ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
46

Teisingumo Teismas yra ne kartą minėjęs, kad iš SESV 267 straipsnio formuluotės ir jo struktūros matyti, jog prejudicinio sprendimo priėmimo procedūra, be kita ko, grindžiama prielaida, kad nacionaliniuose teismuose iš tiesų nagrinėjama byla, kurioje jie turi priimti sprendimą, galimai atsižvelgdami į prejudicinį sprendimą (1988 m. balandžio 21 d. Sprendimo Pardini, 338/85, EU:C:1988:194, 11 punktas; 1991 m. spalio 4 d. Sprendimo Society for the Protection of Unborn Children Ireland, C‑159/90, EU:C:1991:378, 12 ir 13 punktai; taip pat 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Pohotovosť, C‑470/12, EU:C:2014:101, 28 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
41

Be to, atsižvelgiant į mokesčių neutralumo principą, primintą šios direktyvos 7 konstatuojamojoje dalyje, pagal kurį negalima PVM tikslais skirtingai vertinti panašių prekių ar paslaugų, kurie konkuruoja tarpusavyje (šiuo klausimu žr. 2019 m. rugsėjo 5 d. Sprendimo Regards Photographiques, C‑145/18, EU:C:2019:668, 36 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją), tai, kad praeityje atitinkamas apmokestinamasis asmuo teikė kitas paslaugas, kurioms buvo taikoma speciali apmokestinimo tvarka, iš esmės negali pakeisti paslaugų, kurias jis vėliau teikė kitokiomis socialinėmis sąlygomis, mokestinio vertinimo.
48

Komisija siūlo atmesti šį pagrindą kaip nepagrįstą. Ji laikosi nuomonės, kad Bendrasis Teismas teisingai aiškino ir taikė Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio pirmos pastraipos 2 punkte ir Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punkte išdėstytą „daugiametės ganyklos“ sąvoką. Remiantis ta apibrėžtimi, teigtina, kad lemiamos reikšmės turi kriterijus, susijęs su aptariamame žemės ūkio paskirties žemės sklype augančių augalų rūšimis. Be to, nei šio sprendimo 46 punkte nurodytos gairės, nei minėtas 2012 m. veiksmų planas, nei nuo 2015 m. sausio 1 d. taikomas Reglamentas Nr. 1307/2013, kuriame pateikta išplėsta sąvokos „daugiametės ganyklos“ apibrėžtis, neturi reikšmės nagrinėjant tuo metu, kai klostėsi šios bylos faktinės aplinkybės, taikytiną teisę ir vertinant Komisijos nuspręstą taikyti finansinę korekciją.
37

Šiuo klausimu iš Monrealio konvencijos parengiamųjų darbų matyti, kad susitariančiosios šalys teikė pirmenybę sąvokai „nelaimingas atsitikimas“, o ne „įvykio“ sąvokai, kuri buvo pasiūlyta pirminiame projekte (žr., be kita ko, International Union of Aviation Insurers pateiktą nuomonę, DCW Doc Nr. 28, 1999 m. gegužės 13 d., ir Rapporteur on the Modernization and Consolidation of the Warsaw System, C-WP/10576, ataskaitą). Taip yra todėl, kad sąvoka „įvykis“ buvo laikomas pernelyg plačiu, apimančiu visas aplinkybes ir galinčiu lemti pernelyg didelius ginčus.
18

IT Development2015 m. birželio 18 d.Tribunal de grande instance de Paris (Paryžiaus apygardos teismas, Prancūzija) pareiškė ieškinį Free Mobile dėl programinės įrangos ClickOnSite suteikiamų teisių pažeidimo ir žalos atlyginimo. Ji tvirtino, kad Free Mobile pakeitė programinę įrangą, be kita ko, sukurdama naujas anketas. Be to, kad šie pakeitimai, jos nuomone, buvo esminiai, ji, teigdama, kad Free Mobile neturėjo teisės atlikti tokių pakeitimų, visų pirma rėmėsi licencijos sutarties 6 straipsnio „Licencijos apimtis“ nuostatomis, pagal kurias iš esmės klientui draudžiama tiesiogiai ar netiesiogiai atgaminti programinį paketą, jį dekompiliuoti ir (arba) atlikti atvirkštinę jo inžineriją, taip pat pakeisti, taisyti, pritaikyti, kurti išvestinius kūrinius ir tiesiogiai ar netiesiogiai priderinti papildymus prie šios programinės įrangos.
130

Be to, Komisija nurodė 2002 m. sprendimą, iš kurio, kaip ji mano, matyti, kad DEI turėjo taikyti apeliantei lengvatinį tarifą, nors ji to neturėjo daryti įprastomis rinkos sąlygomis. Šiuo klausimu Komisija priminė, kad minėtas sprendimas susijęs su subsidija, kurią Graikijos Respublika turėjo suteikti DEI ir kurios tikslas atlyginti per dideles pastarosios sąnaudas, patirtas dėl lengvatinio tarifo taikymo apeliantei, ir kad ji tą subsidiją patvirtino, nes taip buvo kompensuota nepalanki DEI padėtis.
60

Banca d’Italia teigia, kad atsakymas į šį klausimą pateikiamas Deleguotajame reglamente 2015/63, ypač jo 12 straipsnio 2 dalyje. Vis dėlto iš šio reglamento to paties skirsnio matyti, kad jis yra susijęs su ex ante įnašais, t. y. metiniais įnašais. Be to, minėto reglamento 12 straipsnio 2 dalyje minimi tik metiniai įnašai.
35

Kaip šiuo klausimu savo rašytinėse pastabose pažymėjo Austrijos vyriausybė, Europos Sąjungos teisės aktų leidėjas nepritarė vykstant Reglamento Nr. 1370/2007 priėmimo parengiamiesiems darbams Komisijos pateiktam pasiūlymui užtikrinti dar didesnį atvėrimą konkurencijai. Ši institucija dėl tiesiogiai sudaromų sutarčių siūlė numatyti, kad kiti potencialūs ūkio subjektai per šešis mėnesius nuo išankstinio pranešimo galėtų kaip alternatyvą pateikti kompetentingai institucijai geresnį pasiūlymą, nei anksčiau pateikė ūkio subjektas, su kuriuo buvo numatyta tiesiogiai sudaryti sutartį. Kaip matyti iš to pasiūlymo, kompetentinga institucija turėtų išnagrinėti tokius pasiūlymus ir pranešti savo sprendimo juos priimti ar atmesti priežastis (iš dalies pakeisto pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl valstybių narių veiksmų, susijusių su viešųjų paslaugų reikalavimais ir viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymu geležinkelio, kelių ir vidaus vandenų transporto srityje (2002 m. vasario 21 d. COM(2002) 107 final, OL C 151 E, 2002, p. 146), 7 straipsnio 2 dalis)).
10

Direktyvos 91/676 5 straipsnyje numatyta: „1. Per dvejus metus nustačius 3 straipsnio 2 dalyje nurodytas zonas ir per vienerius metus nustačius kiekvieną papildomą 3 straipsnio 4 dalyje nurodytą zoną, valstybės narės, siekdamos įgyvendinti 1 straipsnyje nurodytus tikslus, turi sukurti veiksmų programas nustatytoms pažeidžiamoms zonoms. 2. Veiksmų programa gali būti skirta visoms valstybės narės teritorijoje esančioms pažeidžiamoms zonoms, arba, jei valstybė narė mano esant tikslinga, ji gali atskiroms pažeidžiamoms zonoms ar jų dalims sukurti atskiras programas. 3. Veiksmų programose būtina atsižvelgti į: a) turimus mokslinius ir techninius duomenis, labiausiai į atitinkamą taršą azotu iš žemės ūkio ir kitų šaltinių; b) valstybės narės atitinkamų rajonų aplinkos sąlygas. 4. Veiksmų programos turi būti įgyvendintos per ketverius metus nuo jų sukūrimo ir jose turi būti numatytos tokios privalomos priemonės: a) III priede nurodytos priemonės; b) priemonės, kurias valstybės narės nustatė <…> geros žemės ūkio praktikos kodekse (-uose) <…> 5. Be to, valstybės narės veiksmų programose turi imtis papildomų priemonių arba sustiprinti veiksmus, kurie, jų manymu, yra būtini, jei, pradėjus vykdyti veiksmų programą arba jau įgijus tam tikros įgyvendinimo patirties, tampa aišku, kad 4 dalyje minėtų priemonių nepakanka 1 straipsnio tikslams pasiekti. Parinkdamos šias priemones ar veiksmus, valstybės narės turi atsižvelgti į jų veiksmingumą ir sąnaudas, palyginti su kitomis galimomis prevencinėmis priemonėmis. 6. Valstybės narės turi parengti ir įgyvendinti tinkamas monitoringo programas. Pagal šį straipsnį sudarytų veiksmų programų veiksmingumui vertinti valstybės narės, kurios 5 straipsnį taiko visoje savo nacionalinėje teritorijoje, privalo stebėti nitratų kiekį paviršiniuose ir gruntiniuose vandenyse tokiuose pasirinktuose matavimo taškuose, kurie leidžia nustatyti vandenų užteršimo nitratais iš žemės ūkio šaltinių mastą. 7. Rečiausiai kas ketverius metus valstybės narės turi patikslinti ir, jei reikia, pakeisti savo veiksmų programas ir pagal 5 dalį taikomas papildomas priemones. Apie visus veiksmų programos pakeitimus jos praneša Komisijai.“
26

BMF savo ruožtu teigia, kad jos padaliniai yra tiesiogiai prijungti prie elektros energijos perdavimo sistemos per „Ribari“ pastotę, kurios savininkė yra ESO. Taigi, kadangi nei ši pastotė, nei prie jos prijungta elektros linija „Novo pristanishte“ nėra ER Yug nuosavybė, jos nėra elektros energijos skirstymo sistemos sudėtinės dalys. Todėl BMF mano, kad ER Yug licencija neatitinka sąlygų, kurios turi būti tenkinamos norint teikti prieigos suteikimo ir elektros energijos perdavimo per elektros energijos skirstymo sistemą paslaugas, taigi ir imti tų paslaugų mokestį. Be to, ZE nėra jokios nuostatos, draudžiančios klientui tiesiogiai prisijungti prie elektros energijos perdavimo sistemos.
31

Komisija iš esmės pritaria Tarybos argumentams dėl procesinio lygiateisiškumo principo laikymosi, kuriais pateisinama šios institucijos galimybė remtis aplinkybėmis, susiklosčiusiomis po to, kai HTTS buvo įtraukta į ginčijamus sąrašus. Dėl, be kita ko, 2017 m. gegužės 30 d. Sprendimo Safa Nicu Sepahan / Taryba (C‑45/15 P, EU:C:2017:402) aiškinimo Komisija priduria, kad HTTS daroma nuoroda į to sprendimo 40 punktą yra neteisinga, nes šiuo klausimu Teisingumo Teismas pateikė poziciją ne dėl momento, kuris yra svarbus vertinant ieškinio dėl žalos atlyginimo pagrįstumą, o dėl to, ar nagrinėtu atveju buvo padarytas pakankamai aiškus Sąjungos teisės normos pažeidimas.
11

Šį sprendimą paliko galioti apeliacine tvarka bylą nagrinėjęs prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas – Městský soud v Praze (Prahos miesto teismas, Čekijos Respublika). 2016 m. balandžio 26 d. sprendimu jis, inter alia, nusprendė, kad nėra poreikio pagal SESV 267 straipsnį Teisingumo Teismui teikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą, nes Reglamento Nr. 261/2004 3 straipsnio 5 dalies aiškinimas gali būti aiškiai numanomas iš to reglamento formuluotės ir iš 2013 m. vasario 28 d. Teisingumo Teismo sprendimo Folkerts (C‑11/11, EU:C:2013:106). Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatavo, kad iš šios nuostatos matyti, kad České aerolinie yra tiesiogiai atsakinga aptariamiems keleiviams už žalą, kurią jie patyrė dėl bendrovės Etihad Airways skrydžio dalies metu įvykusio vėlavimo, nes teisės sąvoka „atstovavimas“ pasižymi tuo, kad atstovaujamasis visada tiesiogiai atsako už atstovo veiksmus. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, toks šio reglamento aiškinimas yra tinkamas ir gali būti taikomas nagrinėjamai situacijai, dėl kurios buvo kreiptasi į jį, nes sutartinio vežėjo atsakomybė kyla iš sutarties ir vežėjas negali būti atleistas nuo atsakomybės remiantis tuo, jog skrydžio dalį, kuri buvo atidėta, vykdė kita šalis, nes tokia situacija yra analogiška bet kokiai kitai subrangos rūšiai.
14

KN paaiškinimuose (OL C 137, 2011, p. 1) su pakeitimais, padarytais 2012 m. lapkričio 29 d. paskelbtu komunikatu (OL C 369, 2012, p. 7) (toliau – KN paaiškinimai), kiek tai susiję su 85044030 subpozicija, nurodyta, kad prie „ši[os] subpozicij[os] priskiriami, pavyzdžiui, statiniai keitikliai, skirti naudoti su ryšių aparatūra arba automatinio duomenų apdorojimo mašinomis ir jų įtaisais, kurie paprastai: – turi stabilizavimo grandines; – turi tipinę išėjimo įtampą, pavyzdžiui, lygią 3,3, 5, 12, 24, 48 ar 60 V. Statiniai keitikliai, skirti naudoti su ryšių aparatūra arba automatinio duomenų apdorojimo mašinomis ir jų įtaisais, naudojami konvertuoti, pavyzdžiui, iš tinklo imamą kintamąją srovę (AC) į reikalingą nuolatinę srovę (DC). Vadinamasis nenutrūkstamas energijos tiekimas <…>, naudojamas su automatinio duomenų apdorojimo mašinomis, užtikrina energijos „atsargą“ (su „energijos tiekimas geras“ signalu) nutrūkus energijos tiekimui ir dėl to neprarandama duomenų“.
22

Šiuo klausimu iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą akivaizdu, kad prejudicinis klausimas yra tęsinys 2013 m. birželio 20 d. Sprendimo Giersch ir kt. (C‑20/12, EU:C:2013:411) ir 2016 m. gruodžio 14 d. Sprendimo Bragança Linares Verruga ir kt. (C‑238/15, EU:C:2016:949), priimtų dėl to paties nacionalinio teismo pateiktų prašymų priimti prejudicinį sprendimą. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas aiškiai nurodo (ne prejudicinio klausimo formuluotėje, bet paties sprendimo dėl prašymo pateikimo tekste) su laisvu darbuotojų ir jų šeimos narių judėjimu Sąjungoje susijusias teisės nuostatas, t. y. Reglamento Nr. 492/2011 7 straipsnio 2 dalį, taikomą kartu su SESV 45 straipsniu. Galiausiai tas teismas nurodo pakankamai priežasčių, paskatinusių ieškoti šių Sąjungos teisės nuostatų išaiškinimo, ir nustatytą ryšį tarp šių nuostatų ir pagrindinėje byloje taikomų nacionalinės teisės aktų.
22

Todėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas abejoja, ar bendrovei Copebi pateiktas FranceAgriMer mokėjimo dokumentas, pagrįstas Sprendime 2009/402 nurodytos pagalbos susigrąžinimu, yra teisėtas. To mokėjimo dokumento teisėtumą, be kita ko, lemtų atsakymas į klausimą, ar šį sprendimą reikia suprasti kaip apimantį pagalbą, kurią Oniflhor suteikė CEBI ir kurios sumas šio komiteto narės, gamintojų grupės, išmokėjo perdirbti skirtų ‘Bigarreau’ veislės vyšnių augintojams, nors CEBI neminimas tarp to sprendimo 15 konstatuojamojoje dalyje nurodytų aštuonių žemės ūkio ekonomikos komitetų ir ši pagalba buvo iš esmės kitaip finansuojama.
52

Be to, pareiškėja pagrindinėje byloje per Teisingumo Teismo posėdį pripažino, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamų plieninių suvirintų detalių sriegio vidinis skersmuo atitinka įprastą skersmenį, paprastai naudojamą vamzdžių arba vamzdelių jungiamosiose detalėse.
44

Be to, nors tai, kad 91 % Banka Koper klientų sutiko, kad jų vertybinių popierių valdymas būtų patikėtas Alta Invest, atrodo, gali patvirtinti tokių paskatų veiksmingumą, vis dėlto sandoris negali būti kvalifikuojamas kaip „perdavimas“ pagal Direktyvos 2001/23 1 straipsnio 1 dalį, vien konstatavus šią aplinkybę, kuri, maža to, atsirado jau po to, kai minėtos dvi įmonės sudarė perdavimo sutartį.
24

Be to, iš Direktyvos 2008/98 6 straipsnio 4 dalies formuluotės matyti, kad valstybės narės gali numatyti galimybę visų pirma pagal medžiagos ar objekto, laikomų „atliekomis“, turėtojo prašymą priimti sprendimus dėl konkretaus atvejo, tačiau jos taip pat gali priimti techninį reglamentą ar standartą dėl tam tikros kategorijos ar rūšies atliekų. Kaip generalinė advokatė nurodė išvados 49 punkte, šioje nuostatoje nustatyta pareiga apie tokias priemones pranešti Komisijai, kaip to reikalaujama pagal Direktyvą 98/34, iš dalies pakeistą Direktyva 98/48, taikoma techninių taisyklių projektams, o ne individualiems sprendimams.
25

Manydamas, kad gali likti pagrįstų abejonių dėl atsakymų į Rechtbank Zeeland-West-Brabant (Zelandijos ir Vakarų Brabanto apylinkės teismas, Nyderlandai) pateiktus klausimus, Hoge Raad der Nederlanden (Nyderlandų Aukščiausiasis Teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar EB 56 straipsniui (dabar – SESV 63 straipsnis) prieštarauja tokia tvarka, kad ne Nyderlanduose įsteigtam investiciniam fondui Nyderlandų dividendų mokestis, išskaitytas iš dividendų, kuriuos jis gavo iš Nyderlanduose įsteigtų bendrovių, nėra grąžinamas dėl to, kad jis neprivalo išskaityti Nyderlandų dividendų mokesčio, o Nyderlanduose įsteigtam apmokestinamajam investavimo subjektui, kuris išskaitydamas Nyderlandų dividendų mokestį kasmet savo investicinių vienetų turėtojams ar dalyviams paskirsto investicijų grąžą, dividendų mokestis yra grąžinamas? 2. Ar EB 56 straipsniui (dabar – SESV 63 straipsnis) prieštarauja tokia tvarka, kad ne Nyderlanduose įsteigtam investiciniam fondui Nyderlandų dividendų mokestis, išskaitytas iš dividendų, kuriuos jis gavo iš Nyderlanduose įsteigtų bendrovių, nėra grąžinamas dėl to, kad jis neįrodo, jog jo investicinių vienetų turėtojai ar dalyviai atitinka Nyderlandų teisės aktuose nustatytas sąlygas? 3. Ar EB 56 straipsniui (dabar – SESV 63 straipsnis) prieštarauja tokia tvarka, kad ne Nyderlanduose įsteigtam investiciniam fondui Nyderlandų dividendų mokestis, išskaitytas iš dividendų, kuriuos jis gavo iš Nyderlanduose įsteigtų bendrovių, nėra grąžinamas dėl to, kad jis visos investicijų grąžos savo investicinių vienetų turėtojams ar dalyviams nepaskirsto kasmet ne vėliau kaip aštuntą mėnesį po finansinių metų pabaigos, net jeigu toje valstybėje, kurioje jis yra įsisteigęs, pagal ten galiojančius teisės aktus jo investicijų grąža, jeigu ji nebuvo paskirstyta: a) laikoma paskirstyta; ir (arba) b) toje valstybėje, kurioje jis yra įsisteigęs, investicinių vienetų turėtojai ar dalyviai apmokestinami taip, tarsi jiems pelnas būtų buvęs paskirstytas, o Nyderlanduose įsteigtam apmokestinamajam investavimo subjektui, kuris išskaitydamas Nyderlandų dividendų mokestį kasmet savo investicinių vienetų turėtojams ar dalyviams paskirsto visą investicijų grąžą, dividendų mokestis yra grąžinamas?“
60

Be to, išvalymo etapo kontrolės faktas, atšaldymo, išpjaustymo ir supakavimo etapuose pateikiant skerdeną be jokios matomos taršos, yra dar svarbesnis, nes šie etapai jau yra laikomi kritiniu tašku dėl mėsos kontakto su daugybe paviršių ar nešvariais įrenginiais. Jei pavojus ankstesniame etape nebuvo sukontroliuotas, rizikuojama, kad jis gali vėl atsirasti ar netgi padidėti kitame etape. Todėl būtų labai pakenkta tikslui siekti aukšto vartotojų apsaugos lygio.
46

Taip pat pasakytina, kad šio sprendimo 44 punkte nurodytas aiškinimas leidžia užtikrinti, jog bus visiškai paisoma SESV 258 straipsnio taikymo srities, be to, jis vienintelis suderinamas su teisinio saugumo ir proporcingumo principais. Iš tiesų šis aiškinimas lemtų, kad tuo atveju, kai vykstant procesui Teisingumo Teisme valstybė narė perkėlė direktyvą į nacionalinę teisę ir pranešė Komisijai apie visas perkėlimo priemones, Komisija turėtų atsisakyti ketinimų skirti šiai valstybei narei baudą. Be to, kiltų tik nedidelė rizika, kad valstybės narės bus linkusios išvengti šios nuostatos taikymo, pranešdamos apie tikrovės neatitinkančias perkėlimo priemones.
63

Be to, taip pat reikia priminti, kad Chartijos užtikrinamos pagrindinės teisės turi būti taikomos visose situacijose, kurias reglamentuoja Sąjungos teisė, ir kad dėl to jų, be kita ko, turi būti paisoma, kai nacionalinės teisės aktai patenka į Sąjungos teisės taikymo sritį (be kita ko, žr. 2013 m. vasario 26 d. Sprendimo Åkerberg Fransson, C‑617/10, EU:C:2013:105, 19–21 punktus ir 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimo AGET Iraklis, C‑201/15, EU:C:2016:972, 62 punktą).
46

Be to, nepaisant to, kad nėra Sąjungos teisės normų, susijusių su ieškinių pareiškimo nacionaliniuose teismuose tvarka, ir siekiant nustatyti pagal Sąjungos teisės aktą priimtų nacionalinių sprendimų teisminės peržiūros intensyvumą, reikia atsižvelgti į Sąjungos teisės akto tikslą ir stengtis nepažeisti jo veiksmingumo (šiuo klausimu žr. 2002 m. birželio 18 d. Sprendimo HI, C‑92/00, EU:C:2002:379, 59 punktą ir 2014 m. gruodžio 11 d. Sprendimo Croce Amica One Italia, C‑440/13, EU:C:2014:2435, 40 punktą).
78

Šio pagrindo pirmoje dalyje Graikijos Respublika iš esmės tvirtina, kad skundžiamo sprendimo 88–103 punktuose Bendrasis Teismas kelis kartus neįvykdė jam tenkančios pareigos motyvuoti. Graikijos Respublikos teigimu, Bendrasis Teismas iš tiesų neteisėtai papildė ginčijamo sprendimo motyvus nusprendęs, kad vien valdymo ir kontrolės sistemos pažeidimų pakanka 10 % korekcijai pagrįsti, nors iš suvestinės ataskaitos matyti, kad šio dydžio korekcija pagrįsta tik dėl plotų, kurie deklaruoti kaip „daugiametės ganyklos“, netinkamumo. Be to, Bendrasis Teismas tinkamai nemotyvavo savo sprendimo nei dėl korekcijos padidinimo iki 10 %, palyginti su prieš tai buvusiais metais taikyta 5 % korekcija, nei dėl pagerėjimo, konstatuoto per patikrinimus vietoje. Galiausiai Graikijos Respublika priekaištauja Bendrajam Teismui dėl to, kad šis pakankamai neatsižvelgė į „kompensacinį poveikį“.
11

Be to, UOKiK pirmininkas nusprendė, kad veiksmai, kurie sudaro šį piktnaudžiavimą, galėjo neigiamai paveikti galimybę į Lenkijos rinką patekti užsienio draudikams ir taip daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Taigi jis konstatavo, kad PZU Życie, be nacionalinės teisės, pažeidė EB 82 straipsnį.
54

Be to, dar reikia patikslinti, kad, nors Teisingumo Teismas savo 2014 m. balandžio 30 d. Sprendime Kásler ir Káslerné Rábai (C‑26/13, EU:C:2014:282, 83 ir 84 punktai) pripažino nacionalinio teismo galimybę vietoj nesąžiningos sąlygos užpildant spragą taikyti vidaus teisės normą tam, kad sutartis išliktų, iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad ši galimybė taikoma tik tais atvejais, jei, pripažinus visą sutartį negaliojančia, tai turėtų ypač neigiamų padarinių vartotojui ir dėl to jis nukentėtų (šiuo klausimu žr. 2018 m. rugpjūčio 7 d. Sprendimo Banco Santander ir Escobedo Cortés, C‑96/16 ir C‑94/17, EU:C:2018:643, 74 punktą ir 2018 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo OTP Bank ir OTP Faktoring, C‑51/17, EU:C:2018:750, 61 punktą).
83

Tokiu atveju dėl prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo aiškiai nurodyto klausimo, kokius kokybinius ir kiekybinius reikalavimus turi atitikti mokesčių mokėtojo rezidento turimos trečiosiose šalyse įsteigtos bendrovės kapitalo dalys, kad toks turėjimas nebūtų laikomas „išimtinai dirbtiniu“, primintina, kad laisvu kapitalo judėjimu tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių siekiama nenustatyti sąlygų, kurioms esant bendrovės gali įsisteigti vidaus rinkoje (šiuo klausimu žr. 2012 m. lapkričio 13 d. Sprendimo Test Claimants in the FII Group Litigation, C‑35/11, EU:C:2012:707, 100 punktą), bet liberalizuoti tarpvalstybinį kapitalo judėjimą (šiuo klausimu žr. 1995 m. gruodžio 14 d. Sprendimo Sanz de Lera ir kt., C‑163/94, C‑165/94 ir C‑250/94, EU:C:1995:451, 19 punktą ir 2011 m. vasario 10 d. Sprendimo Haribo Lakritzen Hans Riegel ir Österreichische Salinen, C‑436/08 et C‑437/08, EU:C:2011:61, 46 punktą).
37

Tai, kad valstybės narės pilietybės, esant tokioms situacijoms, netenkama teisėtai, patvirtina ir Konvencijos dėl asmenų be pilietybės skaičiaus mažinimo 6 straipsnio ir 7 straipsnio 3–6 dalių nuostatos, kuriose numatyta, kad, esant panašioms situacijoms, asmuo gali netekti valstybės, šios konvencijos šalies, pilietybės, jei dėl to jis netampa asmeniu be pilietybės. Nagrinėjamu atveju riziką, kad asmuo gali tapti asmeniu be pilietybės, eliminuoja pagrindinėje byloje nagrinėjamos nacionalinės teisės nuostatos, nes jos taikomos tais atvejais, kai asmuo turi ir Nyderlandų, ir kitos valstybės pilietybę. Be to, Konvencijos dėl pilietybės 7 straipsnio 1 dalies e punkte ir 2 dalyje nustatyta, kad valstybė, šios konvencijos šalis, gali numatyti, be kita ko, jog pilnametis asmuo netenka jos pilietybės, jei nėra faktinio ryšio tarp šios valstybės ir užsienyje nuolat gyvenančio jos piliečio, o nepilnametis asmuo netenka pilietybės, jei tos valstybės pilietybės netenka jo tėvai.
58

Konkrečiau kalbant, pagal Direktyvos 95/46 6 straipsnio 1 dalies b ir c punktus arba Reglamento 2016/679 5 straipsnio 1 dalies b ir c punktus asmens duomenys turi būti renkami nustatytais, aiškiai apibrėžtais ir teisėtais tikslais, be to, asmens duomenys turi būti adekvatūs, tinkami ir tik tokie, kurių reikia siekiant minėtų tikslų, o pagal minėtos direktyvos 7 straipsnio c punktą arba minėto reglamento 6 straipsnio 1 dalies c punktą tokių duomenų tvarkymas yra teisėtas, jeigu jis būtinas, kad būtų įvykdyta duomenų valdytojui taikoma teisinė prievolė.
12

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad CPI 223 straipsnio 1 dalies c punkte yra nuoroda į kriterijus „pagaminimo būdui“ nustatyti, o Direktyvos 2008/95 3 straipsnio 1 dalies c punkte nėra aiškios nuorodos į „gamybos būdą“, bet nurodomos prekių „kitos charakteristikos“, kurios gali būti laikomos apibūdinamosiomis.