Byla C‑347/03

Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia ir

Agenzia regionale per lo sviluppo rurale (ERSA)

prieš

Ministero delle Politiche Agricole e Forestali

(Tribunale amministrativo regionale del Lazio prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Užsienio ryšiai – EB ir Vengrijos susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės – Tam tikrų Vengrijos kilmės vynų pavadinimų apsauga Bendrijoje – Geografinė nuoroda „Tokaj“ – Pasikeitimas laiškais – Galimybė vartoti terminą „Tocai“ pavadinimuose „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“ tam tikriems itališkiems vynams, ypač rūšiniams vynams, pagamintiems konkrečiame regione, aprašyti bei pateikti pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi 2007 m. kovo 31 d. – Draudimas naudotis šia galimybe pasibaigus pereinamajam laikotarpiui – Galiojimas – Teisinis pagrindas – EB 133 straipsnis – Tarptautinės teisės principai, susiję su tarptautinėmis sutartimis – TRIPS sutarties 22–24 straipsniai – Pagrindinių teisių apsauga – Teisė į nuosavybę“

Generalinio advokato F. G. Jacobs išvada, pateikta 2004 m. gruodžio 16 d. I‑0000

2005 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas I‑0000

Sprendimo santrauka

1. Tarptautiniai susitarimai – Bendrijos susitarimai – Sudarymas – EB ir Vengrijos susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės – Teisinis pagrindas – EB 133 straipsnis

(EB 133 straipsnis; EB ir Vengrijos asociacijos susitarimas; EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų)

2. Tarptautiniai susitarimai – Bendrijos susitarimai – EB ir Vengrijos susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės – Homoniminių pavadinimų naudojimo tvarka – Taikymo sąlygos – Itališkų vynų pavadinimas „Tocai“ ir vengriškų vynų pavadinimas „Tokaj“ – Pavadinimas „Tocai“, nesantis saugoma geografinė nuoroda – Pasikeitimas laiškais, draudžiančiais naudoti minėtą pavadinimą – Šios tvarkos pažeidimas – Nebuvimas

(EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 5 dalis)

3. Tarptautiniai susitarimai – Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS) – Trečiųjų šalių geografinės nuorodos ir vynuogyno pavadinimo, naudojamo jame pagamintiems tam tikriems Bendrijos vynams apibūdinti bei pateikti, homonimiškumas – Sutartimi pripažįstama teisė ir toliau naudoti minėtą pavadinimą jį tradiciškai turintiems gamintojams, kurie jį sąžiningai naudojo – Nebuvimas

(TRIPS sutarties 22–24 straipsniai)

4. Bendrijos teisė – Principai – Pagrindinės teisės – Teisė į nuosavybę – Apribojimai – Draudimas naudoti pavadinimą „Tocai“ Italijos vynams – Nebuvimas – Draudimas siekiant bendrojo intereso

(Europos žmogaus teisių konvencijos Pirmojo protokolo 1 straipsnio pirmoji pastraipa; EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų)

1. Europos susitarimas, steigiantis asociaciją tarp Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Vengrijos Respublikos, nėra Europos Bendrijų ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės sudarymo teisinis pagrindas.

Kaip numatyta Sprendimo 93/724 preambulėje, tinkamas teisinis pagrindas pačiai Bendrijai sudaryti minėtą susitarimą – EB 133 straipsnis, kuris suteikia Bendrijai įgaliojimus bendrosios prekybos politikos srityje. Iš tikrųjų šis susitarimas įtrauktas į Reglamente Nr. 822/87 dėl bendro vyno rinkos organizavimo minimus susitarimus, ir jo pagrindinis tikslas – skatinti Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybą abipusiškumo pagrindu palengvinant, pirma, prekybą Vengrijos kilmės vynais, užtikrinant, kad šiems vynams suteikiama tokia pati apsauga, kokia yra numatyta Bendrijos kilmės rūšiniam vynui, pagamintam konkrečiame regione, ir, antra, prekybą šioje valstybėje Bendrijos kilmės vynu.

(žr. 70, 79–80, 83 punktus ir rezoliucinės dalies 1–2 punktus)

2. Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės (EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų) 4 straipsnio 5 dalyje įtvirtinta homoniminių pavadinimų naudojimo tvarka yra susijusi su pagal šį susitarimą saugomomis geografinėmis nuorodomis.

Todėl pavadinimai „Tocai friulano“ bei „Tocai italico“, kurie skirtingai nei vengriški pavadinimai „Tokaj“ ir „Tokaji“ nėra minimi EB ir Vengrijos susitarime dėl vynų priedo A dalyje ir reiškia vynuogyno pavadinimą arba Italijoje pripažintą vynuogių veislę, tinkamą rūšinių vynų, gaminamų konkrečiame regione, gamybai, minėto susitarimo prasme negali būti laikomi geografinėmis nuorodomis.

Darytina išvada, kad iš laiškų dėl EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio, kuriais šalys pasikeitė, išplaukiantis draudimas pasibaigus minėtame susitarime numatytam pereinamajam laikotarpiui Italijoje naudoti pavadinimą „Tocai“ neprieštarauja šio susitarimo 4 straipsnio 5 dalyje įtvirtintai homoniminių pavadinimų naudojimo tvarkai.

Taip pat darytina išvada, jog Bendroji deklaracija dėl EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 5 dalies pirmojoje pastraipoje įtvirtindama, kad šio susitarimo 4 straipsnio 5 dalies a punkto atžvilgiu Susitariančiosios Šalys pripažino, jog derybų metu jos nežinojo nė vieno specifinio atvejo, kuriuo galėjo būti taikomos nurodytos nuostatos, nėra akivaizdžiai klaidinanti.

(žr. 87–88, 90, 92, 98, 102 punktus ir rezoliucinės dalies 3–4 punktus)

3. Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS), esančios Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties 1C priede, 22–24 straipsnius reikia aiškinti taip, kad tokiomis pagrindinės bylos aplinkybėmis, kai trečiųjų šalių geografinė nuoroda ir vynuogyno pavadinimas, naudojamas jame pagamintiems tam tikriems Bendrijos vynams apibūdinti bei pateikti, yra homoniminiai, šios nuostatos, nors ir nedraudžia tęstinio ir panašaus tokio pavadinimo naudojimo, taip pat nereikalauja, kad tokį pavadinimą būtų galima naudoti ateityje neatsižvelgiant į dvi nustatytas sąlygas, t. y. kad praeityje atitinkami gamintojai jį naudojo arba sąžiningai, arba ne mažiau kaip dešimt metų iki 1994 m. balandžio 15 d. ir kad jame aiškiai, neklaidinant vartotojų, nurodoma saugomo vyno kilmės valstybė, regionas arba rajonas.

(žr. 110, 115 punktus ir rezoliucinės dalies 5 punktą)

4. Teisei į nuosavybę neprieštarauja įtvirtintas draudimas atitinkamiems Italijos autonominio regiono ūkio subjektams vartoti terminą „Tocai“ pavadinime „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“, siekiant apibūdinti ir pateikti tam tikrus rūšinius vynus, gaminamus konkrečiame regione, pasibaigus pereinamajam trylikos metų laikotarpiui, kaip tai išplaukia iš laiškų dėl termino „Tocai“ vartojimo, kuriais buvo pasikeista ir kurie pridėti prie Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės, nors pats susitarimas to nenumato.

Iš tikrųjų, kadangi šis draudimas nepanaikina visų galimų prekybos atitinkamais itališkais vynais būdų, jis nėra nuosavybės atėmimas Europos žmogaus teisių konvencijos Pirmojo protokolo 1 straipsnio pirmosios pastraipos prasme. Be to, net darant prielaidą, kad šis apribojimas būtų teisės į nuosavybę suvaržymas, jis gali būti pateisinamas, jeigu draudimu naudoti šį pavadinimą, kuris yra homonimiškas vengriškų vynų „Tokaj“ geografinei nuorodai, siekiama įgyvendinti bendrojo intereso tikslą – skatinti Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybą abipusiškumo pagrindu palengvinant prekybą vynais, aprašytais arba pateiktais su geografine nuoroda.

(žr. 122, 127, 134 punktus ir rezoliucinės dalies 6 punktą)

TEISINGUMO TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS

2005 m. gegužės 12 d.( )

„Užsienio ryšiai – EB ir Vengrijos susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės – Tam tikrų Vengrijos kilmės vynų pavadinimų apsauga Bendrijoje – Geografinė nuoroda „Tokaj“ – Pasikeitimas laiškais – Galimybė naudoti terminą „Tocai“ pavadinimuose „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“ tam tikriems itališkiems vynams, ypač rūšiniams vynams, pagamintiems konkrečiame regione, aprašyti bei pateikti pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi 2007 m. kovo 31 d. – Draudimas naudotis šia galimybe pasibaigus pereinamajam laikotarpiui – Galiojimas – Teisinis pagrindas – EB 133 straipsnis – Tarptautinės teisės principai, susiję su tarptautinėmis sutartimis – TRIPS sutarties 22–24 straipsniai – Pagrindinių teisių apsauga – Teisė į nuosavybę“

Byloje C‑347/03

dėl Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italija) 2003 m. birželio 9 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. rugpjūčio 7 d., pagal EB 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje

Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia ir Agenzia Regionale per lo Sviluppo Rurale (ERSA)

prieš

Ministero delle Politiche Agricole e Forestali,

dalyvaujant

Regione Veneto,

TEISINGUMO TEISMAS (antroji kolegija)

kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A. Timmermans (pranešėjas), teisėjai R. Silva de Lapuerta, R. Schintgen, G. Arestis ir J. Klučka,

generalinis advokatas F. G. Jacobs,

posėdžio sekretorė L. Hewlett, vyriausioji administratorė,

atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2004 m. spalio 14 d. posėdžiui,

išnagrinėjęs rašytines pastabas, pateiktas:

– Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia ir Agenzia regionale per lo sviluppo rurale (ERSA), atstovaujamų advokatų E. Bevilacqua ir F. Capelli,

– Italijos vyriausybės, atstovaujamos I. M. Braguglia, padedant avvocato dello Stato F. Fiorilli,

– Vengrijos vyriausybės, atstovaujamos J. Fazekas ir M. Ficsor,

– Europos Sąjungos Tarybos, atstovaujamos F. Ruggeri Laderchi ir F. Florindo Gijón,

– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos E. Righini ir M. F. Dintilhac,

susipažinęs su 2004 m. gruodžio 16 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,

priima šį

Sprendimą

1 Prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimo 93/724/EB dėl sutarties tarp Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vyno pavadinimų apsaugos ir kontrolės sudarymo (OL 1993, L 337, p. 93, toliau – EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų) ir 2002 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 753/2002, nustatančio tam tikras Tarybos reglamento (EB) Nr. 1493/1999 nuostatų dėl kai kurių vyno sektoriaus produktų aprašymo, pavadinimo, pateikimo ir apsaugos taikymo taisykles (OL L 118, p. 1), galiojimu ir aiškinimu.

2 Šis prašymas pateiktas nagrinėjant bylą tarp Friulio‑Venezijos Džulijos autonominio regiono (Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia) bei Kaimo plėtros regioninės agentūros (Agenzia Regionale per lo Sviluppo Rurale, (ERSA)) (toliau kartu – Regione ir ERSA) ir Italijos žemės ūkio ir miškų politikos ministerijos (Ministero delle Politiche Agricole e Forestali).

3 Byla buvo iškelta dėl prašymo panaikinti 2002 m. rugsėjo 26 d. ministro įsakymą, nustatantį, nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 753/2002 19 straipsnio 1 dalies c punkto, nacionalines vynuogių veislių pavadinimų ar jų sinonimų, kurie apima šio reglamento II priede išvardytas geografines nuorodas, kurios gali būti nurodytos (rūšinių vynų, pagamintų konkrečiame regione) ir itališkų (tipinės geografinės nuorodos) vynų etiketėse (2002 m. spalio 21 d. GURI Nr. 247, p. 3, toliau – 2002 m. rugsėjo 26 d. Įsakymas) vartojimo taisykles, nes jis draudžia pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, t. y. nuo 2007 m. kovo 31 d., vartoti terminą „Tocai“ pavadinime „Tocai friulano“ arba jo sinonime „Tocai italico“ aprašant bei pateikiant tam tikrus itališkus vynus, ypač rūšinį vyną, pagamintą konkrečiame regione (toliau – rūšinis vynas (pkr)).

Teisinis pagrindas

Tarptautinės teisės aktai

Vienos konvencija dėl tarptautinių sutarčių teisės

4 1969 m. gegužės 23 d. Vienos konvencijos dėl tarptautinių sutarčių teisės 48 straipsnio 1 dalis nustato:

„Valstybė, siekdama, kad jos sutikimas laikyti sutartį įpareigojančia būtų pripažintas negaliojančiu, gali remtis klaida sutartyje, jei ta klaida susijusi su faktu ar situacija, kuriuos ta valstybė manė egzistuojant sutarties sudarymo metu ir dėl kurių iš esmės ji ir sutiko laikyti sutartį įpareigojančia.“

5 Pagal šios konvencijos 59 straipsnį:

„1. Sutartis laikoma nutraukta, jei visos jos šalys sudaro vėlesnę sutartį dėl to paties dalyko ir

a) iš šios vėlesnės sutarties yra aišku arba yra kitaip nustatyta, jog šalys norėjo, kad tą dalyką reguliuotų vėlesnė sutartis, arba

b) vėlesnės sutarties nuostatos nesutampa su ankstesnės sutarties nuostatomis, ir dėl to šios dvi sutartys negali būti taikomos vienu metu.

<…>“.

Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija

6 Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK), pasirašytos 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje, Pirmojo protokolo 1 straipsnis nurodo:

„Kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo turi teisę disponuoti savo nuosavybe. Iš nieko negali būti atimta jo nuosavybė, nebent dėl visuomenės interesų ir tik remiantis įstatymu arba tarptautinės teisės bendraisiais principais.

Pirmiau išdėstytos nuostatos jokiu būdu neturi riboti valstybės teisės leisti įstatymus, kokių jai reikia, kad galėtų kontroliuoti, ar nuosavybė naudojama remiantis visuomenės interesais, arba kad garantuotų mokesčių, kitų rinkliavų ir baudų mokėjimą.“

Teisė, kylanti iš Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties

7 Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (toliau – TRIPS sutartis), esanti Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties (toliau – PPO sutartis) 1C priede, Europos bendrijos vardu buvo patvirtinta 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl jos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu (OL L 336, 1994, p. 1) .

8 TRIPS sutarties 1 straipsnio „Įsipareigojimų pobūdis ir apimtis“ 2 dalis numato:

„Šioje sutartyje terminas „intelektinė nuosavybė“ taikomas visoms intelektinės nuosavybės kategorijoms, esančioms II dalies 1–7 skyrių objektu.“

9 Šios sutarties 22–24 straipsniai yra II dalies, skirtos „Intelektinės nuosavybės teisėms, jų apimčiai ir naudojimo standartams“ 3 skyriuje „Geografinės nuorodos“.

10 Pagal šios sutarties 22 straipsnį „Geografinių nuorodų apsauga“:

„1. Šioje sutartyje geografinės nuorodos yra nuorodos, iš kurių galima nustatyti, ar prekė yra kilusi iš valstybės narės teritorijos, ar iš tos teritorijos rajono ar vietovės, kai tos prekės kokybė, reputacija ar kiti ypatumai iš esmės yra priskirtini jos geografinės kilmės vietai.

<...>“.

11 TRIPS sutarties 23 straipsnis „Papildoma vyno ir stipriųjų alkoholinių gėrimų geografinių nuorodų apsauga“ nustato:

„1. Kiekviena valstybė narė numato suinteresuotosioms šalims teisėtas priemones, kad išvengtų vynus identifikuojančios geografinės nuorodos naudojimo vynams, kilusiems ne iš tos vietovės, kuri nurodyta minimoje geografinėje nuorodoje, arba stiprius alkoholinius gėrimus identifikuojančios geografinės nuorodos naudojimo stipriems alkoholiniams gėrimams, kilusiems ne iš tos vietovės, kuri nurodyta minimoje geografinėje nuorodoje <…>.

<…>

3. Jei vynų geografinės nuorodos homoniminės, tai apsauga turi būti teikiama kiekvienai nuorodai <…>. Kiekviena valstybė narė nustato praktines sąlygas, pagal kurias viena nuo kitos bus atskiriamos homoniminės nuorodos, atsižvelgiant į poreikį užtikrinti teisingą režimą atitinkamiems gamintojams ir į tai, kad nebūtų klaidinami vartotojai.

<…>“.

12 Šios sutarties 24 straipsnis „Tarptautinės derybos. Išimtys“ numato:

„1. Valstybės narės sutaria pradėti derybas, skirtas didinti atskirų geografinių nuorodų apsaugą pagal 23 straipsnį.<…>

<…>

3. Įgyvendindama šį skyrių, valstybė narė nesumažina geografinių nuorodų, buvusių toje valstybėje narėje prieš pat įsigaliojant PPO sutarčiai, apsaugos.

4. Jokios šio skyriaus nuostatos nedraudžia valstybei narei tęsti ir panašiai naudoti kitos valstybės narės atitinkamų vynų ar stiprių alkoholinių gėrimų geografinių nuorodų, kurias prekėms ar paslaugoms taiko kurie nors jos nacionaliniai subjektai ar nuolatiniai gyventojai, kurie tos valstybės narės teritorijoje tų pačių ar susijusių prekių ar paslaugų atžvilgiu nenutrūkstamai naudojo tą geografinę nuorodą arba a) ne mažiau kaip 10 metų iki 1994 metų balandžio 15 d., arba b) sąžiningai iki tos dienos.

<…>

6. <…> Jokios šio skyriaus nuostatos nereikalauja iš valstybės narės taikyti savo nuostatas kurios nors kitos valstybės narės geografinės nuorodos atžvilgiu vyno gaminiams, kurių atitinkama nuoroda yra identiška įprastiniam vynuogių rūšies, augančios tos valstybės narės teritorijoje, pavadinimui PPO sutarties įsigaliojimo dieną.

<…>“.

EB ir Vengrijos asociacijos susitarimas

13 Europos susitarimas, steigiantis asociaciją tarp Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Vengrijos Respublikos, kuris Bendrijos vardu buvo sudarytas ir patvirtintas 1993 m. gruodžio 13 d. Tarybos ir Komisijos sprendimu 93/742/Euratomas, EAPB, EB (OL L 347, 1993, p. 1, toliau – EB ir Vengrijos asociacijos sutartis), buvo pasirašytas 1991 m. gruodžio 16 d. Briuselyje ir pagal jos 123 straipsnio 2 dalį įsigaliojo 1994 m. vasario 1 dieną.

14 Iki įsigaliojant EB ir Vengrijos asociacijos susitarimui, tarp Europos ekonominės bendrijos bei Europos anglių ir plieno bendrijos ir Vengrijos Respublikos buvo sudaryta laikina sutartis dėl prekybos ir papildomų priemonių, kuri Bendrijos vardu buvo sudaryta ir patvirtinta 1992 m. vasario 25 d. Tarybos sprendimu 92/230/EEB (OL L 116, p. 1, toliau – laikina EB ir Vengrijos sutartis). Ši sutartis buvo pasirašyta 1991 m. gruodžio 16 d. Briuselyje ir įsigaliojo 1992 m. vasario 25 dieną.

EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų

15 EB ir Vengrijos susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės, pasirašytas 1993 m. lapkričio 29 d. Briuselyje, Bendrijos vardu buvo sudarytas ir patvirtintas 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimu 93/724/EB (OL L 337, 1993, p. 93). Susitarimas įsigaliojo 1994 m. balandžio 1 dieną.

16 Sprendimo 93/724 pirma motyvuojamoji dalis nurodo:

„atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos (113 straipsnį)“. (Neoficialus vertimas)

17 Šio sprendimo pirma ir trečia konstatuojamosios dalys išdėstytos taip:

„Kadangi susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės, dėl kurios derėjosi Europos bendrija ir Vengrijos Respublika, leis veiksmingiau kovoti su nesąžininga konkurencija prekyboje, užtikrinti didesnę vartotojų apsaugą ir skatinti Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybą vynu; kadangi dėl to reikia patvirtinti šį susitarimą;

<…>

kadangi Susitarimo nuostatos yra tiesiogiai susijusios su bendrosios prekybos ir žemės ūkio politikos priemonėmis, šiuo atveju – su Bendrijos teisės aktais vyno srityje, būtina, kad susitarimas būtų sudarytas Bendrijos lygiu.“

18 Pagal šio sprendimo 1 straipsnį:

„Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės, protokolas, apsikeitimas laiškais ir su jais susijusios deklaracijos yra patvirtinami Bendrijos vardu.

Pirmoje pastraipoje nurodyti teisės aktai pridedami prie šio sprendimo.“

19 EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų pirma motyvuojamoji dalis nustato:

„Atsižvelgiant į 1991 m. gruodžio 16 d. Briuselyje pasirašytą Europos susitarimą, steigiantį asociaciją tarp Bendrijų bei jų valstybių narių ir Vengrijos Respublikos“. (Neoficialus vertimas)

20 EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 1 straipsnis nustato:

„Susitariančiosios Šalys abipusiškumo pagrindu įsipareigoja šiame Susitarime Sutartyje numatytomis sąlygomi saugoti ir kontroliuoti Bendrijos ir Vengrijos kilmės vyno pavadinimus.“

21 Šio susitarimo 2 straipsnio 2 dalis numato:

„Šio susitarimo tikslais ir jeigu aiškiai nenumatyta kitaip, laikoma, kad:

<…>

– „geografinė nuoroda“ − tai bet kuri nuoroda, įskaitant „kilmės vietos pavadinimą“, kuri Susitariančiosios Šalies įstatymuose ar kituose teisės aktuose pripažįstama siekiant apibūdinti ir pateikti tos Susitariančiosios Šalies teritorijos kilmės arba regiono arba šios teritorijos vietos vyną, tokiu būdu, jog kokybė, reputacija ar kitos vyno savybės iš esmės galėtų būti priskiriamos jo geografinei kilmei,

<…>“.

22 Pagal šio susitarimo 4 straipsnį:

„1. Saugomi šie pavadinimai:

a) Bendrijos kilmės vyno:

<…>

– geografinės nuorodos ir tradicinės frazės, kurios išvardytos priede.

b) Vengrijos kilmės vynų:

<…>

– geografinės nuorodos ir tradicinės frazės, vartojamos Vengrijos teisės aktuose vynų srityje <…>, kurie yra išvardyti priede.

<…>

3. Bendrijoje saugomi vengriški pavadinimai:

– skirti tik Vengrijos kilmės vynams, kuriems jie taikomi,

ir

– gali būti vartojami tik laikantis Vengrijos įstatymuose ir kituose teisės aktuose nustatytų sąlygų.

<…>

5. Homoniminių arba tapačių geografinių nuorodų atveju:

a) jei dvi pagal šį Susitarimą saugomos nuorodos yra homoniminės arba tapačios, kiekviena iš jų yra saugoma, jeigu:

– atitinkamas geografinis pavadinimas buvo tradiciškai ir nuosekliai vartojamas atitinkamame geografiniame rajone pagamintam vynui apibūdinti ir pateikti,

– vynas nėra apgaulingai pateikiamas vartotojams kaip kilęs iš kitos Susitariančiosios Šalies teritorijos;

<…>

Prireikus Susitariančiosios Šalys nustato praktines sąlygas, pagal kurias atskiriamos homoniminės arba tapačios nuorodos, atsižvelgiant į poreikį užtikrinti vienodas sąlygas atitinkamiems gamintojams ir į tai, kad nebūtų klaidinami vartotojai.“

23 EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų priedo „4 straipsnyje nurodytų saugomų pavadinimų sąrašas“ B dalies („Vengrijos Respublikos kilmės vynai“) I skyriaus („Geografinės nuorodos“) 3.4 punkte („Vynuogynų regionas „Tokaj-Hegyalja“) nurodytas pavadinimas „Tokaj“. Šio priedo A dalyje („Europos bendrijos kilmės vynai“) nėra minimi „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“ pavadinimai.

24 Pasikeitimas laiškais dėl Europos Bendrijų ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vyno pavadinimų apsaugos ir kontrolės 4 straipsnio (OL L 337, 1993, p. 169, toliau – pasikeitimas laiškais dėl „Tocai“), yra vienas iš Sprendimo 93/724 1 straipsnio 1 dalyje minimų aktų, kuris taip pat įsigaliojo 1994 m. balandžio 1 dieną.

25 Remdamosi EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 3 dalimi, šių laiškų Susitariančiosios Šalys patvirtina, kad:

„1. Pereinamuoju susitarimo taikymo trylikos metų laikotarpiu, kuris pradedamas skaičiuoti nuo jo įsigaliojimo dienos, nėra draudžiama teisėtai vartoti terminą „Tocai“ tam tikroms rūšinio itališko vyno (pkr) rūšims aprašyti ir pateikti pagal toliau nurodytas sąlygas.

Nepažeidžiant konkrečių Bendrijos ir prireikus griežtesnių nacionalinės teisės nuostatų, toks vynas turi būti:

– gaunamas iš vynuogių veislės „Tocai friulano“,

– pagamintas tik iš Italijos Veneto arba Friulio regionuose nuimto vynuogių derliaus,

– apibūdintas ir pateiktas tik veislės „Tocai friulano“ pavadinimu arba jo sinonimu „Tocai italico“, šiuos pavadinimus sudarančius abu terminus nurodant kartu be jokių tarpinių žodžių ir tokio paties tipo ir dydžio rašmenimis vienoje linijoje bei atskirai nuo geografinio vieneto, iš kurio kilęs vynas, pavadinimo. Be to, šiems terminams vartojamų rašmenų dydis negali būti didesnis už minėtą geografinį vienetą nurodančių rašmenų dydį,

– parduodamas už Vengrijos teritorijos ribų.

<…>

4) Nepažeidžiant 3 punkte įtvirtintų nuostatų, galimybė vartoti terminą „Tocai“ pagal 1 punkte nustatytas sąlygas prarandama pasibaigus šiame punkte nurodytam pereinamajam laikotarpiui.

<…>“. (Neoficialus vertimas)

26 Pagal Bendrąją deklaraciją dėl susitarimo (EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų) 4 straipsnio 5 dalies (OL L 337, 1993, p. 171, toliau – Bendroji deklaracija dėl homonimiškumo), kuri taip pat yra vienas iš Sprendimo 93/724 1 straipsnio 1 dalyje nurodytų aktų:

„Dėl 4 straipsnio 5 dalies a punkto Susitariančiosios Šalys pripažino, kad derybų metu jos nežinojo nė vieno specifinio atvejo, kuriuo galėjo būti taikomos nurodytos nuostatos.

<…>“. (Neoficialus vertimas)

Bendrijos teisės aktai dėl bendro vyno rinkos organizavimo (toliau – BVRO)

EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų sudarymo metu galiojantys BVRO

27 Pagal 1987 m. kovo 16 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 822/87 dėl bendro vyno rinkos organizavimo (OL L 84, p. 1) 63 straipsnį:

„1. Žmonėms tiesiogiai vartoti skirtais importuotais vynais, pažymėtais geografine nuoroda, gali būti prekiaujama Bendrijoje, jei abipusių susitarimų pagrindu taikoma kontrolė bei apsauga, kaip tai numatyta (Reglamento Nr. 823/87 15 straipsnyje) rūšiniam vynui (pkr).

2. 1 dalies nuostata įgyvendinama susitarimais su trečiosiomis valstybėmis, dėl kurių deramasi ir kurie sudaromi pagal straipsnyje (EB 133 straipsnyje) nustatytą procedūrą.

3. Šio straipsnio taikymo išsamios taisyklės yra nustatytos pagal 83 straipsnyje numatytą procedūrą.“ (Neoficialus vertimas)

28 Pagal 1987 m. kovo 16 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 823/87, nustatančio specialias nuostatas dėl vynų, pagamintų konkrečiuose regionuose (OL L 84, p. 59), iš dalies pakeisto 1989 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2043/1989 (OL L 202, p. 1, toliau – Reglamentas Nr. 823/87) 1 straipsnio 3 dalį:

„Valstybės narės perduoda Komisijai jų pripažįstamo rūšinio vyno (pkr) sąrašą, prie kiekvieno rūšinio vyno (pkr) nurodydamos jo gamybą ir paruošimą reglamentuojančias nacionalinės teisės nuostatas.

Komisija užtikrina, kad šis sąrašas būtų paskelbtas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, C serijoje.“ (Neoficialus vertimas)

29 Reglamento Nr. 823/87 4 straipsnio 1 dalis nurodo:

„Kiekviena valstybė narė sudaro vynuogių veislių, tinkamų rūšinių vynų (pkr), gaminamų jų teritorijoje, gamybai, sąrašą, t. y. veislės, <..> kurios turi būti priskirtos rekomenduojamoms arba leistinoms kategorijoms, nurodytoms Reglamento (EEB) Nr. 822/87 13 straipsnyje.“

30 Pagal Reglamento Nr. 823/87 15 straipsnio 4 dalį:

„<…>

Nepažeisdamos Bendrijos nuostatų dėl konkrečių specifinių rūšinio vyno (pkr) rūšių, valstybės narės gali leisti <…>, kad kartu su konkretaus regiono pavadinimu būtų pateikiama informacija apie prekės gamybos metodą ar jos rūšį, arba nurodomas vynuogių veislės pavadinimas ar tokio pavadinimo sinonimas.

<…>“.

31 Terminas „Tocai friulano“ 1981 m. gruodžio 16 d. Reglamento (EEB) Nr. 3800/81, nustatančio vynuogių veislių klasifikaciją (OL L 381, p. 1), priedo I skyriuje, o būtent jo pirmojo poskyrio V dalyje, yra nurodytas kaip rekomenduojama arba leistina vynuogių veislė tam tikrose Italijos provincijose.

32 1989 m. liepos 24 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2392/89, nustatančio bendrąsias taisykles dėl vynų ir vynuogių misų apibūdinimo ir pateikimo (OL L 232, p. 13), 14 straipsnio 1 dalis nurodo:

„Vynmedžių veislės pavadinimas, nurodytas 11 straipsnio 2 dalies n punkte, rūšiniam vynui (pkr) apibūdinti gali būti nurodomas etiketėje, tik jeigu:

a) ta veislė yra įtraukta į sąrašą, kurį sudarė valstybės narės pagal Reglamento (EEB) Nr. 823/89 4 straipsnio 1 dalį, apibrėžiančią tas vynuogių veisles, kurių vynuogės yra tinkamos rūšinių vynų (pkr), gaminamų jų teritorijoje, gamybai;

b) veislės pavadinimas yra:

– toks, koks yra rekomenduojamas ar leidžiamas vynmedžių veislių klasifikacijoje, sudarytoje minėtam administraciniam regionui;

– jei reikia, sinonimų sąraše, kuris turi būti patvirtintas; šis sąrašas gali numatyti, kad konkretus sinonimas gali būti vartojamas tiktai tam rūšiniam vynui (pkr) apibūdinti, kuris yra pagamintas tame gamybos regione, kuriame toks sinonimo vartojimas yra tradicinis ir įprastas;

<…>

e) tos veislės pavadinimas nebus supainiotas su konkretaus regiono ar geografinio vieneto pavadinimu, kuris vartojamas kitam rūšiniam vynui (pkr) ar importuojamam vynui apibūdinti.“ (Neoficialus vertimas)

33 Šio Reglamento Nr. 2392/89 26 straipsnio 1 dalis numato:

„1. Apibūdinant importuojamus vynus, kurie yra skirti žmonėms tiesiogiai vartoti bei kurie yra apibūdinti nurodant geografinį vienetą ir įtraukti į sąrašą, kuris turi būti sudarytas, etiketėje turi būti tokia informacija:

a) geografinio vieneto, kuris yra toje trečiojoje šalyje, pavadinimas pagal 29 straipsnyje nustatytas sąlygas;

<…>

Į šį sąrašą gali būti įtraukiami tik tie importuojami vynai, kurių gamybos sąlygos kiekvienu atveju yra pripažįstamos kaip lygiavertės rūšinio vyno (pkr), ar stalo vyno, turinčių geografinės kilmės nuorodą, gamybos sąlygoms.“

34 1990 m. spalio 16 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3201/90, nustatančio išsamias vynų ir vynuogių misų apibūdinimo ir pateikimo taisykles (OL L 309, p. 1), 11 straipsnio 2 dalis nurodo:

„Importuotų vynų, apibūdinamų nurodant Reglamento (EEB) Nr. 2392/89 26 straipsnio 1 dalyje numatytą geografinę nuorodą, sąrašas yra įtrauktas į II priedą.

Šiame sąraše esantys pavadinimai nurodomi taip, kad juos būtų galima aiškiai atskirti nuo kitų nuorodų atitinkamo importuoto vyno etiketėse, ypač Reglamento (EEB) Nr. 2392/89 26 straipsnio 2 dalies b punkte minimų geografinių nuorodų atžvilgiu.“ (Neoficialus vertimas)

35 Vengriški vynai „Tokaj“ arba „Tokaji“ yra nurodyti Reglamento Nr. 3201/90 II priedo „Importuotų vynų <…>, apibūdintų nurodant geografinę nuorodą, sąrašas“ 5 punkto 11 dalyje.

36 Pagal šio reglamento 12 straipsnio 1 dalį:

„Vynuogių veislių pavadinimų sinonimų, kuriuos galima vartoti stalo vynams ir rūšiniams vynams (pkr) apibūdinti taikant Reglamento (EEB) Nr. 2392/89 5 straipsnio 1 dalies b punktą ir 14 straipsnio 1 dalies b punktą, sąrašas yra III priede.“

37 Šio III priedo „Vynuogių veislių pavadinimų sinonimų <…>, kurie gali būti naudojami stalo vynams ir rūšiniams vynams (pkr) apibūdinti, sąrašas“ 5 punkte nurodyta veislė „Tocai friulano“ ir jos sinonimas „Tocai italico“.

Pagrindinės bylos nagrinėjimo metu galiojantys BVRO

38 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1493/1999 dėl bendro vyno rinkos organizavimo (OL L 179, p. 1) buvo pradėtas taikyti nuo 2000 m. rugpjūčio 1 dienos.

39 Šio reglamento 19 straipsnio 1 dalis nurodo:

„Valstybės narės klasifikuoja vynuogių veisles, skirtas vyno gamybai <...> “

40 Tam tikrų vyno sektoriaus prekių apibūdinimo, pavadinimo ir pateikimo, taip pat tam tikrų nuorodų bei terminų apsaugos taisyklės yra įtvirtintos šio reglamento 47–53 straipsniuose bei VII ir VIII prieduose.

41 Reglamento Nr. 1493/1999 50 straipsnis numato:

„1. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kad suinteresuotos šalys galėtų pagal Susitarimo (TRIPS) 23 ir 24 straipsniuose išdėstytas sąlygas neleisti geografinės nuorodos, priskiriamos 1 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytiems produktams, Bendrijoje naudoti tiems produktams, kurie nėra kilę iš geografine nuoroda įvardijamo vietovės <…>.

2. Šiame straipsnyje „geografinės nuorodos“ reiškia nuorodas į tai, kad produkto kilmės trečiosios šalies, kuri yra Pasaulio prekybos organizacijos narės, teritorija arba tos teritorijos kuris nors regionas ar vietovė, jei tai geografinei kilmės vietai gali būti priskiriama tam tikra kokybė, reputacija ar kita kuri nors produkto charakteristika.

<…>“.

42 Pagal šio reglamento 52 straipsnio 1 dalį:

„Jei valstybė narė naudoja konkretaus regiono pavadinimą rūšiniam vynui (pkr) pavadinti arba prireikus vynui, skirtam perdirbti į tokį rūšinį vyną (pkr), pavadinti, tas pavadinimas negali būti naudojamas pavadinti vyno sektoriaus produktus, kurie nėra pagaminti tame regione, ir (arba) produktus, pavadintus tuo pavadinimu ne pagal atitinkamas Bendrijos ar nacionalines taisykles. <…>

Nepažeisdamos Bendrijos nuostatų dėl konkrečių rūšinio vyno (pkr) rūšių, valstybės narės gali tam tikromis nustatytomis gamybos sąlygomis leisti, kad kartu su konkretaus regiono pavadinimu vyno pavadinime būtų pateikiama informacija apie gamybos metodą ar jo rūšį, arba nurodomas vynuogių veislės pavadinimas ar tokio pavadinimo sinonimas.

<…>“.

43 Iš Reglamento Nr. 1493/1999 VII priedo A dalies 1 ir 2 punktų išplaukia, kad ženklinant rūšinį vyną (pkr) ir vynus, kurių kilmės vieta yra trečiosios šalys, nurodomi tam tikri privalomi duomenys, tarp jų – produkto prekinis pavadinimas, kurį ženklinant rūšinius vynus (pkr) sudaro gamybos vietovės pavadinimas, o ženklinant importuotus vynus – žodis „vynas“, privalomai papildant jį kilmės šalies pavadinimu ir, jei yra pateikiama geografinė nuoroda, atitinkamos geografinės teritorijos pavadinimu.

44 VII priedo B dalies 1 ir 4 punktai numato:

„1. Produktų, pagamintų Bendrijoje, ženklinimas gali būti papildytas tokiais duomenimis pagal tam tikras sąlygas, kurios turi būti nustatytos, nurodant:

<…>

b) stalo vynų su geografine nuoroda ir rūšinių vynų (pkr):

<…>

– vienos ar kelių vynuogių veislių pavadinimus,

<...>

4. Gaminančios valstybės narės savo teritorijoje pagamintiems vynams tam tikrą 1 ir 2 dalyse nurodytą informaciją gali laikyti privaloma, drausti ją arba apriboti jos taikymą.“

45 Reglamento Nr. 1493/1999 54 straipsnio 4 dalis nurodo:

„Valstybės narės pateikia Komisijai rūšinių vynų (pkr), kuriuos jos pripažįsta, sąrašą, nurodydamos kiekvienam šių rūšinių vynų (pkr) taikomų nacionalinių nuostatų, reglamentuojančių tų rūšinių vynų (pkr) gamybą, detales.“

46 Reglamentas Nr. 753/2002 įgyvendino Reglamentą Nr. 1493/1999.

47 Reglamento Nr. 753/2002 19 straipsnis „Vynuogių veislės nuoroda“ nurodo:

„1. Vynuogių veislių, panaudotų gaminant stalo vynus su geografine nuoroda ar rūšinius vynus (pkr), pavadinimai ar jų sinonimai gali būti nurodomi vyno etiketėse, jeigu:

<…>

c) veislės pavadinime ar jų sinonimuose nėra geografinės nuorodos, naudojamos apibūdinti rūšinį vyną (pkr), stalo vyną ar importuotą vyną, išvardytus Bendrijos ir trečiųjų šalių sudarytuose susitarimuose, ir jie, jeigu įrašomas kitas geografinis terminas, etiketėje pateikiami be tokios geografinės nuorodos;

<…>

2. Nukrypstant nuo 1 dalies c punkto:

a) veislės pavadinimas ar vienas iš jos sinonimų, kuriame yra ir geografinė nuoroda, gali būti pateikiami vyno su tokia geografine nuoroda etiketėse;

b) veislės pavadinimai ir jų sinonimai, išvardyti II priede, gali būti vartojami pagal galiojusias iki šio reglamento įsigaliojimo datos nacionalines ir Bendrijos taisykles.

3. Iki 2002 m. spalio 1 d. valstybės narės praneša Komisijai priemones, minimas 2 dalies b punkte. Komisija imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad tokios priemonės būtų paskelbtos.“

48 II priede „Vynuogių veislių pavadinimų ir jų sinonimų, kurie apima geografines nuorodas ir gali būti nurodyti vynų etiketėse, sąrašas pagal 19 straipsnio 2 dalį“ prie Italijos yra nurodytas terminas „Tocai friulano, Tocai italico“ . Pagal su šiuo terminu susijusią išnašą pavadinimas „Tocai friulano“ ir jo sinonimas „Tocai italico“ pereinamuoju laikotarpiu gali būti naudojami iki 2007 m. kovo 31 dienos.

49 Šiuo atžvilgiu šis priedas nebuvo pakeistas, priėmus 2004 m. rugpjūčio 9 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1429/2004, keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 753/2002 (OL L 263, p. 11).

Italijos teisės aktai

50 2002 m. rugsėjo 26 d. Įsakymo 1 straipsnio 1 dalis nurodo:

„Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 753/2002 19 straipsnio 1 dalies c punkto nacionalinės vynuogių veislių pavadinimų ir jų sinonimų, apimančių geografinę nuorodą, išvardytų šio reglamento III priede, kuri gali būti rūšinių vynų (pkr) ir tipiškų Italijos vynų su pateikta geografine nuoroda etiketėje, naudojimo sąlygos yra numatytos I priede, esančiame šio įsakymo neatskiriamoje dalyje, kurioje išvardyti vynuogių veislių ir jų sinonimai, apimantys Reglamento (EB) Nr. 753/2002 priede numatytą geografinę nuorodą.“ (Neoficialus vertimas)

51 2002 m. rugsėjo 26 d. Įsakymo I priedo skyriuje „Vynuogių veislių arba jų sinonimų pavadinimai“ nurodytas terminas „Tocai friulano arba Tocai italico“ atitinka tokią skyriuje „Leidžiančios nukrypti nuostatos apimtis (administracinė teritorija ir (arba) rūšinis vynas (pkr) ir (arba) (vynai su tipine geografine nuoroda)“) pateiktą nuorodą:

„Kai kuriems Friulio‑Venecijos Džulijos ir Venecijos regionų rūšiniams vynams (pkr) pereinamuoju laikotarpiu, kuris, remiantis sutartimi tarp (Europos Sąjungos) ir Vengrijos Respublikos, baigiasi 2007 m. kovo 31 dieną.“

Pagrindinės bylos aplinkybės ir prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateikti prejudiciniai klausimai

52 Savo sprendime prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad Regione ir ERSA prieštarauja dėl neteisingumo, atsirandančio dėl to, kad iš 106 vynų pavadinimų, kuriems taikoma leidžianti nukrypti nuo Reglamento Nr. 753/2002 19 straipsnio 1 dalies c punkto nuostata, tik „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“ pavadinimų ir prancūziško pavadinimo „Tokay Pinot gris“ naudojimas yra apribotas laiko atžvilgiu.

53 Minėtas teismas toliau nurodo Regione ir ERSA pateiktus argumentus, kuriais siekiama įrodyti istorinę pavadinimo „Tocai friulano“ kilmės reikšmę.

54 Kalbama apie Collio goriziano (Friulio‑Venecijos Džulijos regionas) rajono vietinį vynuogyną, auginamą nuo senų laikų. Jis buvo naudojamas balto sausojo vyno, nepritaikyto saugojimui, gamybai.

55 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad, atsižvelgdami į šiuos paaiškinimus, Regione ir ERSA remėsi šiais pagrindais:

– įgaliojimų viršijimu dėl memotyvavimo bei esančio prieštaravimo, nes Italijos valdžios institucijos prašė Komisijos leisti remtis nukrypti leidžiančia nuostata neapribojant jos taikymo laiko atžvilgiu, tačiau vėliau, 2002 m. rugsėjo 26 d., ji patvirtino įsakymą, nustatantį apribojimą laiko atžvilgiu,

– įgaliojimų viršijimu dėl akivaizdaus neteisingumo bei vienodo požiūrio į Bendrijos piliečių orumą principo pažeidimu, atsižvelgiant į tai, kad Italijos gamintojai buvo nepagrįstai diskriminuojami,

– neteisėtumu, netiesiogiai kilusiu iš EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų, kuriuo grindžiamas neteisėtas apribojimas, neteisėtumo, nes šis susitarimas, kuris buvo patvirtintas Sprendimu 93/724, taip pat yra neteisėtas, nes:

– du homoniminiai produktai yra visiškai skirtingi, nes Vengrijos vynas yra saldus vynas,

– abiejose rinkose tas pats pavadinimas yra naudojamas nuo seno,

– šį homonimiškumą tiek remiantis EB ir Vengrijos susitarimu dėl vynų, tiek 1891 m. Madrido susitarimu, buvo galima teisėtai pakeisti papildomai nurodant regiono arba vynuogyno pavadinimą,

– atsižvelgiant į Vengrijos Respublikos įstojimą į Europos bendriją, tam, kad EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų liktų galioti, jis turi atitikti PPO sutarties principus, ypač TRIPS sutarties 22–24 straipsnius, reglamentuojančius klaidinančias geografines nuorodas,

– EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų prieštarauja tarptautinės teisės principams, nes pavadinimo naudojimas apribojant jį laiko atžvilgiu buvo nustatytas pasikeitus laiškais (t. y. pasikeitimas laiškais dėl „Tocai“), tačiau šiame susitarime įtvirtintas nebuvo, pažeidžia tarptautinės paprotinės teisės principus ir grindžiamas klaidinga informacija dėl nagrinėjamo homonimiškumo,

– EŽTK Pirmojo protokolo 1 straipsnio bei 2000 m. gruodžio 7 d. Nicoje paskelbtos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (OL C 364, 2000, p. 1; toliau – Pagrindinių teisių chartija) 17 straipsnio pažeidimu, nes iš šių nuostatų išplaukia, kad yra saugoma intelektinė nuosavybė, kad iš nieko negalima atimti jo nuosavybės, išskyrus atvejus, kai tai yra būtina dėl visuomenės poreikių, kad turi būti laikomasi proporcingumo bei teisingo atlyginimo principų bei kad nuosavybės teisės apribojimas bet kuriuo atveju turi būti vykdomas laikantis įstatymų nustatytos tvarkos.

56 Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad 2002 m. rugsėjo 26 d. Įsakymu nacionalinės valdžios institucijos tiktai perkėlė į nacionalinę teisę Reglamente Nr. 753/2002 numatytą nuostatą bei jo II priedą, kuriame pavadinimo „Tocai friulano“ naudojimas yra apribojamas laiko atžvilgiu, ir kad jos paprasčiausiai nurodė, jog šis apribojimas kyla iš, Bendrijos ir Vengrijos Respublikos sudaryto susitarimo.

57 Todėl, šio teismo manymu, akivaizdu, jog pagrindinės bylos ieškinyje nurodyta žala, t. y. negalėjimas naudoti pavadinimų „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“ po 2007 m. kovo 31 d., tiesiogiai kyla iš dviejų Bendrijos teisės šaltinių, t. y. Sprendimo 93/724 ir Reglamento Nr. 753/2002.

58 Tokiomis sąlygomis Tribunale amministrativo regionale del Lazio, manydamas, kad pagrindinės bylos ginčo išnagrinėjimas priklauso nuo atsakymo į tam tikrus su Bendrijos teise susijusius klausimus, nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus:

„1) Ar 1991 m. gruodžio 16 d. sudaryta Europos susitarimas, steigiantis asociaciją tarp Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Vengrijos Respublikos <...>, yra tinkamas ir pakankamas teisinis pagrindas suteikti Europos bendrijai įgaliojimus sudaryti 1993 m. lapkričio 29 d. Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimą dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės <...>; būtent šis klausimas kyla atsižvelgiant į Bendrosios deklaracijos Nr. 13 65 straipsnio 1 dalį ir į 1991 m. Europos sutarties dėl galimo valstybių narių suvereniteto ir kompetencijos išsaugojimo naudojant nacionalines geografines nuorodas žemės ūkio ir maisto produktams, įskaitant vyną, ribojant šioje srityje bet kokį suvereniteto ir kompetencijos perdavimą Europos bendrijai, XIII priedą (3, 4 ir 5 punktai)?

2. Ar, atsižvelgiant į Europos Bendrijų Teisingumo Teismo nuomonę 1/94 dėl išimtinės EB kompetencijos, sudarytas Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimas dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės <...>, reglamentuojantis geografinių nuorodų, patenkančių į pramoninės ir prekybos nuosavybės sritį, apsaugą, pripažintinas negaliojančiu ir netaikytinu Bendrijos teisės sistemoje, nes Europos bendrijos valstybės narės šio susitarimo atskirai neratifikavo?

3. Tuo atveju, jei visas 1993 m. Bendrijos susitarimas <...> būtų pripažintas teisėtu bei taikytinu, ar galima pripažinti dėl šalims pasikeitus laiškais sudarant susitarimą (jie yra pridėti prie Susitarimo) atsiradusį draudimą Italijoje naudoti pavadinimą „Tocai“ po 2007 m. negaliojančiu ir netaikytinu kaip prieštaraujantį šiame 1993 m. susitarime numatytai homoniminių pavadinimų naudojimo tvarkai (žr. 4 straipsnio 5 dalį ir prie susitarimo pridėtą protokolą)?

4. Ar galima pripažinti, kad prie 1993 m. susitarimo <...> pridėta antroji bendroji deklaracija, iš kurios matyti, kad derybų metu Susitariančiosios Šalys nežinojo apie egzistuojančius Europos ir Vengrijos vynų homoniminius pavadinimus, yra aiškiai klaidinanti (atsižvelgiant į tai, kad Italijos ir Vengrijos vynų pavadinimai ,,Tocai“ egzistavo bei koegzistavo šimtmečius, buvo oficialiai pripažinti 1948 m. sudarytoje Italijos Respublikos ir Vengrijos Respublikos sutartyje ir neseniai buvo perkelti į Bendrijos teisės aktus) ir dėl to 1993 m. susitarimo dalis, pagal kurią draudžiama naudoti nuorodą „Tocai“ Italijoje, negalioja pagal Vienos konvencijos dėl tarptautinių sutarčių teisės 48 straipsnį?

5. Ar, remiantis Vienos konvencijos dėl tarptautinių sutarčių teisės 59 straipsniu, Sutartį dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS) <...>, sudarytą Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) ir įsigaliojusią 1996 m. sausio 1 d., t. y. po to, kai įsigaliojo 1993 m. Bendrijos susitarimas <...>, reikia aiškinti taip, kad kolizijos atveju jos nuostatos, reglamentuojančios homoniminių vynų pavadinimų naudojimą, yra taikytinos vietoj 1993 m. Bendrijos susitarimo, atsižvelgiant į tai, kad abiejų susitarimų šalys yra tos pačios?

6. Ar tuo atveju, kai dviejų skirtingų vynų, gaminamų valstybėse, esančiose TRIPS (sutarties) šalimis, rūšių pavadinimai yra homoniminiai ir kai homonimiškumas susijęs su abiejose sutarties šalyse naudojamais geografiniais pavadinimais, ir kai vienoje Susitariančiojoje Šalyje naudojama geografinė nuoroda, o kitoje Susitariančioje šalyje homoniminis pavadinimas skirtas apibūdinti tradiciškai auginamo vynuogyno pavadinimą, Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties, t. y. TRIPS (sutarties), įsigaliojusios 1996 m. sausio 1 d., 1C priedo II dalies 3 skyriaus 22–24 straipsnius reikia aiškinti taip, kad kiekvienas šių pavadinimų gali būti ir toliau naudojamas, jeigu praeityje atitinkami gamintojai juos naudojo arba ne mažiau nei dešimt metų iki 1994 m. balandžio 15 d., arba sąžiningai iki tos dienos (TRIPS (sutarties) 24 straipsnio 4 dalis) ir jeigu juose yra aiškiai, neklaidinant vartotojų, nurodoma vyno kilmės valstybė, regionas arba vietovė?

7. Ar Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos Pirmajame protokole <…> įtvirtinta teisė į nuosavybę, kuri atkartota ir 2000 m. gruodžio 7 d. Nicoje paskelbtoje Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, taip pat apima ir vynų kilmės pavadinimų intelektinę nuosavybę ir naudojimąsi ja ir ar dėl to šiame tekste įtvirtintas principas draudžia taikyti laiškuose, kuriais buvo pasikeista, esantį susitarimą, pridėtą prie Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės <...>, nors jis nėra įtrauktas į šio susitarimo tekstą ir kuriuo remiantis atitinkamiems Friulio-Venecijos Džulijos regiono ūkio subjektams draudžiama naudoti pavadinimą „Tocai friulano“, ypač atsižvelgiant į tai, kad Friulio eksproprijuotiems vynuogių augintojams visiškai neatlyginama žala, nėra remiamasi ekspropriaciją pateisinančiu bendruoju interesu ir pažeidžiamas proporcingumo principas?

8. Jeigu pirmesniuose klausimuose nurodyta apimtimi pripažįstamas Bendrijos teisės nuostatų, esančių 1993 m. lapkričio 29 d. Europos bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarime dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės <...> ir (arba) prie šio Susitarimo pridėtų laiškų, kuriais buvo pasikeista neteisėtumas, ar Reglamento (EB) Nr. 753/2002 nuostatos, numatančios, kad pavadinimas „Tocai friulano“ negali būti naudojamas po 2007 m. kovo 31 d. (19 straipsnio 2 dalis), yra negaliojančios arba bent jau netaikytinos?”

Dėl prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateiktų klausimų

Dėl pirmojo klausimo

59 2005 m. kovo 11 d. prašymu, kurį Teisingumo Teismo kanceliarija gavo 2005 m. kovo 15 d., Regione ir ERSA Teisingumo Teismo prašė visoms šioje byloje dalyvaujančioms šalims prieš Teisingumo Teismui priimant sprendimą leisti pateikti pastabas dėl tam tikrų nurodytų naujų faktų. Šie nauji faktai buvo susiję su naujomis sudaromomis sutartimis tarp Bendrijos ir Australijos bei JAV, o tai, pagal TRIPS sutarties 24 straipsnio 6 dalį, leistų šių šalių gamintojams ir toliau naudoti pavadinimą „Tokay“ savo nacionalinėse rinkose bei trečiųjų šalių rinkose.

60 Šiuo klausimu primintina, kad Teisingumo Teismas gali savo nuožiūra arba vadovaudamasis generalinio advokato pasiūlymu, arba šalių prašymu, pagal Teisingumo Teismo Procedūros reglamento 61 straipsnį, manydamas, kad jam nebuvo pateikta pakankamai paaiškinimų arba kad byla turi būti išspręsta remiantis argumentu, kuris šalių nebuvo aptartas, gali priimti nutartį dėl žodinės proceso dalies atnaujinimo (ypač žr. 2002 m. birželio 18 d. Sprendimo Philips, C‑299/99, Rink. p. I‑5475, 20 punktą).

61 Teisingumo Teismas mano, kad šiuo atveju nereikia priimti nutarties dėl žodinės proceso dalies, kuri buvo baigta 2004 m. gruodžio 16 d., atnaujinimo, nes jis turi visą informaciją, reikalingą atsakyti į pagrindinėje byloje pateiktus klausimus.

62 Todėl Regione ir ERSA prašymas yra atmestinas.

63 Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar EBir Vengrijos asociacijos susitarimas gali būti laikomas tinkamu teisiniu pagrindu priimti Sprendimą 93/724, kuriuo remiantis Bendrija sudarė EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų.

64 Šis klausimas grindžiamas prielaida, jog teisinis pagrindas, suteikiantis Bendrijai įgaliojimus sudaryti EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų, yra įtvirtintas EB ir Vengrijos asociacijos susitarime. Akivaizdu, kad ši prielaida atsirado dėl EB ir Vengrijos susitarime dėl vynų pirmoje motyvuojamojoje dalyje pateiktos nuorodos į EB ir Vengrijos asociacijos susitarimą.

65 Tačiau, kaip teisingai nurodė Taryba bei Komisija, į šią prielaidą atsižvelgti nereikia.

66 Iš tikrųjų EB ir Vengrijos asociacijos susitarime pateikta nuoroda siekiama EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų paminėti politiniame kontekste. Jis neturi būti suprantamas kaip nurodantis Europos bendrijos teisės nuostatas, kuriomis remdamasi Bendrija sudarė šį susitarimą.

67 Atvirkščiai, teisinis pagrindas, suteikiantis Bendrijai įgaliojimus sudaryti EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų, nurodytas Sprendimo 93/724 pirmoje motyvuojamojoje dalyje, pagal kurią šis susitarimas buvo sudarytas bei patvirtintas Bendrijos vardu.

68 Iš šios motyvuojamosios dalies aiškiai matyti, kad šis teisinis pagrindas įtvirtintas EB 133 straipsnyje, kuris suteikia Bendrijai įgaliojimus bendrosios prekybos politikos srityje.

69 Klausimas, ar Tarybos nurodytas teisinis pagrindas tinkamas, yra antrojo prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateikto klausimo dalykas, todėl jis bus nagrinėjamas atsakant į antrąjį klausimą.

70 Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, į pirmąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad EB ir Vengrijos asociacijos susitarimas nėra Sprendimo 93/724, kuriuo remiantis buvo sudarytas EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų, teisinis pagrindas.

Dėl antrojo klausimo

71 Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar EB 133 straipsnis, suteikiantis Bendrijai išimtinę kompetenciją bendrosios prekybos politikos srityje, yra tinkamas teisinis pagrindas pačiai Bendrijai sudaryti EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų, atsižvelgiant į tai, jog šis susitarimas nustato geografinių nuorodų apsaugos sistemą pramoninės intelektinės nuosavybės srityje.

72 Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, Bendrijos teisės akto teisinio pagrindo pasirinkimas turi būti grindžiamas objektyviais pagrindais, įskaitant teisės akto tikslą ir turinį, kuriems gali būti taikoma teismo kontrolė (ypač žr. 2002 m. rugsėjo 19 d. Sprendimo Huber, C‑336/00, Rink. p. I‑7699, 30 punktą).

73 Iš Sprendimo 93/724 pirmos motyvuojamosios dalies matyti, kad Taryba, sudarydama EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų, teisiniu pagrindu pasirinko būtent Sutarties 133 straipsnį.

74 Be to, iš šio sprendimo trečios konstatuojamosios dalies matyti, jog kadangi šios sutarties nuostatos yra tiesiogiai susijusios su bendrosios prekybos ir žemės ūkio politikos srityje priimtomis priemonėmis, šiuo atveju – Bendrijos teisės aktais vynuogių sektoriaus srityje, Taryba nusprendė, kad šį susitarimą būtina sudaryti Bendrijos lygiu.

75 Pagal Teisingumo Teismo praktiką Bendrijos teisės aktas priskirtinas išimtinei kompetencijai EB 133 straipsnyje numatytos bendrosios prekybos srityje, tik jeigu jis yra susijęs su tarptautine prekyba, nes jis daugiausia skirtas skatinti, palengvinti ar reglamentuoti prekybą bei daro tiesioginį ir nedelstiną poveikį prekybai arba atitinkamų produktų prekybai (žr. 1994 m. lapkričio 15 d. Nuomonės 1/94, Rink. p. I‑5267, 57 punktą; 2001 m. gruodžio 6 d. Nuomonės 2/00, Rink. p. I‑9713, 40 punktą ir 2002 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Komisija prieš Tarybą, C‑281/01 Rink. p. I‑12049, 40 ir 41 punktus).

76 Konkrečiai kalbant, šiuo atveju klausiama, ar EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų priklauso išimtinei Bendrijos kompetencijai bendrosios prekybos srityje ar, kaip tvirtino Regione ir ERSA bei Italijos vyriausybė, jis patenka į intelektinės nuosavybės teisių apsaugos sritį, t. y. sritį, kurioje Bendrijos ir valstybių narių kompetencija yra padalyta.

77 Šiuo požiūriu primintini atitinkami Bendrijos teisės aktai ratione temporis, t. y. BVRO, galioję EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų sudarymo metu.

78 Reglamento Nr. 822/87 63 straipsnis numato, kad žmonėms tiesiogiai vartoti skirtais importuotais vynais, pažymėtais geografine nuoroda, gali būti prekiaujama Bendrijoje, jei sudarytų abipusių susitarimų pagrindu rūšinis vynas (pkr) saugomas ir kontroliuojamas, ir kad šią nuostatą įgyvendins susitarimai su trečiosiomis suinteresuotomis valstybėmis, dėl kurių bus deramasi ir kurie sudaromi pagal EB 133 straipsnyje nurodytą procedūrą.

79 Akivaizdu, kad EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų yra susitarimas ReglamentoNr. 822/87 63 straipsnio prasme.

80 Tokių susitarimų pagrindinis tikslas – skatinti Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybą, abipusiškumo pagrindu palengvinant, pirma, prekybą suinteresuotųjų trečiųjų valstybių kilmės vynais, užtikrinant, kad šiems vynams suteikiama tokia pati apsauga, kokia yra numatyta Bendrijos kilmės rūšiniam vynui (pkr), ir, antra, prekybą šiose trečiosiose valstybėse Bendrijos kilmės vynu.

81 Konkrečiai kalbant, šiomis sutartimis užtikrinama abipusė tam tikrų geografinių nuorodų, minimų pavadinimuose, naudojamuose atitinkamais vynais prekiaujant Bendrijoje ir atitinkamose trečiosiose valstybėse, apsauga. Todėl kalbama apie priemonę, darančią tiesioginį poveikį prekybai vynu (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Komisija prieš Tarybą 40 punktą).

82 Atsižvelgiant į šiuos argumentus, darytina išvada, kad tokie susitarimai atitinka kriterijus, kuriuos pagal šio sprendimo 75 punkte nurodytą teismo praktiką jie turi atitikti, kad Bendrijos teisės aktas galėtų priklausyti išimtinei EB 133 straipsnyje numatytai Bendrijos kompetencijai bendrosios prekybos politikos srityje.

83 Iš to išplaukia, kad į antrąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad, kaip numatyta Sprendimo 93/724 preambulėje, EB 133 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas pačiai Bendrijai sudaryti EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų.

Dėl trečiojo klausimo

84 Trečiuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar tuo atveju, jei visas EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų būtų laikomas teisėtu bei taikytinu, ar iš laiškų dėl „Tocai“, kuriais šalys pasikeitė, išplaukiantis draudimas po 2007 m. kovo 31 d. Italijoje naudoti pavadinimą „Tocai“ yra negaliojantis ir netaikytinas, nes prieštarauja šio susitarimo 4 straipsnio 5 dalyje numatytai homoniminių pavadinimų schemai.

85 Šis klausimas turi būti suprantamas, atsižvelgiant į Regione ir ERSA argumentą, jog egzistuoja prieštaravimas tarp EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 5 dalyje numatytos homoniminių pavadinimų schemos ir iš šalių laiškų dėl „Tocai“, kuriais buvo pasikeista, išplaukiančio draudimo Italijoje vartoti terminą „Tocai“ pavadinime „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“ tam tikriems Italijos rūšiniams vynams (pkr) apibūdinti ir pateikti 2007 m. kovo 31 d. pasibaigus pereinamajam laikotarpiui.

86 Šis prieštaravimas susijęs su faktu, kad pasikeitus laiškais dėl „Tocai“, pažeidžiant homoniminį itališką pavadinimą „Tocai“, pirmenybė buvo suteikta vengriškam pavadinimui „Tokaj“, nors EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų, t. y. pagrindinio susitarimo, nuo kurio negali nukrypti prie jo pridėti laiškai dėl „Tocai“, kuriais buvo pasikeista, 4 straipsnio 5 dalyje numatyta homoniminių pavadinimų schema grindžiama taisykle, užtikrinančia abiejų pavadinimų koegzistavimą su sąlygą, kad jie nesukels painiavos.

87 Šiuo požiūriu pabrėžtina, kad toks prieštaravimas būtų tik tuo atveju, jeigu kiekvienas pagal EB ir Vengrijos susitarimą dėl vynų homoniminiu pripažintas pavadinimas būtų saugoma geografinė nuoroda.

88 Iš šio susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punkto išplaukia, kad Bendrijos kilmės vynų atžvilgiu pagal šį susitarimą saugomos geografinės nuorodos yra išvardijamos jo priedo A dalyje „Europos Bendrijų kilmės vynai“.

89 Tačiau skirtingai nei vengriškas pavadinimas „Tokaj“, esantis minėto priedo B dalyje, kurioje minimos geografinės nuorodos, susijusios su Vengrijos Respublikos kilmės vynais ir yra saugomos pagal EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 1 dalies b punktą, šio priedo A dalyje, skirtoje Bendrijos kilmės vynams, pavadinimai „Tocai friulano“ bei „Tocai italico“ nėra minimi.

90 Be to, bet kuriuo atveju šie pavadinimai negali būti laikomi geografinėmis nuorodomis EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų prasme.

91 Iš tikrųjų pagal šio susitarimo 2 straipsnio 2 dalį, „geografinė nuoroda“ − tai bet kuri nuoroda, įskaitant „kilmės vietos pavadinimą“, kuri Susitariančiosios Šalies įstatymuose ar kituose teisės aktuose pripažįstama siekiant apibūdinti ir pateikti tos Susitariančiosios Šalies teritorijos kilmės arba regiono arba šios teritorijos vietos vyną, kad kokybė, reputacija ar kitos vyno savybės galėtų būti priskiriamos jo geografinei kilmei“.

92 Tačiau EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų sudarymo metu galiojančiuose atitinkamuose Bendrijos teisės aktuose pavadinimai „Tocai friulano“ ir „Tocai italico“ nėra geografinė nuoroda, bet vynuogyno pavadinimas arba Italijoje pripažinta vynuogių veislė, tinkama rūšinių vynų (pkr), gaminamų šios valstybės narės teritorijoje, gamybai.

93 Akivaizdu, kad terminas „Tocai friulano“ Reglamento Nr. 3800/81 priedo I skyriuje yra nurodytas kaip tam tikrose Italijos provincijose rekomenduojama, net leistina vynuogių veislė bei Reglamento Nr. 3201/90 II priedo 5 punkte nurodytas kaip vynuogių veislės „Tocai italico“ sinonimas, kuris gali būti naudojamas tam tikriems itališkiems rūšiniams vynams (pkr) apibūdinti.

94 Atvirkščiai, Vengrijos vynai „Tokaj“ arba „Tokaji“ yra numatyti Reglamento Nr. 3201/90 II priedo 11 skyriaus 5 punkte „Importuotų vynų <...>, apibūdintų nurodant geografinę nuorodą, sąrašas“.

95 Regione ir ERSA bei Italijos vyriausybė tvirtina, kad, atsižvelgiant į Bendrijos teisės aktus, buvo ir yra numatyta, jog Italijoje apibūdinant bei pateikiant tam tikrus itališkus rūšinius vynus (pkr) atitinkamos geografinės nuorodos, pavyzdžiui, „Collio goriziano“, „Collio“, „Isonzo del Friuli“ ir „Isonzo“, laikantis tam tikrų techniniuose reikalavimuose nustatytų specifinių sąlygų, apjungiamos su vynuogių veislės terminu „Tocai friulano“ arba jo sinonimu „Tocai italico“, iš kurios yra kilę vynai.

96 Tačiau nė iš vieno Teisingumo Teismui pateikto įrodymo negalima daryti išvados, kad dėl tokio šios valstybės narės pasirinkimo pripažinti šį derinį jo formuluotė taptų geografine nuoroda ir kad jo sudėtine dalimi esantys terminai „Tocai friulano“ ir „Tocai italico“ apibūdintų ne vynuogių veislę, bet pateiktų geografinę nuorodą.

97 Atvirkščiai, iš to, kad pavadinimai „Tocai friulano“ bei „Tocai italico“ yra nurodyti Reglamento Nr. 753/2002 II priede, matyti, kad net pagal pagrindinės bylos nagrinėjimo metu taikomus Bendrijos teisės aktus šie terminai taip pat atitiko vynuogių veislę, kuri pagal šio reglamento 19 straipsnio 2 dalies b punktą bei 3 dalį galėjo būti nurodoma atitinkamų itališkų rūšinių vynų (pkr) etiketėse. Tačiau apie vynuogių veislės pavadinimą arba vieną jo sinonimų, apimančių geografinę nuorodą šio reglamento 19 straipsnio 2 dalies a punkto prasme, kalbama nebuvo.

98 Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, į trečiąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad iš laiškų dėl „Tocai“, kuriais šalys pasikeitė, išplaukiantis draudimas po 2007 m. kovo 31 d. Italijoje naudoti pavadinimą „Tocai“ neprieštarauja EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 5 dalyje įtvirtintai homoniminių pavadinimų schemai.

Dėl ketvirtojo klausimo

99 Ketvirtuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar Bendroji deklaracija dėl homoniminių pavadinimų pirmojoje pastraipoje įtvirtindama, kad EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 5 dalies a punkto atžvilgiu Susitariančiosios Šalys pripažino, jog derybų metu jos nežinojo nė vieno specifinio atvejo, kuriuo galėjo būti taikomos nurodytos nuostatos, yra akivaizdžiai klaidinanti, ir dėl to pagal Vienos konvencijos dėl tarptautinių sutarčių teisės 48 straipsnį šio susitarimo dalis, kurioje įtvirtintas draudimas po 2007 m. kovo 31 d. Italijoje naudoti pavadinimą „Tocai“, yra negaliojanti.

100 Šis klausimas turi būti suprantamas atsižvelgiant į Regione bei ERSA pateiktus argumentus, kuriais, remiantis pagal visus įrodymus, neabejojama dėl Bendrosios deklaracijos dėl homoniminių pavadinimų klaidingo pobūdžio, nes Bendrija ir Vengrijos Respublika negali neatsižvelgti į tai, kad itališko sausojo vyno „Tokaj“ ir desertinio vengriško vyno „Tocai“ pavadinimai yra homoniminiai.

101 Todėl, kaip matyti iš šio sprendimo 84–93 punktų, itališkas pavadinimas „Tocai friulano“ ir jo sinonimas „Tocai italico“ nėra saugoma geografinė nuoroda EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų prasme, taigi šio susitarimo 4 straipsnio 5 dalies a punkto nuostatos homonimiškumo srityje nėra taikomos siekiant išspręsti galimo homonimiškumo arba šio pavadinimo bei vengriško pavadinimo „Tokaj“, kuris, kaip jau buvo pripažinta šio sprendimo 85 punkte, pagal šį susitarimą yra laikomas geografine nuoroda, tapatumo atvejį.

102 Todėl į ketvirtąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad Bendroji deklaracija dėl homoniminių pavadinimų, pirmojoje pastraipoje įtvirtindama, jog EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų 4 straipsnio 5 dalies a punkto atžvilgiu Susitariančiosios Šalys pripažino, jog derybų metu jos nežinojo nė vieno specifinio atvejo, kuriuo galėjo būti taikomos nurodytos nuostatos, nėra akivaizdžiai klaidinanti.

Dėl šeštojo klausimo

103 Šeštuoju klausimu, kurį reikia išnagrinėti prieš penktąjį klausimą, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar TRIPS sutarties 22–24 straipsnius reikia aiškinti taip, jog, kalbant apie geografinių pavadinimų arba geografinių nuorodų bei vynuogyno pavadinimo homonimiškumo atvejį, kiekvienas šių pavadinimų gali būti ir toliau naudojamas, jeigu praeityje gamintojai jį naudojo arba sąžiningai, arba ne mažiau nei dešimt metų iki 1994 m. balandžio 15 d., ir jeigu juose yra aiškiai, neklaidinant vartotojų, nurodoma vyno kilmės valstybė, regionas arba rajonas.

104 Regione ir ERSA bei Italijos vyriausybė tvirtina, kad TRIPS sutarties 22–24 straipsniai įpareigoja Bendriją, kaip PPO narę, apsaugoti kiekvieną homoniminę geografinę nuorodą, įskaitant ir tą atvejį, kai geografinė nuoroda ir vynuogyno pavadinimas yra homoniminiai, todėl šie straipsniai neleidžia panaikinti pavadinimo „Tocai friulano“ apsaugos.

105 Šis argumentas nėra priimtinas atsižvelgiant į atitinkamas TRIPS sutarties straipsnių nuostatose vartojamas sąvokas.

106 Pirma, TRIPS sutarties 23 straipsnio 3 dalis, konkrečiai kalbant, nurodo, kad jeigu vynų geografinės nuorodos homoniminės, tai apsauga turi būti teikiama kiekvienai nuorodai ir kiekviena PPO narė nustato praktines sąlygas, pagal kurias bus atskiriamos viena nuo kitos homoniminės nuorodos, atsižvelgiant į poreikį užtikrinti teisingą režimą atitinkamiems gamintojams ir į tai, kad nebūtų klaidinami vartotojai.

107 Pagal TRIPS sutarties 22 straipsnio 1 dalį, „geografinės nuorodos“ yra nuorodos, iš kurių galima nustatyti, ar prekė yra kilusi iš PPO narės teritorijos, ar iš tos teritorijos rajono ar regiono, kur tos prekės kokybė, reputacija ar kiti ypatumai iš esmės yra priskirtini jos geografinės kilmės vietai.“

108 Todėl, kaip jau buvo konstatuota šio sprendimo 84–93 punktuose, priešingai nei vengriškas pavadinimas „Tokaj“, itališki pavadinimai „Tocai friulano“ ir „Tocai italico“ atitinka vynuogių veislės arba vynuogyno pavadinimą, bet nėra geografinė nuoroda EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų prasme. Atsižvelgiant į tai, kad geografinės nuorodos sąvoka, kaip ji yra apibrėžta šiame susitarime, iš esmės yra tokia pati, kokia įtvirtinta TRIPS sutarties 22 straipsnio 1 dalyje, tokia pati išvada darytina ir TRIPS sutarties atžvilgiu.

109 Todėl TRIPS sutarties 23 straipsnio 3 dalis nėra taikoma pagrindinėje byloje, nes ji nesusijusi su dviejų geografinių nuorodų homonimiškumu.

110 Antra, TRIPS sutarties 24 straipsnio 4 dalis numato, kad nė viena šios sutarties 3 skyriaus nuostata nedraudžia valstybei narei tęstinio ir panašaus kitos PPO narės atitinkamos geografinės nuorodos naudojimo, kurias prekėms ar paslaugoms taiko kurie nors jos nacionaliniai subjektai ar nuolatiniai gyventojai, kurie tos valstybės narės teritorijoje tų pačių ar susijusių prekių ar paslaugų atžvilgiu nepertraukiamai šią geografinę nuorodą naudojo arba ne mažiau kaip 10 metų iki 1994 metų balandžio 15 dienos, arba sąžiningai iki tos dienos.

111 Iš šios nuostatos aiškiai matyti, kad nors Bendrija neprivalo uždrausti valstybės narės piliečiui ar nuolatiniam gyventojui tęsti ir panašiai naudoti kitos PPO narės atitinkamos vynų ar stiprių alkoholinių gėrimų geografinės nuorodos TRIPS sutarties 24 straipsnio 4 dalies prasme, ši nuostata tokiam draudimui neprieštarauja.

112 Kitaip sakant, šią 24 straipsnio 4 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal joje nustatytas sąlygas ji įtvirtina ne pareigą, o teisę pasirinkti, ar suteikti apsaugą kiekvienam homoniminiam pavadinimui.

113 Trečia, TRIPS sutarties 24 straipsnio 6 dalis, konkrečiai kalbant, leidžia Bendrijai, kaip PPO narei, taikyti šios sutarties nuostatas dėl geografinės nuorodos kitos PPO narės atžvilgiu vyno produktams, kurių atitinkama nuoroda yra identiška įprastiniam vynuogių veislės, auginamos tos valstybės narės teritorijoje, pavadinimui PPO sutarties įsigaliojimo dieną.

114 Taip pat šioje nuostatoje Bendrijai yra numatyta teisė, o ne pareiga suteikti apsaugą vynuogių veislei arba Bendrijos vynui, ypač jeigu jis yra homoniminis atitinkamai trečiosios šalies vyno geografinei nuorodai.

115 Tokiomis aplinkybėmis į šeštąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad TRIPS sutarties 22–24 straipsnius reikia aiškinti šitaip: tokiomis pagrindinės bylos aplinkybėmis, kai trečiųjų šalių geografinė nuoroda ir vynuogyno pavadinimas, naudojami jame pagamintiems tam tikriems Bendrijos vynams apibūdinti bei pateikti, yra homoniminiai, šios nuostatos nereikalauja, kad tokį pavadinimą būtų galima naudoti ateityje, neatsižvelgiant į dvi nustatytas sąlygas t. y. kad praeityje atitinkami gamintojai jį naudojo arba ne mažiau kaip dešimt metų iki 1994 m. balandžio 15 d., arba sąžiningai iki tos dienos ir kad jame aiškiai, neklaidinant vartotojų, nurodoma saugomo vyno kilmės valstybė, regionas arba rajonas.

116 Atsižvelgiant į šį atsakymą, į penktąjį klausimą atsakyti nereikia, nes jis buvo pateiktas darant prielaidą, kad EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų nustato draudimą vartoti terminą „Tocai“ siekiant apibūdinti bei pateikti tam tikrus itališkus rūšinius vynus pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi 2007 m. kovo 31 d., ir yra nesuderinamas su TRIPS sutarties 22–24 straipsniais, nustatančiais, jog homonimiškumo atveju kiekvieną tokį pavadinimą būtų galima ir toliau naudoti.

117 Iš pateikto atsakymo į šeštąjį klausimą išplaukia, kad tokia prielaida pagrindinėje byloje, susijusioje su trečiosios šalies geografinės nuorodos ir pavadinimo, kuriame nurodomas naudojamo vynuogyno pavadinimas, skirtas tam tikriems Bendrijos vynams apibūdinti bei pateikti, homonimiškumu, nebuvo patvirtinta.

Dėl septintojo klausimo

118 Septintuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar EŽTK Pirmojo protokolo 1 straipsnyje įtvirtinta teisė į nuosavybę, kuri yra taip pat atkartota Pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnyje, taip pat apima vynų kilmės pavadinimų intelektinę nuosavybę ir naudojimąsi ja ir ar tokiu atveju jos apsauga prieštarauja, kad atitinkamiems Friulio‑Venezijos Džulijos autonominio regiono ūkio subjektams būtų draudžiama vartoti terminus „Tocai“, „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“ pavadinime, skirtame tam tikriems itališkiems rūšiniams vynams (pkr) apibūdinti ir pateikti 2007 m. kovo 31 d., t. y. pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, kaip matyti iš EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų priede esančių laiškų dėl „Tocai“, kuriais buvo pasikeista, nors pats susitarimas to nenumato, ypač atsižvelgiant į tai, kad Friulio eksproprijuotiems vynuogių augintojams visiškai neatlyginama žala, nėra remiamasi bendruoju interesu, pateisinančiu ekspropriaciją, ir pažeidžiamas proporcingumo principas.

119 Pagal nusistovėjusią teismo praktiką teisė į nuosavybę yra vienas bendrųjų Bendrijos teisės principų. Tačiau šis principas nėra absoliuti teisė ir turi būti vertinamas pagal jo socialinę funkciją. Todėl naudojimuisi teise į nuosavybe gali būti nustatyti apribojimai, jeigu jie faktiškai atitinka Bendrijos siekiamus bendrojo intereso tikslus ir siekiamo tikslo atžvilgiu nėra neproporcingas bei neleistinas kišimasis, iš esmės pažeidžiantis šios garantuojamos teisės esmę (šiuo klausimu žr. 1994 m. gruodžio 13 d. Sprendimo SMW Winzersekt, C‑306/93, Rink. p. I‑5555, 22 punktą ir 2004 m. liepos 15 d. Sprendimo Di Lenardo ir Dilexport, C‑37/02 bei C‑38/02, Rink. p. I‑0000, 82 punktą ir jame minimą teismo praktiką).

120 Siekiant išnagrinėti pagrindinės teisės į nuosavybę, kuri yra bendrasis Bendrijos teisės principas, apimtį, reikia atsižvelgti į EŽTK Pirmojo protokolo 1 straipsnį, kuriame įtvirtinta ši teisė.

121 Reikia išnagrinėti, ar draudimas po 2007 m. kovo 31 d. vartoti terminą „Tocai“, siekiant apibūdinti ir pateikti itališkus rūšinius vynus (pkr), toks, kaip išplaukia iš laiškų dėl „Tocai“, kuriais buvo apsikeista, yra neproporcingas bei neleistinas kišimasis, iš esmės pažeidžiantis atitinkamiems ūkio subjektams garantuojamos teisės į nuosavybę esmę.

122 Kadangi šis draudimas nepanaikina visų galimų prekybos atitinkamais itališkais vynais būdų, jis nėra nuosavybės atėmimas EŽTK Pirmojo protokolo 1 straipsnio 1 pastraipos prasme.

123 Todėl tai, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodė, jog Friulio vynuogių augintojams ekspropriacija nėra atlyginama, savaime nėra aplinkybė, įrodanti, jog pagrindinėje byloje nagrinėjama draudimo priemonė yra nesuderinama su teise į nuosavybę.

124 Be to, nesant reikalo nuspręsti, ar ši priemonė, nuosavybės naudojimą reglamentuojantis teisės aktas, suvaržo teisę į nuosavybę, ir jai gali būti taikoma EŽTK Pirmojo protokolo 1 straipsnio 2 dalis, o dėl to ji gali apriboti pagrindinę teisę į nuosavybę, reikia pažymėti, kad darant prielaidą, jog šios teisės apribojimas yra įtvirtintas, ji gali būti pateisinama.

125 Iš Europos žmogaus teisių teismo praktikos matyti, jog tam, kad būtų pateisintas teisės aktas, reglamentuojantis naudojimąsi nuosavybe, turi būti laikomasi lygybės principo ir teisėto tikslo turi būti siekiama protingai proporcingomis priemonėmis (žr. 2002 m. gegužės 21 d. EŽTT Sprendimo Jokela prieš Suomiją, Recueil des arrêts et décisions 2002-IV, § 48).

126 Pirmiausia, kalbant apie pagrindinėje byloje nagrinėjamą draudimo priemonę, akivaizdu, kad prie EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų pridėti laiškai dėl „Tocai“, kuriais buvo pasikeista, aiškiai numato šį draudimą ir kad Sprendimu 93/724 teisės aktas buvo patvirtintas Bendrijos vardu. Tai yra priemonė, kuri numatyta teisėtoje nuostatoje, priimtoje, kaip buvo nurodyta šio sprendimo 73–77 punktuose, šio susitarimo sudarymo metu galiojusių BVRO pagrindu.

127 Be to, kiek tai susiję su pagrindinėje byloje nagrinėjamo teisės akto siekiamu tikslu, šio sprendimo 80 ir 81 punktuose jau buvo nurodyta, kad EB ir Vengrijos susitarimu dėl vynų, kuriame įtvirtinta ši priemonė, siekiama įgyvendinti politiką BVRO srityje, kurios pagrindinis tikslas – skatinti Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybą abipusiškumo pagrindu palengvinant, pirma, prekybą suinteresuotųjų trečiųjų valstybių kilmės vynais, aprašytais ar pateiktais nurodant geografinę nuorodą, ir užtikrinant, kad šiems vynams suteikiama tokia pati apsauga, kokia yra numatyta Bendrijos kilmės rūšiniam vynui (pkr), ir, antra, prekybą šiose trečiosiose valstybėse Bendrijos kilmės vynu.

128 Iš Reglamento Nr. 2392/89 trečios ir penktos konstatuojamųjų dalių matyti, kad Bendrijos teisės aktais vynų apibūdinimo ir pateikimo srityje siekiama suderinti poreikį suteikti galutiniam vartotojui tikslią ir aiškią informaciją apie atitinkamus produktus su poreikiu apsaugoti gamintojus jų teritorijose nuo konkurencijos iškraipymų.

129 Šitaip pagrindinėje byloje nagrinėjamu teisės aktu siekiama bendrąjį interesą atitinkančio teisėto tikslo (žr. nurodyto Sprendimo SMW Winzersekt 25 punktą).

130 Galiausia reikia išnagrinėti, ar ši priemonė yra proporcinga nurodytam bendrojo intereso tikslui.

131 Byloje dėl Bendrijos teisės akto, priimto BVRO pagrindu, kuris draudžia pasibaigus pereinamajam penkerių metų laikotarpiui vartoti terminą „méthode champenoise“ vynams, neturintiems teisės į kilmės nuorodą „champagne“, Teisingumo Teismas priminė, kad, remiantis nusistovėjusia teismo praktika bendrosios žemės ūkio politikos srityje, Bendrijos teisės aktų leidėjas disponuoja plačia diskrecija, atitinkančia jai suteiktą pagal EB 34 ir 37 straipsnius politinę atsakomybę, ir kad tik dėl akivaizdaus priimtos priemonės netinkamumo šioje srityje, atsižvelgiant į kompetentingos institucijos siektiną tikslą, gali būti daroma įtaka tokio akto teisėtumui (žr. nurodyto Sprendimo SMW Winzersekt 21 punktą).

132 Šiuo požiūriu primintina, kad pasibaigus pereinamajam laikotarpiui nagrinėjamus itališkus rūšinius vynus (pkr) bus galima ir toliau parduoti kaip vynuogių veislės „Tocai friulano“ produktus ir jie bus parduodami pateikiant jų atitinkamą geografinę nuorodą papildomai nenurodant vynuogių veislės, iš kurios jis yra pagamintas, pavadinimo.

133 Šiuo atveju pagrindinėje byloje nagrinėjamo teisės akto proporcingumas negali būti ginčijamas, nes, pirma, laiškuose dėl „Tocai“, kuriais buvo pasikeista, yra numatytas trylikos metų pereinamasis laikotarpis ir, antra, kaip Komisija nurodė posėdyje, galima pasinaudoti alternatyviais terminais, kurie pakeistų pavadinimą „Tocai friulano“ ir jo sinonimą „Tocai italico“, t. y. būtent „Trebbianello“ bei „Sauvignonasse“.

134 Šiomis aplinkybėmis į septintąjį klausimą reikia atsakyti taip, kad teisė į nuosavybę neprieštarauja draudimui atitinkamiems Friulio-Venezijos Džulijos regiono ūkio subjektams vartoti terminą „Tocai“ pavadinime „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“, siekiant apibūdinti ir pateikti tam tikrą rūšinį vyną (pkr) pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, t. y. 2007 m. kovo 31 d., tiek, kiek jis išplaukia iš laiškų dėl Europos Bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės 4 straipsnio, kuriais šalys pasikeitė, ir kurie pridėti prie šio susitarimo, nors pats susitarimas to nenumato.

Dėl aštuntojo klausimo

135 Aštuntuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia: ar Reglamento Nr. 753/2002 19 straipsnio 2 dalis, nustatanti, kad pavadinimo „Tocai“ friulano“ nebegalima naudoti po 2007 m. kovo 31 d., yra negaliojanti arba bent jau netaikytina, jeigu pirmesniuose klausimuose nurodyta apimtimi EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų ir (arba) laiškai dėl „Tocai“, kuriais buvo pasikeista, būtų pripažinti neteisėti?

136 Kadangi šis klausimas buvo pateiktas tik darant prielaidą, kad išnagrinėjus pirmus septynis klausimus būtų nustatyta, jog tiek, kiek nurodyta šiuose klausimuose, EB ir Vengrijos susitarimas dėl vynų ir (arba) laiškai dėl „Tocai“, kuriais buvo pasikeista, būtų pripažinti neteisėtais ir, kaip išplaukia iš šiame sprendime pateiktų atsakymų į šiuos klausimus, ši prielaida nepasitvirtino, į šį klausimą atsakyti nereikia.

137 Be to, primintina, kad iš esmės tik prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas gali apibrėžti Teisingumo Teismui pateikiamų prejudicinių klausimų apimtį.

138 Iš to išplaukia, kad, kaip teisingai per posėdį nurodė Komisija, tam tikrų klausimų, kuriuos posėdžio metu iškėlė Regione ir ERSA bei Italijos vyriausybė dėl aštuntojo prašyme priimti prejudicinį sprendimą pateikto klausimo, t. y. ar EB ir Vengrijos susitarimo dėl vynų galiojimui daro įtaką tariamas pareigos motyvuoti, proporcingumo principo bei EB 34 straipsnio 2 dalyje įtvirtinto vienodo požiūrio pažeidimas, Teisingumo Teismas nenagrinės, nes visiškai akivaizdu, jog jie nepatenka į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo suformuluoto aštuntojo klausimo apimtį.

Dėl bylinėjimosi išlaidų

139 Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas etapų nacionalinio teismo nagrinėjamoje byloje, išlaidų klausimą turi spręsti prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikęs teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (antroji kolegija) nusprendžia:

1) Europos susitarimas, steigiantis asociaciją tarp Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Vengrijos Respublikos, nėra 1993 m. lapkričio 23 d. Tarybos sprendimo 93/724 dėl Europos Bendrijų ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės sudarymo teisinis pagrindas.

2) Kaip numatyta Sprendimo 93/724 preambulėje, EB 133 straipsnis yra tinkamas teisinis pagrindas pačiai Bendrijai sudaryti Europos Bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimą dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės.

3) Iš laiškų dėl Europos Bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės 4 straipsnio, kuriais šalys pasikeitė, išplaukiantis draudimas po 2007 m. kovo 31 d. Italijoje naudoti pavadinimą „Tocai“ neprieštarauja šio susitarimo 4 straipsnio 5 dalyje įtvirtintai homoniminių pavadinimų schemai.

4) Bendroji deklaracija, pirmojoje pastraipoje įtvirtindama, kad Europos Bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės 4 straipsnio 5 dalies a punkto atžvilgiu Susitariančiosios Šalys pripažino, jog derybų metu jos nežinojo nė vieno specifinio atvejo, kuriuo galėjo būti taikomos nurodytos nuostatos, nėra akivaizdžiai klaidinanti.

5) Sutarties dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba, esančios Pasaulio prekybos organizacijos steigimo sutarties priede 1C, kuri Europos bendrijos vardu buvo patvirtinta 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimu 94/800/EB dėl jos kompetencijai priklausančių klausimų, 22–24 straipsnius reikia aiškinti taip, kad tokiomis pagrindinės bylos aplinkybėmis, kai trečiųjų šalių geografinė nuoroda ir vynuogyno pavadinimas, naudojami jame pagamintiems tam tikriems Bendrijos vynams apibūdinti bei pateikti, yra homoniminiai, šios nuostatos nereikalauja, kad tokį pavadinimą būtų galima naudoti ateityje, neatsižvelgiant į dvi nustatytas sąlygas t. y. kad praeityje atitinkami gamintojai jį naudojo arba ne mažiau kaip dešimt metų iki 1994 m. balandžio 15 d., arba sąžiningai iki tos dienos ir kad jame aiškiai, neklaidinant vartotojų, nurodoma saugomo vyno kilmės valstybė, regionas arba rajonas.

6) Teisė į nuosavybę neprieštarauja draudimui atitinkamiems Friulio-Venezijos Džulijosregiono ūkio subjektams vartoti terminą „Tocai“ pavadinime „Tocai friulano“ arba „Tocai italico“, siekiant apibūdinti ir pateikti tam tikrą rūšinį vyną (pkr) pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, t. y. 2007 m. kovo 31 d., tiek, kiek jis išplaukia iš laiškų dėl Europos Bendrijos ir Vengrijos Respublikos susitarimo dėl abipusės vynų pavadinimų apsaugos ir kontrolės 4 straipsnio, kuriais šalys pasikeitė, ir kurie pridėti prie šio susitarimo, nors pats susitarimas to nenumato.

Parašai.