ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Byla C-341/18: 2018 m. gegužės 24 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid / J. ir kt.

2018 m. gegužės 24 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid / J. ir kt.

(Byla C-341/18)

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Raad van State

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantas: Staatssecretaris van Justitie en Veiligheid

Atsakovai apeliaciniame procese: J. ir kt.

Kitos šalys: C. ir H. ir kt.

Prejudiciniai klausimai

Ar 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) ( 1 ) 11 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad trečiosios šalies pilietis, atvykęs į Šengeno erdvę, pavyzdžiui, per tarptautinį oro uostą, išvyksta, kaip tai suprantama pagal Šengeno sienų kodeksą, tada, kai pradeda jūrininko tarnybą jūrų laive, stovinčiame išorės sienos jūrų uoste, neatsižvelgiant į tai, ar jis šiuo laivu išvyks iš šio uosto ir, jei taip, kada išvyks? Arba ar jūrininkas išvyksta tik tada, kai yra aišku, kad jis atitinkamu jūrų laivu išplauks iš jūrų uosto, ir, jei taip, ar taikomas maksimalus terminas, per kurį laivas privalo išplaukti, ir kada tokiu atveju dokumentai privalo būti pažymėti išvykimo spaudu? Arba ar „išvykimu“ laikomas kitas laiko momentas (jei taikoma, kitomis sąlygomis)?

( 1 ) 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) (OL L 77, 2016, p. 1).
2.

Ar direktyvos 10 straipsnio 2, 3 ir 4 dalis ir kitas šios direktyvos nuostatas bei taikytinus bendruosius Europos Sąjungos teisės principus galima aiškinti taip, kad pagal juos draudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai Portugalijos civilinio kodekso 498 straipsnio 1 dalis, kurioje – turint mintyje tai, kad taikoma aplinkybėms, kurios klostėsi iki šios direktyvos paskelbimo, prieš jos įsigaliojimą ir dar nepasibaigus jos perkėlimo terminui, ir kad ieškinys teisme taip pat pareikštas dar nepasibaigus šiam terminui: a) nustatytas 3 metų senaties terminas teisei į žalos atlyginimą, grindžiamai civiline deliktine atsakomybe; b) numatyta, kad šis 3 metų terminas skaičiuojamas nuo to momento, kai nukentėjęs asmuo sužino apie savo teisę, net jei atsakingas asmuo ir tiksli žalos apimtis nežinomi; ir c) nenumatyta jokia norma, pagal kurią būtų reikalaujama arba leidžiama sustabdyti ar nutraukti šį terminą vien dėl to, kad konkurencijos tarnyba ėmėsi priemonių dėl atliekamo tyrimo ar procedūros, susijusios su konkurencijos teisės normų pažeidimu, su kuriuo susijęs ieškinys dėl nuostolių atlyginimo?
—

panaikinti 2017 m. rugsėjo 12 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) nutartį Trasta Komercbanka AS, Ivan Fursin, Igors Buimisters, C & R Invest SIA, Figon Co Limited, G.C.K. Holding Netherlands BV, Rikam Holding S.A. / Europos Centrinis Bankas byloje T-247/16 tiek, kiek ja atmestas Trasta Komercbanka AS akcininkų pareikšto ieškinio nepriimtinumu grindžiamas prieštaravimas,
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 178/10

2017 m. kovo 27 d.Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs/Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

(Byla C-153/17)

(2017/C 178/11)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Supreme Court of the United Kingdom

Šalys pagrindinėje byloje

Kasatorius: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

Atsakovė kasacinėje byloje: Volkswagen Financial Services (UK) Ltd

Prejudiciniai klausimai

1. Jeigu bendrosios pridėtinės išlaidos, susijusios su išperkamosios nuomos sandoriais (kuriuos sudaro neapmokestinamieji finansavimo teikimo sandoriai ir apmokestinamieji automobilių tiekimo sandoriai), įtraukiamos tik į apmokestinamojo asmens neapmokestinamojo finansavimo teikimo sandorio kainą, ar šis apmokestinamasis asmuo turi teisę atskaityti bent kažkiek už šias išlaidas sumokėto pirkimo PVM?

2. Kaip reikia teisingai aiškinti Sprendimo Midland Bank (C-98/98) 31 punktą, o ypač teiginį, kad pridėtinės išlaidos „sudaro apmokestinamojo asmens bendrųjų išlaidų dalį ir pačios yra sudedamoji įmonės produktų kainos dalis“? Tiksliau: a) Ar šią ištrauką reikia aiškinti taip, kad valstybė narė privalo visada priskirti tam tikrą pirkimo PVM kiekvienam sandoriui pagal bet kurį specialų metodą, priimtą pagal direktyvos (1) 173 straipsnio 2 dalies c punktą? b) Ar taip yra net ir tuo atveju, jei pagal faktines aplinkybes pridėtinės išlaidos neįtraukiamos į įmonės apmokestinamųjų sandorių kainą?

3. Ar tai, kad pridėtinės išlaidos yra faktiškai bent tam tikra dalimi panaudotos apmokestinamajam automobilių tiekimo sandoriui, a) reiškia, kad tam tikra už šias išlaidas sumokėto pirkimo PVM dalis privalo būti atskaitytina? b) Ar taip yra net ir tuo atveju, jei pagal faktines aplinkybes pridėtinės išlaidos neįtraukiamos į apmokestinamojo automobilių tiekimo sandorio kainą?

4. Ar gali būti iš esmės teisėta neatsižvelgti į apmokestinamąjį automobilių tiekimą (ar jo vertę) siekiant nustatyti specialų metodą pagal direktyvos 173 straipsnio 2 dalies c punktą?

(1) 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 78/15

2017 m. sausio 16 d.Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grenville Hampshire/The Board of the Pension Protection Fund

(Byla C-17/17)

(2017/C 078/21)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantas: Grenville Hampshire

Atsakovas: The Board of the Pension Protection Fund

Prejudiciniai klausimai

1. Ar pagal Direktyvos 80/987/EEB (1) 8 straipsnį (dabar pakeistą Direktyvos 2008/94/EB (2) 8 straipsniu) valstybės narės turi užtikrinti, kad bankrutavus darbdaviui kiekvienas darbuotojas gautų ne mažiau kaip 50 % įgytos teisės gauti senatvės išmokas vertės (išskyrus vienintelę išimtį piktnaudžiavimo atvejais, kuriems taikomas tos direktyvos 10 straipsnio a punktas)?

2. Jeigu atsakymas būtų neigiamas, atsižvelgiant į nacionalinių teismų nustatytas faktines bylos aplinkybes, ar pagal Direktyvos 80/987/EEB 8 straipsnį valstybei narei pakanka turėti apsaugos sistemą, pagal kurią darbuotojai paprastai gautų daugiau nei 50 % įgytos teisės gauti senatvės išmokas vertės, tačiau kai kurie darbuotojai gautų mažiau nei 50 % dėl: i) darbuotojams mokamos kompensacijos dydžio viršutinės finansinės ribos (visų pirma darbuotojams, kurie darbdavio bankroto momentu nėra sulaukę jų pensijų sistemai įprasto pensinio amžiaus); ir (arba) ii) taisyklių, ribojančių kasmetinį darbuotojams mokamos kompensacijos didinimą arba kasmetinį jų teisės pervertinimą iki pensinio amžiaus?

3. Ar Direktyvos 80/987/EEB 8 straipsnis šios bylos aplinkybėmis veikia tiesiogiai?

(1) 1980 m. spalio 20 d. Tarybos direktyva 80/987/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su darbuotojų apsauga jų darbdaviui tapus nemokiam, suderinimo (OL L 283, 1980, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 217).

(2) 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/94/EB dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam (OL L 283, 2008, p. 36).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 121/10

2016 m. gruodžio 19 d.Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Finmeccanica SpA/Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

(Byla C-656/16)

(2017/C 121/15)

Proceso kalba: italų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėja: Finmeccanica SpA

Atsakovė: Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob)

Prejudicinis klausimas

Ar tinkamai taikant 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/25/EB dėl įmonių perėmimo pasiūlymų (1) 5 straipsnio 4 dalies antrą pastraipą, siejamą su šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nustatytais bendraisiais principais, ir Europos Sąjungos teisėje įtvirtintus bendruosius teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių apsaugos, proporcingumo, protingumo, skaidrumo ir nediskriminavimo principus, draudžiamos tokios nacionalinės teisės nuostatos, kaip antai numatytos 1998 m. vasario 24 d. Įstatyminio dekreto Nr. 58 (Bendrasis nuostatų dėl finansinio tarpininkavimo tekstas, priimtas remiantis 1996 m. vasario 6 d. Įstatymo Nr. 52 8 ir 21 straipsniais) (Decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58 (Testo unico delle disposizioni in materia di intermediazione finanziaria, ai sensi degli articoli 8 e 21 della legge 6 febbraio 1996, n. 52)) 106 straipsnio 3 dalies d punkto 2 papunktyje su vėlesniais pakeitimais ir 1999 m. gegužės 14 d.Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (Consob) nutarimo Nr. 11971 (1998 m. vasario 24 d. Įstatyminis dekretas Nr. 58 įgyvendinimo reglamentas dėl emitentams taikomo reglamentavimo) (Deliberazione della Commissione Nazionale per le Società e la Borsa – Consob n. 11971 del 14 maggio 1999 (Regolamento di attuazione del decreto legislativo 24 febbraio 1998, n. 58, concernente la disciplina degli emittenti) 47 octies straipsnyje su vėlesniais pakeitimais, kuriomis Consob leidžiama padidinti minėtame 106 straipsnyje numatyto viešo perėmimo pasiūlymo kainą, kai nustatyta aplinkybė, jog „buvo sudarytas slaptas siūlytojo ar sutartinai su juo veikiančių asmenų ir vieno ar daugiau pardavėjų susitarimas“, nenurodant konkrečių tokį susitarimą sudarančių veiksmų, taigi aiškiai neapibrėžiant kriterijų ir aplinkybių, kurioms susidarius Consob leidžiama padidinti viešo perėmimo pasiūlymo kainą?

(1) OL L 142, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 20.
1.

Ar Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 45 ir 56 straipsnių nuostatose įtvirtintos asmenų ir paslaugų judėjimo laisvės, Direktyvos 2004/18 (1) 2 straipsnyje nustatyti tiekėjų lygiateisiškumo ir skaidrumo principai bei iš jų išplaukiantis laisvos ir sąžiningos ūkio subjektų konkurencijos principas (kartu ar atskirai, bet šiomis nuostatomis neapsiribojant) turi būti suprantami ir aiškinami taip, kad jei tarpusavyje susiję tiekėjai, kurių ekonominiai, vadybos, finansiniai ar kiti ryšiai objektyviai gali kelti abejonių dėl nepriklausomumo ir konfidencialios informacijos apsaugos ir (ar) gali sudaryti prielaidas (potencialią galimybę) dėl to turėti pranašumo prieš kitus tiekėjus, tame pačiame viešojo pirkimo konkurse nusprendę pateikti atskirus (savarankiškus) pasiūlymus, dėl to bet kokiu atveju, nepriklausomai nuo to, nacionaliniame viešųjų pirkimų teisiniame reguliavime tokia pareiga konkrečiai jiems įtvirtinta ar ne, privalo perkančiajai organizacijai, net jei ji atskirai tojų nesiteirauja, šiuos savo ryšius išviešinti?
5.

Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo faktines aplinkybes, t. y. konkurentų nuomones, kai nusprendė, kad tos nuomonės yra papildomas požymis ir dėl to teisiškai svarbus, siekdamas pagrįsti, kad egzistavo vienas ekonominis vienetas, sudarytas iš Trenzas y Cables, GSW ir kitų pastarajai priklausančių įmonių. Be to, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, susijusius su tuo, kas laikomi konkurentais.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 251/18

2016 m. gegužės 10 d.Kühne + Nagel International AG ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-254/12, Kühne + Nagel International AG ir kt./Europos Komisija

(Byla C-261/16 P)

(2016/C 251/19)

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Apeliantės: Kühne + Nagel International AG, Kühne + Nagel Management AG, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, Kühne + Nagel Ltd, atstovaujamos advokatų U. Denzel, C. von Köckritz ir C. Klöppner

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

Apeliantės teismo prašo:

1) panaikinti 2016 m. vasario 29 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) sprendimą byloje T-254/12;

2) panaikinti 2012 m. gegužės 28 d. Komisijos sprendimo C (2012) 1959 final byloje COMP/39462 – Tranzitas, 1 straipsnio 1 ir 2 dalis ir 3 straipsnį pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą tiek, kiek tai susiję su apeliantėmis;

3) panaikinti ar labai sumažinti apeliantėms šiuo sprendimu paskirtas baudas;

4) priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliantės savo apeliacinį skundą grindžia penkiais teisiniais pagrindais:

Pirma, Bendrasis Teismas neteisingai rėmėsi principu, kad NES ir AMS veiksmai prieštaravo SESV 101 straipsniui. Tačiau SESV 101 straipsnis netaikomas tokiems veiksmams, nes jie negalėjo paveikti valstybių narių tarpusavio prekybos.

Antra, apeliantėms paskirtų baudų apskaičiavimas yra neteisingas. Buvo nustatyti konkurencijos teisei prieštaraujantys veiksmai, kiek tai susiję su tam tikromis išlaidomis („fees“ arba „surcharges“). Šiuo atveju Bendrasis Teismas turėjo nustatyti baudos dydį tik atsižvelgdamas į šias sumas. Tačiau Bendrasis teismas neatsižvelgė į tai, kad Komisija, įtraukusi kitas pajamas (visų pirma frachto tarifus) apskaičiuodama baudą, pažeidė Baudų skaičiavimo gairių 13 punktą. Bendrasis Teismas, netiesiogiai taikydamas tą patį metodą po to, kai pasinaudojo savo neribota jurisdikcija, pats padarė vertinimo klaidą vykdydamas šią kontrolę.

Trečia, Bendrais teismas pažeidė vienodo požiūrio principą. K+N nedirba, priešingai nei kiti vežėjai, taikydama konsolidacijos modelį, bet ekonominiu požiūriu daugiau nei 90 % sandorių ji yra klasikinis tarpininkas. Dėl šių labai svarbių veiklos modelių skirtumų Bendrasis Teismas turėjo padaryti skirtumą ir nevertinti vienodai skirtingų situacijų. Visų pirma Bendrasis Teismas turėjo panaikinti Komisijos baudos skaičiavimą ir apeliantėms paskirti baudą, pagrįstą pajamomis ir nagrinėjamų „fees“ arba „surcharges“.

Ketvirta, Bendrojo Teismo paskirta bauda yra visiškai neproporcinga. Bauda, kurią patvirtino Bendrasis Teismas, akivaizdžiai per didelė ir nepateisinama atgrasymo priežastimis.

Penkta, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į išimtį, taikomą oro transportui, todėl neteisingai nusprendė, kad SESV 101 straipsnis taikomas NES ir AMS.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 98/21

2015 m. gruodžio 28 d.Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Secretary of State for the Home Department/David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis

(Byla C-698/15)

(2016/C 098/28)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantas: Secretary of State for the Home Department

Kitos apeliacinio proceso šalys: David Davis, Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis

Prejudiciniai klausimai

1. Ar Teisingumo Teismo sprendimu Digital Rights Ireland ir Seitlinger (sujungtos bylos C-293/12 ir C-594/12, ECLI:EU:C:2014:238, toliau – Sprendimas Digital Rights Ireland) (ypač jo 60–62 punktais) nustatomi privalomi ES teisės reikalavimai, taikytini valstybės narės vidaus tvarkai dėl galimybės susipažinti su duomenimis, saugomais pagal nacionalinę teisę, siekiant užtikrinti atitiktį Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7 ir 8 straipsniams?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 78/9

2015 m. gruodžio 24 d.Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs/Brockenhurst College

(Byla C-699/15)

(2016/C 078/10)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėjai: Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Atsakovė: Brockenhurst College

Prejudiciniai klausimai

1. Ar švietimo įstaigos visuomenės atstovams (kurie nėra pagrindinės švietimo paslaugos gavėjai) už mokestį teikiamos restoranų ir pramogų paslaugos pagal PVM direktyvos (1) 132 straipsnio 1 dalies i punktą yra „glaudžiai susijusios“ su švietimo paslaugos teikimu, kai studijuodami studentai (kurie yra pagrindinės švietimo paslaugos gavėjai) padeda teikti tas paslaugas ir šis paslaugų teikimas yra esminė jų išsilavinimo dalis?

2. Nustatant, ar restoranų ir pramogų paslaugų teikimas neapmokestinamas pagal 132 straipsnio 1 dalies i punktą, nes paslaugos „glaudžiai susijusios“ su švietimo paslaugos teikimu: a) ar svarbu, kad studentai gauna naudos iš dalyvavimo teikiant nagrinėjamas paslaugas, o ne iš teikiamų paslaugų turinio; b) ar svarbu, kad studentai tiesiogiai arba netiesiogiai tų paslaugų negauna arba nenaudoja, o jas gauna ir naudoja visuomenės atstovai, kurie už jas moka ir kurie nėra teikiamos pagrindinės švietimo paslaugos gavėjai; c) ar svarbu, kad tipinių nagrinėjamų paslaugų gavėjų (t. y. jas apmokančių visuomenės atstovų) požiūriu šios paslaugos yra ne priemonė geriau pasinaudoti kita paslauga, o savaime tikslas; d) ar svarbu, kad nagrinėjamos paslaugos studentų požiūriu pačios nėra tikslas, o dalyvavimas jas teikiant yra priemonė geriau pasinaudoti pagrindine teikiama švietimo paslauga; e) kiek reikėtų atsižvelgti į mokesčių neutralumo principą?

(1) 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyva 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (OL L 347, p. 1).
2.

Be to, Bendrais Teismas nenustatė jokio konkretaus ryšio tarp prekių ženklo BE HAPPY ir juo žymimų produktų. Priešingai, buvo nustatytas nepagrįstas ryšys tarp žymens ir produktų ir, jei toks ryšys egzistuotų, šį ryšį reikėtų aiškinti taip, kaip jį supranta tikslinė visuomenė.
1.

Bendrasis Teismas dėl investicinės dotacijos klaidingai konstatavo, kad 2007 m. gruodžio 6 d. sprendimas nesvarbus nagrinėjant trečiąjį ieškinio pagrindą, nes Komisija, nepaisant atlikto atidaus vertinimo per administracinę procedūrą, negalėjo žinoti apie šį sprendimą ir, be to, šis sprendimas nebūtų turėjęs įtakos Komisijos vertinimo rezultatui.
2.

Ar Reglamentas (EB) Nr. 1223/2009 gali būti taikomas ir dėl to, kad jo 2 straipsnio 1 dalies a punkte įtvirtintų reikalavimų neatitinkantį produktą paprastas pakankamai informuotas ir protingai pastabus bei nuovokus vartotojas dėl jo pagrindinės paskirties laiko kosmetikos gaminiu, pavyzdžiui dėl to, kad ant jo pakuotės yra užrašai „Cosmetic eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive“ arba „Colour eye accessories are governed by the EU Cosmetics Directive“?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 81/5

2014 m. gruodžio 5 d.Supreme Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MM/Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General

(Byla C-506/14)

(2015/C 081/06)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Supreme Court, Airija

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovas: MM

Atsakovas: Minister for Justice and Equality, Ireland and the Attorney General

Prejudicinis klausimas

1. Ar Europos Sąjungos teisėje įtvirtinta teise būti išklausytam reikalaujama, kad papildomos apsaugos prašymą pagal Direktyvą 2004/83 (1) pateikusiam asmeniui būtų surengtas žodinis jo prašymo nagrinėjimas, per kurį jam būtų suteikta teisė iškviesti ir apklausti liudytojus, jei prašymas pateikiamas tokiomis aplinkybėmis, kai tam tikroje valstybėje narėje veikia dvi atskiros, viena po kitos einančios prašymų suteikti pabėgėlio statusą ir papildomą apsaugą nagrinėjimo procedūros?

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų (OL L 304, p. 15; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96)
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 235/9

2014 m. gegužės 12 d.First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Portmeirion Group UK Ltd/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Byla C-232/14)

2014/C 235/12

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: Portmeirion Group UK Ltd

Atsakovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Prejudiciniai klausimai

Ar ginčijamas reglamentas (Tarybos reglamentas Nr. 412/2013 (1)) nesuderinamas su ES teise, nes:

i) jis priimtas remiantis akivaizdžiai klaidingu vertinimu, susijusiu su nagrinėjamojo produkto apibrėžtimi, todėl antidempingo tyrimo išvados negalioja; ir

ii) jame nenurodyti tinkami motyvai, kaip to reikalaujama pagal SESV 296 straipsnį?

(1) 2013 m. gegužės 13 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 412/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas (OL L 131, p. 1)
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 212/17

2014 m. balandžio 15 d. Europos Sąjungos Tarybos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2014 m. sausio 29 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Europos Sąjungos Taryba

(Byla C-193/14 P)

2014/C 212/19

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Europos Sąjungos Taryba, atstovaujama J.-P. Hix, solisitoriaus B. O'Connor, advokato S. Gubel

Kitos proceso šalys: Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd, Europos Komisija, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, buvusi Benteler Stahl//Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos, SA, Vallourec Oil and Gas France, buvusi Vallourec Mannesmann Oil & Gas France, Vallourec Tubes France, buvusi V & M France, Vallourec Deutschland GmbH, buvusi V & M Deutschland GmbH, voestalpine Tubulars GmbH, Železiarne Podbrezová a.s.

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti 2014 m. sausio 29 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimą byloje T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd/Europos Sąjungos Taryba,

— atmesti ieškovių pirmojoje instancijoje nurodytą trečiojo ieškinio pagrindo pirmą dalį kaip neturinčią teisinio pagrindo,

— grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo kitus pirmojoje instancijoje nurodytus ieškinio pagrindus, nes Bendrasis Teismas nenustatė faktinių aplinkybių,

— priteisti iš Hubei bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Taryba tvirtina, kad apeliacine tvarka skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl šių motyvų:

— pirma, Bendrasis Teismas pažeidė Pagrindinio antidempingo reglamento (1) 3 straipsnio 5 dalį ir iškraipė jo vertinimui pateiktus įrodymus, nes jis atliko selektyvų ir neišsamų minėtame reglamente nurodytų veiksnių, kuriais remiantis nustatoma, ar Sąjungos pramonė buvo pažeidžiama tyrimo laikotarpio pabaigoje, vertinimą,

— antra, Bendrasis Teismas klaidingai išaiškino ir taikė Pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 7 dalį, atsižvelgiant į numatomą visišką paklausos sumažėjimą,

— trečia, Bendrasis Teismas klaidingai aiškino Pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 9 dalį, kalbant apie žalos grėsmės vertinimą,

— ketvirta, Bendrasis Teismas piktnaudžiavo įgaliojimais Sąjungos institucijų nagrinėtų ekonominių veiksnių vertinimus pakeisdamas savais.

(1) 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 56, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45); pakeistas 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 343, p. 51).