33

Šioje byloje Bendrasis Teismas skundžiamo sprendimo 122–128 ir 130–132 punktuose nurodė: „122 [Ginčijamame] sprendime Komisija priminė, kad Teisingumo Teismas Sprendime Freskot [(C‑355/00, EU:C:2003:298)] jau yra nusprendęs, jog „nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose [buvo] aiškiai nustatyta, kad ELGA išmokos [buvo] finansuojamos iš valstybės išteklių ir kad jos pagal Teisingumo Teismo praktiką priskiriamos valstybei (žr., be kita ko, Sprendimo Prancūzija / Komisija, C‑482/99, [EU:C:2002:294], 24 punktą)“ (58 konstatuojamoji dalis). 123 Šiuo klausimu Komisija konstatavo: „<…> iš Įstatymo Nr. 1790/1988 <...> 5 straipsnio ir kitų galiojančių Graikijos teisės aktų nuostatų matyti, [kad] iš [mokesčių] administratoriaus surenkamų specialiųjų įmokų ELGA gaunamos pajamos patenka į valstybės biudžetą kaip valstybės pajamos ir [sumokamos] ELGA [įtraukiant į] Žemės ūkio ministerijos (tapusios Kaimo plėtros ir aprūpinimo ministerija) biudžetą. Todėl to, kad nagrinėjamos įmokos apskaitomos kaip valstybės pajamos, pakanka, kad būtų galima manyti, jog ELGA teikiamos paslaugos apmokamos iš valstybės išteklių“ (58 konstatuojamoji dalis). 124 Šių išvadų, kurių Graikijos Respublikos neginčija, pakanka, kad būtų galima nuspręsti, jog kompensaciniai mokėjimai, iš dalies atitinkantys ūkininkų įmokas, yra valstybės ištekliai ir yra priskiriami valstybei. 125 Taigi, priešingai, nei teigia Graikijos Respublika, mokėjimų dalis, atitinkanti ūkininkų įmokas, negali būti laikoma privačiosiomis lėšomis. Todėl tai, kad 2008 m. atliktų mokėjimų dalis buvo finansuojama iš ūkininkų įmokų, netrukdo jų laikyti valstybės pagalba, finansuojama iš valstybei priskiriamų išteklių. 126 Be to, priešingai, nei tvirtina Graikijos Respublika, valstybės pagalbos pripažinimas siejamas ne su ūkininkų sumokėtomis įmokomis, bet su 2008 m. atliktais mokėjimais. Taigi šiuo klausimu reikia priminti, kad nagrinėjant pirmąjį ir antrąjį ieškinio pagrindus buvo nustatyta, jog nei kompensacinis priemonių pobūdis, nei tai, kad jos pateisinamos socialiniu tikslu, nesutrukdė ELGA atliktų mokėjimų laikyti pranašumu. 127 Be to, Graikijos Respublika sutinka, kad ūkininkų mokamos įmokos nėra proporcingos rizikai ir kad gali būti, jog kai kurie ūkininkai moka įmokas, nors negauna ELGA atliekamų kompensacinių mokėjimų. Taigi 2008 m. atlikti mokėjimai nebuvo susiję su ūkininkų sumokėtomis įmokomis ir yra laikomi pranašumu, kurio įmonė gavėja nebūtų įgijusi įprastomis rinkos sąlygomis. 128 Remiantis tuo, kas išdėstyta, darytina išvada, kad Komisija pagrįstai teigė, jog 2008 m. ELGA atlikti mokėjimai – tai iš valstybės išteklių finansuotas pranašumas, nepaisant to, kad dalis jų buvo finansuota iš ūkininkų įmokų. Graikijos Respublika neįrodė, kad Komisija padarė klaidą, kai šiuos mokėjimus pripažino valstybės pagalba. <...> 130 Iš [ginčijamo] sprendimo matyti, kad 2009 m. ELGA atlikti kompensaciniai mokėjimai, kurių bendra suma sudarė 415019452 eurus, buvo atlikti remiantis ministrų nutarimu. Reikia priminti, kad pagal ministrų nutarimą buvo išimties tvarka numatytos 425 mln. eurų dydžio kompensacijos už 2008 m. patirtą žalą ir kad siekdama išmokėti šias kompensacijas ELGA sudarė sutartį su banku dėl valstybės garantuojamos paskolos, padengiančios visą šią sumą <...> 131 Vadinasi, Komisija pagrįstai nustatė, kad 2009 m. atlikti kompensaciniai mokėjimai nebuvo finansuoti iš įmokų, sumokėtų pagal ELGA privalomojo draudimo sistemą <...> 132 Todėl, priešingai, nei teigia Graikijos Respublika, negalima laikyti, kad dalis 2009 m. sumokėtos pagalbos buvo finansuota iš 2009 m. ūkininkų sumokėtų privalomojo draudimo įmokų.“