ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 109/21

2012 m. vasario 8 d. pareikštas ieškinys byloje Scooters India prieš VRDT — Brandconcern (LAMBRETTA)

(Byla T-51/12)

2012/C 109/46

Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

Šalys

Ieškovė: Scooters India Ltd (Sarojininagar, Indija), atstovaujama baristerio B. Brandreth

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Brandconcern BV (Amsterdamas, Nyderlandai)

Reikalavimai

— Panaikinti 2011 m. gruodžio 1 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2312/2010-1 tiek, kiek buvo atmesta ieškovės apeliacija dėl atsisakymo registruoti prekių ženklą 12 klasės prekėms.

— Grąžinti bylą VRDT, Bendrajam Teismui rekomendavus nuspręsti, kad prekių ženklas iš tikrųjų buvo naudojamas 12 klasės prekėms „motoroleriai, transporto priemonių ir sausuma judančių aparatų dalys ir priedai“ ir

— įpareigoti atsakovę padengti ieškovės išlaidas, patirtas Apeliacinėje taryboje ir Bendrajame Teisme.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas LAMBRETTA 3, 12, 14, 18 ir 25 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiška Nr. 1495100

Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

Šalis, prašanti pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis

Anuliavimo skyriaus sprendimas: iš dalies atmesti Bendrijos prekių ženklo registracijos paraišką Nr. 1495100

Apeliacinės tarybos sprendimas: iš dalies panaikinti Anuliavimo skyriaus sprendimą, atmesti apeliaciją dėl kitų prekių ir atmesti papildomą apeliaciją

Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento Nr. 207/2009 50 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba padarė klaidą nuspręsdama panaikinti Bendrijos prekių ženklo registraciją visoms 12 klasės prekėms, nepaisant to, kad buvo įrodymų dėl nustatytos 12 klasės prekių subkategorijos naudojimo iš tikrųjų. Be to, ji padarė teisės klaidą netaikydama išvadų byloje Ansul BV prieš Ajax Brandbeveiliging (C-40/01), kad dalių naudojimui galioja prekių, kurių sudėtinė dalis yra šios dalys, ženklo registracija.
2.

Kaip antrasis ieškinio pagrindas nurodoma, kad Taryba pažeidė pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, nes: a) ji padarė akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą ir piktnaudžiavo įgaliojimais, kai nepripažino, kad ieškovės ir su ja susijusi Singapūre įsteigta pardavimų dukterinė bendrovė yra „vienas ekonominį vienetas“. Per tyrimą Komisija sąmoningai ignoravo susijusių įmonių aplinkybę, kurią nurodė ieškovė; b) Taryba nepateikė pakankamai įrodymų, kad įvykdytos pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punkto sąlygos. Be to, taikydama pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą ji piktnaudžiavo įgaliojimais ir padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, nes rėmėsi neteisingomis ir klaidingai kvalifikuotomis aplinkybėmis nuspręsdama, kad įvykdytos pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punkto taikymo sąlygos. Taryba nepaisė ieškovės Komisijai nurodytų aplinkybių, kurias Komisija patikrino ir neatmetė nė viename tyrimo procedūros etape.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su SESV arba EB sutarties arba teisės normos, taikytinos įgyvendinant minėtas sutartis, pažeidimu. Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovės nurodo, kad Komisija nesilaikė regioninės pagalbos dideliems investiciniams projektams daugiasektorinėje programoje (OL C 107, 1998, p. 7, toliau — Daugiasektorinė programa) nustatytų taisyklių, nes: — nenustatė didžiausio leistino pagalbos intensyvumo projektams, kaip, ieškovių nuomone, nurodyta Daugiasektorinės programos 3.1 punkte; — pagal netinkamus laikotarpius nustatė Daugiasektorinės programos, susijusios su medienos drožlių plokštėmis, 7.8 punkte nurodytus metinio augimo rodiklius ir pripažino dėl to per didelį „rinkos būklės“ koeficientą; — viename projekte derino skirtingus „rinkos būklės“ koeficientus ir neatsižvelgė į Daugiasektorinės programos 3.10 punkte nurodytą teisinį pagrindą.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su tuo, kad Europos Komisija neturi kompetencijos deleguoti ECHA įgaliojimus, susijusius su administravimo mokesčio nustatymu, o ECHA valdančioji taryba neturi įgaliojimų priimti 2010 m. lapkričio 12 d. Sprendimo MB/29/2010 („on the classification of services for which services are levied“). — Ieškovė šiuo klausimu tvirtina, kad Mokesčių reglamento 13 straipsnio 4 dalyje įtvirtinusi, kad ECHA renka administravimo mokestį, atskirą nuo registracijos mokesčio, kuris vienintelis leidžiamas pagal ECHA steigimo nuostatas, Komisija peržengia tai, kas leidžiama šiomis nuostatomis, ir todėl SESV 114 straipsnis nėra pakankamas pagrindas Komisijos arba ECHA kompetencijai pagrįsti.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas: Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje užtikrintų pagrindinių teisių pažeidimas Ieškovė teigia, kad buvo pažeistos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau — Pagrindinių teisių chartija) jai garantuotos teisės. Pagrindinių teisių chartijos 16 straipsniu Europos Sąjungoje užtikrinama laisvė užsiimti verslu, o 17 straipsniu — teisė naudotis teisėtai įgyta nuosavybe ir visų pirma laisvai ja disponuoti Europos Sąjungoje. Anot ieškovės, Pagrindinių teisių chartijos 20 ir 21 straipsniais jai garantuojamas vienodas požiūris ir nediskriminavimas. Ieškovė tvirtina, kad ginčijamu sprendimu jai užkertamas kelias dalyvauti ekonominėje apyvartoje Europos Sąjungoje. Dėl to kyla pavojus jos ekonominei egzistencijai. Ieškovė pabrėžia, kad yra priklausoma nuo prekių tiekimo iš ekonominės Europos Sąjungos teritorijos. Ieškovės nuomone, viešojo intereso apriboti jos laisvę užsiimti verslu, jos teisę į nuosavybę, į vienodą požiūrį ir nediskriminavimą nėra. Visų pirma, jos nuomone, nėra jokių faktų, pagrindžiančių atsakovės sprendimą ir su tuo susijusį ieškovės pagrindinių teisių apribojimą. Ieškovė visų pirma nedalyvauja branduolinėje veikloje, susijusioje su padidinta platinimo rizika, ir (arba) branduolinių ginklų siuntimo į taikinį sistemų kūrimo veikloje. Be to, įvyko klaida. Ginčijamame sprendime įvardyta įmonė SATAK nėra ieškovė. Tai ieškovei visiškai svetima trečioji įmonė. Aplinkybę, kad ginčijamu sprendimu ji buvo įtraukta į Sprendimo 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui II priedo sąrašą, ieškovė gali paaiškinti tik tuo, kad ji buvo supainiota su kita įmone, kuri kontroliuoja „SATAK“ ar panašaus pavadinimo įmonę.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 282/47

2011 m. rugpjūčio 4 d. pareikštas ieškinys byloje Telefónica prieš Komisiją

(Byla T-430/11)

2011/C 282/86

Proceso kalba: ispanų

Šalys

Ieškovė: Telefónica, SA (Madridas, Ispanija), atstovaujama advokato J. Ruiz Calzado, advokatų M. Núñez-Müller ir J. Domínguez Pérez

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti sprendimo 1 straipsnio 1 dalį,

— subsidiariai iš dalies panaikinti sprendimo 1 straipsnio 4 ir 5 dalis,

— subsidiariai panaikinti sprendimo 4 straipsnį arba prireikus pakeisti jo apimtį,

— priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šis ieškinys pareikštas dėl 2011 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimo, priimto byloje Nr. C 45/2007 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007), dėl Ispanijos įgyvendintos finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai yra tokie patys, kaip ir nurodyti byloje byloje T-429/11 BBVA prieš Komisiją.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 238/33

2011 m. birželio 17 d. pareikštas ieškinys byloje Fortress Participations prieš VRDT — Fortress Investment Group ir Fortress Investment Group (UK) (FORTRESS)

(Byla T-315/11)

2011/C 238/56

Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

Šalys

Ieškovė: Fortress Participations BV (Roterdamas, Nyderlandai), atstovaujama advokato M. L. J. van de Braak, solisitoriaus B. Ladas ir baristerio S. Malynicz

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys: Fortress Investment Group LLC (Niujorkas, JAV) ir Fortress Investment Group (UK) Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė)

Reikalavimai

— Panaikinti 2011 m. kovo 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 355/2009-2 ir

— nurodyti atsakovei ir kitoms procedūros Apeliacinėje taryboje šalims padengti savo pačių ir ieškovės bylinėjimosi Tarnyboje ir Bendrajame Teisme išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas pripažinti jo registraciją negaliojančia: žodinis prekių ženklas „FORTRESS“ 35, 36 ir 42 klasių paslaugoms — Bendrijos prekių ženklo registracija Nr. 2095784

Bendrijos prekių ženklo savininkė: ieškovė

Šalys, prašančios pripažinti Bendrijos prekių ženklo registraciją negaliojančia: kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalys

Prašymo pripažinti registraciją negaliojančia motyvai: šalys, prašančios pripažinti registraciją negaliojančia, savo prašymą motyvavo santykiniais negaliojimo pagrindais pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 53 straipsnio 1 dalies c punktą ir 8 straipsnio 4 dalį. Be to, jis buvo pagrįstas Jungtinėje Karalystėje neįregistruotais prekių ženklais „FORTRESS“, „FORTRESS INVESTMENTS“ ir „FORTRESS INVESTMENT GROUP“, kurie naudojami prekyboje.

Anuliavimo skyriaus sprendimas: atmesti prašymą pripažinti prekių ženklo registraciją negaliojančia

Apeliacinės tarybos sprendimas: panaikinti ginčijamą sprendimą

Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba tinkamai neišnagrinėjo su prestižu susijusio klausimo pagal Jungtinės Karalystės teisės nuostatas dėl prisidengimo svetimu vardu (passing off) ir tinkamai neįvertino klaidinimo galimybės bei dėl to atsirandančios žalos.
5.

Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su ginčijamo sprendimo neteisėtumu dėl rungtyniškumo principo pažeidimo. Keletos dienų terminas, kurį Komisija suteikė pateikti pastabas dėl prie lapkričio 4 d. pranešimo pridėto klausimyno, buvo akivaizdžiai nepakankamas veiksmingai įgyvendinti teisę būti išklausytam. Be to, lapkričio 4 d. pranešimo turinys tam tikra apimtimi skiriasi nuo ginčijamo sprendimo turinio. Iš to išplaukia, kad Komisija neleido adresatams pasinaudoti gynybos priemonėmis dėl tam tikrų klausimų, kurie vėliau buvo įtraukti į galutinį aktą. Be to, Komisija daugeliu atvejų nepaisė pastabų. Taikyto rungtyniškumo veikimas vėliau buvo sumažintas iki minimumo, taip apribojant gynybos galimybes ir procesinę padėtį.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 13/34

2010 m. lapkričio 9 d. pareikštas ieškinys byloje Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. prieš Komisiją

(Byla T-526/10)

()

2011/C 13/66

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovai: Inuit Tapiriit Kanatami (Otava, Kanada), Nativak Hunters and Trappers Association (Kikiktardžuakas, Kanada), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association (Kikiktardžuakas, Kanada), Jaypootie Moesesie (Kikiktardžuakas, Kanada), Allen Kooneeliusie (Kikiktardžuakas, Kanada), Toomasie Newkingnak (Kikiktardžuakas, Kanada), David Kuptana (Hamlet of Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Ikaluitas, Kanada), Canadian Seal Marketing Group (Kvebeko QC, Kanada), Ta Ma Su Seal Products Inc. (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Otava, Kanada), NuTan Furs Inc. (Katalina, Kanada), GC Rieber Skinn AS (Bergenas, Norvegija), Inuit Circumpolar Council (ICC) (Nūkas, Grenlandija), Johannes Egede (Nūkas, Grenlandija), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nūkas, Grenlandija), William E. Scott & Son (Edinburgas, Jungtinė Karalystė), Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine (Cap-aux-Meules, Kanada), Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Limited Șirketi (Stambulas, Turkija), Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society Limited (Fler de Lisas, Kanada), atstovaujami advokatų J. Bouckaert ir H. Viaene

Atsakovė: Europos Komisija

Ieškovų reikalavimai

— Pripažinti ieškinį nepriimtinu;

— Pagal SESV 263 straipsnį panaikinti Reglamentą Nr. 737/2010;

— Pagal SESV 277 straipsnį pripažinti Reglamentą Nr. 1007/2009 netaikytinu;

— Nurodyti Europos Parlamentui ir Europos Tarybai padengti ieškovių išlaidas;

— Nurodyti Europos Parlamentui ir Europos Tarybai padengti savo pačių išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šiuo ieškiniu siekiama panaikinti 2010 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 737/2010 (1), kuriuo nustatomos išsamios Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių įgyvendinimo taisyklės (2). Panaikinti Reglamentą Nr. 1007/2009, kuriuo nustatomi prekybos Europos Sąjungos rinkoje produktais iš ruonių apribojimai, siekiama byloje T-18/10.

Ieškovai, pagrįsdami savo ieškinį, pateikia du teisinius pagrindus.

Pirma, jie teigia, kad įgyvendinimo reglamento teisinis pagrindas buvo pagrindinis reglamentas, dėl kurio jie pagal SESV 277 straipsnį pareiškė ieškinį dėl pripažinimo netaikytinu. Šiuo atžvilgiu ieškovai pakartoja argumentus, kuriais jie grindė savo ieškinius byloje T-18/10.

Antra ir papildomai, ieškovai teigia, kad Komisija padarė teisės klaidą priimdama įgyvendinimo reglamentą, nes piktnaudžiavo jai pagrindiniu reglamentu suteiktomis teisėmis. Ieškovų nuomone, Komisija pasinaudojo savo teisėmis kitais tikslais, nei jos buvo jai suteiktos, ir jie teigia, kad tikrasis Komisijos tikslas priimant įgyvendinimo reglamentą buvo sukliudyti bet kokiam produktų iš ruonių patekimui į Sąjungos rinką.

(1) OL L 216, 2010, p. 1.

(2) OL L 286, 2009, p. 36.
Be to, nurodoma, kad ginčijamame sprendime yra tam tikrų akivaizdžių ieškovo prašymo dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo vertinimo klaidų. Ieškovas tvirtina, kad Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovo prašymas atmestas dėl to, kad pasiūlyto naujo laivo po pagrindiniu deniu esanti talpa yra didesnė negu laivo Pacelli, yra akivaizdžiai klaidingas, kaip ir prielaida, kad pasiūlyto naujo laivo „žvejybinės pastangos“ būtų efektyvesnės negu laivo Pacelli.
2.

Teisinio saugumo ir ieškovės teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimas. Anot ieškovės, ginčijamas reglamentas, t. y. jo dalis, apimanti nagrinėjamo produkto aprašymą, neatitinka teisinio saugumo principo, nes nebuvo galima numatyti pakeitimų iš ankstesnės praktikos ar informacijos, pateiktos Komisijos komunikate dėl autonominių Bendrojo muitų tarifo muitų sustabdymo ir kvotų (OL C 128, 1998 4 25, p. 2). Be to, šiuo reglamentu pažeistas ieškovės teisėtų lūkesčių apsaugos principas, nes ieškovė teisėtai tikėjosi, kad bus laikomasi: i) ankstesnio aprašymo ir Bendrojo muitų tarifo muitų taikymo sustabdymo nagrinėjamų produktų atžvilgiu termino, kurie pateikiami iki pakeitimo galiojusiose teisės nuostatose, ir ii) ankstesnėje praktikoje bei minėtame komunikate išplėtotų kriterijų, kuriais grindžiami galimi aprašymo pakeitimai arba ankstesnis minėto Bendrojo muitų tarifo muitų taikymo sustabdymo nutraukimas.
Pirmasis pagrindas. Reglamento Nr. 659/99 (1) 4 straipsnio 5 ir 6 dalių ir ne bis in idem principo pažeidimas. Šiuo klausimu reikia pabrėžti, kad visą ankstesnį 2004 m. priimtą Komisijos sprendimą dėl šios pagalbos Bendrasis Teismas ir Teisingumo Teismas panaikino atgaline data. Dėl to Komisija numanomai pritarė pagalbos suteikimui nuo 2003 m. sausio mėn. sprendimo pradėti formalią tyrimo procedūrą. Be to, turi būti taikomas ne bis in idem principas.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 134/41

2010 m. kovo 8 d. pareikštas ieškinys byloje Vokietija prieš Komisiją

(Byla T-116/10)

2010/C 134/70

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovė: Vokietijos Federacinė Respublika, atstovaujama J. Möller ir advokato U. Karpenstein

Atsakovė: Europos Komisija

Ieškovės reikalavimai

— panaikinti 2009 m. gruodžio 23 d. Komisijos sprendimą C(2009) 10675, kuriuo buvo sumažinta Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) parama, taikant Komisijos sprendimą C(97) 1120, skirta 1997–1999 m. programai Tikslas Nr. 2 Šiaurės Reino-Vestfalijos žemė Vokietijos Federacinėje Respublikoje;

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ginčijamu sprendimu Komisija sumažino ERPF paramą 1997–1999 m. programai Tikslas Nr. 2 Šiaurės Reino-Vestfalijos žemė Vokietijos Federacinėje Respublikoje.

Ieškovė grindžia ieškinį keturiais pagrindais.

Pirma, ieškovė tvirtina, kad Komisija klaidingai įvertino padėtį. Ieškovė mano, kad Komisija, apskaičiuodama paklaidą, kuria ji pasinaudojo, įtraukė klaidingas sumas.

Antra, ieškovė teigia, kad nebuvo tenkinamos Reglamento (EEB) Nr. 4253/88 (1) 24 straipsnio 2 dalyje numatytos finansinių pataisų taikymo sąlygos. Ji mano, kad šia nuostata Komisijai nesuteikiama teisė taikyti finansines pataisas dėl administracinių klaidų arba tariamų administravimo ir kontrolės sistemų trūkumų. Be to, ji tvirtina, kad ir dėl kitų priežasčių Komisijos taikytos apimties finansinė pataisa nenumatyta. Šiuo atveju Komisijos kritikuojamais „pažeidimais“ galima pateisinti finansines pataisas, tik jei šie pažeidimai daro arba padarė neigiamą poveikį Europos Sąjungos biudžetui. Anot ieškovės, Komisijos nurodyto elgesio atveju taip nebuvo. Be to, ji tvirtina, kad visų šioje byloje ginčijamų projektų atveju nebuvo padaryta jokio Bendrijos teisės pažeidimo.

Trečia, ieškovė tvirtina, kad Komisija neturėjo teisės ekstrapoliacijos pagrindu taikyti nustatyto dydžio finansinių pataisų pagal Reglamentą (EEB) Nr. 4253/88. Ji teigia, kad pagal aiškią šio reglamento 24 straipsnio formuluotę ši nuostata susijusi tik su konkrečiais atvejais ir suskaičiuojamomis sumomis.

Galiausiai ieškovė teigia, kad net jei būtų leidžiama ekstrapoliacijos pagrindu taikyti nustatyto dydžio finansines pataisas, šios pataisos yra neteisėtos nagrinėjamu atveju. Šiuo atžvilgiu ji pastebi, jog Komisija neįrodė „sistemai būdingo“ elgesio, kurį ji kritikuoja, ir kad nustatyto dydžio finansinės pataisos neatitinka proporcingumo principo.

(1) 1988 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4253/88, nustatantis nuostatas dėl Reglamento (EEB) Nr. 2052/88, koordinuojančio įvairių struktūrinių fondų veiklą tarpusavyje, taip pat su Europos investicijų banko operacijomis ir kitais esamais finansiniais instrumentais, įgyvendinimo (OL L 374, p. 1).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 113/66

2010 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Rütgers Germany ir kt. prieš ECHA

(Byla T-96/10)

2010/C 113/98

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Rütgers Germany GmbH (Kastropas-Raukselis, Vokietija), Rütgers Belgium NV (Zelzatė, Belgija), Deza, a.s. (Valašske Meziržyčiai, Čekijos Respublika), Koppers Denmark A/S (Niborgas, Danija), Koppers UK Ltd (Skantorpas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem, R. Cana ir solisitoriaus P. Sellar

Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

Ieškovių reikalavimai

— Pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu;

— Panaikinti iš dalies ginčijamą aktą tiek, kiek jis susijęs su antraceno alyva, antraceno pasta;

— Priteisti iš ECHA bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė siekia, kad iš dalies būtų panaikintas Europos cheminių medžiagų agentūros (toliau — ECHA) sprendimas (ED/68/2009) pripažinti antraceno alyvą, antraceno pastą (CAS numeris 90640-81-6 (toliau– antraceno alyva (pasta) atitinkančia Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (1) (toliau –REACH) 57 straipsnio d ir e punktuose įtvirtintus kriterijus pagal REACH 59 straipsnį.

Ginčijamu sprendimu, apie kurį ieškovė sužinojo iš ECHA spaudos pranešimo, antraceno alyva (pasta) buvo įtraukta į Pasiūlytų didelį susirūpinimą keliančių medžiagų sąrašo 14 cheminių medžiagų sąrašą, kuris galiausiai bus įtrauktas į REACH XIV priedą. Ginčijamame sprendime nurodytos priežastys, dėl kurių antraceno alyva (pasta) nustatyta kaip didelį susirūpinimą keliančia medžiaga, yra tos, kad medžiaga yra kancerogeninė ir mutageninė, o taip pat patvari bei didelės bioakumuliacijos, atsižvelgiant į REACH XIII priede įtvirtintus kriterijus.

Ieškovė teigia, kad ginčijamas aktas pažeidžia taisykles, taikomas nustatymui kaip didelį susirūpinimą kelianti medžiaga pagal REACH ir nurodo keturis jos ieškinį pagrindžiančius teisinius pagrindus, kurie yra identiški nurodytiems byloje T-94/10, Rütgers Germany ir kt. prieš ECHA.

(1) 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, p. 1).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 312/30

2009 m. rugsėjo 26 d. pareikštas ieškinys byloje Applied Microengineering prieš Komisiją

(Byla T-387/09)

2009/C 312/50

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Applied Microengineering Ltd (Didcot, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų P. Walravens ir J. De Wachter

Atsakovė: Europos Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti 2009 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimą, įpareigojantį grąžinti 258 560,61 eurų sumą ir sumokėti palūkanas.

— Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šiuo ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2009 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimą C(2009)5797, įpareigojantį ieškovę grąžinti tam tikrą pinigų sumą ir sumokėti palūkanas vykdant projektus IST-199-11823 FOND MST („Formation of a New Design House for MST“) ir IST-2000-28229 ANAB („Assessment of a New Anodic Boeder“), finansuojamus pagal specialią mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros bei demonstravimo veiklos programą informacinės visuomenės srityje (1998–2002).

Grįsdama savo ieškinį ieškovė nurodo septynis pagrindus.

Pirma, ji tvirtina, kad Komisija, neatlikdama pilnos ir tinkamos audito procedūros, pažeidė esminius procedūros reikalavimus. Ieškovė tvirtina, kad Komisija neinformavo jos apie audito procedūros pradžią ir pabaigą ir kad ji neatsižvelgė į ieškovės pateiktus prieštaravimus. Be to, ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė jos teisę į gynybą ir gero administravimo bei rūpestingumo principus.

Antra, ieškovė teigia, kad Komisijos veiksmams suėjo senatis bent jau sumų, pervestų prieš penkerius metus iki prasidedant oficialiai audito procedūrai, atžvilgiu.

Trečia, ieškovė nurodo, kad Komisija, laikydamasi klaidingo auditorių taisyklių, susijusių su išlaidų apskaičiavimu, aiškinimo, padarė akivaizdžių vertinimo klaidų.

Ketvirta, ji tvirtina, kad Komisija, taikydama darbuotojams mažesnį nei minimalus atlyginimas valandinį tarifą, pažeidė pagrindines socialines teises ir teisę į teisingą atlyginimą.

Penkta, ieškovė tvirtina, kad Komisija pažeidė teisėtų lūkesčių, kad, kaip siūlo ieškovė, galiojo vidutinių darbo užmokesčio sąnaudų metodas, ir kad sutartį pasirašęs asmuo pritaria „siektino atlyginimo“ praktikai, principą.

Šešta, ji teigia, kad Komisija nesilaikė jos pareigos motyvuoti savo sprendimą, tačiau visiškai rėmėsi audito ataskaita ir neatsižvelgė į ieškovės pastabas bei prašymus atnaujinti audito procedūrą.

Galiausiai ieškovė tvirtina, kad Komisija, išsiųsdama laiškus neteisingais adresais ir nenagrinėdama ieškovės pateiktus argumentus, pažeidė gero administravimo ir rūpestingumo principus.