LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 72/17

2010 m. gruodžio 29 d.Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. spalio 27 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-24/05 Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Co., Inc., Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd prieš Europos Komisiją

(Byla C-628/10 P)

2011/C 72/29

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Alliance One International, Inc., Standard Commercial Tobacco Company, Inc., atstovaujamos advokatų M. Odriozola Alén ir A. João Vide

Kitos proceso šalys: Trans-Continental Leaf Tobacco Corp. Ltd, Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti 2010 m. spalio 27 d. Bendrojo Teismo sprendimą T-24/05 tiek, kiek jame atmetami ieškinio pagrindai, susiję su akivaizdžia vertinimo klaida taikant SESV 101 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį, su nepakankamu motyvavimu ir vienodo požiūrio principo pažeidimu nusprendus, kad Alliance One International, Inc., anksčiau — Standard Commercial Corp., ir Standard Commercial Tobacco Co. yra solidariai atsakingos;

— panaikinti 2004 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimą (Byla COMP/C.38.238/B.2 — Žaliavinis tabakas — Ispanija) tiek, kiek jis susijęs su apeliantėmis, ir atitinkamai sumažinti apeliantėms skirtas baudas;

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Pirma, apeliantės teigia, kad Komisija ir Bendrasis Teismas netinkamai taikė SESV 101 straipsnio 1 dalį ir Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį nuspręsdami, kad SCC ir SCTC turi atsakyti už WWTE pažeidimą. Apeliantės būtent teigia, kad bendros kontrolės neužtenka norint įrodyti, kad iki 1998 m. gegužės mėn. jos galėjo daryti lemiamą įtaką WWTE veiksmams. Bet kuriuo atveju, net jeigu būtų įmanoma tokiu būdu priskirti atsakomybę, norint nustatyti vieną ekonominį vienetą reikia atsižvelgti į abi bendrą kontrolę vykdančias patronuojančias bendroves. Papildomai apeliantės nurodo, kad nepateikdami pakankamų motyvų dėl jų atsakomybės, Komisija ir Bendrasis Teismas pažeidė SESV 296 straipsnį. Be to, po 1998 m. gegužės mėn. Bendrojo Teismo sprendimu iš apeliančių atimtos iš bendrųjų ES teisės principų išplaukiančios bei EŽTK ir dabar Lisabonos sutarties dalimi esančioje, taigi visišką pirminės teisės galią turinčioje Pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintos teisės.

Antra, apeliantės teigia, kad leisdamas Komisijai pateikti naują argumentą ir iš dalies pakeisti savo poziciją atsakant į raštu pateiktą klausimą, Bendrasis Teismas pažeidė procedūros reglamento 48 straipsnio 2 dalį, apeliančių teisę į gynybą ir SESV 296 straipsnį. Apeliantės taip pat nurodo, kad Bendrasis Teismas sprendime (taigi ex post facto) negali aiškinti Komisijos sprendime pateikto motyvavimo.

Pagaliau apeliantės teigia, kad palankiau vertindamas kitas įmones Bendrasis Teismas pažeidė vienodo požiūrio principą, įtvirtintą Pagrindinių teisių chartijos 20 straipsnyje. Viena vertus, apeliantės tvirtina, kad apibrėždamas atsakomybės priskyrimo metodą, konkrečiai — taikydamas dvigubą metodą, dėl kurio įmonės buvo atskiriamos pagal ieškinio argumentų tvirtumą, tačiau nenustatydamas jokio standarto, Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą. Kita vertus, apeliantės tvirtina, kad atsakomybės priskyrimo metodą Bendrasis Teismas taikė sukurdamas diskriminaciją, t. y. Universal Corporation and Universal Leaf atžvilgiu jis netaikė dvigubo metodo, o SCC ir SCTC — jis netaikė Universal Corporation and Universal Leaf taikyto metodo.

(1) Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (Tekstas svarbus EEE) (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k.,8 sk., 2 t, p. 205)