžiui, Stojimo akto 157 straipsnis numato, kad „tik 158, 159 ir 160 straipsniuose nustatyti laivai gali vykdyti žvejybos veiklą ir tik šiuose straipsniuose nustatytuose rajonuose bei tik nustatytomis sąlygomis“. Šiuo atžvilgiu 158 straipsnis numato sudaryti 300 laivų, kuriems leidžiama vykdyti žvejybos veiklą ICES Vb, VI, VII, VIIIa, b ir d kvadratuose, sąrašą ir nustato sąlygas, taikomas laivų iš šio sąrašo buvimui minėtuose rajonuose vienu metu. Taip pat to paties straipsnio 1 dalyje in fine nustatyta išimtis dėl naudojimosi „Irish box“ rajonu.

53. Stojimo akto 166 straipsnyje nustatyta, kad šio akto 156–164 straipsniuose nustatyta sistema, taip pat pritaikomosios pataisos, kurias turėjo priimti Taryba pagal minėto akto 162 straipsnį, yra taikomos iki Reglamento (EEB) Nr. 170/83( ) 8 straipsnio 3 dalyje nustatyto laikotarpio pabaigos. Šioje nuostatoje, vėliau pakartotoje Reglamento (EEB) Nr. 3760/92( ) 14 straipsnio 2 dalyje, numatytas laikotarpis baigėsi 2002 m. gruodžio 31 dieną.

54. Pagal Stojimo akto 162 straipsnį Taryba Ispanijos Karalystės atžvilgiu priėmė 1994 m. gegužės 30 d. Reglamentą (EB) Nr. 1275/94 dėl Ispanijos ir Portugalijos stojimo akto „žuvininkystės“ skyrių pritaikomųjų pataisų( ).

55. Pagal minėto reglamento trečią konstatuojamąją dalį naujos nuostatos dėl Stojimo akte nustatytos sistemos pritaikomųjų pataisų „turi leisti visiškai integruoti Ispaniją ir Portugaliją į bendrą žuvininkystės politikos sistemą, visiškai laikantis acquis communautaire, ypač santykinio stabilumo principo ir laisvos prieigos prie vandenų principo išimčių, kaip nustatyta (Reglamente Nr. 3760/92)“. Tuo pačiu klausimu Reglamento Nr. 1275/94 ketvirtoje ir penktoje konstatuojamosiose dalyse pažymėta, kad „laisvai prieigai prie vandenų turi būti taikoma naudojamų žvejybinių pajėgumų priežiūra siekiant užtikrinti, kad minėta įranga atitiktų turimus išteklius“, atsižvelgiant į tai, kad „pritaikomosios pataisos neturi padidinti bendro esamo žūklės masto viename ICES ir CECAF rajonuose arba daryti žalingą poveikį ištekliams, kuriems taikomi kiekio apribojimai“. (Pataisytas vertimas)

56. Taigi Reglamento Nr. 1275/94 1 straipsnyje įtvirtinta, kad „nuo 1996 m. sausio 1 d. pakeičiama tvarka dėl prieigos prie vandenų ir išteklių, nustatyta Ispanijos ir Portugalijos stojimo akto 156–166 ir 347–353 straipsniuose; ji pritaikoma ir įtraukiama į šio reglamento 3 ir 4 straipsniuose numatytas Bendrijos priemones, kurios taikomos visiems Bendrijos laivams <...>“. (Pataisytas vertimas) Be to, minėto reglamento 3 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad „<...> Taryba priima Bendrijos priemones, nustatančias prieigos prie vandenų ir išteklių sąlygas, kurioms taikomos specialios taisyklės pagal Stojimo akto 156–166 ir 347–353 straipsnius, (ir kad) tokios priemonės apima naudojimo apribojimus“. Galiausiai to paties reglamento 3 straipsnio 3 dalyje patikslinama, kad šios nuostatos „turi atitikti žūklės masto nedidinimo principą <...>“.

57. Atsižvelgdama į Reglamento Nr. 1275/94 3 straipsnio nuostatas Taryba priėmė Reglamentą Nr. 685/95 dėl žvejybinės pastangos, susijusios su tam tikrais Bendrijos žūklės rajonais ir ištekliais, valdymo. Pagal šio reglamento 1 straipsnį šis reglamentas „<...> įsigaliojęs nuo 1996 m. sausio 1 d., nustato žvejybinės pastangos ICES Vb, VI, VII, VIII, IX ir X kvadratuose bei CECAF 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2.0 rajonuose valdymo sistemos įdiegimo kriterijus ir tvarką“.

58. Reglamento Nr. 685/95 3 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad „valstybės narės įvertina žvejybines pastangas, reikalingas giliavandenių žuvų gaudymui I priede nustatytame kiekviename žūklės rajone, remdamosi II priede pateikiamais Bendrijos nustatytais žvejybinių pastangų įvertinimo kriterijais“. Dėl „Irish Box“ to paties straipsnio 5 dalis numato, kad suinteresuotosios valstybės narės įvertina žvejybines pastangas šiame rajone, remdamosi savo atitinkamų laivų, išskyrus laivų, iškėlusių Ispanijos vėliavą, vykdoma veikla. Be to paskutiniame šio straipsnio sakinyje nustatyta, kad „Irish Box“ rajone „laivų, plaukiojančių su Ispanijos vėliava, skaičius <...> negali būti didesnis kaip 40 <...>“.

59. Atsižvelgusi į Reglamento Nr. 685/95 6 straipsnį, Taryba priėmė Reglamentą Nr. 2027/95, kuris nustato didžiausią metinį žvejybinės pastangos dydį kiekvienai žvejybos vietos rūšiai kiekvienai valstybei narei.

60. Galiausiai atsižvelgusi į tai, kad 2002 m. gruodžio 31 d. baigėsi Stojimo akte nustatyta prieigos prie tam tikrų rajonų ir išteklių tvarka, Taryba priėmė Reglamentą Nr. 1954/2003, kurio 15 straipsnyje nustatyta, kad Reglamentai Nr. 685/95 ir Nr. 2027/95 panaikinami.

61. Šis žvejybinės pastangos valdymo sistemos, taikomos Ispanijos Karalystei, aprašymas patvirtina, kad šiai valstybei narei nuo jos įstojimo iki 2002 m. gruodžio 31 d. buvo taikomi tam tikri apribojimai, susiję su prieiga prie tam tikrų rajonų bei žvejybos išteklių.

62. Tai taip pat parodo, kad Ispanijos Karalystės padėtis laipsniškai susilygino su kitų valstybių narių padėtimi iš esmės priėmus Reglamentus 685/95 ir Nr. 2027/95, vis dėlto išlaikant kai kuriuos ypatumus iki pereinamojo laikotarpio pabaigos.

63. Taigi atskaitos laikotarpiu 1998–2002 m., į kurį atsižvelgiama Reglamente Nr. 1954/2003, Ispanijos Karalystės padėtis, palyginti su kitų valstybių narių padėtimi, pasižymėjo tam tikrais specifiniais bruožais, kaip antai apribojimas dėl to, kad „Irish Box“ rajone vienu metu negali būti daugiau kaip 40 Ispanijos laivų.

64. Taigi reikia patikrinti, ar pagal Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsnius tokios pačios kaip ir kitoms valstybėms narėms žvejybinės pastangos valdymo sistemos, nustatytos iš esmės pagal žvejybinę pastangą, vykdytą 1998‑2002 m. laikotarpiu, taikymas Ispanijos Karalystei yra pateisinamas objektyviomis priežastimis.

65. Pirmiausia reikia pažymėti, kad minėtas reglamentas nustato žvejybinės pastangos įvertinimo metodą, kuris pagrįstas objektyviu kriterijumi, t. y. realiai vykdyta žvejybine pastanga per neseniai praėjusį ir reprezentatyvų laikotarpį. Šis atskaitos laikotarpis yra vienodas visoms valstybėms narėms. Taigi, kaip tai parodė Taryba, žvejybinės pastangos apribojimas atsižvelgiant į kiekvienos valstybės laivyno vykdytą žvejybinę pastangą kiekviename rajone ir kiekvienai žvejybos vietos rūšiai per 1998‑2002 m laikotarpį, kurį numato Reglamento Nr. 1954/2003 3, 4 ir 6 straipsniai, taikomas visiems Bendrijos žvejybos laivams, neatsižvelgiant į jų priklausomybę vienai ar kitai valstybei.

66. Mano nuomone, Tarybos naudojamas kriterijus apriboti žvejybinę pastangą atsižvelgiant į žvejybinę pastangą, taikytą ankstesniu neseniai praėjusiu laikotarpiu, be to, kad yra objektyvus, yra pateisinamas siekiu užtikrinti žvejybos išteklių pastovumą.

67. Iš tiesų reikia pažymėti, jog nauja Reglamentu Nr. 1954/2003 nustatyta žvejybinės pastangos sistema siekiama, kad „būtų užtikrinta, jog nebūtų didinami galiojantys bendrieji žvejybinės pastangos lygiai“( ). Be to, Bendrijos teisės aktų leidėjas kelis kartus patvirtino būtinybę laikytis žvejybos rūšių santykinio pastovumo principo( ).

68. Siekiant „bendrojo žvejybinės pastangos apribojimo“( ) būtina laikytis didžiausio metinio žvejybinės pastangos lygio kiekvienai rūšiai, rajonui ir žvejybos vietai, kiekvienai valstybei narei. Pažymiu, kad šiuo atžvilgiu Reglamento Nr. 1415/2004, kurio tikslas nustatyti didžiausias metines žvejybos pastangas kiekvienai valstybei narei, kiekvienam rajonui ir žvejybos vietai, nustatytiems Reglamento Nr. 1954/2003 3 ir 6 straipsniuose, penktoje konstatuojamojoje dalyje numatyta, kad šios pastangos „turi būti lygios tų laivų (plaukiojančių su valstybės narės vėliava) bendrosioms žvejybos pastangoms per penkerius metus, 1998–2002 m., padalijant iš penkių“.

69. Esant tokioms aplinkybėms, atrodo, kad yra objektyviai pateisinama, atsižvelgiant į tikslą nedidinti žvejybinės pastangos, visoms valstybėms narėms 2003 m. nustatyti pastangos apribojimo sistemą remiantis kiekvienos valstybės narės taikyta pastanga nustatytose žvejybos vietose per 1998–2002 m. laikotarpį.

70. Atsižvelgdamas į tai manau, kad Reglamento Nr. 1954/2003 3 ir 4 straipsniuose nustatyta bendra žvejybinės pastangos valdymo sistema negali būti laikoma diskriminuojančia.

71. Galiausiai kalbant apie Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnio 1 dalyje apibrėžtą biologiškai pažeidžiamą rajoną iš bylos medžiagos išplaukia, kad šio rajono sutapimas su „Irish box“ yra ribotas, nes biologiškai pažeidžiamas rajonas sudaro mažiau kaip pusę „Irish box“( ). Šiomis aplinkybėmis būtų sudėtinga teigti, kad apribojimų sistema, taikoma Ispanijos Karalystei „Irish box“ rajone pagal Reglamentą Nr. 685/95 per 1998–2002 m. laikotarpį, pratęsiama šios valstybės narės nenaudai pagal Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnio 1 dalį. Be to, minėtame straipsnyje nustatytas žvejybinės pastangos įvertinimo metodas biologiškai pažeidžiamame rajone taip pat pagrįstas objektyviu kriterijumi, t. y. laivų, kurių didžiausias ilgis yra 10 metrų arba daugiau, realiai vykdytos žvejybinės pastangos lygio metiniu 1998–2002 m. vidurkiu, o tai irgi atrodo pateisinama, atsižvelgiant į tikslą riboti žvejybinę pastangą merlūzų jauniklių didelio susitelkimo vietoje.

72. Todėl manau, kad pirmasis pagrindas, susijęs su nediskriminavimo dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei principu, nėra pagrįstas ir turi būti atmestas.

C – Dėl pagrindo, susijusio su tuo, kad Taryba, priimdama Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnį, piktnaudžiavo įgaliojimais

1. Šalių argumentai

73. Antruoju pagrindu Ispanijos Karalystė teigia, kad Taryba, priimdama Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnį, piktnaudžiavo įgaliojimais, nes tikrasis biologiškai pažeidžiamo rajono ribų nustatymo tikslas – ne merlūzų jauniklių apsauga, bet Ispanijos laivynui jau taikomų apribojimų „Irish Box“ rajone pratęsimas.

74. Iš tiesų Ispanijos Karalystė mano, kad jei tikrasis tikslas būtų apsaugoti merlūzų jauniklius, tokios pačios priemonės, kokios numatytos Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnyje, būtų taikomos ir kitiems vakarų vandenų rajonams. Be to, ji teigia, kad tokių techninių priemonių priėmimą reglamentuoja 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti( ).

75. Tačiau Taryba mano, kad, pirma, galimybė nustatyti priemones, draudžiančias ar laikinai neleidžiančias apibrėžtos rūšies žvejybos pagal Reglamentą Nr. 850/98, neturi įtakos ginčijamų priemonių teisėtumui ar tinkamumui, antra, Reglamento Nr. 1954/2003 teisinis pagrindas yra EB 37 straipsnis, kuris yra tas pats kaip ir tas, kuris būtų naudojamas tuomet, jei techninio pobūdžio priemonė merlūzų jaunikliams apsaugoti būtų įtraukta į Reglamentą Nr. 850/98. Iš to matyti, kad Taryba neišvengė jokios specialios procedūros.

76. Komisija teigia, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas naudojasi didele diskrecija tuomet, kai jam pavesta įvertinti kompleksinę ekonominę situaciją, kaip yra bendrosios žuvininkystės politikos atveju. Be to, ji pabrėžia, kad nustatant specialią žvejybinės pastangos valdymo biologiškai pažeidžiamame rajone sistemą atsižvelgta į merlūzų jauniklių didelį susitelkimą šiame rajone; be to, šia sistema siekiama apsaugoti minėtą rajoną užtikrinant, kad didžiausia vakarų vandenims nustatyta žvejybinė pastanga negalėtų būti jame taikoma. Galiausiai, Komisijos nuomone, aplinkybė, kad kiti rajonai gali būti biologiškai pažeidžiami ar kad galimos kitos priemonės, neįrodo nei to, kad Taryba piktnaudžiavo įgaliojimais, nei to, kad ji akivaizdžiai peržengė savo diskrecijos ribas.

2. Vertinimas

77. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką „teisės aktas tik tuomet laikomas priimtu piktnaudžiaujant įgaliojimais, jei remiantis objektyviais, tinkamais ir suderinamais duomenimis paaiškėja, kad jis buvo priimtas išimtinai ar iš esmės siekiant kitų nei nurodytų tikslų arba norint išvengti Sutartyje numatytos konkrečiu atveju taikomos procedūros“( ).

78. Aš, kaip Taryba ir Komisija, nemanau, kad priimdama Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnį Taryba piktnaudžiavo įgaliojimais.

79. Pirma, Ispanijos Karalystė neįrodė, kad speciali žvejybinės pastangos valdymo sistema, taikoma biologiškai pažeidžiamame rajone, buvo nustatyta iš esmės siekiant kito tikslo, nei skatinti merlūzų jauniklių apsaugą.

80. Antra, manau, kad nei ta aplinkybė, jog techninės priemonės jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti gali būti nustatytos ir kitu reglamentu, nei tai, jog gali būti kitų biologiškai pažeidžiamų rajonų, šiuo atveju neįrodo, kad Taryba piktnaudžiavo įgaliojimais.

81. Iš to išplaukia, kad antrasis pagrindas, kuriuo rėmėsi Ispanijos Karalystė, mano nuomone, turi būti atmestas kaip nepagrįstas.

IV – Išvada

82. Atsižvelgdamas į nurodytus argumentus, pirmiausia siūlau Teisingumo Teismui Ispanijos Karalystės ieškinį dėl panaikinimo pripažinti nepriimtinu ir priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas, Europos Bendrijų Komisijai padengiant savo išlaidas.

83. Papildomai siūlau Teisingumo Teismui atmesti Ispanijos Karalystės ieškinį dėl panaikinimo ir priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas, Europos Bendrijų Komisijai padengiant savo išlaidas.