18

Šiuo klausimu Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad tokios nuomonės, kokia nagrinėjama, atskleidimas, pirma, gali sukelti abejonių dėl teisės aktų, su kurias ši nuomonė susijusi, teisėtumo ir, antra, pažeisti Tarybos teisės tarnybos nuomonių nepriklausomumą, todėl Taryba nepadarė vertinimo klaidos nuspręsdama, kad egzistuoja bendras interesas apsaugoti teisines nuomones, pavyzdžiui, nagrinėjamas šioje byloje. Be to, Pirmosios instancijos teismas nurodė, kad atsisakymo iš dalies leisti susipažinti su nagrinėjama teisine nuomone motyvavimas ir sprendimas atskleisti jos įžanginę dalį įrodo, kad Taryba išnagrinėjo šios nuomonės turinį. Šiuo klausimu skundžiamo sprendimo 69–80 punktuose jis nurodė: „69. Reikia pažymėti, kad institucija kiekvienu konkrečiu atveju privalo įvertinti, ar dokumentus, kuriuos prašoma atskleisti, iš tikrųjų apima Reglamente Nr. 1049/2001 išvardytos išimtys (dėl Sprendimo 94/90 pagal analogiją žr. 2000 m. sausio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimo Nyderlandų Karalystė ir van der Wal prieš Komisiją, C-174/98 P ir C-189/98 P, Rink. p. I-1, 24 punktą). 70. Šiuo atveju reikia konstatuoti, kad nagrinėjamas dokumentas yra Tarybos teisės tarnybos nuomonė, susijusi su Tarybos direktyvos, nustatančios minimalias normas dėl prieglobsčio prašytojų priėmimo valstybėse narėse, pasiūlymu. 71. Tačiau aplinkybė, kad nagrinėjamas dokumentas yra teisinė nuomonė, savaime negali pateisinti išimties, kuria remiamasi, taikymo. Iš tikrųjų, kaip buvo jau anksčiau paminėta, kiekviena teisės susipažinti su institucijų dokumentais pagal Reglamentą Nr. 1049/2001 išimtis turi būti aiškinama ir taikoma siaurai (šiuo klausimu žr. 2000 m. rugsėjo 13 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Denkavit Nederland prieš Komisiją, T-20/99, Rink. p. II-3011, 45 punktą). 72. Todėl Pirmosios instancijos teismas turi įvertinti, ar šiuo atveju Taryba nepadarė vertinimo klaidos manydama, jog taikant Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies antrą įtrauką nagrinėjamos teisinės nuomonės atskleidimas pažeistų apsaugą, kuri gali būti suteikta šios kategorijos dokumentui. 73. Siekdama pateisinti atsisakymą atskleisti nagrinėjamos teisinės nuomonės visą tekstą, Taryba ginčijamame sprendime iš esmės tvirtina, kad jos Teisės tarnybos nuomonės yra svarbi priemonė, kuri leidžia būti užtikrintai dėl jos teisės aktų atitikties Bendrijos teisei ir kuri pagreitina diskusiją, susijusią su nagrinėjamais teisiniais aspektais. Ji taip pat teigia, kad dėl tokio atskleidimo gali atsirasti abejonių dėl teisės aktų, priimtų po šių nuomonių, teisėtumo. Taryba taip pat remiasi minėta generalinio advokato F. G. Jacobs išvada byloje, kurioje buvo priimtas (1995 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo) sprendimas Ispanija prieš Tarybą (C-350/92, Rink. p. I-1985), taip pat (1998 m. kovo 3 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko) nutartimi Carlsen ir kt. prieš Tarybą (T-610/97 R, Rink. p. II-485) bei (2000 m. lapkričio 8 d. Pirmosios instancijos teismo) sprendimu Ghignone ir kt. prieš Tarybą (T-44/97, Rink. VT p. I-A-223 ir II-1023). 74. Tiesa, kad šis argumentas, susijęs su apsaugos, kuria remiamasi, reikalingumu, atrodo, siejasi su visuma Tarybos teisinių nuomonių dėl teisės aktų, o ne tik su konkrečiai nagrinėjama teisine nuomone. Tačiau apskritai Tarybos motyvavimas yra pagrįstas tuo, kad papildomos informacijos, kurioje daroma nuoroda į nagrinėjamą teisinės nuomonės turinį, pateikimas užkirstų kelią išimties, kuria remiamasi, tikslui. 75. Be to, nors Taryba iš pradžių nesuteikė ieškovui galimybės susipažinti su nagrinėjama teisine nuomone, iš ginčijamo sprendimo matyti, kad ji galiausiai sutiko atskleisti šios nuomonės vieną įžanginę dalį. Šioje įžanginėje dalyje nurodyta, kad nagrinėjamoje nuomonėje yra Tarybos teisės tarnybos konsultacijos apie Bendrijos kompetenciją dėl trečiųjų valstybių piliečių galimybės patekti į darbo rinką. 76. Iš to išplaukia, kad kaltinimas, jog Taryba, siekdama priimti sprendimą dėl ginčijamo prašymo susipažinti, neanalizavo nagrinėjamos teisinės nuomonės turinio, yra nepagrįstas. 77. Dėl Tarybos ginčijamame sprendime nurodytos būtinybės apsaugoti šią nuomonę Pirmosios instancijos teismas mano, atskleidus nagrinėjamą teisinę nuomonę taptų viešos Tarybos vidinės diskusijos, susijusios su Bendrijos kompetencija dėl trečiųjų valstybių piliečių galimybės patekti į darbo rinką ir dar plačiau susijusios su teisės akto, dėl kurio ji pateikta, teisėtumu. 78. Atskleidus tokią nuomonę, atsižvelgiant į ypatingą šių dokumentų pobūdį, gali atsirasti abejonių dėl nagrinėjamo teisės akto teisėtumo. 79. Be to, svarbu konstatuoti, jog Taryba turi pagrindą teigti, kad jos Teisės tarnybos nuomonės, parengtos pagal šios institucijos kitų tarnybų prašymą arba bent jau joms skirtos, nepriklausomumas gali būti interesas, kurį reikia saugoti. Šiuo atžvilgiu ieškovas nepaaiškino, kaip nagrinėjamos teisinės nuomonės atskleidimas šios bylos aplinkybėmis prisidėtų prie Tarybos teisės tarnybos apsaugos nuo neteisėto išorinio poveikio. 80. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, Taryba, padarydama išvadą, kad egzistavo interesas apsaugoti nagrinėjamą teisinę nuomonę, nepadarė vertinimo klaidos.“