ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
30

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad reikia patikslinti Direktyvos 2011/95 17 straipsnio, susijusio su papildomą apsaugą galinčio gauti asmens statuso nesuteikimu, 1 dalies b punkto aiškinimą, atsižvelgiant, be kita ko, į Teisingumo Teismo pateiktą Direktyvos 2004/83 12 straipsnio, susijusio su pabėgėlio statuso nesuteikimu, 2 dalies b ir c punktų (dabar – Direktyvos 2011/95 12 straipsnio 2 dalies b ir c punktai) išaiškinimą 2010 m. lapkričio 9 d. Sprendime B ir D (C‑57/09 ir C‑101/09, EU:C:2010:661, 87 punktas), pagal kurį atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija šią nuostatą gali taikyti tik kai kiekvienu atskiru atveju įvertina jai žinomas konkrečias faktines aplinkybes, kad nustatytų, ar yra pagrįstų priežasčių manyti, jog atitinkamo asmens, kuris atitinka kitus pabėgėlio statuso suteikimo kriterijus, veiksmai gali būti priskiriami vienam iš dviejų minėtoje nuostatoje nurodytų pabėgėlio statuso nesuteikimo atvejų.
20

FBD apskundė High Court (Aukštasis teismas) sprendimą ir nutartį Court of Appeal (Apeliacinis teismas, Airija) ir nurodė, kad High Court klaidingai taikė 1990 m. lapkričio 13 d. Sprendime Marleasing (C‑106/89, EU:C:1990:395) suformuotą jurisprudenciją ir kad minėtais sprendimu ir nutartimi pripažįstamas Trečiosios direktyvos tam tikras horizontalus veikimas, nes FBD yra privatus asmuo. Be to, ši draudimo bendrovė patikslino, kad jeigu jos apeliacinis skundas būtų patenkintas, ji siektų susigrąžinti iš Airijos valstybės sumą, kurią išmokėjo D. Smith.
„1.

Ar, atsižvelgiant į Direktyvos [2003/96] 21 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą, tam, kad įmonės, gaminančios elektros energiją savo reikmėms, būtų pripažįstamos paskirstytojomis ir apmokestinamos pagal [šios] direktyvos to paties 21 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą, jos turi būti smulkūs gamintojai, neįtraukiant kitų įmonių (kaip tos, kurios nėra smulkūs gamintojai), kurios gamina elektros energiją savo reikmėms ir dėl to nepripažįstamos paskirstytojomis, ar vis dėlto paskirstytojomis, kurios apmokestinamos pagal [minėtos direktyvos] to paties 21 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą, turi būti laikomos visos elektros energiją savo reikmėms gaminančios įmonės (nepaisant jų dydžio ir to, ar ši gamyba yra pagrindinė, ar šalutinė veikla), kurios neatleidžiamos nuo mokesčio kaip smulkūs gamintojai, kaip jie suprantami pagal direktyvos 21 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos antrą sakinį?
15

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patikslina, kad C3S nustatyta kaip įmoka į régime d’assurance maladie et maternité des travailleurs non‑salariés des professions non agricoles (savarankiškai ne žemės ūkyje dirbančių asmenų sveikatos ir motinystės draudimo sistema) ir į régimes d’assurance vieillesse des professions artisanales, industrielles et commerciales, et libérales (asmenų, kurie verčiasi amatais, pramone ar prekyba, arba laisvųjų profesijų asmenų senatvės draudimo sistemos). Šis teismas taip pat pabrėžia, kad 2008 m. gautos pajamos iš C3S iš esmės buvo skirtos Caisse RSI, kuri užtikrina jų surinkimą.
11

Be to, Corte d’appello di Milano (Milano apeliacinis teismas) abejoja dėl to, ar jo nagrinėjamos bylos atveju paisyta SESV 325 straipsnio 2 dalyje nustatytos pareigos. Nusikalstamo susivienijimo siekiant vykdyti užsienyje pagaminto tabako kontrabandą veikai, numatytai 1973 m. sausio 23 d.decreto del Presidente della Repubblica n. 43, recante approvazione del testo unico delle disposizioni legislative in materia doganale (Respublikos prezidento dekretas Nr. 43, kuriuo aprobuojamas bendras teisės nuostatų muitų srityje tekstas) (GURI, Nr. 80, 1973 m. kovo 28 d.), nors ir panašiai į Dekrete Nr. 74/2000 nustatytus nusikaltimus, kokie nagrinėjami pagrindinėse bylose, taikomos ne tos pačios kaip šiems nusikaltimams maksimalaus senaties termino nustatymo taisyklės.
Pirotechnikos gaminių laisvo judėjimo principą, įtvirtintą, be kita ko, 2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/23/EB dėl pirotechnikos gaminių pateikimo į rinką 6 straipsnio 2 dalyje, reikia aiškinti taip, kad pagal jį nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, kuriais vartotojams draudžiama turėti ar naudoti ir jiems parduoti fejerverkus, kuriuose yra daugiau nei 1 kilogramas pirotechninių mišinių, jeigu šie teisės aktai tinkami viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui užtikrinti ir neviršija to, kas būtina šiems pagrindiniams interesams apsaugoti, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.

Šiuo atveju reikia konstatuoti, kad, kaip generalinis advokatas nurodė išvados 88 punkte, atsižvelgiant į tai, kad pirotechnikos gaminiai yra savaime pavojingi, ypač gaminiai, kurių sudėtyje yra daugiau nei 1 kg pirotechninių mišinių, jie gali pakenkti asmenų saugumui. Jis teisingai nurodė ir tai, kad dėl jų pobūdžio arba dėl jų naudojimo aplinkybių šie gaminiai gali trikdyti viešąją tvarką. Tai, kad pirotechnikos gaminių, kuriuose yra daugiau nei 1 kg pirotechninių mišinių, pardavimas privatiems asmenims siejamas su šiems asmenims keliamu reikalavimu turėti leidimą, suteikia galimybę išvengti viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo sutrikdymo, nes šie nacionalinės teisės aktai leidžia kontroliuoti ir prireikus riboti asmens turimų pirotechninių mišinių kiekį. Todėl matyti, kad tie nacionalinės teisės aktai yra tinkami viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui apsaugoti.

Be to, kaip pažymėjo generalinis advokatas išvados 97 punkte, mažiau ribojančios priemonės, kaip antai nusipirktų gaminių, kuriuose yra tam tikras kiekis pirotechninių mišinių, registravimas, neatrodo tokios pat veiksmingos, siekiant apsaugoti Belgijos vyriausybės nurodytus pagrindinius interesus. Nors toks formalus reikalavimas iš tikrųjų leidžia nustatyti vartotojo įsigytą pirotechninių mišinių kiekį, jis nesuteikia galimybės daryti įtakos galimam įsigyti kiekiui, todėl ir veiksmingai kovoti su aptariamiems pagrindiniams interesams kylančiomis grėsmėmis. Vadinasi, pagrindinėje byloje nagrinėjami nacionalinės teisės aktai neviršija to, kas būtina siekiant apsaugoti viešąją tvarką ir visuomenės saugumą.

(žr. 59, 60, 64, 65 punktus, rezoliucinės dalies 1 punktą)
Byla C‑571/17 PPU

Samet Ardic

(Rechtbank Amsterdam prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prejudicinio sprendimo priėmimo skubos tvarka procedūra – Policijos ir teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose – Europos arešto orderis – Pagrindų sprendimas 2002/584/TVR – Perdavimo tarp valstybių narių procedūros – Vykdymo sąlygos – Neprivalomo nevykdymo pagrindai – Pamatiniu sprendimu 2009/299/TVR įterpto 4a straipsnio 1 dalis – Orderis, išduotas siekiant įvykdyti laisvės atėmimo bausmę – Sąvoka „teisminis nagrinėjimas, per kurį priimtas sprendimas“ – Apimtis – Asmuo, kuris per procesą, kuris vyko jam dalyvaujant, galutinai nuteistas atimant laisvę – Bausmė, kurios dalies vykdymas vėliau buvo atidėtas taikant tam tikras sąlygas – Vėlesnis procesas, per kurį buvo atšauktas vykdymo atidėjimas dėl šių sąlygų nesilaikymo – Procesas dėl atšaukimo, įvykęs nedalyvaujant suinteresuotajam asmeniui“

Santrauka – 2017 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas

Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose–Pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos–Europos arešto orderio neprivalomojo nevykdymo pagrindai–Arešto orderis, išduotas kaltinamajam nedalyvaujant priimtu sprendimu paskirtos bausmės vykdymo tikslais–Sąvoka „teisminis nagrinėjimas, per kurį priimtas sprendimas“–Sąvoka „sprendimas“–Teismo sprendimas, kuriuo išnagrinėjus faktines ir teisines bylos aplinkybes galutinai nuspręsta dėl suinteresuotojo asmens kaltės ir jam skirtos laisvės atėmimo bausmės (Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 4a straipsnio 1 dalis) Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose–Pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos–Europos arešto orderio neprivalomojo nevykdymo pagrindai–Arešto orderis, išduotas kaltinamajam nedalyvaujant priimtu sprendimu paskirtos bausmės vykdymo tikslais–Sąvoka „teisminis nagrinėjimas, per kurį priimtas sprendimas“–Sąvoka „sprendimas“–Sprendimas dėl prieš tai paskelbtos laisvės atėmimo bausmės vykdymo ar taikymo–Netaikymas–Sąlygos (Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 4a straipsnio 1 dalis) Teismų bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose–Pagrindų sprendimas dėl Europos arešto orderio ir perdavimo tarp valstybių narių tvarkos–Europos arešto orderio neprivalomojo nevykdymo pagrindai–Arešto orderis, išduotas kaltinamajam nedalyvaujant priimtu sprendimu paskirtos bausmės vykdymo tikslais–Sąvoka „teisminis nagrinėjimas, per kurį priimtas sprendimas“–Laisvės atėmimo bausmės vykdymo sustabdymo atšaukimo procedūra, vykdoma po teismo proceso, per kurį jau buvo priimtas galutinis nuosprendis dėl suinteresuotojo asmens kaltės ir skirtos bausmės–Netaikymas–Sąlyga (Tarybos pagrindų sprendimo 2002/584, iš dalies pakeisto Pamatiniu sprendimu 2009/299, 4a straipsnio 1 dalis)
38

Be to, apeliantai ir Vengrija tvirtina, kad Bendrasis Teismas bet kuriuo atveju pažeidė Reglamento Nr. 211/2011 4 straipsnio 2 dalies b punktą, kai nusprendė, kad šiuo atveju šioje nuostatoje nurodyta sąlyga nebuvo įvykdyta. Iš tiesų iš šios nuostatos pažodinio aiškinimo matyti, kad Komisija gali atsisakyti registruoti pasiūlytą EPI tik tada, kai ši akivaizdžiai nepatenka į Komisijos įgaliojimus, kuriais remdamasi Komisija gali teikti pasiūlymą dėl Sąjungos teisės akto siekiant įgyvendinti Sutartis. Nepaisant to, kad Komisija galėjo viršyti savo diskreciją, registruodama pasiūlytą EPI, ši nagrinėjama pasiūlyta EPI aiškiai patenka į sanglaudos politikos sritį ir ja siekiama pagerinti esamą reglamentavimo sistemą, kad būtų apsaugoti Sąjungos pripažinti tikslai ir vertybės. Taigi, patvirtindamas tokią klaidingą Komisijos išvadą Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą.
26

Be to, pagal šios direktyvos 50 straipsnio 1 dalį atitinkamų valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos glaudžiai bendradarbiauja siekdamos prižiūrėti įstaigų, kurios veikia, be kita ko per filialus kitoje valstybėje narėje arba kitose valstybėse narėse nei tos, kuriose yra jų pagrindinės buveinės, veiklą. Jos viena kitai teikia visą informaciją apie šių įstaigų valdymą ir nuosavybę, kuri gali sudaryti palankesnes sąlygas jų priežiūrai ir veiklos leidimų išdavimo joms sąlygų nagrinėjimui, taip pat visą informaciją, kuri gali sudaryti palankesnes sąlygas šių įstaigų stebėsenai, visų pirma jų likvidumo, mokumo, indėlių garantijų, didelių rizikų apribojimų, kitų veiksnių, galinčių turėti įtakos įstaigos keliamai sisteminei rizikai, administravimo, taip pat apskaitos procedūrų ir vidaus kontrolės mechanizmų stebėsenai.
19

Ieškovė pagrindinėje byloje kreipėsi į Commissione tributaria provinciale di Reggio Calabria (Kalabrijos Redžo provincijos mokestinių ginčų komisija, Italija), ginčydama, be kita ko, mokesčių administratoriaus reikalaujamą sumokėti PVM sumą. Visų pirma ji teigė, kad mokesčių administratorius jos situacijai neteisingai taikė sektoriaus tyrimą, susijusį su apskaitininkais ir mokesčių konsultantais, užuot taikęs tyrimą, susijusį su patarėjais žmogiškųjų išteklių valdymo klausimais, nes šią veiklą ji laikė savo pagrindine veikla. Be to, ji nurodo, kad PVM suma buvo nustatyta remiantis vien sektoriaus tyrimu, kuriuo remiantis negalima nuosekliai nustatyti jos įmonės uždirbtų pajamų, atsižvelgiant į proporcingumą ir darnumą.
56

Be to, nustačius, kad lemiamas veiksnys – apsaugos lygio, importo valstybėje ir eksporto valstybėse egzistavusio po to, kai paduota pagrindinio patento paraiška pirmoje iš šių valstybių, palyginimas, būtų keliamas pavojus veiksmingos iš pagrindinio patento arba PAL kylančių intelektinės ir pramoninės nuosavybės teisių apsaugos ir SESV numatyto laisvo prekių judėjimo pusiausvyrai, kurios siekiama specialiais mechanizmais, be kita ko, įpareigojant savininką nuolat stebėti teisės būklę visose potencialiose naujosiose narėse ir, priklausomai nuo atvejo, skirtingai traktuojant tą pačią dieną patento paraiškas pateikusius savininkus, atsižvelgiant į leidimo pateikti rinkai procedūros trukmę, kuriai jie paprastai nedaro įtakos. Be to, kaip pažymėjo Komisija, daugeliu atveju patento paraiškos padavimas eksporto valstybėse tuo metu, kai įsigaliojo lygiavertę apsaugą jose nustatančios nuostatos, būtų buvęs nesėkmingas, nes tuo metu išradimas nebebuvo naujas.
50

Kaip savo išvados 51–58 punktuose pažymėjo generalinis advokatas, tokios išvados nepaneigia teologinės diskusijos, kurias pabrėžė GAIA savo rašytinėse pastabose ir per posėdį ir kurios vyksta tarp įvairių musulmonų bendruomenės religinių srovių dėl to, ar pareiga per Aukos šventę skersti gyvūnus be apsvaiginimo yra absoliuti, ir dėl to, ar galimi alternatyvūs sprendimai, nesant galimybės įvykdyti tokią pareigą.
16

Remiantis suformuota jurisprudencija, įsisteigimo laisve siekiama užtikrinti, kad priimančiojoje valstybėje narėje kitų valstybių narių piliečiams ir SESV 54 straipsnyje nurodytoms įmonėms bus taikomas vienodas požiūris ir, kiek tai susiję su įmonėmis, draudžiama bet kokia diskriminacija dėl buveinės vietos (žr., be kita ko, 2006 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, C‑374/04, EU:C:2006:773, 43 punktą ir 2006 m. gruodžio 14 d. Sprendimo Denkavit Internationaal ir Denkavit France, C‑170/05, EU:C:2006:783, 22 punktą).
18

Kiek tai susiję su EŽTK protokolo Nr. 7 4 straipsniu, prašymus priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad už tą patį prekybos vertybiniais popieriais pasinaudojant neatskleista informacija sandorį pagal TUF 184 ir 187bis straipsnius skyrus ir baudžiamąsias sankcijas, ir administracines baudas, gali būti pažeistas non bis in idem principas, įtvirtintas minėtame 4 straipsnyje, atsižvelgiant į tai, kaip jį aiškina Europos Žmogaus Teisių Teismas, be kita ko, savo 2014 m. kovo 4 d. Sprendime Grande Stevens ir kt. prieš Italiją (ECLI:CE:ECHR:2014:0304JUD001864010). Tokios administracinės baudos, atsižvelgiant į jų teisinį kvalifikavimą pagal nacionalinę teisę, jų pobūdį ir sunkumą, yra baudžiamojo pobūdžio. Be to, persekiojimo vykdymas ir baudžiamųjų ir administracinių sankcijų taikymas kartu, kaip pagrindinėse bylose, susijęs su tuo pačiu pažeidimu, kuris laikomas ta pačia veika.
23

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, laikinas pareigų, kurias eina tarnautojas, pobūdis savaime nėra skirtingą požiūrį pateisinanti objektyvi priežastis, kuria remiantis iš jo galima būtų atimti teisę grįžti į savo darbo vietą pasibaigus jo kaip parlamento nario mandatui. Net darant prielaidą, kad per laikotarpį, kuriam suteikiamas toks mandatas, grįžimo į ankstesnę darbo vietą galimybės gali faktiškai nebelikti dėl to, kad per tą laikotarpį į darbo vietą, į kurią buvo paskirtas laikinasis tarnautojas, gali grįžti statutinis valstybės tarnautojas arba paprasčiausiai tokia vieta gali būti panaikinta, taip pat neatmestina tai, kad situacija, dėl kurios toks laikinasis tarnautojas buvo įdarbintas, pasibaigus jo kaip parlamento nario kadencijai dar nebus praradusi savo aktualumo.
64

Reikia nurodyti, kad Reglamentas Nr. 6/2002 neapibrėžia sąvokos „sudėtinio gaminio dalis“. Tačiau iš šio reglamento 3 straipsnio b ir c punktų matyti,, pirma, kad „gaminys“ – tai pramoniniu būdu arba rankomis pagamintas daiktas, taip pat, inter alia, sudėtiniam gaminiui sukonstruoti skirtos surenkamosios dalys ir, antra, „sudėtinis gaminys“ – tai gaminys, susidedantis iš daugelio sudedamųjų dalių, kurias galima pakeisti tą gaminį išardant ir vėl surenkant. Be to, kadangi minėtame reglamente nėra žodžio „sudėtinė dalis“ apibrėžties, jį reikia suprasti taip, kaip jis įprastai suprantamas kasdieninėje kalboje (šiuo klausimu žr. 2006 m. gegužės 4 d. Sprendimo Massachusetts Institute of Technology, C‑431/04, EU:C:2006:291, 17 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
44

Be to, reikia pažymėti, kad šiame straipsnyje, siejamame su Direktyvos 2004/18 22 konstatuojamąja dalimi, išvardyti trys viešojo pirkimo atvejai, kai ši direktyva netaikoma, nes šiuos viešuosius pirkimus reglamentuoja skirtingos procedūrinės taisyklės. Be to, reikia pažymėti, kad minėtas straipsnis yra Direktyvos 2004/18 II antraštinės dalies „Viešojo pirkimo sutarčių taisyklės“ II skyriaus „Taikymo sritis“ 3 skirsnyje „Sutartys, kurioms ši direktyva netaikoma“.
22

Nors pagal Jungtinės Karalystės teisę Clearstream Frankfurt galėjo pasirinkti taikyti FA 1986 97A straipsnyje įtvirtintą tvarką, kalbant apie du 2006 ir 2009 m. akcijų perleidimo sandorius, kaip matyti iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, ji to nepadarė. Be to, Air Berlin negalėjo reikalauti iš Clearstream Frankfurt, kad ji tai padarytų.
11

Reglamento Nr. 714/2009 3 straipsnyje „Perdavimo sistemos operatorių sertifikavimas“ nurodyta: „1. Komisija nedelsdama išnagrinėja bet kokį sprendimo dėl perdavimo sistemos operatoriaus sertifikavimo pranešimą, kaip nustatyta [Direktyvos 2009/72] 10 straipsnio 6 dalyje. Per du mėnesius nuo tokio pranešimo gavimo dienos Komisija atitinkamai nacionalinei reguliavimo institucijai pateikia nuomonę dėl jo suderinamumo su [Direktyvos 2009/72] 10 straipsnio 2 dalimi arba 11 straipsniu ir 9 straipsniu. Rengdama pirmoje pastraipoje nurodytą nuomonę Komisija gali prašyti Agentūros pateikti nuomonę dėl nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimo. Tokiu atveju pirmoje pastraipoje nurodytas dviejų mėnesių laikotarpis pratęsiamas dar dviem mėnesiais. Jei per pirmoje ir antroje pastraipose nurodytus laikotarpius Komisija nepateikia nuomonės, laikoma, kad ji neprieštarauja reguliavimo institucijos sprendimui. 2. Per du mėnesius nuo Komisijos nuomonės gavimo, kuo labiau į ją atsižvelgdama nacionalinė reguliavimo institucija priima galutinį sprendimą dėl perdavimo sistemos operatoriaus sertifikavimo. Reguliavimo institucijos sprendimas ir Komisijos nuomonė skelbiami kartu. <…>“
13

2015 m. vasario 9 d. sprendimu Administratīvā apgabaltiesa (Apygardos administracinis teismas) iš dalies panaikino ginčijamą sprendimą. Šis teismas manė, kad Konkurencijos taryba teisėtai konstatavo, jog AKKA / LAA piktnaudžiavo dominuojančia padėtimi. Be to, jis laikėsi nuomonės, kad to paties tipo paslaugų Latvijoje, Estijoje ir Lietuvoje tarifų palyginimas yra pateisinamas ir kad AKKA / LAA nepaaiškino aplinkybės, kad Latvijoje taikomi tarifai buvo daug didesni už taikomus Estijoje ir Lietuvoje. Vis dėlto nusprendęs, kad apskaičiuodama baudą Konkurencijos taryba netinkamai atsižvelgė į gautas sumas, skirtas atlyginti autoriams, tas teismas nurodė Konkurencijos tarybai per du mėnesius nuo jo sprendimo paskelbimo perskaičiuoti baudos dydį.
23

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nuogąstauja, kad dėl to, jog Megalain registruota kaip PVM mokėtoja Estijoje, dėl galimo atsisakymo neapmokestinti pirmuosius tiekimus tas pats komercinis sandoris gali būti apmokestintas du kartus – tiek tiekimo lygmeniu, tiek įsigijimo lygmeniu.
33

Be to, galima priminti, kad nors tam tikromis aplinkybėmis, be kita ko, kai Komisija ketina taikyti naujas baudų apskaičiavimo gaires ir jeigu tai nereiškia, kad dėl to ji netinkamai užbėga už akių savo sprendimui dėl kaltinimų, gali būti pageidautina, kad Komisija pateiktų paaiškinimus, kaip ji ketina taikyti privalomus pažeidimo sunkumo ir trukmės kriterijus nustatydama baudų dydį, teisė būti išklausytam neapima aspektų, susijusių su baudų dydžio nustatymo metodu (2005 m. birželio 28 d. Sprendimo Dansk Rørindustri ir kt. / Komisija, C‑189/02 P, C‑202/02 P, C‑205/02 P–C‑208/02 P ir C‑213/02 P, EU:C:2005:408, 438 ir 439 punktai).
22

Kadangi, remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, per procedūrą, pradėtą pagal SESV 267 straipsnį, Teisingumo Teismas neturi priimti sprendimo dėl nacionalinės teisės normų suderinamumo su Sąjungos teise (žr., be kita ko, 2015 m. kovo 19 d. Sprendimo OTP Bank, C‑672/13, EU:C:2015:185, 29 punktą), reikia suprasti, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas savo klausimu iš esmės siekia sužinoti, ar valstybės narės kompetentingų institucijų atsisakymas išduoti RPVA įrenginį advokatui, tinkamai įrašytam į kitos valstybės narės advokatūrą, vien dėl to, kad šis advokatas neįrašytas į pirmosios valstybės narės, kurioje nori verstis advokato profesija kaip laisvai paslaugas teikiantis asmuo, advokatūrą, yra laisvės teikti paslaugas, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 77/249 4 straipsnį, apribojimas, nes šis atsisakymas yra diskriminacinė priemonė, galinti kliudyti užsiimti profesine veikla kaip laisvam paslaugų teikėjui, jei šis advokatas, su kuriuo būtų dirbama drauge, nėra privalomas pagal įstatymus.
21

Tokiomis aplinkybėmis Augstākās tiesas Administratīvo lietu departaments (Aukščiausiojo Teismo Administracinių bylų skyrius, Latvija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar [Muitinės kodekso] 220 straipsnio 2 dalies b punkte minima importuotojo pareiga veikti sąžiningai turi būti apibrėžiama taip, kad: a) ji apima importuotojo pareigą patikrinti eksportuotojo gauto A formos sertifikato išdavimo aplinkybes (prekių sudedamųjų dalių sertifikatus, eksportuotojo indėlį gaminant prekes ir kt.)? b) importuotojas veikė nesąžiningai vien dėl to, kad nesąžiningai veikė eksportuotojas (pavyzdžiui, kai eksportuotojas neatskleidžia eksporto valstybės muitinei tikrosios sąnaudų kilmės, prekių sudedamųjų dalių vertės ir kt.)? c) pareiga veikti sąžiningai neįvykdyta vien dėl to, kad eksportuotojas pateikė eksporto valstybės muitinei neteisingą informaciją, net jeigu pati muitinė padarė klaidų, išduodama sertifikatą? 2. Ar [Muitinės kodekso] 220 straipsnio 2 dalies b punkte minima importuotojo pareiga veikti sąžiningai gali būti laikoma pakankamai įrodyta remiantis bendru situacijos apibūdinimu OLAF pranešime ir OLAF išvadomis, ar vis dėlto nacionalinė muitinė turi surinkti papildomų įrodymų apie eksportuotojo elgesį?“
37

Šiame skunde pareiškėjai pagrindinėje byloje, be kita ko, nurodė, kad jų perdavimas turėtų neigiamų pasekmių C. K. sveikatos būklei, o kartu turėtų įtakos jos naujagimio gerovei. Šiuo klausimu jie pateikė įvairias gydytojų išvadas, siekdami pagrįsti, kad C. K. nėštumas buvo rizikingas ir kad po gimdymo pablogėjo jos psichinė būklė. Gydytojas psichiatras nustatė, kad pareiškėja kenčia nuo pogimdyvinės depresijos ir jai periodiškai pasireiškia polinkis į savižudybę. Be to, iš kelių medicininių išvadų matyti, kad pagrindinė C. K. blogos psichinės būklės priežastis yra būtent jos neapibrėžta padėtis ir dėl to kylantis stresas. Taip pat jos psichinės būklės pablogėjimas gali sukelti agresyvaus elgesio prieš save pačią ir kitus pavojų, ir tokiu atveju jai taip pat bus reikalingas slaugymas ligoninėje. Anot šio psichiatro, dėl prastos C. K. psichikos būklės reikia, kad ji ir jos vaikas liktų Liublianos pabėgėlių priėmimo centre ir kad gautų tinkamą sveikatos priežiūrą.