Byla C‑222/13

TDC A/S

prieš

Erhvervsstyrelsen

(Teleklagenævnet prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Direktyva 2002/22/EB — 32 straipsnis — Papildomos privalomosios paslaugos — Sąnaudų, susijusių su šių paslaugų teikimu, kompensavimo mechanizmas — Sąvoka „teismas“ pagal SESV 267 straipsnį — Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas“

Santrauka – 2014 m. spalio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas

Prejudiciniai klausimai – Kreipimasis į Teisingumo Teismą – Nacionalinis teismas pagal SESV 267 straipsnį – Sąvoka – Teleklagenævnet (Danijos skundų telekomunikacijų klausimais nagrinėjimo komisija) – Neįtraukimas

(SESV 267 straipsnis)

Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos atsakyti į Teleklagenævnet pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą.

Tam, kad įvertintų, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusi institucija yra „teismas“, kaip jis suprantamas pagal SESV 267 straipsnį, o tai yra tik su Sąjungos teise susijęs klausimas, Teisingumo Teismas atsižvelgia į aplinkybių visumą, t. y. į tai, ar institucija yra įsteigta pagal įstatymus, ar ji nuolatinė, ar jos jurisdikcija yra privaloma, ar procesas joje yra grindžiamas rungimosi principu, ar ji taiko teisės aktus ir ar ji yra nepriklausoma.

Konkrečiau kalbant apie prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusios institucijos nepriklausomumą, ši sąvoka apima du aspektus. Pirmasis, išorinis, aspektas suponuoja tai, kad institucija turėtų būti apsaugota nuo išorinės įtakos ar spaudimo, kurie galėtų kelti grėsmę jos narių sprendimų laisvei jų nagrinėjamose bylose. Antrasis, vidinis, aspektas susijęs su nešališkumo sąvoka ir juo reikalaujama laikytis vienodos pozicijos bylos šalių ir jų atitinkamų interesų, susijusių su šios bylos dalyku, atžvilgiu.

Teleklagenævnet, Danijos skundų telekomunikacijų klausimais nagrinėjimo komisija, neatitinka šio nepriklausomumo kriterijaus, taigi ši institucija nėra teismas, kaip jis suprantamas pagal SESV 267 straipsnį. Neatrodo, kad jos narių atšaukimui būtų taikomos ypatingos garantijos, kurios pašalintų bet kokias pagrįstas abejones dėl šios institucijos nepriklausomumo. Pavyzdžiui, narius, kuriems taikomos bendrosios administracinės ir darbo teisės nuostatos, atšaukti iš pareigų gali verslo ir plėtros ministras, kuris turi teisę ir juos paskirti į pareigas. Be to, ieškinys dėl Teleklagenævnet sprendimo gali būti pareikštas bendrosios kompetencijos teismuose. Pareiškus tokį ieškinįTeleklagenævnet yra atsakovė. Toks Teleklagenævnet dalyvavimas procese, kuriame ginčijamas jos pačios sprendimas, reiškia, kad, kai Teleklagenævnet priima minėtą sprendimą, ji nėra trečiasis asmuo egzistuojančių interesų atžvilgiu ir nėra nešališka, kaip to reikalaujama. Ši Teleklagenævnet sprendimų apskundimo tvarka rodo šios institucijos priimamų sprendimų neteisminį pobūdį.

(žr. 27, 30, 31, 34–38 punktus ir rezoliucinę dalį)

Byla C‑222/13

TDC A/S

prieš

Erhvervsstyrelsen

(Teleklagenævnet prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Elektroninių ryšių tinklai ir paslaugos — Direktyva 2002/22/EB — 32 straipsnis — Papildomos privalomosios paslaugos — Sąnaudų, susijusių su šių paslaugų teikimu, kompensavimo mechanizmas — Sąvoka „teismas“ pagal SESV 267 straipsnį — Teisingumo Teismo jurisdikcijos nebuvimas“

Santrauka – 2014 m. spalio 9 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas

Prejudiciniai klausimai — Kreipimasis į Teisingumo Teismą — Nacionalinis teismas pagal SESV 267 straipsnį — Sąvoka — Teleklagenævnet (Danijos skundų telekomunikacijų klausimais nagrinėjimo komisija) — Neįtraukimas

(SESV 267 straipsnis)

Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos atsakyti į Teleklagenævnet pateiktą prašymą priimti prejudicinį sprendimą.

Tam, kad įvertintų, ar prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusi institucija yra „teismas“, kaip jis suprantamas pagal SESV 267 straipsnį, o tai yra tik su Sąjungos teise susijęs klausimas, Teisingumo Teismas atsižvelgia į aplinkybių visumą, t. y. į tai, ar institucija yra įsteigta pagal įstatymus, ar ji nuolatinė, ar jos jurisdikcija yra privaloma, ar procesas joje yra grindžiamas rungimosi principu, ar ji taiko teisės aktus ir ar ji yra nepriklausoma.

Konkrečiau kalbant apie prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusios institucijos nepriklausomumą, ši sąvoka apima du aspektus. Pirmasis, išorinis, aspektas suponuoja tai, kad institucija turėtų būti apsaugota nuo išorinės įtakos ar spaudimo, kurie galėtų kelti grėsmę jos narių sprendimų laisvei jų nagrinėjamose bylose. Antrasis, vidinis, aspektas susijęs su nešališkumo sąvoka ir juo reikalaujama laikytis vienodos pozicijos bylos šalių ir jų atitinkamų interesų, susijusių su šios bylos dalyku, atžvilgiu.

Teleklagenævnet, Danijos skundų telekomunikacijų klausimais nagrinėjimo komisija, neatitinka šio nepriklausomumo kriterijaus, taigi ši institucija nėra teismas, kaip jis suprantamas pagal SESV 267 straipsnį. Neatrodo, kad jos narių atšaukimui būtų taikomos ypatingos garantijos, kurios pašalintų bet kokias pagrįstas abejones dėl šios institucijos nepriklausomumo. Pavyzdžiui, narius, kuriems taikomos bendrosios administracinės ir darbo teisės nuostatos, atšaukti iš pareigų gali verslo ir plėtros ministras, kuris turi teisę ir juos paskirti į pareigas. Be to, ieškinys dėl Teleklagenævnet sprendimo gali būti pareikštas bendrosios kompetencijos teismuose. Pareiškus tokį ieškinįTeleklagenævnet yra atsakovė. Toks Teleklagenævnet dalyvavimas procese, kuriame ginčijamas jos pačios sprendimas, reiškia, kad, kai Teleklagenævnet priima minėtą sprendimą, ji nėra trečiasis asmuo egzistuojančių interesų atžvilgiu ir nėra nešališka, kaip to reikalaujama. Ši Teleklagenævnet sprendimų apskundimo tvarka rodo šios institucijos priimamų sprendimų neteisminį pobūdį.

(žr. 27, 30, 31, 34–38 punktus ir rezoliucinę dalį)