ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
43

Šiuo atžvilgiu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nustatė tokias faktines aplinkybes: — Google Search teikiama visame pasaulyje per interneto svetainę www.google.com. Daugelyje valstybių egzistuoja šios svetainės vietinės versijos atitinkamų valstybių kalbomis. Google Search versija ispanų kalba siūloma per svetainę www.google.es, kuri registruota nuo 2003 m. rugsėjo 16 d.Google Search yra vienas iš populiariausių interneto paieškos variklių Ispanijoje. — Google Search yra eksploatuojama Google Inc., kuri yra Google grupės patronuojančioji bendrovė, kurios registruota buveinė yra Jungtinėse Valstijose. — Google Search indeksuoja viso pasaulio, įskaitant Ispanijoje esančius, tinklalapius. „Paieškos vorų“ arba indeksavimo robotų, t. y. kompiuterinių programų, naudojamų tam, kad metodiškai ir automatiškai nustatytų ir išžvalgytų tinklalapių turinį, indeksuota informacija laikinai laikoma serveriuose, kurių buvimo valstybė nežinoma, nes tai neatskleidžiama konkurencijos sumetimais. — Google Search neapsiroja prieigos prie indeksuotų svetainių turinio teikimu, ji siekia iš to pelno, todėl už tam tikrą mokestį įtraukia įmonių, norinčių pasinaudoti tokiu įrankiu siūlant internautams prekes ir paslaugas, reklaminius pranešimus, siejamus su internautų įvestais paieškos žodžiais. — Tinklalapyje www.google.com generuojamų reklaminių pranešimų vietoms parduoti Google grupė pasitelkia savo dukterinę bendrovę Google Spain. 2003 m. rugsėjo 3 d. įsteigtos Google Spain, kuri yra savarankiškas ūkio subjektas, registruota buveinė yra Madride (Ispanija). Jos veikla iš esmės orientuota į Ispanijoje veikiančias įmones ir ji veikia kaip šios grupės prekybos agentas šioje valstybėje narėje. Jos įstatuose numatyta, kad ji reklamuoja internetinės reklamos produktus ir paslaugas tretiesiems asmenims, sudaro palankias jų pardavimo sąlygas ir juos parduoda, taip pat užsiima jų rinkodara. — Google Inc. nurodė Google Spain kaip dviejų rinkmenų, apie kurias Google Inc. pranešė AEPD ir kuriose saugomi sutartis dėl reklamos paslaugų su Google Inc. sudariusių klientų asmens duomenys, duomenų valdytoją.
24

Kadangi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kilo abejonių dėl to, ar pagal Šeštosios direktyvos 13 straipsnio B skirsnio d punkto 5 papunkčio ir 5 straipsnio 3 dalies c punkto nuostatas valstybės narės gali atleisti nuo PVM bendrovių, kurių turtą sudaro daugiausia nekilnojamasis turtas, akcijų pirkimo ir pardavimo sandorius, ir dėl to, ar šia direktyva leidžiama, kad didžiosios šių bendrovių kapitalo dalies įsigijimas būtų apmokestintas kitu nei PVM netiesioginiu mokesčiu, kaip antai turto perleidimo mokesčiu, jis nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar pagal [Šeštosios] direktyvos <...> 13 straipsnio B skirsnio d punkto 5 papunktį PVM privaloma apmokestinti sandorius, kai apmokestinamasis asmuo parduoda akcijas, suteikiančias nuosavybės teisę į nekilnojamąjį turtą, ir neatleisti jų nuo to mokesčio, atsižvelgiant į išimtį, taikomą vertybiniams popieriams, kurie jų savininkui de jure ar de facto suteikia nekilnojamojo turto ar jo dalies nuosavybės ar valdymo teises? 2. Ar pagal [Šeštąją] direktyvą <...> leidžiamos tokios teisės normos, kaip antai Vertybinių popierių rinkos įstatymo <...> 108 straipsnis, pagal kurias bendrovės, kurios kapitalą daugiausia sudaro nekilnojamasis turtas, didžiosios kapitalo dalies įsigijimas apmokestinamas ne PVM, o kitu netiesioginiu mokesčiu, vadinamu turto perleidimo mokesčiu, neatsižvelgiant į galimybę, kad sandorio šalys veikia kaip įmonės, taigi ir neatmetant galimybės, jog, jeigu nekilnojamasis turtas būtų perleidžiamas tiesiogiai, o ne perleidžiant akcijas, toks sandoris būtų apmokestinamas PVM? 3. Ar su [SESV 49] straipsniu užtikrinama įsisteigimo laisve ir [SESV 63] straipsniu numatytu laisvu kapitalo judėjimu suderinama nacionalinės teisės norma, kaip antai <...> Vertybinių popierių rinkos įstatymo <...> 108 straipsnis, pagal kurią apmokestinamas bendrovių, kurių turtą daugiausia sudaro Ispanijoje esantis nekilnojamasis turtas, didžiosios kapitalo dalies įsigijimas, nesuteikiant galimybės įrodyti, kad bendrovė, kurios kontrolė įgyjama, vykdo ekonominę veiklą?“
12

Ginčijamo sprendimo 34 konstatuojamojoje dalyje, kuri yra jo 2 skyriuje „Faktų apibūdinimas“, Komisija taip apibūdina išpirkimo sąlygų pakeitimą: „Remdamiesi restruktūrizavimo planu Nyderlandai pateikė susitarimo dėl pirmo lygio Core Tier 1 vertybinių popierių grąžinimo [išpirkimo], atliekamo ING, pakeitimą. Pagal pakeistas sąlygas ING gali išpirkti iki 50 % pagrindinių pirmo lygio Core Tier 1 vertybinių popierių už emisijos kainą (10 [eurų]), pridėjus susikaupusias atkarpos, kurios metinė norma yra 8,5 %, palūkanas [susikaupusias palūkanas, apskaičiuotas atsižvelgiant į 8,5 % metinį kuponą] (maždaug 253 mln. [eurų]), pridėjus ankstyvo grąžinimo baudą, kai ING akcijų kursas yra didesnis kaip 10 [eurų]. Ankstyvo išpirkimo [grąžinimo] bauda didėja su ING akcijų kursu. Ankstyvo išpirkimo priemokos apskaičiavimo tikslais nustatoma akcijų kurso padidėjimo riba, kuri yra 12,45 [euro]. Taigi, bauda yra 13 % per metus. Ankstyvo išpirkimo [grąžinimo] bauda galėtų būti daugiausia 705 mln. [eurų] manant, kad 5 mlrd. [eurų] grąžinama praėjus 400 dienų nuo išleidimo. Be to, baudos priemokai [baudai (priemokai)] nustatoma žemiausia riba, kuri yra 340 mln. [eurų], ir užtikrinama, kad mažiausia grąžos vidaus norma [vidaus grąžos norma] Nyderlandams būtų 15 %. Kitaip tariant, atsižvelgiant į tai, kad ING paprastai turėtų mokėti 2,5 mlrd. [eurų] išpirkimo priemoką, dėl šio pakeitimo ING gauna papildomą pranašumą, kuris yra nuo 1,79 iki 2,2 mlrd. [eurų], atsižvelgiant į ING akcijų rinkos kainos [kainą] <...>“
43

Šiomis aplinkybėmis reikia atsižvelgti į tai, kad su kelių priežiūra susijusios veiklos sritys apima labai įvairius darbus, kaip antai, be kita ko, keliams padarytos žalos taisymą, veiksmus prieš apledėjimą, sniego valymą. Šiems darbams visų pirma būdinga tai, kad juos sunku planuoti, o šis planavimas keičiasi atsižvelgiant į įvykius, dėl kurių viešajam keliui padaroma žala, ir tai, kad juos reikia atlikti greitai. Be to, šių darbų dažnumas daugiausia priklauso nuo meteorologinių sąlygų ir atstumų, kuriuos turi nuvažiuoti naudojamos transporto priemonės tarp skirtingų darbų atlikimo vietų, o šios sąlygos gali skirtis įvairiuose Sąjungos regionuose. Taip yra ilgesnių atstumų tarp retai apgyvendintų valstybių narių, kaip antai, be kita ko, Europos Sąjungos šiaurėje esančių valstybių, aglomeracijų atveju, priešingai nuo kai kurių regionų Vidurio Europos valstybėse narėse.
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Nintendo Co. Ltd, Nintendo of America Inc. ir Nintendo of Europe GmbH (toliau kartu – įmonės Nintendo) ginčą su PC Box Srl (toliau – PC Box) ir 9Net Srl (toliau – 9Net), kuris kilo dėl to, kad PC Box prekiavo „mod chips“ ir „game copiers“ (toliau – PC Box įtaisai) per interneto svetainę, kurią administravo PC Box, o prieglobą suteikė 9Net.
33

Be SESV 49, 101 ir 102 straipsnių, pateiktuose klausimuose minimi „ESS 3[–]6 straipsniai“. Kiek tai susiję su SESV 101 ir 102 straipsniuose įtvirtintomis konkurencijos taisyklėmis, nepaisant to, kad prašymai priimti prejudicinį sprendimą šiuo klausimu nėra pakankamai tikslūs, iš jų galima daryti išvadą (pagal analogiją žr., be kita ko, minėto Sprendimo Byankov 58 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką), kad iš tiesų jais galbūt prašoma, be kita ko, išaiškinti šiuos straipsnius, kartu siejamus atitinkamai su ESS 4 straipsnio 3 dalimi ir SESV 106 straipsniu, kiek tai susiję su pagrindinių bylų aplinkybėmis.
24

Be to, Belgijos Karalystė pažymi, kad stengėsi užtikrinti mokesčių darnumą dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarčių lygmeniu, suteikdama kompetenciją apmokestinti pensijas ir kitas panašias pajamas šaltinio valstybei, tačiau pripažįsta, kad sutartyse su kai kuriomis valstybėmis narėmis jai to padaryti nepavyko.
—

Ministério da Agricultura, do Mar, do Ambiente e do Ordenamento do Território, atstovaujamos M. Ferreira da Costa ir M. Pires da Fonseca,
1

Apeliaciniu skundu Telefónica SA (toliau – Telefónica) prašo panaikinti 2012 m. kovo 21 d. Bendrojo Teismo nutartį Telefónica prieš Komisiją (T‑228/10, toliau – skundžiama nutartis), kuria šis teismas kaip nepriimtiną atmetė jos ieškinį dėl 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimo 2011/5/EB dėl Ispanijos įgyvendinto perviršinės vertės mokesčio mažinimo įsigyjant didelę užsienio bendrovės akcijų dalį Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (OL L 7, 2011, p. 48, toliau – ginčijamas sprendimas) 1 straipsnio 1 dalies panaikinimo.
29

Be to, kaip savo išvados 28 punkte pabrėžė generalinis advokatas, nei 1998 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/27/EB dėl draudimų ginant vartotojų interesus (OL L 166, p. 51; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 4 t., p. 43), nei ją pakeitusia 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/22/EB dėl ieškinių dėl uždraudimo ginant vartotojų interesus (OL L 110, p. 30) nereglamentuojamas klausimas dėl teismų instancijų skaičiaus, kurį valstybės narės turi numatyti, kiek tai susiję su sprendimais dėl teritorinės jurisdikcijos neturėjimo, priimtais gavus ieškinį dėl uždraudimo, kurį turi teisę pateikti vartotojų apsaugos asociacijos. Be to, šiose direktyvose taip pat nenumatytos teritorinio teismingumo paskirstymo taisyklės ieškinių dėl uždraudimo, pareiškiamų ginant vartotojų interesus, srityje.
14

Be to, SOA veikla esanti išskirtinė, nes jos negali vykdyti kitos veiklos, nėra nepriklausomos, be to joms taikomos teisės normos ir Autorità priežiūra.
36

Iš tikrųjų, nors šioje byloje nagrinėjami su darbo užmokesčiu susiję reikalavimai atsirado dėl to, kad Gomes Viana Novo ir kt. darbdavys nuo 2003 m. balandžio mėn. nustojo mokėti jiems atlyginimus ir dėl šio nemokėjimo nuo 2003 m. rugsėjo mėn. jie nutraukė savo darbo sutartis, kiti to paties darbdavio darbuotojai 2004‐2006 m. toliau gavo atlyginimus ir tik 2006 m. gegužės mėn. šių darbuotojų sutartys buvo nutrauktos dėl jų darbdavio nemokumo. Taigi, nors ir buvo vėluojama mokėti atlyginimus, darbdavys dar kelerius metus po to, kai buvo nutrauktos Gomes Viana Novo ir kt. sutartys, išsaugojo nemažai savo personalo ir mokėjo atlyginimus.
28

Be to, nacionalinis teismas mano, kad pagal Pirmąją ir Trečiąją direktyvas valstybės narės privalo imtis visų būtinų priemonių užtikrinti, kad civilinė atsakomybė už žalą, padarytą dėl transporto priemonių, kurių įprasta buvimo vieta yra jų teritorijoje, eismo, būtų apdrausta, siekiant apsaugoti apdraustąsias šalis bei nukentėjusiuosius per eismo įvykius, ir tam, kad žala ir nuostoliai, kuriuos apima privalomasis motorinių transporto priemonių keleivių draudimas, būtų atlyginti.
3

Direktyvos 96/71 3 straipsnio „Darbo sutarties sąlygos“ 1 ir 8 dalyse nustatyta: „1. Valstybės narės užtikrina, kad, nepriklausomai nuo to, kokia teisė yra taikoma darbo santykiams, 1 straipsnio 1 dalyje paminėtos įmonės garantuoja į jų teritoriją komandiruotiems darbuotojams darbo sutarties sąlygas dėl toliau nurodytų dalykų, kuriuos toje valstybėje narėje, kurioje darbas yra atliekamas, reglamentuoja: — įstatymai ir kiti teisės aktai ir (arba) ir (arba) — kolektyvinės sutartys ar arbitražo sprendimai, kurie buvo paskelbti visuotinai taikytinais, kaip numatyta šio straipsnio 8 dalyje, jeigu jie yra susiję su priede išvardyta veikla: <…> c) dėl minimalių užmokesčio normų, įskaitant viršvalandžių apmokėjimo normas; šis punktas netaikomas papildomo pensinio draudimo sistemoms; <…> Šioje direktyvoje šio straipsnio 1 dalies c punkte paminėtų minimalių užmokesčio normų sąvoką apibrėžia valstybės narės, į kurios teritoriją darbuotojas yra komandiruojamas, nacionalinės teisės aktai ir (arba) praktika. <…> 8. „Kolektyvinės sutartys arba arbitražo sprendimai, kurie buvo paskelbti visuotinai taikytinais“ – tai kolektyvinės sutartys arba arbitražo sprendimai, kurių privalo laikytis visos tam tikros profesijos ar pramonės šakos įmonės konkrečioje geografinėje zonoje. <…>“
16

Pinigų perkėlimas iš pinigų skaičiuotuvo į taškų skaičiuotuvą, t. y. „statoma suma“, kaip tai suprantama pagal SpielV, ribojamas dvigubai: 20 centų per 5 sekundes ir 80 eurų per valandą atėmus laimėjimus. Jei pasiekiama 80 eurų per valandą riba, likusią valandos dalį negalima atlikti jokio kito perkėlimo iš pinigų skaičiuotuvo į taškų skaičiuotuvą („perkėlimo pauzė“). Taškų skaičiaus pakeitimai taškų skaičiuotuve (kartai, statomos, išlošiamos arba pralošiamos sumos, kaip tai suprantama šnekamojoje kalboje) nereguliuojami.
40

Be to, kaip pažymi Vokietijos vyriausybė, tam tikro turto, kaip antai kapitalo dalys, nuvertinimas bendrovės apskaitoje dėl jo vertinimo pagal įsigijimo kainą ar gamybos savikainą, atitinka Ketvirtosios direktyvos 31 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytą atsargumo principą. Konkrečiai, dėl šio turto vertinimo pagal jo realią vertę bendrovės apskaitoje susidarytų turto vertės padidėjimas, atitinkantis skirtumą tarp šio turto realios vertės ir įsigijimo vertės, tai prieštarautų šios direktyvos 31 straipsnio 1 dalies c pubkto aa papunkčiui, pagal kurį galima atsižvelgti tik į pelną, gautą iki balanso sudarymo dienos.
36

Be to, šis prašymas negali lemti to, kad atitinkamas konkurso dalyvis iš tikrųjų galiausiai pateiks naują pasiūlymą (šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo SAG ELV Slovensko ir kt. 40 punktą).
2

Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant ginčą tarp Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs (Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės mokesčių ir muitų institucija) ir Sunico ApS, M & B Holding ApS bei S. K. Harwani (toliau kartu – Sunico) dėl procedūros dėl arešto, kuris Commissioners prašymu buvo uždėtas Danijos teritorijoje esančiam Sunico turtui, teisėtumo.
33

Tomis pačiomis aplinkybėmis piniginę kompensaciją, į kurią atitinkamas darbuotojas turi teisę, reikia apskaičiuoti taip, kad šio darbuotojo padėtis prilygtų padėčiai tuo atveju, jeigu jis šia teise būtų pasinaudojęs per darbo santykių laikotarpį. Be to, darbuotojo įprastas darbo užmokestis, kuris turi būti išsaugotas mokamų kasmetinių atostogų trukmę atitinkančiu poilsio laikotarpiu, taip pat turi lemiamą reikšmę apskaičiuojant piniginę kompensaciją už kasmetines mokamas atostogas, kuriomis nebuvo pasinaudota iki nutraukiant darbo santykius (minėtų sprendimų Schultz-Hoff ir kt. 61 ir 62 punktai bei Heimann ir Toltschin 25 punktas). Teisė į kasmetines atostogas ir teisė gauti kompensaciją šiuo pagrindu turi būti pripažįstamos sudedamosiomis vienos teisės dalimis (žr., be kita ko, minėto Sprendimo Schultz-Hoff ir kt. 60 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
6

Nuostatos dėl televizijos reklamos transliavimo laiko apribojimų įtvirtintos 2005 m. liepos 31 d. Įstatyminio dekreto Nr. 177 dėl Bendrojo teksto, reglamentuojančio audiovizualinės žiniasklaidos ir radijo paslaugas (decreto legislativo n. 177 – Testo unico dei Servizi di Media audiovisivi e radiofonici) (GURI, Nr. 208, paprastasis priedas, 2005 m. rugsėjo 7 d.) 38 straipsnyje, iš dalies pakeistame 2010 m. kovo 15 d. Įstatyminio dekreto Nr. 44 dėl Direktyvos 2007/65/EB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo perkėlimo į nacionalinę teisę (GURI, Nr. 73, 2010 m. kovo 29 d. p. 33, toliau – Įstatyminis dekretas Nr. 177/2005) 12 straipsniu, kuriame nustatyta: „1. Bendrų viešųjų televizijos paslaugų koncesininkui skirtas reklaminių intarpų laikas negali viršyti 4 % savaitės programų transliavimo laiko ir 12% per valandą; šio apribojimo galimas viršijimas, kuris negali būti didesnis nei 2 % per valandą, turi būti kompensuotas per ankstesnę ar vėlesnę valandą. 2. Nacionalinėje teritorijoje nemokamos televizijos, įskaitant analoginę, transliuotojui, kitam nei bendrų viešųjų televizijos paslaugų koncesininkas, skirtas reklaminių intarpų laikas negali viršyti 15 % dienos programų transliavimo laiko ir 18 % per vieną astronominę valandą; šio apribojimo galimas viršijimas, kuris negali būti didesnis nei 2 % per valandą, turi būti kompensuotas per ankstesnę ar vėlesnę valandą. <…> <…> 5. Mokamos televizijos, įskaitant analoginę, transliuotojui skirtas reklaminių intarpų laikas 2010 m. negali viršyti 16 %, 2011 m. – 14 %, o nuo 2012 m. – 12 % per vieną astronominę valandą; šio apribojimo galimas viršijimas, kuris negali būti didesnis nei 2 % per valandą, turi būti kompensuotas per ankstesnę ar vėlesnę valandą. <…>“
10

Kiek tai susiję su Italijos Respublika, tarp oficialias kvalifikacijas patvirtinančių dokumentų, kuriems taikomas pereinamojo laikotarpio tvarka, šios direktyvos 11 straipsnio g punkte nurodyti: „<...> — „laurea in architettura“ – diplomai, išduoti Venecijos ir Kalabrijos srities universitetų, politechnikos institutų ir architektūros institutų, prie kurių pridedamas diplomas, suteikiantis teisę jo turėtojui savarankiškai vykdyti architekto veiklą ir išduotas Švietimo ministro po to, kai kandidatas kompetentingoje taryboje išlaiko valstybinį egzaminą, suteikiantį jam teisę savarankiškai vykdyti architekto veiklą (dott. Architetto), — „laurea in ingegneria“ – pastatų statybos diplomai („sezione costenzione civile“), išduoti universitetų ir politechnikos institutų, prie kurių pridedamas diplomas, suteikiantis teisę jo turėtojui savarankiškai vykdyti architekto veiklą ir išduotas Švietimo ministro po to, kai kandidatas kompetentingoje taryboje išlaiko valstybinį egzaminą, suteikiantį jam teisę savarankiškai vykdyti architekto veiklą (dott. Ing. Architetto arba dott. Ing. in ingegneria civile).“
43

Be to, Komisija per posėdį tvirtino, kad steigiant Galileo teisinių pasekmių valdymas dėl privataus dalyvavimo valdant šios bendrosios įmonės kapitalą lemia didelę riziką. Konkrečiau kalbant apie Galileo darbuotojų statusą, be kita ko, kyla klausimas, ar buvo galima a priori nustatyti pareigą privačiai įmonei, kuri turi nuo Europos Bendrijų atskirą teisinį subjektiškumą ir kuri dalyvavo finansuojant bendrąją įmonę, kaip antai Galileo, laikytis „Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų“.
52

2012 m. vasario 24 d. HSE pateikė High Court of Justice (England & Wales), Family Division, prašymą taikyti laikinąsias ir apsaugos priemones pagal reglamento 20 straipsnį dėl S. C. įkurdinimo Anglijoje. Tą pačią dieną šis teismas patenkino šį prašymą. Be kita ko, buvo laikinai nurodyta, jog kol nebus priimtas kitoks High Court of Justice sprendimas, S. C. turės gyventi Anglijoje esančioje uždaroje globos institucijoje, gaudama ten pagalbą ir reikiamą gydymą, ir kad šios globos institucijos direktorius ir personalas turės įgaliojimus imtis tam tikrų priemonių, įskaitant, jeigu tai bus būtina, pagrįstą jėgos panaudojimą siekiant išlaikyti ar sugrąžinti S. C. į atitinkamą instituciją.
Sąjunga, nors ir nėra 2001 m. balandžio 3 d. sudarytos Sutarties dėl Tarptautinės vynuogių ir vyno organizacijos (OIV sutartis) sukūrimo šalis, turi teisę nustatyti poziciją, kurios jos vardu turi būti laikomasi dėl OIV rekomendacijų, dėl kurių balsuojama šios organizacijos generalinėje asamblėjoje ir kuriose numatomi nauji vynininkystės metodai, analizės metodai, leidžiantys nustatyti vynininkystės produktų sudėtį, ir taikant tokius vynininkystės metodus naudojamų medžiagų grynumo ir identifikavimo specifikacijos, bei kurios gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų bendro vynininkystės rinkų organizavimo srityje turinį.

Visų pirma SESV 218 straipsnio 9 dalies tekstas netrukdo Sąjungai priimti sprendimą nustatyti poziciją, kurios jos vardu turi būti laikomasi tarptautiniu susitarimu, kurio šalis nėra Sąjunga, įsteigtame organe.

Be to, OIV veikia bendros žemės ūkio politikos, visų pirma, bendro vynininkystės rinkų organizavimo srityje, o tai yra sritis, kurią Sąjungos teisės aktų leidėjas detaliai reglamentuoja įgyvendindamas remiantis SESV 43 straipsniu jam suteiktą kompetenciją. Kai atitinkama sritis priklauso tokiai Sąjungos kompetencijai, tai, kad Sąjunga nėra atitinkamo tarptautinio susitarimo šalis, nėra kliūtis įgyvendinti šią kompetenciją nustatant bendrą jos institucijų poziciją, kurios turi būti laikomasi jos vardu šiuo susitarimu įsteigtame organe per solidariai dėl jos interesų veikiančias valstybes nares, kurios yra šio susitarimo šalys.

Galiausiai, tokios rekomendacijos yra „teisinę galią turintys aktai“, kaip jie suprantami pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį.

(žr. 50–52, 63, 64 punktus)
Be to, faktas, jog trečiojo asmens suteiktos paslaugos nekeičia fondo teisinės ir finansinės padėties, taip pat nekliudo, kad jas apimtų specialių investicinių fondų „valdymo“ sąvoka. Trečiojo asmens suteiktų paslaugų apmokestinimas pridėtinės vertės mokesčiu būtų palankesnis pensijų fondui, kuris pasirinko pats įskaityti dalyvių įmokas, o ne tam fondui, kuris pasirinko naudotis trečiųjų asmenų paslaugomis, nors tokių paslaugų subrangovas gali duoti naudos pensijų fondų veiksmingumo srityje ir todėl būtų naudingas šio fondo dalyviams.

Šeštosios direktyvos 77/388 dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo 13 straipsnio B skirsnio d punkto 3 papunktį reikia aiškinti taip, kad šioje nuostatoje įtvirtintas sandoriams dėl mokėjimų ar pervedimų taikomas atleidimas nuo pridėtinės vertės mokesčio taikomas tokioms paslaugoms, kuriomis subjektas materializuoja dalyvių teises pensijų fondų atžvilgiu, sukurdamas šių dalyvių sąskaitas pensijų fondų sistemoje ir įskaitydami šių dalyvių įmokas į jų sąskaitas, ir sandoriams, kurie papildo šias paslaugas ar su jomis sudaro vieną ekonominį paslaugos teikimą.

Iš tiesų pervedimas yra sandoris, kuriuo vykdomas nurodymas pervesti pinigų sumą iš vienos banko sąskaitos į kitą. Jis pasižymi, be kita ko, tuo, kad sukelia esamos teisinės ir finansinės padėties pokytį, pirma, tarp nurodymo davėjo ir gavėjo ir, antra, tarp šių ir jų atitinkamo banko bei prireikus tarp bankų. Be to, sandoris, kuris sukelia šį pokytį, yra tik lėšų pervedimas iš vienos sąskaitos į kitą, neatsižvelgiant į jo priežastį.

Tačiau šis aiškinimas nenustato pervedimų atlikimo tvarkos, jie gali būti atliekami raštu. Taip gali būti to paties banko klientų atveju ar tarp to paties asmens sąskaitų, kai jis yra ir nurodymo davėjas ir gavėjas.

(žr. 79, 80, 85 punktus ir rezoliucinės dalies 3 punktą)
Reglamento Nr. 1291/2003, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 325/2003, 35 straipsnis aiškintinas taip, kad šioje nuostatoje numatyto užstato tikslas yra ne tik užtikrinti įsipareigojimą importuoti, bet ir tai, kad licencijos panaudojimo įrodymai būtų pateikti per tam tikrą terminą.

Reglamento Nr. 1291/2000, nustatančio bendrąsias išsamias taisykles dėl importo ir eksporto licencijų bei išankstinio nustatymo sertifikatų sistemos taikymo žemės ūkio produktams, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 325/2003, 35 straipsnio 4 dalies c punktas aiškintinas taip, kad per vėlai pateikus tinkamai įvykdyto importo įrodymus negrąžintina suma už kiekius, kurių įrodymai nebuvo pateikti per šio reglamento 35 straipsnio 4 dalies a punkte nustatytą terminą, turi būti apskaičiuojama remiantis užstato norma, faktiškai taikyta pateikiant paraišką išduoti šio importo licenciją arba licencijas. Tokiam aiškinimui neturi reikšmės tai, kad sumokėtas užstatas apskaičiuotas remiantis didesne norma, nei taikytina kitam tos pačios rūšies prekės kaip ir importuotoji importui, nes importuota prekė buvo atleista nuo importo muito.

(žr. 33 punktą ir rezoliucinės dalies 2 punktą)