ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 129/30

2014 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Islamic Republic of Iran Shipping Lines ir kiti/Taryba

(Byla T-87/14)

2014/C 129/37

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Islamic Republic of Iran Shipping Lines (Teheranas, Iranas); Hafize Darya Shipping Lines (HDSL) (Teheranas); Khazar Shipping Lines (Anzali Free Zone, Iranas); IRISL Europe GmbH (Hamburgas, Vokietija); IRISL Marine Services and Engineering Co. (Kešmo sala, Iranas); Irano Misr Shipping Co. (Teheranas); Safiran Payam Darya Shipping Lines (SAPID) (Teheranas); Shipping Computer Services Co. (Teheranas); Soroush Sarzamin Asatir Ship Management (Teheranas); South Way Shipping Agency Co. Ltd (Teheranas) ir Valfajr 8th Shipping Line Co. (Teheranas), atstovaujamos QC F. Randolph, baristerio M. Lester ir solisitoriaus M. Taher

Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

Reikalavimai

Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti 2013 m. lapkričio 26 d. Tarybos sprendimą 2013/685/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 316, p. 46), ir 2013 m. lapkričio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1203/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 316, p. 1), kiek jie taikomi ieškovėms;

— pripažinti, kad 2013 m. spalio 10 d. Tarybos sprendimas 2013/497/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 272, p. 46), ir 2013 m. spalio 10 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 971/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 272, p. 1), netaikytini;

— priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovės remiasi neteisėtumu grindžiamu prieštaravimu, siekdamos, kad ginčijami spalio mėn. aktai būtų pripažinti neteisėtais, nes: jie neturi tinkamo teisinio pagrindo; jais pažeisti ieškovių teisėti lūkesčiai, baigtinumo, teisinio tikrumo, non bis in idem ir res judicata principai; jais diskriminuojama IRISL ir nepateisinamai ar neproporcingai pažeistos jos pagrindinės teisės; pažeista ieškovių teisė į gynybą; juos priimdama Taryba piktnaudžiavo įgaliojimais.

Grįsdamos ieškinį dėl ginčijamų aktų panaikinimo, ieškovės remiasi toliau nurodytais pagrindais.

1. Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad nėra tinkamo ginčijamų aktų teisinio pagrindo.

2. Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba akivaizdžiai padarė klaidą, nusprendusi įtraukti ieškoves į sąrašą.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba pažeidė ieškovių teisę į gynybą.

4. Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad ginčijamais aktais pažeisti ieškovių teisėti lūkesčiai, baigtinumo, teisinio tikrumo, res judicata, non bis in idem ir nediskriminavimo principai.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad ECHA savavališkai viršijo savo kompetenciją, kuri apsiriboja patikrinimu, ar įmonė ieškovė turi teisę į MVĮ numatytą lengvatinį tarifą, tuo tarpu ji vietoj Komisijos priėmė sprendimą dėl šios teisės ir siekdama nustatyti, ar įmonė teisėtai yra MVĮ, neteisingai pritaikė kitus kriterijus nei nustatyti Komisijos reglamente (EB) 340/2008 (1). Iš tiesų, teisė priimti sprendimą dėl teisės į lengvatinį tarifą, taikoma MVĮ, apima vertinimą dėl Rekomendacijoje 200/361/EB dėl Bendrijos finansavimo MVĮ nustatytų kriterijų taikymo pagal įregistruotos įmonės dydį, kurį turi atlikti ne ECHA sekretoriatas, o tik Komisija, nes nei EACH reglamente, nei Komisijos įgyvendinimo reglamentuose nenumatyta sąvoka ad hoc. Be to, dėl MVĮ teisinio statuso, Reglamentu (EB) 340/2008 aiškiai ribojamas Rekomendacijoje 200/361/EB nustatytų subkriterijų, susijusių su įmonėmis, turinčiomis kitų įmonių dalių, naudojimas tik Europos Sąjungoje neįsteigtoms įmonėms. Todėl šie kriterijai negali būti taikomi vertinant Europos Sąjungoje įsteigtos įmonės dydį siekiant nustatyti, ar ji turi teisę į lengvatinį tarifą.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 226/25

2013 m. birželio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Pappalardo ir kt. prieš Komisiją

(Byla T-316/13)

(2013/C 226/33)

Proceso kalba: italų

Šalys

Ieškovai: Salvatore Aniello Pappalardo (Cetara, Italija), Pescatori La Tonnara Soc. coop. (Cetara); Fedemar Srl (Cetara); Testa Giuseppe E C. Snc (Katanija, Italija); Pescatori San Pietro Apostolo Srl (Cetara); Camplone Arnaldo & C. Snc di Camplone Arnaldo EC (Peskara, Italija) ir Valentino Pesca Sas di Camplone Arnaldo & C. (Peskara), atstovaujami advokatų V. Cannizzaro ir L. Caroli

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— pripažinti Europos Komisijos deliktinę atsakomybę už žalą, padarytą priėmus 2008 m. birželio 12 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 530/2008, kuriuo nustatomos nepaprastosios priemonės Atlanto vandenyne ryčiau 45° vakarų ilgumos ir Viduržemio jūroje paprastuosius tunus gaubiamaisiais tinklais žvejojantiems laivams (OL L 155, p. 9), kuris 2011 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimu AJD Tuna Ltd byloje C-221/09 buvo pripažintas iš dalies negaliojančiu,

— ir todėl nurodyti Europos Komisijai atlyginti patirtą žalą,

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovai šioje byloje pažymi, kad aptariama deliktinė atsakomybė kylą dėl to, kad Komisija Reglamente Nr. 530/2008 neteisėtai įtvirtino griežtą draudimą nuo 2008 m. birželio 16 d. žvejoti paprastuosius tunus laivams, plaukiojantiems su Graikijos, Prancūzijos, Italijos, Kipro ir Maltos vėliavomis, o toks pats griežtas draudimas laivams, plaukiojantiems su Ispanijos vėliava, buvo nustatytas tik nuo 2008 m. birželio 23 d.

Ieškovai mano, kad šiuo atveju yra visos prielaidos reikalingos pripažinti Europos institucijos atsakomybę dėl teisės aktų leidžiamosios veiklos, t. y. sunkus privačius asmenis saugančios normos pažeidimas, žalos realumas ir priežastinis ryšys tarp tokio elgesio ir nurodytos žalos.

Šiuo klausimu reikia pabrėžti, kad Reglamentas Nr. 530/2008 Teisingumo Teismo buvo pripažintas visiškai negaliojančiu dėl diskriminacijos draudimo principo pažeidimo, ir kad remiantis nusistovėjusia teismų praktika, diskriminacijos draudimo principo pažeidimas yra sunkus aukštesnio lygio teisės normos, saugančios privačius asmenis, pažeidimas.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 123/24

2013 m. kovo 13 d. pareikštas ieškinys byloje Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology prieš Komisiją

(Byla T-144/13)

2013/C 123/41

Proceso kalba: prancūzų

Šalys

Ieškovė: Hangzhou Zhejiang University Sunny Energy Science and Technology Co. Ltd (Hangzhou, Kinija), atstovaujama advokatų V. Akritidis ir Y. Melin

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsniu, panaikinti 2013 m. sausio 3 d. Europos Komisijos laiške nurodytą jos sprendimą Nr. H4/JN/Ref.t13.000011, kuriuo ieškovei pranešama, kad Komisija nenagrinės jos prašymo taikyti jai rinkos ekonomikos režimą, pateikto pagal Tarybos reglamento Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių 2 straipsnio 7 dalies b punktą, per antidempingo tyrimą dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės fotovoltinių modulių iš kristalinio silicio ir jų pagrindinių sudėtinių dalių, pradėtą 2012 m. rugsėjo 6 d. (AD 590),

— pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 277 straipsnį pripažinti, kad 2012 m gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1168/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 344, p. 1), nagrinėjant šį ieškinį netaikytinas tiek, kiek jis susijęs su ieškove,

— priteisti iš Komisijos ir bet kurios į bylą įstojusios šalies visas bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdama ieškinį ieškovė pateikia vieną pagrindą, kuris sutampa su nurodytuoju byloje T-143/13, Zhejiang Heda Solar Technology prieš Komisiją.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 71/24

2013 m. sausio 8 d. pareikštas ieškinys byloje NICO prieš Tarybą

(Byla T-6/13)

2013/C 71/38

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Naftiran Intertrade Co. (NICO) Sàrl (Piuli, Šveicarija), atstovaujama solisitoriaus J. Grayston bei G. Pandey, P. Gjørtler, D. Rovetta, D. Sellers ir N. Pilkington

Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti 2012 m. spalio 15 d. Tarybos sprendimą 2012/635/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (1), ir 2012 m. spalio 15 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 945/2012, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (2), tiek, kiek ieškovės pavadinimas įtrauktas į asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą ir

— priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė pateikia penkis pagrindus, susijusius su esminių procedūrinių reikalavimų pažeidimu, taip pat Sutarčių ir jų taikymo teisės normų pažeidimu: teisės būti išklausytam pažeidimu, motyvų stoka, teisės į gynybą pažeidimu, akivaizdžia vertinimo klaida ir pagrindinės teisės į nuosavybę pažeidimu.

Ieškovė mano, kad Taryba neišklausė ieškovės ir kad jokie priešingi argumentai negalėtų to pateisinti, ypač kiek tai susiję su esamų sutartinių įsipareigojimų nustatymu. Be to, ieškovė teigia, kad Taryba nenurodė pakankamų motyvų, o tai ši institucija ieškovei patvirtino, kai neatsakė į prašymus leisti susipažinti su dokumentais. Ieškovės manymu, to nepadarydama Taryba pažeidė jos teisę į gynybą, nes ji neturėjo galimybės pateikti veiksmingų argumentų dėl Tarybos išvadų, kurios ieškovei nebuvo atskleistos. Priešingai nei teigia Taryba, ieškovė tvirtina, kad ji nėra NICO Ltd dukterinė bendrovė, nes šios bendrovės Džersyje nėra; bet kuriuo atveju Taryba nepagrindė to, kad net jeigu ji būtų dukterinė bendrovė, tai reikštų ekonominę naudą Irano valstybei, kuri neatitiktų ginčijamo sprendimo ir reglamento tikslo. Galiausiai ieškovė mano, kad nustatydama nuosavybės teises ir esamus ieškovės sutartinius įsipareigojimus Taryba pažeidė pagrindinę teisę į nuosavybę, kai ėmėsi priemonių, kurių negalima laikyti proporcingomis.

(1) OL L 282, 2012 10 16, p. 58

(2) OL L 282, 2012 10 16, p. 16
—

tuo, kad į importo muitai buvo įtraukti į apskaitą pažeidžiant Bendrijos muitinės kodekso (1) 220 straipsnio 2 dalies b punktą, nes atsakovė neteisingai nusprendė, kad antidempingo priemonės, priimtos importo iš trečiųjų šalių atžvilgiu, savaime buvo taikomos laisvoje apyvartoje ES–Turkijos muitų sąjungoje esančioms prekėms ir dėl to ji suklydo nenurodžiusi ūkio subjektams, kad atitinkamas antidempingo reglamentas buvo taikomas ir laisvoje apyvartoje ES–Turkijos muitų sąjungoje esančioms prekėms. Be to, Turkijos valdžios institucijos padarė klaidą, kai neteisingai patvirtino, kad antidempingo muitai, skirti trečiųjų šalių kilmės prekėms, nebuvo taikomi laisvoje apyvartoje ES–Turkijos muitų sąjungoje esančioms prekėms. Ispanijos muitinės įstaigos taip pat padarė klaidą, nes jos manė, kad prekėms su kilmės sertifikatu negalėjo būti taikomi papildomi muitai ar prekybos apsaugos priemonės ir ūkio subjektų neinformavo, kad jų importui iš Turkijos galėjo būti taikomos tokios priemonės, net jei šios prekės buvo laisvoje apyvartoje.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 217/25

2012 m. gegužės 14 d. pareikštas ieškinys byloje Shark prieš VRDT — Monster Energy (UNLEASH THE BEAST!)

(Byla T-217/12)

2012/C 217/54

Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

Šalys

Ieškovė: Shark AG (Insbrukas, Austrija), atstovaujama baristerio D. Campbell ir solisitoriaus P. Strickland

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Monster Energy Company (Korona, Jungtinės Valstijos)

Reikalavimai

— Panaikinti 2012 m. kovo 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 360/2011-1.

— Priteisti iš VRDT ir kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies jų pačių ir ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „UNLEASH THE BEAST!“ 32 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo registracijos Nr. 5093174.

Bendrijos prekių ženklo savininkas: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: ieškovė.

Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: žodinis Bendrijos prekių ženklas BRING OUT THE BEAST 32 klasės prekėms (Registracijos Nr. 2729366); vaizdinis Bendrijos prekių ženklas COOL BITE BRING OUT THE BEAST 32 klasės prekėms (Registracijos Nr. 2730133).

Anuliavimo skyriaus sprendimas: ginčijamo Bendrijos prekių ženklo registraciją pripažinti negaliojančia.

Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą ir atmesti prašymą pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia.

Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalies pažeidimas.
1.

SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimas: sanavimo išlyga nėra selektyvi priemonė — Ieškovės nuomone, savo sprendimą atsakovė pagrindė klaidingu Vokietijos mokesčių teisės supratimu. Anot jos, atsakovė pirmiausia neteisingai nustatė referencinę sistemą. Ji neteisingai daro prielaidą, kad Vokietijos Körperschaftsteuergesetz (Pelno mokesčio įstatymas) 8c straipsnio 1 dalyje įtvirtinta išimtinė nuostata, pagal kurią tam tikrais bendrovių dalių įgijimo atvejais išnyksta nuostoliai, kuriuos iš principo galima perkelti į kitus metus, yra referencinės sistemos dalis. Ieškovė teigia, kad iš tikrųjų ši nuostata — tai nukrypimas nuo referencinės sistemos. Referencinę sistemą sudaro principinė galimybė perkelti nuostolius į vėlesnius apmokestinimo metus. Tai išplaukia taip pat iš (konstitucinio) objektyvaus neto apmokestinimo principo. — Be to, ieškovės teigimu, sanavimo išlyga — tai bendroji mokesčių politikos priemonė, kuria nėra suteikiama selektyvios naudos, nes taip nėra suteikiamos privilegijos tam tikroms įmonėms ar gamybos šakoms, ir todėl pagal ją nėra skirtingai traktuojami ūkio subjektai, kurie mokesčių sistemos tikslo požiūriu yra panašioje faktinėje ar teisinėje situacijoje. — Galiausiai, anot ieškovės, sanavimo išlyga pateisinama Vokietijos mokesčių sistemos vidine struktūra, nes ji padeda laikytis pamatinių Vokietijos bendrovių pelno mokestį reglamentuojančių principų (be kita ko, nuostolių užskaitymo skirtingais laikotarpiais principo), kurie tiesiogiai išplaukia iš Vokietijos Konstitucijos.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 32/32

2011 m. lapkričio 30 d. pareikštas ieškinys Beifa Group prieš VRDT — Schwan-Stabilo Schwanhäußer (rašymo priemonės)

(Byla T-608/11)

2012/C 32/67

Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

Šalys

Ieškovė: Beifa Group Co. Ltd (buvusi Ningbo Beifa Group Co. Ltd) (Zhejiang, Kinija), atstovaujama baristerio R. Davis ir solisitoriaus N. Cordell

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Schwan-Stabilo Schwanhäußer GmbH & Co. KG (Heroldsberg, Vokietija)

Reikalavimai

— Panaikinti 2011 m. rugpjūčio 9 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) trečiosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 1838/2010-3; ir

— Priteisti iš atsakovės jos pačios ir ieškovės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Įregistruotas Bendrijos dizainas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: prekės „rašymo priemonės“ dizainas — Bendrijos dizaino registracijos Nr. 352315-0007

Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: Vokietijos vaizdinis prekių ženklas, vaizduojantis rašymo priemonę, 16 klasės prekėms (Registracijos Nr. 30045470.8); Vokietijos vaizdinis prekių ženklas, vaizduojantis rašymo priemonę, 16 klasės prekėms (Registracijos Nr. 936051); Vokietijos erdvinis prekių ženklas, vaizduojantis rašymo priemonę, 16 klasės prekėms (Registracijos Nr. 2911311); tarptautinis vaizdinis prekių ženklas, vaizduojantis rašymo priemonę, 16 klasės prekėms (Registracijos Nr. 936051); tarptautinis vaizdinis prekių ženklas, vaizduojantis rašymo priemonę, 16 klasės prekėms (Registracijos Nr. 418036)

Anuliavimo skyriaus sprendimas: pripažinti ginčijamą Bendrijos dizaino registraciją negaliojančia

Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją

Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 6/2002 dėl Bendrijos dizaino 61 straipsnio 6 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba ėmėsi neleistino nagrinėjimo iš naujo. Tarybos reglamento Nr. 6/2002 62 straipsnio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba: i) pažeidė pagrindinius šio straipsnio principus įgyvendindama Bendrojo Teismo sprendimui įvykdyti būtinas priemones; ir ii) klaidingai pritaikė kriterijų Tarybos reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b ir e punktų atveju. Tarybos reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies e punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba: i) pritaikė ne tą kriterijų nustatydama, ar registruotame Bendrijos dizaine buvo „panaudotas“ prekių ženklas; ii) neišnagrinėjo, ar abu prekių ženklai buvo panaudoti, kaip reikalaujama pagal šį punktą ir pagal Vokietijos teisę; ir iii) neteisingai pritaikė kriterijų dėl teisės uždrausti tokį naudojimą. Tarybos reglamento Nr. 6/2002 25 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes Apeliacinė taryba klaidingai įvertino informuoto naudotojo savybes ir tai, kaip ir remiantis kokiu metodu reikia atlikti visapusį vertinimą.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 282/44

2011 m. rugpjūčio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Cementos Molins prieš Komisiją

(Byla T-424/11)

2011/C 282/82

Proceso kalba: ispanų

Šalys

Ieškovė: Cementos Molins, SA (Sant Visens del Hortsas, Ispanija), atstovaujama advokatų C. Fernández Vicién, I. Moreno-Tapia Rivas ir M. López Garrido

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti ginčijamą sprendimą,

— priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Remdamasi SESV 263 straipsniu, ieškovė prašo panaikinti 2011 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimą dėl Ispanijos įgyvendintos finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (1).

Ieškiniui pagrįsti ieškovė nurodo tris pagrindus:

1. Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su SESV 107 straipsnio pažeidimu. — Pasak ieškovės, sprendimu pažeistas SESV 107 straipsnis, nes sprendime nustatyta, kad pelno mokesčio įstatymo 12 straipsnio 5 dalyje numatyta finansinės prestižo vertės amortizacija mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba. Ieškovė teigia, kad minėta amortizacija nesuteikia jokio pranašumo, nedaro įtakos prakybai Bendrijoje ir yra neselektyvi.

2. Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su teisėtų lūkesčių apsaugos principo ir pareigos motyvuoti dėl teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu. — Šis ieškinio pagrindas sudarytas iš dviejų dalių, kurios abi susijusios su ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytu laikotarpiu, kuriuo ieškovė galėjo turėti teisėtų lūkesčių: — Antrojo ieškinio pagrindo pirma dalis: visų pirma, teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas. Ieškovė teigia, kad teisėtų lūkesčių apsaugos principas turi apsaugoti nuo pagalbos susigrąžinimo visus pagalbos gavėjus iki ginčijamo sprendimo priėmimo dienos, nes sprendimo pradėti procedūrą nepakanka, kad būtų paneigti teisėti lūkesčiai, atsiradę iš Komisijos pranešimų Europos Parlamente. — Antrojo ieškinio pagrindo antra dalis: papildomai ieškovė teigia, kad buvo pažeistas teisėtų lūkesčių principas ir pareiga motyvuoti sprendimą. Ieškovė mano, kad Europos Komisija klaidingai neįskaičiavo į teisėtų lūkesčių terminą visos dienos, kurią ESOL buvo paskeltas sprendimas pradėti procedūrą, kurioje priimtas ginčijamas sprendimas. Pirma, nes Bendrijos taisyklėse numatyta, kad paskutinė termino diena turi būti įskaičiuota visa; antra, nes minėtos dienos neįskaitymas į teisėtų lūkesčių terminą ginčijamo sprendimo rezoliucinėje dalyje prieštarauja jos motyvavimui.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su proporcingumo principo pažeidimu, atsižvelgiant į teisėtų lūkesčių apsaugos principą. — Ieškovė teigia, kad Komisijos reikalavimas, jog tam, kad būtų taikomas teisėtų lūkesčių apsaugos principas pagal ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 4 dalį, turi egzistuoti teisinės kliūtys tarpvalstybiniams įmonių santykiams, yra neproporcingas.

(1) Paskelbta 2011 m. gegužės 21 d. ESOL L 135, p. 1.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 238/32

2011 m. birželio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Heede prieš VRDT (Matrix-Energetics)

(Byla T-313/11)

2011/C 238/54

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovas: Günter Heede (Walldorf-Baden, Vokietija), atstovaujamas advokato R. Utz

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Ieškovo reikalavimai

— Panaikinti 2011 m. balandžio 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 1848/2010-4).

— Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Bendrijos prekių ženklas, su kuriuo susijęs ieškinys: žodinis prekių ženklas „Matrix-Energetics“ 35, 41 ir 44 klasių prekėms ir paslaugoms — paraiška Nr. 8 339 798.

Eksperto sprendimas: atmesti paraišką.

Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktų pažeidimas, nes, pirma, prašomas įregistruoti prekių ženklas nėra apibūdinamojo pobūdžio ir pasižymi būtinu skiriamuoju pobūdžiu ir, antra, apeliacinė taryba klaidingai pagrindė savo sprendimą internete rastomis nuorodomis, kurios atsirado vėliau nei pateikta paraiška įregistruoti; be to, po šios datos atsiradę pavieniai atvejai, kai originaliai skiriamąjį (išgalvotą) pavadinimą neteisėtai naudoja tretieji asmenys, negali daryti neigiamo poveikio galimybei įregistruoti Bendrijos ženklą.