Tarp žodinio žymens „SpagO“, kurį prašoma įregistruoti kaip Bendrijos prekių ženklą Nicos sutarties 33 klasei priklausantiems „Alkoholiniams gėrimams (išskyrus alų)“, ir prekių ženklo SPA, anksčiau įregistruoto Beniliukse minėtos sutarties 32 klasei priklausantiems „mineraliniam ir gazuotam vandeniui, kitiems nealkoholiniams gėrimams; sirupams ir kitiems gėrimų gaminimo mišiniams“, yra tik mažas panašumo laipsnis. Šio panašumo neužtenka tam, kad tarp žymenų, dėl kurių kilo ginčas, atitinkamas vartotojas nustatytų ryšį Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 5 dalies prasme.

Atsižvelgiant į tai, kad žymenys, dėl kurių kilo ginčas, yra trumpi, Beniliukso šalių plačioji visuomenė sutelks dėmesį į visą žodį. Atsižvelgiant į tai, jog prašomo įregistruoti prekių ženklo žymuo yra mažos ir paprastos struktūros, mažai tikėtina, jog paprastas vartotojas bus linkęs žymenį „SpagO“ suskaidyti į du žodžius – „spa“ ir „go“.

Vizualiu požiūriu prašomas įregistruoti prekių ženklas ir trumpesnis ankstesnis prekių ženklas sukuria skirtingą bendrą įspūdį dėl prašomame įregistruoti prekių ženkle esančios priesagos „go“. Be to, fonetiniu požiūriu, nors du žymenys, dėl kurių kilo ginčas, prasideda elementu „spa“, prašomame įregistruoti prekių ženkle pridėjus elementą „go“ jie tampa skirtingi. Iš tikrųjų prašomas įregistruoti prekių ženklas bus tariamas kaip trumpas žodis, tarp skiemenų nedarant ilgesnės pauzės, ir jame skiemuo „spa“ nėra nepriklausomas – jis tiesiogiai susijęs su antruoju skiemeniu „go“.

Konceptualiu požiūriu negalimas joks palyginimas. Atitinkama visuomenė mano, kad ankstesniu prekių ženklu daroma nuoroda į Spa miestą (Belgija), kuris žinomas dėl savo mineralinio vandens ir termų, į Belgijos automobilių trasą Spa-Francorchamps ar į apibūdinamąją termų šaltinio, kaip antai garinės turkų pirtys ar sauna, reikšmę. Tačiau „spago“ yra išgalvotas žodis, kuris jokia oficialia Beniliukso šalių kalba nieko nereiškia.

Kalbant apie nagrinėjamų prekių pobūdį reikia konstatuoti, kad dėl gėrimuose esančio alkoholio juos galima atskirti nuo vandens arba nealkoholinių gėrimų. Šie gėrimai pasižymi skirtingomis savybėmis. Paprastai alkoholiniai gėrimai vartojami esant ypatingoms aplinkybėms ar švenčių proga, o vanduo ir nealkoholiniai gėrimai – kiekvieną dieną. Be to, vandens vartojimas gyvybiškai reikalingas. Pakankamai informuotu, protingai pastabiu ir nuovokiu laikomam paprastam vartotojui toks alkoholinių ir nealkoholinių gėrimų atskyrimas yra svarbus ir netgi būtinas, nes kai kurie vartotojai nenori ar netgi negali vartoti alkoholio. Be to, paprastai alkoholinių gėrimų kaina yra daug didesnė už nealkoholinių gėrimų kainą. Taip pat daugeliu atžvilgių prekyba alkoholiu yra labiau reglamentuota. Visų pirma ji siejama su licencijos prekiauti alkoholiniais gėrimais gavimu, be to, alkoholiniai gėrimai parduodami tik tam tikro minimalaus amžiaus sulaukusiems asmenims.

Todėl, atsižvelgiant į skirtingą prekių ženklais, dėl kurių kilo ginčas, žymimų prekių pobūdį, prašomame įregistruoti prekių ženkle „SpagO“ esančio elemento „spa“ paprastas Beniliukso šalių vartotojas nelaikys susijusiu su mineraliniu vandeniu, kuriuo prekiaujama žymint jį ankstesniu prekių ženklu.

(žr. 18, 21, 24, 26, 28–31 punktus)