LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 37/28

2007 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys byloje Ryanair prieš Komisiją

(Byla T-442/07)

(2008/C 37/44)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Ryanair Ltd (Dublinas, Airija), atstovaujama advokato E. Vahida

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovės reikalavimai

— pripažinti, kad Komisija nesiėmė veiksmų, kaip buvo įsipareigojusi pagal EB sutartį, ypač EB 232 straipsnį, t. y. neapibrėžė savo pozicijos 2005 m. lapkričio 3 d. ir gruodžio 13 d., 2006 m. birželio 16 d. ir lapkričio 10 d. ieškovės skundų, po kurių buvo pateiktas 2007 m. rugpjūčio 2 d. oficialus pranešimas, atžvilgiu;

— priteisti iš Komisijos visas ieškovės bylinėjimosi išlaidas net jei po ieškinio pareiškimo Komisija imsis veiksmų, dėl kurių Teisingumo Teismas manys, jog sprendimo priimti nereikia, arba jei Teisingumo Teismas atmes ieškinį kaip nepriimtiną, ir

— imtis kitų, Teisingumo Teismo manymu, tinkamų veiksmų.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Pagal EB 232 straipsnį pateiktame ieškinyje ieškovė tvirtina, kad Komisija neapibrėžė savo pozicijos 2005 m. lapkričio 3 d. ir gruodžio 13 d., 2006 m. birželio 16 d. ir lapkričio 10 d. ieškovės skundų, po kurių buvo pateiktas 2007 m. rugpjūčio 2 d. oficialus pranešimas, atžvilgiu.

Ieškovė svarbiausiame pagrinde nurodo, kad Komisija rūpestingai ir nešališkai neišnagrinėjo jos pateiktų skundų dėl neteisėtos Italijos valstybės pagalbos Alitalia, Air One ir Meridiana. Papildomai ieškovė tvirtina, kad Komisija nepriėmė savo pozicijos dėl jos skundų, pagrįstų nekonkurencine diskriminacija bei EB 82 straipsnio pažeidimu.

Ieškovė tvirtina, kad dėl jos skunduose nurodytų Italijos valstybei priskirtinų priemonių, būtent i) pagalbos, kurią sudaro „11/9 kompensacijos“ sumokėjimo Alitalia, ii) palankių sąlygų Alitalia Servizi perkeliant į Fintecna, iii) Italijos valstybės vykdytino Alitalia skolų Italijos aerouostams neišieškojimo, iv) Alitalia išmokėtų atleidimo iš darbo išmokų valstybinio finansavimo, v) nuolaidų taikomų išlaidoms degalams, vi) aerouostų mokesčių sumažinimo Italijos grįžračiuose, vii) daugiau nei 100 Alitalia darbuotojų perkėlimo į Meridiana ir Air One ir viii) diskriminacinių apribojimų ieškovės veiklos regioniniuose aerouostuose, įskaitant Ciampino, atžvilgiu, Ryanair prarado pajamų, o Alitalia bei kai kurių priemonių atžvilgiu, Air One ir Meridiana, gavo naudos. Ieškovė mano, kad šios priemonės yra valstybės pagalba, atitinkanti visas EB 87 straipsnio 1 dalyje numatytas sąlygas.

Papildomai, ieškovė tvirtina, kad Italijos valstybės vykdytinas Alitalia skolų Italijos aerouostams neišieškojimas, aerouostų mokesčių sumažinimas Italijos grįžračiuose, nuolaidos taikomos išlaidoms degalams ir diskriminacinių apribojimų ieškovės veiklos regioniniuose aerouostuose atžvilgiu yra konkurencijos teisės pažeidimas. Todėl ieškovė tvirtina, kad tuo atveju, jei Teisingumo Teismas nuspręstų, kad dalis Alitalia, Air One ir Meridiana suteiktos pagalbos nėra valstybės pagalba, nes Italijos aerouostai ir degalų tiekėjai, kurie suteikė pirmiau nurodytą pagalbą, veikė savarankiškai, ši pagalba yra nekonkurencinė diskriminacija, kurios negalima pateisinti objektyviomis priežastimis, todėl tai yra EB 82 straipsnio pažeidimas.

Be to, ieškovė nurodo, kad ji turi teisėtą interesą pateikti tokį skundą tiek kaip aerouosto paslaugų klientė, tiek kaip degalų lėktuvams tiekėja ir kaip Alitalia, Air One ir Meridiana konkurentė.

Taip pat ieškovė nurodo, kad Komisija pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (1) Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 (2) ir Komisijos reglamento (EB) Nr. 773/2004 (3) nuostatas turėjo imtis veiksmų. Komisija nesiėmė jokių veiksmų, gavusi skundus, bei neapibrėžė savo pozicijos, gavusi oficialų pranešimą.

Todėl ieškovė tvirtina, kad konkurencijos teisės pažeidimas buvo iš pat pradžių akivaizdus ir kad neprotingas nuo 9 iki 21 mėnesių terminas, atsižvelgiant į skundo dalyką, nuo Komisijos oficialaus pranešimo gavimo iki Komisijos veiksmų nesiėmimo, yra neveikimas EB 232 straipsnio prasme.

(1) 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1).

(2) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (Tekstas svarbus EEE) (OL L 1, p. 1).

(3) 2004 m. balandžio 7 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 773/2004 dėl bylų nagrinėjimo Komisijoje pagal Sutarties 81 ir 82 straipsnius tvarkos (Tekstas svarbus EEE) (OL L 123, p. 18).