PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (pirmoji kolegija)

SPRENDIMAS

2002 m. spalio 25 d.?( )

„Konkurencija – Reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 – Sprendimas, kuriuo koncentracija pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka – Teisė į gynybą – Horizontalus ir vertikalus poveikis – Prognozuojamas konglomeratinis poveikis – Sverto efektas – Potenciali konkurencija – Bendras sustiprinimo poveikis“

Byloje T‑5/02

Tetra Laval BV, įsteigta Amsterdame (Nyderlandai), atstovaujama advokatų A. Vandencasteele, D. Waelbroeck, A. Weitbrecht ir S. Völcker,

ieškovė,

prieš

Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą A. Whelan ir P. Hellström, nurodžiusią adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,

atsakovę,

dėl prašymo panaikinti 2001 m. spalio 30 d. Komisijos sprendimą C (2001) 3345, galutinis, kuriuo koncentracija pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir EEE susitarimu (byla COMP/M.2416 Tetra Laval / Sidel),

EUROPOS BENDRIJŲ PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (pirmoji kolegija),

kurį sudaro pirmininkas B. Vesterdorf, teisėjai J. Pirrung ir N. J. Forwood,

posėdžio sekretorė D. Christensen, administratorė,

atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2002 m. liepos 3 ir 4 d. posėdžiui,

priima šį

Sprendimą

Teisinis pagrindas

1 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 4064/89 dėl koncentracijų tarp įmonių kontrolės (OL L 395, p. 1; pataisyta redakcija OL L 257, 1990, p. 13, iš dalies pakeistas 1997 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1310/97 (OL 180, p. 1) (toliau – reglamentas) nustatyta Komisijos atliekamos „Bendrijos mastu“ vykdomų koncentracijų, kaip apibrėžta reglamento 1 straipsnio 2 dalyje, kontrolės sistema.

2 Reglamento 2 straipsnyje nustatyta:

„1. Į šio reglamento taikymo sritį patenkančios koncentracijos, siekiant nustatyti, ar jos yra suderinamos su bendrąja rinka, vertinamos pagal toliau pateiktas nuostatas.

Atlikdama tokį vertinimą, Komisija atsižvelgia į:

a) poreikį palaikyti ir plėtoti veiksmingą konkurenciją bendrojoje rinkoje, tarp kitų klausimų, atsižvelgiant į visų susijusių rinkų struktūras ir realią arba potencialią Bendrijos viduje arba už jos ribų esančių įmonių konkurenciją;

b) koncentracijoje dalyvaujančių įmonių padėtį rinkoje, jų ekonominį ir finansinį pajėgumą, tiekėjams ir vartotojams prieinamas alternatyvas, jų galimybę naudotis tiekimo arba realizacijos rinkomis, bet kokius teisinius ar kitokio pobūdžio patekimo į rinką barjerus, atitinkamų prekių ir paslaugų pasiūlos ir paklausos tendencijas, tarpinių ir galutinių vartotojų interesus, techninės ir ekonominės pažangos plėtrą, kiek ji yra naudinga vartotojams ir nesudaro kliūčių konkurencijai.

2. Koncentracija, kuri nesukuria ar nesustiprina dominuojančios padėties, ir dėl to nėra itin apribojama veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje arba didelėje jos dalyje, laikoma suderinama su bendrąja rinka.

3. Koncentracija, kuri sukuria arba sustiprina dominuojančią padėtį, ir dėl to itin apribojama veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje arba didelėje jos dalyje, yra laikoma nesuderinama su bendrąja rinka.

<...>“

3 Reglamento 4 straipsnyje reikalaujama, kad kitos įmonės kontrolę įgyjanti šalis arba bendrą įmonės kontrolę įgyjančios šalys per savaitę praneštų Komisijai apie koncentraciją, o pastaroji pagal 6 straipsnio 1 dalį įpareigojama išnagrinėti šį pranešimą „iš karto jį gavusi“. 6 straipsnio 1 dalies c punkte, skaitomame kartu su 10 straipsnio 1 dalimi, numatyta, jog Komisija, nustačiusi, kad koncentracija, apie kurią pranešama, patenka į reglamento taikymo sritį „ir kelia rimtas abejones dėl suderinamumo su bendrąja rinka“, turi pradėti procedūrą dėl šios koncentracijos per vieną mėnesį arba vėliausiai per šešias savaites.

4 Pradėjus procedūrą dėl koncentracijos, Komisijos įgaliojimus sprendimų priėmimo srityje reglamentuoja reglamento 8 straipsnis. Pagal 8 straipsnio 3 dalį „nustačiusi, kad koncentracija atitinka 2 straipsnio 3 dalyje nustatytus kriterijus <...> Komisija priima sprendimą, skelbiantį koncentraciją nesuderinama su bendrąja rinka“. Pagal 10 straipsnio 3 dalį tokie sprendimai „turi būti priimami ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo procedūrų pradžios“.

5 Nors reglamento 7 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad koncentracija neturi būti vykdoma prieš pranešant apie ją arba prieš paskelbiant ją suderinama su bendrąja rinka, pagal 7 straipsnio 3 dalį tai neužkerta kelio vykdyti viešąjį konkursą, apie kurį buvo pranešta Komisijai, „su sąlyga, kad konkurso nugalėtojas nesinaudos kartu su vertybiniais popieriais gauta balsavimo teise arba naudosis ja tik tam, kad išsaugotų visą investicijų vertę remdamasis Komisijos pagal 4 dalį suteiktu leidimu nukrypti nuo šių nuostatų“.

6 Reglamento 18 straipsnyje, susijusiame su šalių ir trečiųjų asmenų išklausymu, nustatyta:

„1. Prieš priimdama bet kokį 7 straipsnio 4 dalyje, 8 straipsnio 2 dalies 2 pastraipoje ir 3–5 dalyse, 14 ar 15 straipsniuose numatytą sprendimą, Komisija kiekviename tyrimo etape, įskaitant ir konsultacijas Patariamajame komitete, suteikia suinteresuotiems asmenims, įmonėms ir įmonių asociacijoms galimybę pareikšti nuomonę dėl jiems pareikštų prieštaravimų.

<...>

3. Priimdama sprendimą Komisija remiasi tik tais prieštaravimais, dėl kurių šalims buvo suteikta galimybė pateikti paaiškinimus. Procedūros metu pilnai garantuojama šalių teisė į gynybą. Bent jau tiesiogiai su procesu susijusioms šalims garantuojama galimybė susipažinti su proceso medžiaga, atsižvelgiant į teisėtus įmonių komercinių paslapčių apsaugos interesus.

<...>.“

7 1998 m. kovo 1 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 447/98 dėl pranešimų, terminų ir nagrinėjimų, numatytų Reglamente Nr. 4064/89 (OL L 61, p. 1), 13 straipsnio 3 dalyje nustatyta:

„Informavusi pranešančiąsias šalis apie savo prieštaravimus, gavusi prašymą Komisija leidžia joms susipažinti su proceso medžiaga, kad jos galėtų pasinaudoti teisėmis į gynybą.

Gavusi prašymą Komisija taip pat leidžia kitoms susijusioms šalims, kurios buvo informuotos apie Komisijos prieštaravimus, susipažinti su proceso medžiaga tiek, kiek tai joms būtina parengiant savo pastabas.“

8 Reglamento Nr. 447/98 17 straipsnyje „Konfidenciali informacija“ nustatyta:

„1. Neperduodama ir neleidžiama susipažinti su informacija ir dokumentais, jei juose yra kurio nors asmens arba įmonės, įskaitant pranešančiąsias šalis, kitas susijusias šalis arba trečiąsias šalis, komercinių paslapčių arba kitokios konfidencialios informacijos, kurią, Komisijos nuomone, nėra būtina atskleisti nagrinėjant bylą, arba jei jie susiję su institucijų vidaus dokumentais.

2. Bet kuri nuomonę pagal šio skyriaus nuostatas išreiškusi šalis aiškiai įvardija visą medžiagą, kurią ji laiko konfidencialia, paaiškindama to priežastis, bei per Komisijos nustatytą terminą pateikia atskirą nekonfidencialią versiją.“

Faktinės aplinkybės

9 2001 m. kovo 27 d. pagal Prancūzijos teisę įsteigta privati įmonė Tetra Laval SA, visiškai priklausanti Tetra Laval grupės kontroliuojančiajai bendrovei Tetra Laval BV (toliau – Tetra arba ieškovė), paskelbė viešą siūlymą pirkti visas laisvoje apyvartoje esančias biržoje kotiruojamos Prancūzijos įmonės Sidel SA (toliau – Sidel) akcijas. Tą pačią dieną Tetra Laval SA įsigijo maždaug 9,75 % Sidel akcijų iš Azeo (5,56 %) ir Sidel vadovų (4,19 %).

10 Akcijas buvo siūloma pirkti grynaisiais po 50 EUR už vienetą ir pagal Prancūzijos teisę siūlymas buvo be išlygų. Sidel direktorių valdyba vienbalsiai rekomendavo priimti pasiūlymą, jam taip pat pritarė pagrindiniai Sidel akcininkai. 2001 m. balandžio 11 d. biržos komisija patvirtino bendrą Tetra Laval SA ir Sidel pasiūlymo dokumentą („Joint offer document“). Po paskelbimo 2001 m. balandžio 14 d. nustatytas oficialus pasiūlymo terminas – nuo 2001 m. balandžio 17 d. iki 2001 m. gegužės 22 dienos. Nustatyta, kad jei pasiūlymas bus sėkmingas, Tetra SA būtų antrą kartą kotiruojama biržoje savaitę nuo 2001 m. birželio 11 d., taikant reglamento 7 straipsnio 3 dalyje nustatytus apribojimus.

11 Pasinaudojusi pasiūlymu, Tetra įsigijo maždaug 81,3 % laisvoje apyvartoje esančių Sidel akcijų. Pasibaigus pasiūlymo galiojimo terminui ieškovė įsigijo tam tikrų papildomų akcijų ir nuo tada jai apytikriai priklausė 95,20 % akcijų ir 95,93 % balsavimo teisių Sidel.

12 Tetra, be kita ko, priklauso įmonė Tetra Pak, daugiausia vykdanti veiklą skystiems maisto produktams skirtų kartono pakuočių srityje, kur Tetra Pak yra pasaulio rinkos lyderė. Mažesniu mastu Tetra taip pat vykdo veiklą plastikinių pakuočių, visų pirma didelio tankio polietileno (toliau – HDPE (angl. k.)) butelių, sektoriuje daugiausia kaip „paruošėja“ (t. y. gamina tuščias pakuotes ir tiekia jas gamintojams, o šie jas patys užpildo).

13 Sidel kuria ir gamina pakuočių įrenginius ir sistemas, visų pirma butelių pūtimo mašinas (angl. k. Stretch Blow Moulding, toliau – SBM mašinos), naudojamas polietileno tereftalato (toliau – PET) plastikinių butelių gamybai. Ji yra pasaulyje pirmaujanti SBM mašinų gamintoja ir tiekėja. Sidel taip pat vykdo veiklą „barjerinių technologijų“, naudojamų siekiant pritaikyti PET dujoms ir šviesai jautriems produktams, srityje, taip pat gamina išpilstymo į PET ir mažesniu mastu – išpilstymo į HDPE butelius mašinas.

14 2001 m. gegužės 18 d. Komisijai pranešta apie Tetra operacijas, per kurias pastaroji įsigijo Sidel akcijų.

15 Šalys sutaria, kad šios operacijos (toliau – koncentracija, arba koncentracija, apie kurią pranešta) laikytinos įsigijimu reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punkto prasme ir kad koncentracija yra Bendrijos masto reglamento 1 straipsnio 2 dalies prasme.

16 Komisija, 2001 m. liepos 5 d. Sprendime padariusi išvadą, kad koncentracija kelia rimtų abejonių dėl savo suderinamumo su bendrąja rinka ir Europos ekonominės erdvės susitarimu (toliau – EEE susitarimas), pradėjo procedūrą pagal reglamento 6 straipsnio 1 dalies c punktą.

17 2001 m. rugsėjo 7 d. Komisija pagal reglamento 18 straipsnį nusiuntė Tetra ir Sidel pranešimą apie kaltinimus, kuriame paaiškino, kodėl pagal jos pirminę išvadą koncentraciją, apie kurią pranešta, reikėtų uždrausti. 2001 m. rugsėjo 21 d. ieškovė pateikė atsakymą į pranešimą apie kaltinimus.

18 2001 m. rugsėjo 24 d. Tetra ir Sidel išsiųstas papildomas pranešimas apie kaltinimus, daugiausia susijęs su Tetra veikla HDPE sektoriuje. Ieškovė į jį atsakė 2001 m. spalio 1 dieną.

19 2001 m. rugsėjo 25 d. ieškovė, siekdama pašalinti pirmajame pranešime apie kaltinimus nurodytas su konkurencija susijusias problemas, pasisiūlė prisiimti tam tikrus įsipareigojimus pagal reglamento 8 straipsnio 2 dalį.

20 2001 m. rugsėjo 26 d. bylą nagrinėjantis pareigūnas surengė nagrinėjimą pagal Reglamento 447/98 14, 15 ir 16 straipsnius.

21 2001 m. spalio 9 d. ieškovė vietoje 2001 m. rugsėjo 25 d. pasiūlytų įsipareigojimų pasiūlė Komisijai naujus griežtus įsipareigojimus (toliau – įsipareigojimai).

22 Komisija atliko specialų rinkos tyrimą dėl minėtų įsipareigojimų, išsiųsdama 51 klausimyną įvairiems nagrinėjamo ekonomikos sektoriaus subjektams (klientams, paruošėjams ir konkurentams); klausimynai išsiųsti 2001 m. spalio 11 d. su prašymu į juos atsakyti iki spalio 17 dienos. Komisija gavo 34 atsakymus (toliau – atsakymai į rinkos tyrimą) ir, laikydama juos visiškai konfidencialiais, parengė dvi nekonfidencialias santraukas, vieną susijusią su klientais ir paruošėjais, o kitą – su konkurentais. Šias santraukas ji nusiuntė ieškovei.

23 2001 m. spalio 19 d. posėdyje Patariamasis komitetas koncentracijų kontrolės klausimais apsvarstė Komisijos galutinio sprendimo projektą, kuriame taip pat išnagrinėti įsipareigojimai, ir jį patvirtino.

24 Komisija, vadovaudamasi reglamento 8 straipsnio 3 dalimi, 2001 m. spalio 30 d. Sprendimu (C(2001) 3345, galutinis (byla COMP/M.2416 – Tetra Laval / Sidel) (toliau – ginčijamas sprendimas) pripažino koncentraciją, apie kurią pranešta, nesuderinama su bendrąja rinka ir EEE susitarimo veikimu.

25 Apie ginčijamą sprendimą Tetra pranešta 2001 m. lapkričio 6 dieną.

26 Atsižvelgdama į ginčijamame sprendime padarytas išvadas ir po atskiros administracinės procedūros, pradėtos 2001 m. lapkričio 19 d. nusiuntus Tetra pranešimą apie kaltinimus, Komisija 2002 m. sausio 30 d. priėmė sprendimą dėl priemonių pagal reglamento 8 straipsnio 4 dalį veiksmingos konkurencijos sąlygoms atkurti (byla COMP/M.2416 – Tetra Laval / Sidel).

Ginčijamas sprendimas

27 Komisija, ginčijamame sprendime analizuodama koncentracijos, apie kurią pranešta, suderinamumą su bendrąja rinka, pirmiausia aprašo skystų maisto produktų pakuočių sektorių, nagrinėja atitinkamas produktų ir geografinę rinkas ir tada vertina koncentraciją, apie kurią pranešta, konkurencijos požiūriu. Atlikusi šią analizę, Komisija vertina įsipareigojimų apimtį, atsižvelgdama į prieš tai atliktą konkurencijos vertinimą.

Skystų maisto produktų pakuočių sektorius

28 Komisija mano, kad „koncentracijos, [apie kurią pranešta], poveikis konkurencijai visų pirma bus jaučiamas skystų maisto produktų pakuočių sektoriuje“ („skysti maisto produktai“ iš esmės reiškia skystus pieno produktus (toliau – SPP), vaisių sultis ir nektarus (toliau – sultys), angliarūgštės neprisotintus vaisių skonio gėrimus (toliau – VSG) ir arbatos bei kavos gėrimus (toliau šie keturi produktai vadinami „jautriais produktais“) ir visų pirma tuose sektoriaus segmentuose, kuriuose šalys veikia daugiausia, t. y. „plastiko, visų pirma PET pakuočių ir kartono pakuočių (12 konstatuojamoji dalis). Komisija nurodo, kad naudodamas PET gamintojas gali gaminti skaidrius butelius. Deguoniui ir šviesiai jautrių produktų atveju PET turi būti apdorojamas naudojant „barjerinę technologiją“. PET pakuočių gamybos procesą sudaro trys etapai: i) plastikinių „preformų“ (butelių gamybai naudojamų plastikinių tūbelių) gamyba; ii) pačių butelių gamyba, naudojant SBM mašinas (žr. šio sprendimo 13 punktą); ir iii) butelių pildymas (20 konstatuojamoji dalis). Ji apibūdina HDPE pakuotes kaip gan neskaidrias. HDPE gaminamas taip pat kaip PET, tik naudojant išspaudimo (ekstruzijos) mašinas (toliau – EBM mašinos) (26 konstatuojamoji dalis). Kitaip nei plastikinių pakuočių atveju, į kartono pakuočių paruošimo procesą integruotos gamybos, pildymo ir uždarymo operacijos (28 konstatuojamoji dalis).

29 Komisija, remdamasi savo ankstesne praktika šioje srityje, nurodo kai kuriuos aseptiškai ir neaseptiškai pakuojamų produktų skirtumus, pačių pakuočių ir pakavimo mašinų skirtumus, taip pat skystų maisto produktų gamintojų vietoje atliekamo pakavimo ir paruošėjų (žr. šio sprendimo 12 punktą) atliekamo pakavimo skirtumus. Tačiau, Komisijos teigimu, šį skirtumą mažina vadinamieji „hole-through-the-wall“ susitarimai (toliau – HTW susitarimai), pagal kuriuos paruošėjas gamina butelius šalia gėrimų gamintojo patalpų esančioje gamybos vietoje ir tiekia juos tiesiogiai šiam gamintojui užpildyti.

Atitinkamų produktų rinkos

30 Kadangi „koncentracijos, [apie kurią pranešta], poveikis konkurencijai visų pirma pasireikš skystų maisto produktų pakuočių sektoriuje“, Komisija daugiausia dėmesio savo analizėje skyrė šio sektoriaus segmentams, kuriuose Tetra ir Sidel daugiausia veikia: „plastiko, visų pirma PET ir kartono pakuočių“ (12 konstatuojamoji dalis). Komisija mano, kad „suskirstymas į segmentus pagal galutinį naudojimą yra naudinga analizės priemonė vertinant skystų maisto produktų pakavimo įrenginių rinką“ (44 konstatuojamoji dalis). Ji pripažįsta, kad „pakavimo sistemos, kuriose naudojamos įvairios medžiagos, pvz., stiklas ir skardinės, konkurencijos teisės analizės požiūriu sudaro atskiras atitinkamų produktų rinkas ir todėl PET pakuočių sistemos priskirtinos atskirai produktų rinkai“ (53 konstatuojamoji dalis). Komisija kategoriškai atsisako pripažinti, kad „kartonas ir PET neturi bendrų produktų segmentų ir kad tarp jų negali būti sąveikos“, ir atitinkamai nusprendžia nagrinėti „kartono ir PET sąveiką bei būsimą PET augimą galutinio naudojimo segmentuose, kuriuose tradiciškai naudojamas kartonas“ (53 konstatuojamoji dalis).

31 Dėl kartono pakuočių, kurios yra neskaidrios, Komisija mano, kad jos tinka „deguoniui ir šviesai jautriems produktams pakuoti, tačiau yra nepritaikytos angliarūgštės prisotintiems gėrimams“. PET pakuotės, kita vertus, „yra skaidrios ir pritaikytos angliarūgštės prisotintiems gėrimams, tačiau lig šiol jos buvo mažiau pritaikytos deguoniui ir šviesai jautriems produktams“ (55 konstatuojamoji dalis). Komisija pabrėžia, kad „į PET galima pakuoti visus paprastai į kartoną pakuojamus produktus“, t. y. jautrius produktus, ir daro išvadą, kad „todėl PET gali tapti alternatyvia konkuruojančia medžiaga, skirta visiems į kartoną pakuojamiems produktams pakuoti“ (57 konstatuojamoji dalis, kursyvu išskirta originale). Vis dėlto šiuos produktus galima atskirti vienus nuo kitų, nes „dėl specifinių produkto savybių taikomi šiek tiek kitokie pakavimo sprendimai“ (sultys turi daug rūgšties, SPP – mažai rūgšties, VSG ir šaltai arbatai nereikia taikyti tokių pačių barjerinių apsaugos nuo deguonies metodų kaip sultims)“ (58 konstatuojamoji dalis).

32 Kalbant apie PET ir prognozuojamą didesnį šios medžiagos naudojimą jautriems produktams, pažymėtina, jog Komisija atmeta Tetra teiginį, kad „PET naudojamas labai ribotai ir ateityje jo naudojimas labai nedidės“ (59–148 konstatuojamosios dalys). Šiuo atžvilgiu ji nurodo, kad „sparčiausiai augantis PET segmentas yra vandens ir [angliarūgštės prisotintų gėrimų], daugiausia dėl perėjimo nuo stiklinių pakuočių“, ir kad „PET yra paklausus tarp vartotojų ir gamintojų“ (55 konstatuojamoji dalis, 22 išnaša). Komisija daro išvadą, kad „jau dabar į PET galima pakuoti ir pardavinėti šviežią pieną, aromatintą pieną, šaltą arbatą, šviežias sultis, ilgalaikio naudojimo (karšto užpildo) sultis, vaisių skonio ir izotoninius gėrimus“ ir kad yra tik du segmentai, kur PET naudojimas kelia techninių sunkumų: „aseptinio pakavimo sulčių ir aseptinio pakavimo nearomatinto (UHT) pieno“ (61 konstatuojamoji dalis). Nurodydama duomenis, kuriuos Tetra vardu pateikė konsultacinė įmonė Canadean, ji pažymi, kad nors šiuo metu PET nėra itin dažnai naudojamas SPP ir sultims (0,5 % abiejuose segmentuose 2000 m.), „VSG ir arbatos bei kavos gėrimų segmentų atveju situacija visiškai kitokia, nes jiems nereikia tokių pat barjerinių savybių kaip SPP ir sultims“, ir šiuose segmentuose PET „jau kur kas labiau išplito“ (69 konstatuojamoji dalis) (2000 m. PET naudojimas VSG segmente sudarė 20 %, o kavos bei arbatos gėrimų segmente – 25 %).

33 Vertindama 2000–2005 m. laikotarpį, Komisija, atsižvelgdama į savo rinkos tyrimą, taip pat į Canadean ir PCI, Warrick ir Pictet atliktus „nepriklausomus tyrimus“ (104 konstatuojamoji dalis), daro išvadą, kad „jau dabar PET ir kartono naudojimas SPP ir arbatos bei kavos gėrimų segmentuose smarkiai sutampa“ ir kad „PET toliau įgis rinkos dalis šiuose segmentuose kartono sąskaita“, todėl „atsargiais paskaičiavimais iki 2005 m. PET sudarys 30 % kiekviename iš šių segmentų, į PET pakuotes bus išpilstoma 800 mln. litrų arbatos bei kavos gėrimų (įskaitant izotoninius gėrimus) ir 1 mlrd. litrų SPP (144 konstatuojamoji dalis). Ji priduria, kad „manoma, jog barjerinių technologijų ir aseptinio pakavimo į PET pažanga sustiprins PET poziciją visuose keturiuose [jautrių] produktų segmentuose“ ir kad „PET naudojimas SPP ir sulčių segmente ateinančius penkerius metus didės“ (146 konstatuojamoji dalis). Komisijos teigimu, „realu tikėtis, kad iki 2005 m. PET dalis šviežio pieno segmente sudarys 10–15 % ir 25 % aromatintų ir kitų pieno gėrimų segmente“, tačiau „neaišku dėl PET naudojimo UHT pienui (kuris sudaro maždaug 50 % visos EEE pieno rinkos)“ (147 konstatuojamoji dalis). Pabrėždama „didelį PET potencialą“ bent jau mažesniuose aseptiškai pakuojamo pieno segmentuose, kaip antai atskirų porcijų pakuočių segmentuose“, Komisija mano, kad „iki 2005 m. PET pasiekus bent 15 % dalį šviežio pieno segmente, 25 % kitų pieno gėrimų segmente ir tik 1 % UHT pieno segmente, į PET pakuotes bus išpilstoma maždaug 3 mlrd. litrų per metus (tai sudaro maždaug 9 % visos Europos SPP rinkos (147 konstatuojamoji dalis). Dėl sulčių Komisija mano, kad „realu tikėtis, jog iki 2005 m. PET sudarys bent 20 % visos EEE sulčių rinkos“, net jeigu jo augimą daugiausia nulems „reikšmingas perėjimas nuo stiklo prie PET“ (148 konstatuojamoji dalis).

34 Dėl PET ir kartono konkurencijos sutampančių produktų sektoriuose Komisija daro išvadą, kad „pakavimo į kartoną ir pakavimo į PET sistemos (ir todėl pakavimo į kartoną ir pakavimo į PET įrenginiai) sudaro atskiras produktų rinkas“ (163 konstatuojamoji dalis). Ji daro išvadą, kad „abiejų sistemų tarpusavio pakeičiamumas kol kas nėra efektyvus ir tiesioginis, kurio reikia apibrėžiant rinką (t. y. jos mažai viena kitą pakeičia), tačiau ateityje tai gali pasikeisti, patobulėjus PET barjerinei technologijai ir susilyginus PET ir kartono sąnaudoms“. Išlaidos gali susilyginti net tiek, kad ateityje abi sistemos galės „konkurencijos teisės požiūriu priklausyti tai pačiai produktų rinkai“ (163 konstatuojamoji dalis).

35 Paskui Komisija nagrinėja „konkrečių kiekvienos pakavimo sistemos įrenginių“ segmentus, kad nustatytų, ar kiekvienas iš jų sudaro „atskirą produktų rinką“ (164 konstatuojamoji dalis).

36 Dėl pakavimo į PET sistemų Komisija mano, kad SBM mašinų atveju, atsižvelgiant į konkrečias jautrių produktų savybes ir diskriminacinių kainų taikymo galimybę, „kiekvienai atskirai klientų grupei galutinio naudojimo atžvilgiu egzistuoja atskiros atitinkamos rinkos, visų pirma keturiuose „jautrių“ gėrimų: SPP, sulčių, VSG ir kavos bei arbatos gėrimų segmentuose“ (188 konstatuojamoji dalis). Komisija mano, kad skirtingos barjerinės technologijos sudaro tos pačios produktų rinkos dalį, nors kai kurios iš jų ateityje gali būti priskirtos atskirai produktų rinkai (198 ir 199 konstatuojamosios dalys). Taip pat yra dvi atskiros aseptinio ir neaseptinio pakavimo į PET mašinų rinkos (204 konstatuojamoji dalis), o PET preformos sudaro dar vieną atskirą rinką (206 konstatuojamoji dalis).

37 Dėl pakavimo į kartoną sistemų Komisija pažymi, kad sutariama, jog „yra keturios atskiros produktų rinkos: pakavimo į aseptinį kartoną mašinų, aseptinio kartono, pakavimo į neaseptinį kartoną mašinų ir neaseptinio kartono“ (209 konstatuojamoji dalis).

Dėl atitinkamos geografinės rinkos

38 Atitinkama geografinė rinka apibrėžiama kaip EEE, nes „visi [PET pakavimo įrenginių] tiekėjai veikia visoje EEE [ir] gali tiekti bei iš tikrųjų tiekia savo įrenginius tarptautiniu mastu“ (210 ir 211 konstatuojamosios dalys).

Koncentracijos, apie kurią pranešta, analizė konkurencijos teisės požiūriu

39 Konkurencijos teisės požiūriu koncentracija vertinama pateikiant išsamią analizę (213–408 konstatuojamosios dalys) ir iš esmės šį vertinimą galima būtų apibendrinti taip:

„213 Komisijos rinkos tyrimas ir analizė parodė, kad koncentracija gali sustiprinti Tetra dominuojančią padėtį pakavimo į aseptinį kartoną mašinų ir aseptinio kartono rinkose ir sukurti dominuojančią padėtį pakavimo į PET įrenginių rinkoje, visų pirma SBM mašinų (mažos ir didelės galios) rinkoje, „jautrių“ galutinio naudojimo produktų (SPP, sulčių, VSG ir arbatos bei kavos gėrimų) segmentuose.

214 Būsima dominuojanti naujojo ūkio subjekto padėtis dviejose gretimose rinkose ir svarbi jo padėtis trečiojoje rinkoje (EBM mašinų ir pakavimo į HDPE mašinų) gali sustiprinti jo padėtį abiejose rinkose, padidinti patekimo į rinką kliūtis, visai sumažinti esamų konkurentų svarbą ir nulemti monopolinę visos aseptinio ir neaseptinio „jautrių“ produktų pakavimo rinkos struktūrą EEE.“

40 Kad pagrįstų savo analizę, Komisija visų pirma pažymi, kad kartono pakuočių rinkoje labai mažai kas pasikeitė nuo 1994 m. spalio 6 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Tetra Pak prieš Komisiją (T‑83/91, Rink. p. II‑755), išnagrinėjus apeliacinį skundą patvirtinto 1996 m. lapkričio 14 d. Teisingumo Teismo sprendimu Tetra Pak prieš Komisiją (C‑333/94 P, Rink. p. I‑5951, toliau – sprendimai Tetra Pak II). Ji taip pat mano, kad 2000 m. EEE Tetra užėmė dominuojančią padėtį aseptinio pakavimo į kartoną mašinų ir aseptinio kartono rinkoje, turėdama 80 % rinkos dalį (219 ir 223 konstatuojamosios dalys), ir užimdama „pirmaujančią“ padėtį pakavimo į kartoną mašinų ir neaseptinio kartono rinkoje su [50–60 %] rinkos dalių( ) (229 ir 231 konstatuojamosios dalys). Antra, pripažindama, kad Sidel neužima dominuojančios padėties SBM mašinų rinkoje, Komisija daro išvadą, kad jos padėtis „pirmaujanti“, nes ji yra „vienintelė įmonė, galinti tiekti visą SBM mašinų (nuo labai mažos iki didžiausios galios) asortimentą, visada naudodama pažangiausią rotacinę technologiją (248 konstatuojamoji dalis). Pažymėdama, kad „veiksmingo pildymo operacijų valdymo kartu su butelių pūtimu svarba, siekiant užtikrinti sterilų ar itin sterilų pakavimo procesą, yra ypač akivaizdi „jautrių“ produktų, pvz., pieno ir vaisių sulčių, atveju“ (249 konstatuojamoji dalis), Komisija nurodo, kad Sidel gamina aseptinio ir neaseptinio pildymo mašinas (250 konstatuojamoji dalis) ir kad ji naudoja naujovišką „kombinuotą“ technologiją, leidžiančią jai į vieną mašiną integruoti pūtimo, pildymo ir uždarymo operacijas (254 konstatuojamoji dalis). Komisija daro išvadą, kad Sidel užima „pirmaujančią padėtį <...> SBM mašinų rinkoje“ ir „tvirtą padėtį“ kitų pakavimo į PET įrenginių, visų pirma „aseptinio pildymo mašinų, pagalbinės įrangos ir susijusių paslaugų“ rinkoje (259 konstatuojamoji dalis).

41 Kalbant apie dominuojančios padėties sukūrimą PET rinkoje ir Tetra padėties sustiprėjimą kartono rinkose, ginčijamame sprendime nagrinėjamas, pirma, horizontalus ir vertikalus koncentracijos poveikis, antra, „sverto“ efektas (angl. k. leveraging), susijęs su kartono rinkomis ir PET rinka; trečia, konkurencinio PET rinkos spaudimo pašalinimo poveikis kartono rinkoms; ir galiausiai bendros pasekmės kartono ir PET rinkose.

42 Visų pirma dėl horizontalaus poveikio Komisija mano, kad dėl to, jog ir Tetra, ir Sidel veikia trijose atskirose produktų rinkose: „SBM mašinų (mažos galios); barjerinių technologijų ir aseptinio išpilstymo į PET mašinų“ (263 konstatuojamoji dalis), koncentracija, apie kurią pranešta, sustiprintų naujojo ūkio subjekto padėtį šiose trijose rinkose. Nors Komisija pripažįsta, kad ši padėtis nėra dominuojanti, ji daro išvadą, jog ji „pasiektų dominavimo lygį“ pasinaudojus susijungusio ūkio subjekto dominuojančia padėtimi aseptinio pakavimo į kartoną įrenginių ir aseptinio kartono rinkoje kaip svertu“ (263 konstatuojamoji dalis).

43 Antra, Komisija nurodo, kad „akivaizdžiai vertikalus poveikis“, kuris atsirastų dėl „vertikalios susijungusio ūkio subjekto integracijos į tris pakavimo sistemas (kartono, PET ir HDPE)“, galėtų tapti „vertikalaus nepriklausomų paruošėjų išstūmimo“ priežastimi (291 konstatuojamoji dalis). Dėl koncentracijos nulemtos rinkos struktūros paruošėjų galimybės būtų apribotos taip (292 konstatuojamoji dalis):

„i) susijungęs ūkio subjektas būtų vienintelė vertikaliai integruota skystų maisto produktų pakavimo į kartoną (pakavimo į kartoną mašinos ir kartono rulonai), HDPE (EBM mašinos ir HDPE buteliai) ir PET (SBM mašinos, barjerinės technologijos, aseptiniai pildikliai, preformos ir buteliai) įmonė; ii) dvejopa susijungusio ūkio subjekto, kaip tiekėjo ir paruošėjų konkurento, padėtis galėtų rinkoje nulemti tiekimo konfliktą (angl. k. channel conflict). Pasinaudodamas stipria kaip SBM mašinų tiekėjo paruošėjams, kažkiek priklausomiems nuo Sidel, padėtimi rinkoje, susijungęs ūkio subjektas galėtų padidinti paruošėjų sąnaudas ir susilpninti jų, kaip preformų ir visiškai parengtų naudoti įrenginių tiekėjų, padėtį. Tetra / Sidel gali kartu siūlyti ir SBM mašinas, ir preformas, pvz., panaudodamos sėkmingą Tetra kartono komercinę strategiją, siūlydamos įsigyti SBM mašinas už mažą kainą ir ją kompensuodamos ilgalaikėmis standartinių ir barjeriniais metodais patobulintų preformų tiekimo sutartimis su klientais. Susijungęs ūkio subjektas taip pat gali įgyti galimybę siūlyti visiškai parengtus naudoti įrenginius savo klientams, nesinaudodamas paruošėjų paslaugomis.“

44 Toliau pabrėžiamas Tetra vertikalios integracijos mastas kartono rinkose, kuriose ji „pagal savo verslo modelį siūlo klientams integruotus mašinų ir kartono (rulonų ar lakštų) sprendimus (296 konstatuojamoji dalis) HDPE rinkoje, kurioje ji, panaudodama EBM mašinas ir sudariusi aljansą su Graham Engineering Corporation, gamina HDPE butelius ir kaip paruošėja pagal HTW susitarimus tiekia juos klientams ir į PET rinką. Dėl PET rinkos Komisija pažymi, kad Tetra yra „trečia pagal dydį nepriklausoma preformų tiekėja pasaulyje ir jai priklauso 10 % rinkos dalis“, kad „ji planuoja pagaminti ribotą kiekį paruoštų PET butelių, panaudodama patentuotą barjerinę technologiją Glaskin“ ir kad nuo 1999 m. „ji veikia plastikinių butelių uždarymo rinkoje per savo dukterinę įmonę Novembal“, 2000 m. EEE turėdama 10–20 % rinkos dalį“ (298 konstatuojamoji dalis). Šia integracija ji skiriasi nuo Sidel, kuri „nėra vertikaliai integruota įmonė“ (293 konstatuojamoji dalis). Vis dėlto po koncentracijos atsiradęs ūkio subjektas „gali sukelti tiekimo konfliktą rinkoje, nes susijungęs ūkio subjektas taptų ir tiekėju, ir paruošėjų konkurentu“ (301 konstatuojamoji dalis) ir „galėtų susilpninti paruošėjus, klientams siūlydamas kartu įsigyti ir SBM mašinas, ir preformas, ir visiškai parengtus naudoti įrenginius“ (312 konstatuojamoji dalis). Taip pat gali būti, kad jai pavyks „išstumti paruošėjus iš šios veiklos srities, atsisakius jiems tiekti SBM mašinas arba padidinus jų sąnaudas ir sudarius palankesnes sąlygas savo integruotai veiklai“ (318 konstatuojamoji dalis). Dėl Tetra sprendimo palikti preformų rinką Komisija nurodo „nemananti, kad šios vertikalios problemos savaime nulemtų dominuojančios padėties sukūrimą PET įrenginių ar preformų rinkoje“ (324 konstatuojamoji dalis).

45 Paskui Komisija išsamiai (325–389 konstatuojamosios dalys) nurodo priežastis, dėl kurių jai nerimą kelia tai, kad susijungęs ūkio subjektas gali išnaudoti savo dominuojančią padėtį kartono rinkoje, pasinaudodamas sverto efektu pakavimo į PET įrenginių rinkoje, kad „galėtų dominuoti PET rinkos „jautrių“ galutinio naudojimo produktų segmente“ (328 konstatuojamoji dalis). Ji laikosi nuomonės, kad vien to, jog Tetra / Sidel turi tokią galimybę, pakanka, kad koncentracija būtų nesuderinama su bendrąja rinka. Todėl Komisijos nuogąstavimai grindžiami ne dabartine Sidel padėtimi SBM mašinų rinkoje, o „Tetra dominavimu kartono rinkoje“ (328 konstatuojamoji dalis, kursyvu išskirta originale). Nurodydama, be kita ko, glaudų kartono pakuočių rinkos ir pakavimo į PET įrenginių rinkos ryšį, Komisija daro išvadą, kad dėl koncentracijos „būtų sukurta ypač palanki antikonkurenciniams padariniams atsirasti rinkos struktūra, nes susijungęs ūkio subjektas užimtų dominuojančią padėtį kartono rinkoje ir pirmaujančią padėtį PET įrenginių rinkoje“ (330 konstatuojamoji dalis).

46 Jos analizė „paaiškinama keturiais etapais“ (331 konstatuojamoji dalis). Pirma, pakavimo į kartoną ir pakavimo į PET sistemų rinkos „yra labai artimos produktų rinkos, turinčios bendrus klientus“. Antra, atsižvelgiant į būsimą PET augimą naujuose jautrių produktų segmentuose, dėl koncentracijos susijungęs ūkio subjektas galėtų įgyti dominuojančią padėtį PET rinkoje, veiksmingai išnaudodamas dabartinę Tetra dominuojančią padėtį kartono rinkose. Trečia, dėl koncentracijos sustiprėtų Tetra dominuojanti padėtis kartono rinkose. Ketvirta, dominuojant dviejose rinkose, sustiprėtų susijungusio ūkio subjekto padėtis „jautrių“ produktų pakuočių, visų pirma aseptinių pakuočių sektoriuje, ir taip dominuojanti padėtis abiejose rinkose sustiprėtų.

47 Grįsdama savo analizę, Komisija nurodo, kad koncentracija, apie kurią pranešta, turi strateginę reikšmę Tetra, kad Tetra gali ir turės paskatų panaudoti sverto efektą, kad kiti susijungusio ūkio subjekto konkurentai negalės jo nurungti įvairiais lygmenimis ir galiausiai, kad Tetra galės taikyti diskriminacines kainas.

48 Dėl gebėjimo ir paskatų naudoti sverto efektą Komisija daro išvadą, kad „koncentracijos nulemta rinkos struktūra būtų ypač palanki sverto efektui“ (359 konstatuojamoji dalis):

„a) būtų bendri klientai, kuriems reikėtų, kad ir pakavimo į kartoną, ir pakavimo į PET sistemose į pakuotes būtų išpilstomi „jautrūs“ skysčiai;

b) Tetra užima ypač stiprią dominuojančią padėtį aseptinių kartono pakuočių rinkoje, jai priklauso daugiau kaip [80–90 %] rinkos ir ji turi nuo jos priklausomų klientų grupę;

c) Tetra / Sidel pradėtų nuo stiprios, pirmaujančios padėties pakavimo į PET sistemų ir visų pirma SBM mašinų rinkoje, regione turėdama [60–70 %] rinkos dalių;

d) Tetra / Sidel turėtų galimybę atsirinkti konkrečius klientus ar konkrečias klientų grupes, nes rinkos struktūra leidžia taikyti diskriminacines kainas;

e) Tetra / Sidel turėtų didelę ekonominę paskatą naudoti sverto efektą. Kadangi kartonas ir PET yra techniniai pakaitalai, kai klientas pereina prie PET, kartono verslo srityje jis prarandamas, nes iš dalies atsisakė kartono arba dėl to, kad jis tam tikroje gamybos srityje vietoj kitų pakavimo medžiagų nepradėjo naudoti kartono. Tai papildomai skatina pritraukti klientą į PET verslo sektorių, siekiant kompensuoti nuostolius. Todėl, išnaudodama savo dabartinę padėtį kartono rinkoje, Tetra / Sidel ne tik padidintų savo PET rinkos dalį, bet ir išvengtų galimų nuostolių kartono rinkoje arba juos kompensuotų;

f) Tetra / Sidel konkurentės kartono ir PET įrenginių rinkose būtų daug mažesnės įmonės, o didžiausiam konkurentui priklausytų ne daugiau kaip [10–20 %] pakavimo į kartoną mašinų arba SBM mašinų rinkos.“

49 Sverto efekto panaudojimo būdai būtų grindžiami dabartine Tetra dominuojančia padėtimi aseptinio kartono rinkose (364 konstatuojamoji dalis):

„Įvairiai išnaudodama [šią padėtį], Tetra / Sidel galėtų susieti pakavimo į kartoną įrenginių ir kartono pakuotėse vartojamų produktų pardavimą su pakavimo į PET įrenginių ir gal netgi preformų (visų pirma gaminamų taikant barjerines technologijas) pardavimu. Tetra / Sidel taip pat galėtų daryti spaudimą ar naudoti skatinimo priemones (pvz., grobuoniškų kainų politiką, kainų karą ir ištikimybės nuolaidas), kad jos kartoną perkantys klientai pirktų PET įrenginius ir galbūt preformas iš <...> Tetra / Sidel, o ne iš jos konkurentų ar paruošėjų.“

50 Komisija taip pat nurodo, kad „dauguma klientų, kuriems ir toliau reikės kartono pakuočių daliai savo produkcijos, galėtų būti priversti arba paskatinti pirkti pakavimo į kartoną ir pakavimo į PET įrenginius iš vieno tiekėjo“ ir kad „klientai, savo kartono pakuočių poreikiams patenkinti pasirašę ilgalaikes sutartis su Tetra, ypač jautriai reaguos į tokį spaudimą“ (365 konstatuojamoji dalis).

51 Pasinaudojus sverto efektu, Tetra / Sidel konkurentai galėtų būti išstumti iš SBM mašinų rinkos jautrių produktų segmento dėl tokių priežasčių (369 konstatuojamoji dalis):

„a) tai, ar konkurentai gali toliau pardavinėti nesusietų produktų segmentuose (pvz., vandens arba angliarūgštės prisotintų nealkoholinių gėrimų), neturi reikšmės. Taip yra dėl galimybės taikyti diskriminacines kainas ir pasirinkti konkrečias klientų grupes, dėl to atitinkamos rinkos suskirstomos į segmentus pagal galutinį produktų naudojimą; b) „jautrių“ produktų segmentus sudaro labai sudėtingi skysčiai, kuriems reikia itin specifinių PET gamybos linijų, įskaitant barjerines technologijas ir aseptinio pildymo mašinas arba kombinuotas aseptinio pildymo SBM mašinas, [atliekančias pūtimo, pildymo ir uždarymo operacijas]. Konkurentai neturėtų pakankamų paskatų investuoti ir konkuruoti šiuose PET įrenginių aukštųjų technologijų sektoriuose <...> [ir] todėl būtų išstumti iš vadinamų „naujos kartos“ PET rinkų.“

52 Jie taip pat galėtų būti išstumti „iš likusios SBM mašinų rinkos“ (370 konstatuojamoji dalis).

53 Pasak Komisijos, šis rezultatas dar labiau tikėtinas dėl silpnos susijungusio ūkio subjekto konkurentų padėties ir dėl to, kad jo klientai neturi perkamosios galios. Dėl konkurentų padėties Komisija pažymi, jog „esminis“ klausimas šiuo atveju yra tas, kad nors trys Sidel konkurentai didelės galios SBM mašinų rinkoje gali prisiderinti prie Sidel pasiūlymų, išlieka aplinkybė, kad jie „neturės dominuojančios padėties kartono pakuočių rinkoje kaip susijungęs ūkio subjektas“ (372 konstatuojamoji dalis). Ji nurodo, kad:

„SIG grupei, vienintelei iš trijų konkurentų, vykdysiančiai veiklą ir kartono, ir PET rinkoje, priklausys ne daugiau kaip 10–20 % pakavimo į kartoną mašinų ir SBM mašinų rinkos. SIG neturi viso susijungusio ūkio subjekto turimo PET įrenginių asortimento ir šiuo metu jai trūksta pagrindinio elemento – barjerinių technologijų, būtinų ateityje įsiskverbti į naujus PET produktų segmentus. Joks kitas pakavimo įrenginių tiekėjas negalės kartu pasiūlyti ir pakavimo į kartoną, ir pakavimo į PET įrenginių“.

54 Ji daro išvadą, kad „susijungus kartono pakuočių rinkoje dominuojančiai įmonei Tetra ir pakavimo į PET įrenginių rinkoje pirmaujančiai įmonei Sidel, siūloma koncentracija būtų sukurta tokia rinkos struktūra, dėl kurios susijungęs ūkio subjektas būtų paskatintas ir įgytų priemonių paversti savo pirmaujančią padėtį pakavimo į PET įrenginių, visų pirma „jautrių“ produktų segmentams naudojamų SBM mašinų (mažos ir didelės galios) sektoriuje, dominuojančia padėtimi. Tai taip pat gali sustiprinti susijungusio ūkio subjekto padėtį ir turėti antikonkurencinių padarinių visoje SBM mašinų rinkoje“ (389 konstatuojamoji dalis).

55 Dėl tariamų padarinių kartono rinkose Komisija mano, kad dėl koncentracijos „būtų sukurta rinkos struktūra, dėl kurios Tetra galėtų sustiprinti savo dabartinę dominuojančią padėtį kartono pakuočių rinkoje, pašalindama didelių konkurencinių suvaržymų šaltinį“, o tai galėtų turėti „rimtų neigiamų padarinių kartono pakuočių sektoriuje“ (390 ir 391 konstatuojamosios dalys). Šiuo atžvilgiu Komisija nurodo, kad susidūrus su tokio didelio dominavimo lygio sustiprėjimu, kaip yra šioje byloje, būtinas ypatingas budrumas.

56 Komisijos teigimu, jei nebūtų koncentracijos, PET pakuočių sektoriuje veikiančios įmonės, visų pirma Sidel ir paruošėjai, įgyvendintų verslo strategijas, kuriomis siektų didinti PET naudojimą kartono sąskaita. Ji laiko nereikšmingu Tetra argumentą, kad Sidel gali paveikti tik SBM mašinų kainą, kuri sudaro labai nedidelę visos pakavimo kainos dalį, remdamasi tuo, kad svarbus yra Tetra gebėjimas daryti įtaką ir kartono mašinų, ir jo gaminių kainai.

57 Jei nebūtų koncentracijos, „PET [sektoriuje veikiančios] įmonės veikiausiai turėtų aktyviai konkuruoti, kad įgytų kartono rinkos dalis“ (398 konstatuojamoji dalis), o „Tetra turėtų atkakliai ginti savo padėtį, kad pagerintų siūlomus kartono pakuočių sprendimus, diegdama naujoves, taikydama geresnes technologijas, naudodama naujas kartono formas ir uždarymo techniką ir kai kuriais atvejais mažindama kartono kainą“, kaip jau yra tai dariusi anksčiau, kai gamino „naujas, patogesnes naudoti kartono pakuotes, kaip antai kartono pakuotes „gable top“ su užsukamu dangteliu viršuje“ (398 konstatuojamoji dalis). Dėl koncentracijos Tetra ne tik nebeturėtų taip aktyviai konkuruoti, bet ir galėtų „dideliu mastu kontroliuoti perėjimą nuo kartono prie PET“ (399 konstatuojamoji dalis). Todėl ji galėtų išlaikyti „tokias pat aukštas, kaip dabar, savo kartono pakuočių kainas tiems klientams (arba klientų produkcijos daliai), kurie dėl vartotojų pageidavimų, perėjimo sąnaudų ir ilgalaikių sutarčių negalėtų visiškai ar iš dalies pereiti prie PET“, o norinčių pereiti prie PET klientų atveju „galėtų daryti įtaką klientų pasirinkimui, šiems įsigyjant pakavimo mašinas, pvz., nustatydama perėjimo laiką, siūlydama laiku įgyvendinamus ir specialiai pritaikytus sprendimus ir taip didindama savo PET įrenginių rinkos dalį“ (399 konstatuojamoji dalis). Todėl Tetra galėtų pirmoji pasinaudoti „svarbiausiu savo pagrindinio konkurento, SIG grupės, vienintelės kitos įmonės pasaulyje, gaminančios ir kartono, ir PET pakavimo įrenginius, pranašumu“ (400 konstatuojamoji dalis).

58 Komisija taip pat mano, kad „tai, jog susijungęs ūkio subjektas užima dominuojančią padėtį dviejose glaudžiai susijusiose gretimose rinkose (pakavimo į kartoną ir pakavimo į PET įrenginių) ir svarbią padėtį trečioje rinkoje (HDPE), jam leistų ypač stipriai įsitvirtinti atitinkamų galutinio naudojimo produktų pakavimo sektoriuose (SPP, sulčių, VSG, arbatos bei kavos gėrimų)“ (404 konstatuojamoji dalis). Dėl to tik sustiprėtų jau ir taip „stipri“ Tetra padėtis (407 konstatuojamoji dalis) „jautrių“ produktų pakavimo sektoriuje ir Tetra / Sidel konkurentams padaugėtų patekimo į rinką kliūčių, dėl to susijungęs ūkio subjektas galėtų „maksimaliai susilpninti šiuos konkurentus ir <...> sustiprinti dominavimą atitinkamose pakavimo į kartono ir pakavimo į PET įrenginių, visų pirma „jautriems“ produktams naudojamų SBM mašinų, rinkose“ (408 konstatuojamoji dalis).

Dėl įsipareigojimų

59 Ginčijamo sprendimo priede nurodytus įsipareigojimus Komisija apibendrina kaip apimančius: „i) Tetra veiklos SBM mašinų srityje nutraukimą; iii) Tetra veiklos PET preformų srityje nutraukimą; iii) Sidel kaip atskiros įmonės nuo Tetra Pak įmonių išlaikymą ir pagal Sutarties 82 straipsnį jau patvirtintų taisomųjų priemonių išlaikymą; iv) licencijos parduoti Sidel gaminamas SBM mašinas „jautrius“ produktus išpilstantiems klientams ir paruošėjams suteikimą“ (410 konstatuojamoji dalis). Komisija mano, kad šių įsipareigojimų „nepakanka pašalinti pakavimo į PET įrenginių ir kartono pakuočių rinkose nustatytas pagrindines konkurencijos problemas“ (424 konstatuojamoji dalis). Siūlomas Tetra SBM mašinų ir PET preformų veiklos nutraukimas turėtų „tik minimalų poveikį susijungusio ūkio subjekto padėčiai“, o licencijos suteikimo, visų pirma Sidel jautriems produktams skirtų SBM mašinų veiklai, ne tik nepakaktų pašalinti minėtas problemas, bet tai būtų „praktiškai neįgyvendinamas sprendimas“ (242 konstatuojamoji dalis). Dėl licencijos „rinkoje faktiškai galėtų būti nustatyti sudėtingi mechanizmai, nulemsiantys dirbtinį jos reguliavimą“ (424 konstatuojamoji dalis). Galiausiai du elgsenos įsipareigojimai, susiję su Sidel ir Tetra veiklos atskyrimu ir EB 82 straipsnio nepažeidimu, „laikomi savaime nepakankamais išspręsti problemas, atsiradusias dėl koncentracijos nulemtos rinkos struktūros“.

60 Atsižvelgdama į tai, kad „įsipareigojimų bendrai nepakanka spręsti koncentracijos keliamas konkurencijos problemas“, Komisija daro išvadą, kad jie „negali būti sprendimo leisti vykdyti koncentraciją pagrindas“ (451 konstatuojamoji dalis).

61 Todėl ginčijamo sprendimo 1 straipsnyje nurodoma:

„Koncentracija, apie kurią 2000 m. gegužės 18 d. Tetra Laval BV <...> pranešė Komisijai ir dėl kurios Tetra įgytų išimtinę įmonės Sidel SA kontrolę, pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka ir EEE susitarimo veikimu.“

Procesas

62 2002 m. sausio 15 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai pateiktu ieškiniu ieškovė apskundė ginčijamą sprendimą.

63 Atskiru tą pačią dieną pateiktu dokumentu ieškovė taip pat paprašė taikyti pagreitintą procedūrą pagal Procedūros reglamento 76a straipsnį. Komisija savo 2002 m. vasario 5 d. pastabose dėl šio prašymo sutiko su šios procedūros taikymo pagrįstumu.

64 2002 m. vasario 6 d. Pirmosios instancijos teismo pirmoji kolegija, kuriai paskirta nagrinėti bylą, nusprendė patenkinti prašymą dėl pagreitintos procedūros taikymo.

65 2002 m. kovo 12 d. Komisija pateikė atsiliepimą į ieškinį.

66 2002 m. kovo 19 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai pateiktu ieškiniu, įregistruotu bylos numeriu T‑80/02, ieškovė prašė panaikinti 2002 m. sausio 30 d. Sprendimą (žr. šio sprendimo 26 punktą) ir sujungti šią bylą su byla T‑80/02. Tą pačią dieną pateiktu atskiru dokumentu Tetra taip pat paprašė byloje T‑80/02 taikyti pagreitintą procedūrą, kuriai savo 2002 m. balandžio 3 d. pastabose dėl šio prašymo pritarė Komisija. Ši byla taip pat buvo paskirta nagrinėti Pirmosios instancijos teismo pirmajai kolegijai.

67 Taikant Procedūros reglamento 64 straipsnio 3 dalies e punkte nurodytas proceso organizavimo priemones, 2002 m. kovo 19 d. šalių buvo paprašyta dalyvauti neformaliame 2002 m. balandžio 4 d. susitikime su teisėju pranešėju.

68 Šiame neoficialiame susitikime ieškovė pripažino, kad jos prašymas sujungti šią bylą su byla T‑80/02 galėtų būti laikomas atsiimtu, jei žodinis nagrinėjimas abiejose bylose būtų surengtas paeiliui ir jei sprendimai, taikant pagreitintą procedūrą, būtų priimti tą pačią dieną. Susitikime šalims leista pateikti kalbos užrašus ne vėliau kaip likus savaitei iki žodinio abiejų bylų nagrinėjimo.

69 2002 m. balandžio 18 d. Pirmosios instancijos teismo pirmoji kolegija patenkino prašymą taikyti pagreitintą procedūrą byloje T‑80/02 ir nustatė abiejų bylų nagrinėjimo datas – 2002 m. birželio 26 ir 27 dienos.

70 Susipažinusi su teisėjo pranešėjo pranešimu, Pirmosios instancijos teismo pirmoji kolegija 2002 m. birželio 10 d. posėdyje nusprendė pradėti žodinę proceso dalį ir, taikydama proceso organizavimo priemones, paprašė šalių, pageidautina iki teismo posėdžio, per kalbos užrašams pateikti nustatytą terminą arba vėliausiai per posėdį atsakyti į 2002 m. birželio 11 d. rašte pateiktus rašytinius klausimus (toliau – rašytiniai klausimai). Komisijos taip pat paprašyta pateikti vieną dokumentą.

71 2002 m. birželio 19 d. šalys pateikė Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai savo kalbos užrašus. Ieškovės užrašuose buvo prašymas laikyti tam tikrą kai kuriuose bylos dokumentuose esančią informaciją konfidencialia. Savo užrašuose Komisija neginčija šių dokumentų konfidencialumo. Tą pačią dieną šalys taip pat atsakė į rašytinius klausimus, o Komisija pateikė prašytą dokumentą.

72 Kadangi vienas iš Pirmosios instancijos teismo pirmosios kolegijos teisėjų negalėjo dalyvauti, Pirmosios instancijos teismo pirmininkas 2002 m. birželio 24 d. pagal Procedūros reglamento 32 straipsnio 3 dalį į kolegiją paskyrė teisėją J. Pirrung, kad susidarytų sprendimui priimti būtinas kvorumas, ir paskyrė naujas abiejų posėdžių datas – 2002 m. liepos 3 ir 4 dienas.

73 2002 m. birželio 24 d. rašte ieškovė papildė savo prašymą užtikrinti tam tikros byloje esančios informacijos konfidencialumą.

74 Atskirame tos pačios dienos rašte ji paprašė, kad į bylos medžiagą būtų įtrauktas dokumentas, kurio kopiją Komisija jau turi. Šis dokumentas – tai Sidel 2001 mokestinių metų „rapport de gestion du Conseil d'administration“ (toliau – Sidel metinė ataskaita). Pirmosios instancijos teismo kolegija 2002 m. birželio 26 d. Sprendimu patenkino šį prašymą.

75 Išklausiusi papildomą teisėjo pranešėjo pranešimą, Pirmosios instancijos teismo pirmoji kolegija 2002 m. birželio 27 d. posėdyje nusprendė paprašyti Komisijos pateikti tam tikrus dokumentus, visų pirma Canadean, PCI, Warrick ir Pictet tyrimus, ir atsakyti į du papildomus rašytinius klausimus (toliau – papildomi rašytiniai klausimai).

76 2002 m. liepos 1 d. Komisija pateikė savo atsakymus į papildomus rašytinius klausimus ir pateikė prašomus dokumentus. Šie dokumentai, išskyrus atsakymus į rinkos tyrimą, kuriuos Komisija laikė konfidencialiais, pridėti prie bylos.

77 2002 m. liepos 3 ir 4 d. posėdyje šalys pateikė žodines pastabas ir atsakė į joms Pirmosios instancijos teismo pateiktus klausimus.

78 Per posėdį Pirmosios instancijos teismas nusprendė leisti ieškovei susipažinti su nekonfidencialia kai kurių atsakymų į rinkos tyrimą versija. Pirmosios instancijos teismui patikrinus, nustatyta, kad penkiuose atsakymuose į rinkos tyrimą arba neatsakyta į pateiktus klausimus (keturi dokumentai), arba jie yra visiškai konfidencialūs (vienas dokumentas), todėl ieškovei jie nepateikti. Nekonfidencialios atsakymų versijos, kurias Pirmosios instancijos teismas parengė pagal Procedūros reglamento 67 straipsnio 3 dalį, pridėtos prie bylos, o jų kopijos pateiktos ieškovei. Ieškovei paprašius, Pirmosios instancijos teismas suteikė jai savaitę pateikti rašytines pastabas, kurių ieškovė galėtų turėti dėl šios atsakymų į rinkos tyrimą versijos. 2002 m. liepos 8 d. raštu ieškovė atsisakė šios teisės, tačiau neatsisakė savo ieškinio pagrindo, susijusio su šiais dokumentais.

Šalių reikalavimai

79 Kadangi buvo įvykdytos neoficialiame susitikime nurodytos šalių reikalavimų pakeitimo sąlygos, ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

– panaikinti ginčijamą sprendimą,

– priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

80 Komisija Pirmosios instancijos teismo prašo:

– atmesti ieškinį,

– priteisti iš ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

Dėl teisės

81 Iš esmės ieškovė savo ieškiniui pagrįsti pateikia penkis ieškinio pagrindus. 2002 m. balandžio 4 d. neoficialiame susitikime ieškovė pabrėžė, kad, kaip nurodyta jos procesiniuose dokumentuose, ji ginčija tą ginčijamo sprendimo dalį, kurioje uždraudžiama prisiimtais įsipareigojimais pakeista koncentracija (toliau – pakeista koncentracija). Ji prašo Pirmosios instancijos teismo daugiausia dėmesio skirti padėčiai, kuri susidarytų prisiėmus pasiūlytus įsipareigojimus, nagrinėti.

82 Savo pirmuoju ieškinio pagrindu, kuris yra procesinio pobūdžio, ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė ieškovės teisę susipažinti su bylos medžiaga prieš priimant ginčijamą sprendimą. Dėl bylos esmės ji teigia, kad, atsisakydama leisti vykdyti pakeistą koncentraciją, Komisija klaidingai taikė reglamento 2 straipsnio 3 dalį. Pagrįsdama savo reikalavimą, ieškovė tvirtina, pirma, kad pakeista koncentracija neturi reikšmingo antikonkurencinio horizontalaus ar vertikalaus poveikio ir, antra, reikšmingo antikonkurencinio konglomeratinio poveikio. Trečia, ji teigia, kad Komisija netinkamai įvertino ieškovės įsipareigojimus ir, ketvirta, kad nepakankamai motyvavo ginčijamą sprendimą.

I – Dėl ieškinio pagrindo, susijusio su teisės susipažinti su bylos medžiaga pažeidimu

A – Šalių argumentai

83 Ieškovė teigia, kad Komisija neleido jai išsamiai susipažinti su bylos medžiaga, nes keli dokumentai, kuriais daug remiasi Komisija, ginčijamame sprendime pateikdama Tetra nepalankias išvadas, jai niekada nebuvo pateikti. Šie dokumentai yra: 2001 m. rugsėjo 10 d. nepriklausomo ekonomikos eksperto prof. Ivaldi ataskaita (toliau – Ivaldi ataskaita), kurioje pateikiama ankstesnių Sidel pelno maržų ekonometrinė analizė (toliau – ekonometrinė analizė), nes ieškovė gavo tik vieno puslapio šios analizės santrauką, ir, antra, atsakymai į rinkos tyrimą, kurių ji gavo dvi santraukas. Nepaisant 2001 m. spalio 19 d. Tetra prašymo leisti išsamiai susipažinti su šiais atsakymais, o ne neišsamiomis jų santraukomis, 2001 m. spalio 25 d. bylą nagrinėjantis pareigūnas patvirtino Komisijos atsisakymą leisti susipažinti su šiais dokumentais. Ieškovė teigia, kad atsisakymas prieštarauja Komisijos pranešimui dėl prieigos prie bylos vidinių procedūros taisyklių prašymų apdorojimo atvejų, atitinkančių EB Sutarties [81] ir [82] straipsnius, EAPB Sutarties 65 ir 66 straipsnius ir Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4064/89 (OL C 23, 1997, p. 3, toliau – pranešimas dėl susipažinimo su byla), ir teismų praktikai (1983 m. spalio 25 d. Teisingumo Teismo sprendimo AEG prieš Komisiją, 107/82, Rink. p. 3151, 23 ir paskesni punktai ir 1995 m. birželio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Solvay prieš Komisiją, T‑30/91, Rink. p. II‑1775, 58 ir paskesni punktai).

84 Ieškovė taip pat pabrėžia, kad atsižvelgiant į tai, jog Komisija ginčijamame sprendime (visų pirma 346 ir paskesnėse konstatuojamosiose dalyse) suteikė didelę reikšmę ekonometrinei analizei, ji privalėjo remtis ne tik Ivaldi ataskaita, kurios santrauką ji atskleidė ieškovei, bet ir kitais dokumentais.

85 Komisija nurodo, kad ieškovei suteikta galimybė susipažinti su tais bylos dokumentais, kuriuos nurodo Komisija ir kuriais ji remiasi ginčijamame sprendime. Nurodydama Reglamento Nr. 447/98 13 straipsnio 3 dalį ir 1999 m. balandžio 28 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą Endemol prieš Komisiją (T‑221/95, Rink. p. II‑1299, 65 punktas), Komisija teigia, kad teisė susipažinti su byla pateisinama tik tiek, kiek ji leidžia nagrinėjamai įmonei, atsižvelgus į Komisijos kaltinimus ir dokumentus, kuriais pastaroji remiasi, pateikti pastabas dėl šių kaltinimų pagrįstumo. Šioje byloje Tetra buvo suteikta galimybė pateikti tokias pastabas.

86 Pirma, dėl Ivaldi ataskaitos Komisija nurodo, kad ieškovė per administracinę procedūrą nesiskundė, jog jai neleista išsamiai susipažinti su bylos medžiaga, susijusia su ekonometrine analize, ir todėl dabar ji negali teigti, kad buvo pažeista jos teisė į gynybą. Šioje ataskaitoje pateiktos analizės santraukos glaustumą galima paaiškinti tuo, kad tai buvo atsakymas į anksčiau Tetra pateiktą analizę ir jos pataisos. Tetra galėjo pateikti savo pastabas dėl šios ataskaitos (ir jos ekspertai tai padarė 2001 m. rugsėjo 26 d. Komisijoje vykstant žodiniam nagrinėjimui). Be to, ataskaita buvo tik papildoma Komisijos atlikto rinkos tyrimo dalis. Todėl net jei ieškovės teiginiai būtų kažkiek teisingi, nors tokie jie nėra, dėl to ginčijamas sprendimas neturėtų būti panaikintas, nes ši ataskaita neturėjo įtakos jo turiniui.

87 Antra, kalbant apie atsakymus į rinkos tyrimą, Komisija nurodo, kad jie taip pat turėjo tik šalutinę reikšmę, nes ji rėmėsi savo atlikta įsipareigojimų nepakankamumo analize. Komisija konfidencialumo sumetimais privalo atsisakyti suteikti teisę susipažinti su šiais atsakymais (1995 m. balandžio 6 d. Teisingumo Teismo sprendimo BPB Industries ir British Gypsum prieš Komisiją, C‑310/93 P, Rink. p. I‑865, 26 punktas), ir nors pagal Reglamento Nr. 447/98 17 straipsnio 2 dalį pastabas pateikianti šalis gali pateikti nekonfidencialią savo atsakymo versiją, Komisija bet kuriuo atveju turėjo teisę, kaip tai patvirtinta minėtame sprendime Endemol prieš Komisiją, parengti objektyvias, nekonfidencialias santraukas ir apriboti ieškovės teisę susipažinti su šiomis santraukomis.

88 Be to, 2001 m. spalio 18 d. susitikime, per kurį santraukos buvo pateiktos ieškovei susipažinti, Komisija aptarė minėtus atsakymus su ieškove. Toks susipažinimas, taip pat bylą nagrinėjančio pareigūno atlikta santraukų analizė ir jų objektyvumo patvirtinimas užtikrino visišką ieškovės teisės į gynybą paisymą. Bet kuriuo atveju, kadangi tyrimo rezultatai tik patvirtino pradinę Komisijos analizę, nėra priežasties daryti išvados, kad ginčijamas sprendimas būtų buvęs kitoks, jei teisė susipažinti būtų buvusi suteikta. Todėl tariamas teisės į gynybą pažeidimas negali pateisinti ginčijamo sprendimo panaikinimo.

B – Pirmosios instancijos teismo vertinimas

1. Pirminės pastabos

89 Pirmiausia reikia pažymėti, kad konkurencijos bylose suteikiant asmenims, kuriems yra skirtas pranešimas apie kaltinimus, galimybę susipažinti su byla pirmiausia siekiama leisti šiems asmenims susipažinti su Komisijos byloje esančiais įrodymais, kad, remdamiesi šiais įrodymais, jie galėtų veiksmingai pareikšti nuomonę dėl pranešime apie kaltinimus Komisijos padarytų išvadų (1979 m. vasario 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo Hoffmann‑La Roche prieš Komisiją, 85/76, Rink. p. 461, 9 ir 11 punktai; minėto sprendimo BPB Industries ir British Gypsum prieš Komisiją 21 punktas ir 1999 m. liepos 8 d. Sprendimo Hercules Chemicals prieš Komisiją, C‑51/92 P, Rink. p. I‑4235, 75 punktas). Bendraisiais Bendrijos teisės principais, reglamentuojančiais teisę susipažinti su Komisijos byla, siekiama užtikrinti galimybę veiksmingai pasinaudoti teise į gynybą, o sprendimo, susijusio su įmonėms taikomų konkurencijos taisyklių pažeidimu, kuriuo nustatomos baudos, atveju šių bendrųjų Bendrijos teisės principų pažeidimas per procedūrą iki sprendimo priėmimo iš esmės gali būti pagrindas panaikinti sprendimą, jei buvo pažeista atitinkamos įmonės teisė į gynybą (minėto sprendimo Hercules Chemicals prieš Komisiją 76 ir 77 punktai).

90 Taip pat reikia priminti, jog, norint pripažinti teisės į gynybą pažeidimą, pakanka nustatyti, kad nagrinėjamų dokumentų neatskleidimas galėjo ieškovės nenaudai paveikti procedūros eigą ir ginčijamo sprendimo turinį (1995 m. birželio 29 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo ICI prieš Komisiją, T‑36/91, Rink. p. II‑1847, 78 punktas; 1999 m. balandžio 20 d. Sprendimo Limburgse Vinyl Maatschappij ir kt. prieš Komisiją, T‑305/94–T‑307/94, T‑313/94–T‑316/94, T‑318/94, T‑325/94, T‑328/94, T‑329/94 ir T‑335/94, Rink. p. II‑931, 1021 punktas ir minėto sprendimo Endemol prieš Komisiją 87 punktas).

91 Pirmosios instancijos teismas jau yra patvirtinęs, kad šie principai taikytini reglamente nustatytoms procedūroms, nors jie gali būti pagrįstai taikomi atsižvelgiant į bendrai reglamento sistemai būdingą greitumo principą (minėto sprendimo Endemol prieš Komisiją 68 punktas).

92 Todėl šioje byloje reikia patikrinti, ar ieškovės teisei į gynybą turėjo įtakos sąlygos, kuriomis ji susipažino su tam tikrais Komisijos administracinės bylos dokumentais.

2. Dėl pirmosios ieškinio pagrindo dalies, susijusios su Ivaldi ataskaita

93 Visų pirma, nors Komisijos argumentas dėl to, kad su teisės į gynybą pažeidimu susijęs kaltinimas yra pavėluotas ir būtų pagrįstas, jis negali būti laikomas pagrįstu konkrečiomis šios bylos aplinkybėmis. Komisija nepaneigė ieškovės teiginio, kad prof. Ivaldi atliko labai nedidelį vaidmenį byloje per nagrinėjančio pareigūno surengtą nagrinėjimą; Komisija taip pat nesureagavo į per šį nagrinėjimą Tetra pateiktą ekonomistų ataskaitą. Tokiomis aplinkybėmis pagrįsta daryti išvadą, kad ieškovė prieš priimant ginčijamą sprendimą neįvertino reikšmės, kurią Komisija teiktų Ivaldi ataskaitoje pateiktai ekonometrinei analizei.

94 Tačiau, antra, reikėtų pažymėti, kad ieškovė galėjo pakankamai išsamiai susipažinti su Ivaldi ataskaita, ir ji rimtai neginčijo šios aplinkybės. Pirmosios instancijos teismas sutinka su Komisijos paaiškinimu, jog ataskaita glausta todėl, kad ji buvo pateikta kaip atsakymas į pačios ieškovės pateiktą analizę. Iš to darytina išvada, kad tik kitų dokumentų, susijusių su ginčijamame sprendime pateikta ekonometrine analize, su kuriais Tetra neturėjo galimybės susipažinti, egzistavimas galėtų būti įrodymas, kad Komisija nesuteikė galimybės susipažinti su byla.

95 Šiuo atžvilgiu iš teismų praktikos aišku, kad jei atitinkama institucija teigia, kad konkretaus dokumento, su kuriuo buvo prašoma leisti susipažinti, nėra, daroma prielaida, kad jo apskritai nėra. Tačiau tai yra tik prielaida, kurią ieškovė bet kuriuo atveju gali paneigti reikšmingais ir nuosekliais įrodymais (šiuo klausimu žr. 2000 m. spalio 12 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo JT's Corporation prieš Komisiją, T‑123/99, Rink. p. II‑3269, 58 punktą ir 2002 m. birželio 25 d.. Sprendimo British American Tobacco (Investments) prieš Komisiją, T‑311/00, Rink. p. II‑2781, 35 punktą). Tačiau šioje byloje reikia pripažinti, kad ieškovė nepaneigė šios prielaidos.

96 Savo teiginiui pagrįsti ieškovė iš esmės nurodo ginčijamame sprendime atliktos ekonometrinės analizės duomenis. Tačiau iš bylos medžiagos, visų pirma iš šalių rašytinių pastabų, susijusių su oponuojančių ekonometrinių analizių tikslumu, priedų aišku, kad Komisijos analizė daugiausia grindžiama ieškovės jai pateikta informacija. Vieninteliai kiti veiksniai, į kuriuos Komisija atsižvelgė nustatydama savo analizėje naudojamus kintamuosius, grindžiami prof. Ivaldi ataskaitoje išreikšta kai kurių Tetra analizėje naudojamų kintamųjų kritika. Tai patvirtina pats Ivaldi ataskaitos pavadinimas, nes jame vienaskaita nurodyta „Bylos dokumentas / Vidaus“ („Note to the File / Internal“).

97 Šiai išvadai neturi įtakos ieškovės argumentas, grindžiamas pranešimu dėl susipažinimo su byla. Iš tikrųjų aišku, kad pagalba, kurią konsultacijų forma suteikė prof. Ivaldi, nėra „tyrimas“, su kuriuo turi būti leista susipažinti pagal pranešimo dėl susipažinimo su byla I skyriaus B dalies ketvirtąją pastraipą. Be to, ataskaitoje pateiktos analizės tinkamumas negali būti ginčijamas tvirtinant, kad buvo pažeista teisė susipažinti su byla. Darytina išvada, kad Komisija, pasitelkusi prof. Ivaldi į pagalbą atlikti ieškovės pateiktų ekonometrinių analizių tyrimą, nepažeidė įsipareigojimų, kuriuos ji nusistatė pranešime dėl susipažinimo su byla.

3. Dėl antrosios ieškinio pagrindo dalies, susijusios su atsakymais į rinkos tyrimą

98 Kalbant apie antrąją ieškinio pagrindo dalį, susijusią su atsakymais į rinkos tyrimą, iš teismų praktikos taip pat aišku, kad trečiųjų asmenų atsakymų į Komisijos prašymus pateikti informacijos atveju Komisija privalo atsižvelgti į grėsmę, kad dominuojančią padėtį rinkoje užimanti įmonė gali imtis atsakomųjų priemonių prieš šiai institucijai atliekant tyrimą bendradarbiavusius konkurentus, tiekėjus ar klientus (minėto sprendimo BPB Industries et British Gypsum prieš Komisiją 26 punktas ir minėto sprendimo Endemol prieš Komisiją 66 punktas). Susidūrę su tokia grėsme, Komisijai per tyrimą dokumentus pateikiantys tretieji asmenys, manantys, kad dėl to prieš juos gali būti imtasi atsakomųjų priemonių, turi teisę tikėtis, kad jų prašymas užtikrinti konfidencialumą bus įvykdytas.

99 Gali būti, kad tais atvejais, kai tam tikri tretieji asmenys prašo neatskleisti jų tapatybės, Komisija privalės neatskleisti ir kitų trečiųjų asmenų, dalyvaujančių procedūroje, tačiau prieš atsakant į Komisijos klausimynus neprašiusių užtikrinti konfidencialumo, tapatybės (minėto sprendimo Endemol prieš Komisiją 70 punktas).

100 Todėl negalima atmesti galimybės, kad šis konfidencialumo reikalavimas taip pat pateisina visų nagrinėjamų atsakymų nekonfidencialių santraukų parengimą (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Endemol prieš Komisiją 71 ir 72 punktus).

101 Kitaip tariant, vien tai, kad Reglamento Nr. 447/98 17 straipsnio 2 dalyje kiekvienai konfidencialumo prašančiai šaliai nustatytas įpareigojimas aiškiai nurodyti, kurios jos atsakymo dalys turi būti laikomos konfidencialiomis, nedraudžia Komisijai, atsižvelgiant į Reglamento Nr. 447/98 17 straipsnio 1 dalį ir EB 287 straipsnio tikslą, savo iniciatyva išnagrinėti, ar kyla kai kurių procedūroje dalyvaujančių trečiųjų asmenų verslo paslapčių ar net kitos konfidencialios informacija atskleidimo grėsmė, jei būtų leista neribotai susipažinti su kitų trečiųjų asmenų, asmeniškai neprašiusių jiems užtikrinti konfidencialumo, atsakymais.

102 Tačiau gavusi pranešimą pateikiančio asmens (tiksliau „suinteresuotojo asmens“ reglamento 18 straipsnio 1 dalies prasme) prašymą susipažinti su byla, Komisija, bent jau kol pagal minėtą straipsnį bus pasikonsultuota su Patariamuoju komitetu, turi pateisinti bet kokius šios teisės susipažinti su byla apribojimus, nes bet koks teisės susipažinti su byla ribojimas turi būti aiškinamas siaurai, visų pirma tada, kai Komisija ketina uždrausti nagrinėjamą koncentraciją, apie kurią pranešta.

103 Komisija leido Tetra susipažinti tik su dviem nekonfidencialiomis atsakymų į rinkos tyrimą santraukomis ir neleido susipažinti su pačiais atsakymais arba jų nekonfidencialia versija (žr. šio sprendimo 22 punktą). Komisija pažymi gavusi prašymus užtikrinti daugelio atsakiusiųjų į rinkos tyrimą konfidencialumą, kai kuriais atvejais todėl, kad jie nurodė bijantys atsakomųjų priemonių. Tačiau Pirmosios instancijos teismui pagal Procedūros reglamento 67 straipsnio 3 dalį atlikus patikrinimą paaiškėjo, kad Komisija 51 klausimyno gavėjui bent jau faksu siųstų klausimynų tituliniuose lapuose neįspėjo apie jų pareigą pagal Reglamento Nr. 447/98 17 straipsnio 2 dalį aiškiai nurodyti visas jų atsakymų dalis, kurias jie laiko konfidencialiomis. Nepaisant šios klaidos, šešiuose iš 30 tinkamų naudoti atsakymų (iš 34 gautų) buvo aiškiai prašoma konfidencialumo. Vienas iš respondentų pagal Reglamento Nr. 447/98 17 straipsnio 2 dalį pateikė Komisijai nekonfidencialią savo atsakymo versiją.

104 Todėl reikia patikrinti, ar Komisija pagrįstai atsisakė leisti ieškovei susipažinti su atsakymais į rinkos tyrimą ir su viena nekonfidencialia šių atsakymų versija ir leido susipažinti tik su dviem nekonfidencialiomis visų atsakymų santraukomis.

105 Bendrai reglamento sistemai būdingas greitumo reikalavimas savaime negali pateisinti šioje byloje nagrinėjamo atsisakymo. Jei Komisija neturėjo pakankamai laiko paprašyti atsakiusiųjų į rinkos tyrimą pagal Reglamento Nr. 447/98 17 straipsnio 2 dalį pateikti nekonfidencialią savo atsakymų versiją, ji turėjo bent paaiškinti ieškovei, kaip respondentų, paprasčiausiai prašiusių konfidencialumo ir nepateikusių nekonfidencialios savo atsakymų versijos, išreikštos atsakomųjų priemonių ar kitų neigiamų ar nepageidaujamų pasekmių baimės pobūdžio ir masto pakako pateisinti atsisakymą leisti susipažinti su šiais atsakymais ar jų nekonfidencialia versija. Nors labai trumpi terminai per antrąjį koncentracijos nagrinėjimo procedūros etapą dėl praktinių priežasčių ir visų pirma didelis gautų prašymų užtikrinti konfidencialumą skaičius gali būti pagrindas parengti nekonfidencialias santraukas, Komisija vis dėlto privalo pateisinti bendrą atsisakymą leisti susipažinti su atsakymais į rinkos tyrimą, susijusį su atitinkamo asmens pasiūlytais įsipareigojimais. Šis įpareigojimas a fortiori taikomas atsakymams, kurie jai pateikti be jokio, bent jau oficialaus, prašymo užtikrinti konfidencialumą.

106 Iš bylą nagrinėjančio pareigūno 2001 m. spalio 25 d. atsakymo į ieškovės 2001 m. spalio 19 d. pateiktą prašymą leisti susipažinti su bylos medžiaga aišku, kad Komisijos pozicija dėl galimybės susipažinti su byla rodo jos bendrą poziciją. Komisija manė, kad atsakymų į rinkos tyrimą santraukų, kurių tikslumą ir išsamumą patvirtino bylą nagrinėjantis pareigūnas, pateikimas leidžia tinkamai susipažinti su byla, ir todėl Tetra teisė į gynybą nėra pažeista.

107 Reikia pripažinti, kad, pirma, atsižvelgiant į tai, jog kai kurie iš atsakiusiųjų į rinkos tyrimą pareiškė bijantys galimų ieškovės atsakomųjų priemonių, jei nebūtų užtikrintas jų atsakymų konfidencialumas, turėjo būti užtikrintas visų atsakymų konfidencialumas.

108 Kadangi Pirmosios instancijos teismui pačiam pavyko nustatyti, kad galėjo būti leista susipažinti bent jau su 30 atsakymų į rinkos tyrimą nekonfidencialiomis versijomis, kurias buvo galima parengti pašalinant konfidencialią informaciją, reikia patikrinti, ar suteikus galimybę susipažinti tik su santraukomis, šioje byloje iš tikrųjų buvo pažeista ieškovės teisė į gynybą.

109 Komisijos teiginį, kad ginčijamame sprendime ji rėmėsi atsakymais į rinkos tyrimą tik tam, kad pagrįstų išvadą dėl įsipareigojimų, padarytą dėl kitų nesusijusių priežasčių, patvirtina ginčijamo sprendimo tekstas (visų pirma 424 ir 425 konstatuojamosios dalys). Vis dėlto tiesa yra tai, kad bent viena ieškovei nepalanki išvada, susijusi su įsipareigojimais, pateikiama kaip „patvirtinta rinkos analizės“ (428 konstatuojamoji dalis).

110 Reikėtų pažymėti, kad 2001 m. spalio 18 d. memorandume ir bylą nagrinėjančiam pareigūnui pateiktame oficialiame 2001 m. spalio 19 d. skunde Tetra nurodė tam tikrus rinkos tyrimo klausimynų, su kuriais jai buvo leista susipažinti, trūkumus ir netikslumus, visų pirma susijusius su Tetra pasiūlyto įsipareigojimo dėl Sidel gaminamų SBM mašinų licencijos apibūdinimu. Bylą nagrinėjantis pareigūnas savo 2001 m. spalio 25 d. atsakyme nurodė, kad Komisijos rinkos tyrimas atliktas objektyviai ir kad klausimynai nėra klaidinantys. Jis taip pat nurodė, kad dėl to, jog prie klausimynų buvo pridėta nekonfidenciali įsipareigojimų versija, Komisija turėjo teisę daryti prielaidą, kad klausimynų gavėjai perskaitė šį dokumentą.

111 Pirmiausia reikėtų pažymėti, kad ir skundas, ir memorandumas yra pridėti prie ieškinio ir nurodyti jo išnašoje. Iš to darytina išvada, kad Pirmosios instancijos teismas negali pripažinti pagrįstu Komisijos per posėdį pateikto prieštaravimo, kad ieškovei pateikiant žodines pastabas nurodyti argumentai, susiję su tariamu klientams išsiųsto klausimyno penktojo klausimo netikslumu, buvo nauji ir todėl nepriimtini.

112 Tačiau Pirmosios instancijos teismas negali sutikti su ieškovės argumentu, kad dėl to, jog klausimynuose respondentų buvo prašoma pareikšti nuomonę apie tai, ar dėl įsipareigojimų „gerokai susilpnėtų“ ieškovės padėtis kartono pakuočių rinkoje ir susijungęs ūkio subjektas „iš tikrųjų prarastų“ tvirtą padėtį jautrių skystų maisto produktų pakavimo rinkoje, klausimyno gavėjai galėjo būti suklaidinti reglamento 2 straipsnio 3 dalyje nurodytų kriterijų atžvilgiu. Šiuo atveju pakanka pažymėti, kad net jei kai kurie respondentai galėjo suformuluoti savo atsakymus, remdamiesi kitokiais kriterijais nei nustatytieji reglamento 2 straipsnio 3 dalyje, ieškovei nebuvo būtina susipažinti su atsakymais į šiuos klausimus, kad ji galėtų per administracinę procedūrą priminti Komisijai apie šių kriterijų reikšmingumą.

113 Taip yra dar ir todėl, kad Tetra iš tikrųjų nuo pat pradžių galėjo susipažinti su klientams ir paruošėjams išsiųstais klausimynais, kaip ji tai pripažino savo 2001 m. spalio 18 d. memorandume. Nors Komisija privalėjo leisti jai susipažinti ir su jos konkurentams išsiųstu klausimynu, vis dėlto ieškovė per posėdį pripažino galiausiai su juo susipažinusi kitomis priemonėmis. Bet kuriuo atveju, kaip per posėdį pripažino pati Tetra, jos argumentai iš tikrųjų nesusiję su šiuo klausimynu. Todėl aišku, kad ieškovė, susipažinusi su klausimynais ir panaudodama Komisijos pateiktų atsakymų santraukas, savo skunde bylą nagrinėjančiam pareigūnui galėjo nurodyti Komisijos pareigą taikyti tik reglamento 2 straipsnio 3 dalyje nustatytus kriterijus.

114 Kalbant apie tariamai klaidinantį su licencija susijusio Tetra įsipareigojimo apibūdinimą klientams ir paruošėjams išsiųstuose klausimynuose, pažymėtina, kad vien juos perskaičius aišku, jog paprastai atidus gavėjas negalėjo būti suklaidintas. Nors pateiktuose klausimuose buvo nurodyta tam tikra informacija apie licenciją, kuri galėjo suklaidinti gavėją nebent tuo atveju, jei jis nebūtų pasirūpinęs šią informaciją išnagrinėti atsižvelgdamas į pridėtą nekonfidencialią įsipareigojimų versiją, Komisija turėjo teisę daryti prielaidą, kad toks nagrinėjimas iš tikrųjų buvo atliktas. Ieškovė neįrodė, kad jei gavėjas galėjo laikyti minėtą informaciją dviprasmiška, norint išsiaiškinti tikslią šio įsipareigojimo apimtį, nebūtų pakakę paprasčiausios su licencija susijusio įsipareigojimo patikros.

115 Bet kuriuo atveju iš nekonfidencialios klientų ir paruošėjų atsakymų į rinkos tyrimą versijos negalima spręsti, kad formuluodami savo atsakymus jie būtų buvę suklaidinti ar supainioti. Be to, iš atsakymų santraukų, kurias Komisija pateikė Tetra, išnagrinėjus jas atsižvelgiant į nekonfidencialią atsakymų versiją, negalima daryti išvados, kad nebuvo nurodyta informacija ar duomenys, kurie galėjo būti naudingi ieškovei, norint įrodyti tokį klausimynų gavėjų suklaidinimą ar supainiojimą. Šią išvadą patvirtina Tetra sprendimas šiame procese nepateikti papildomų rašytinių pastabų dėl minėtos atsakymų versijos (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Hercules Chemicals prieš Komisiją 80 punktą).

116 Galiausiai atsakymų į rinkos tyrimą santraukose nėra nieko, kas rodytų, kad jie netiksliai atspindi vienintelį atsakymą, kurio visiškai konfidencialų pobūdį, patikrinęs šį klausimą, pripažino Pirmosios instancijos teismas (žr. šio sprendimo 78 punktą).

117 Iš to išplaukia, kad Komisijos sprendimas leisti Tetra susipažinti tik su nekonfidencialiomis atsakymų į rinkos tyrimą santraukomis nepažeidė Tetra teisės į gynybą.

4. Išvada

118 Iš to, kas nurodyta pirmiau, darytina išvada, kad reikia atmesti ieškinio pagrindą, susijusį su teisės susipažinti su byla pažeidimu.

II – Dėl ieškinio pagrindų, susijusių su reglamento 2 straipsnio pažeidimu

A – Pirminės pastabos

119 Iš pradžių reikėtų priminti, kad materialinės reglamento nuostatos, ypač jo 2 straipsnis, suteikia Komisijai tam tikrą diskreciją visų pirma atliekant ekonominį vertinimą. Todėl Bendrijos teismo atliekamą naudojimosi šia diskrecija, kuri yra būtina nustatant koncentracijos taisykles, kontrolę reikia atlikti atsižvelgiant į diskreciją, neatsiejamą nuo koncentraciją reglamentuojančių taisyklių dalį sudarančių ekonominių normų (1998 m. kovo 31 d. Teisingumo Teismo sprendimo Prancūzija ir kt. prieš Komisiją (Kali & Salz), C‑68/94 ir C‑30/95, Rink. p. I‑1375, 223 ir 224 punktai; 1999 m. kovo 25 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Gencor prieš Komisiją, T‑102/96, Rink. p. II‑753, 164 ir 165 punktai ir 2002 m. birželio 6 d. Sprendimo Airtours prieš Komisiją, T‑342/99, Rink. p. II‑2585, 64 punktas).

120 Taip pat reikia priminti, kad pagal reglamento 2 straipsnio 3 dalį koncentracija, kuri sukuria arba sustiprina dominuojančią padėtį, ir dėl to itin apribojama veiksminga konkurencija bendrojoje rinkoje arba didelėje jos dalyje, yra laikoma nesuderinama su bendrąja rinka. Ir, atvirkščiai, Komisija privalo pripažinti į reglamento taikymo sritį patenkančią koncentraciją suderinama su bendrąja rinka, jei nėra tenkinamos dvi minėtoje nuostatoje nustatytos sąlygos (1994 m. gegužės 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Air France prieš Komisiją, T‑2/93, Rink. p. II‑323, 79 punktas; šiuo klausimu taip pat žr. minėtų sprendimų Gencor prieš Komisiją 170 punktą ir Airtours prieš Komisiją 58 ir 82 punktus). Todėl jei nesukuriama arba nesustiprinama dominuojanti padėtis, koncentracija turi būti leidžiama ir nereikia nagrinėti jos poveikio veiksmingai konkurencijai (minėto sprendimo Air France prieš Komisiją 79 punktas).

121 Ieškovės antrojo, trečiojo ir ketvirtojo ieškinio pagrindų pagrįstumą reikia išnagrinėti atsižvelgiant į anksčiau pateiktus svarstymus.

B – Dėl ieškinio pagrindo, susijusio su pakeistos koncentracijos horizontalaus ir vertikalaus antikonkurencinio poveikio nebuvimu

1. Pirminės pastabos

122 Ieškovė teigia, kad dėl įsipareigojimų pašalintas bet koks galimas nepalankus „horizontalus“ ir „vertikalus“ koncentracijos, apie kurią pranešta, poveikis nustatytas ginčijamame sprendime. Tačiau tiek, kiek Komisija dėl koncentracijos pateikia tam tikrų minėtu poveikiu grindžiamų prieštaravimų (263–324 konstatuojamosios dalys), Tetra nurodo, kad, atsižvelgiant į šiuos įsipareigojimus, prieštaravimai tapo nepagrįsti.

123 Pasak Komisijos, ieškovė klysta teigdama, kad ginčijamame sprendime pateikti su horizontaliu ar vertikaliu poveikiu susiję prieštaravimai. Sprendime nenurodoma, kad dėl horizontalaus ar vertikalaus koncentracijos poveikio, vertinamo atskirai, būtų sukurta ar sustiprinta dominuojanti padėtis. Tačiau Komisija teigia, kad pakeista koncentracija turėtų reikšmingą tęstinį horizontalų ir vertikalų poveikį, kurio ji negali nepaisyti. Ji nurodo, kad ginčijamame sprendime vertinant koncentracijos poveikį teisingai atsižvelgta į neišnyksiantį (prisiėmus įsipareigojimus) horizontalų ir vertikalų pakeistos koncentracijos poveikį.

124 Pirmosios instancijos teismas daro išvadą, kad nors Komisija negrindė ginčijamo sprendimo minėtu horizontaliu ir vertikaliu poveikiu, ji vis dėlto atsižvelgė į jį, siekdama pagrįsti savo išvadą, kad pakeistą koncentraciją reikia uždrausti. Todėl Komisija ginčijamame sprendime nurodo, kad „dominuojanti padėtis pakavimo į PET įrenginių rinkoje, visų pirma mažos ir didelės galios SBM mašinų rinkoje bei pakavimo į kartoną sistemų rinkoje, būtų „sustiprinta ir sukurta dėl daugelio veiksnių“, įskaitant „horizontalų ir vertikalų poveikį“ (262 konstatuojamoji dalis). Be to, iš Komisijos pastabų, visų pirma jos atstovo per posėdį pateiktų paaiškinimų galima spręsti, kad tokiu poveikiu grindžiami jos nuogąstavimai dėl PET įrenginių rinkų. Todėl reikia išnagrinėti atskirą ieškovės ieškinio pagrindą, susijusį su dominuojančios padėties sukūrimu minėtose rinkose dėl šio poveikio.

2. Dėl vertikalaus poveikio

a) Šalių argumentai

125 Ieškovė pirmiausia teigia, kad nors ginčijamame sprendime daroma išvada, kad trys rinkos, iš kurių kiekviena laikytina atskira rinka (mažos galios SBM mašinų, aseptinio išpilstymo į PET mašinų ir barjerinių technologijų), yra susijusios, Komisija nė vienoje iš jų neprognozuoja dominuojančios padėties sukūrimo ar sustiprėjimo. Pagrindinė problema, kurią Komisija nustatė dėl horizontalaus poveikio, susijusi su mažos galios SBM mašinų rinka, tačiau Tetra sprendimas atsisakyti Dynaplast, t. y. nuosavo SBM mašinų verslo, pašalintų šią problemą. Ieškovė taip pat pabrėžia, kad jos įsipareigojimas suteikti Sidel gaminamų SBM mašinų licenciją tik dar labiau susilpnintų ligtolinę Sidel padėtį mažos galios SBM mašinų rinkoje.

126 Komisija pripažįsta, kad horizontalus pakeistos koncentracijos poveikis savaime, t. y. be kitų koncentracijos padarinių, nenulemtų dominuojančios padėties sukūrimo arba sustiprėjimo, tačiau teigia, kad dėl šio poveikio gerokai sustiprėtų susijungusio ūkio subjekto padėtis PET rinkoje ir įsipareigojimai to nepakeistų. Be to, įsipareigojimai neišspręstų Tetra dominuojančios padėties sustiprėjimo kartono rinkose problemos, dėl kurios, pasak Komisijos, Sidel nebeliktų kaip potencialios konkurentės pasaulinėje jautrių produktų pakavimo sistemų rinkoje. Komisija pabrėžia, kad atsisakius Dynaplast būtų pašalinta tik horizontali Tetra ir Sidel veiklos mažos galios SBM mašinų rinkoje sąsaja, o įsipareigojimai neturėtų jokios įtakos Sidel pirmaujančiai padėčiai didelės galios SBM mašinų rinkoje. Komisija ir savo atsiliepime į ieškinį, ir atsakymuose į rašytinius klausimus pabrėžia, kad dėl koncentracijos sustiprėtų pasaulinė susijungusio ūkio subjekto padėtis PET įrenginių rinkoje, įskaitant aseptinio išpilstymo į PET mašinų, barjerinių technologijų ir PET butelių uždarymo sistemų rinkas.

b) Pirmosios instancijos teismo vertinimas

127 Ginčijamame sprendime nustatomas trejopas problemų konkurencijos teisės požiūriu keliantis horizontalus poveikis, kuris, kaip per posėdį pripažino Komisija, susijęs tik su PET rinka. Šį poveikį sudaro tariamai neigiami koncentracijos padariniai mažos galios SBM mašinų, aseptinio išpilstymo į PET mašinų ir barjerinių technologijų rinkose. Todėl reikia išnagrinėti, ar, nepaisant įsipareigojimų, vis tiek išliktų neigiamas horizontalus poveikis, galintis patvirtinti Komisijos argumentą, kad susijungęs ūkio subjektas galėtų pasinaudoti turima dominuojančia padėtimi kartono rinkose kaip svertu, kad įgytų dominuojančią padėtį PET rinkoje.

128 Kalbant apie mažos galios SBM mašinas, ieškovės įsipareigojimas atsisakyti Dynaplast reiškia, kad koncentracija nė kiek nesustiprintų tos rinkos dalies, kurią dabar turi Sidel. Dėl to Sidel padėtis šioje rinkoje negali sustiprėti ir juo labiau koncentracija negali „reikšmingai“ sukliudyti konkurencijai šioje SBM mašinų rinkos dalyje. Ginčijamame sprendime (427 konstatuojamojoje dalyje) netgi pripažįstama, kad įsipareigojimai pašalins koncentracijos šalių horizontalią sąsają šių mašinų rinkoje. Nors iš atsakymų į rinkos tyrimą gauta informacija, kurią Komisija šiuo klausimu nurodo savo atsiliepime į ieškinį, turi tam tikros įrodomosios galios, Komisija negali, viena vertus, remtis Dynaplast „indėliu“ į Sidel mažos galios SBM mašinų rinkoje, t. y. beveik [20–30 %] rinkos dalimi (266 konstatuojamoji dalis), ir, kita vertus, Pirmosios instancijos teisme teigti, kad kai kuriuose atsakymuose nurodomas šios rūšies mašinų nereikšmingumas ar nenašumas. Taip pat vien tai, kad Tetra, kaip ji patvirtino savo atsakymuose į rašytinius klausimus ir per posėdį, vėliau nebegalėjo surasti Dynaplast pirkėjo, negali pagrįsti Komisijos išvados, nes ši aplinkybė tik patvirtina nepelningą ir, nepaisant didelės rinkos dalies, palyginti silpną Tetra padėtį mažos galios SBM mašinų rinkoje iki koncentracijos.

129 Todėl darytina išvada, kad dėl pakeistos koncentracijos neatsirastų jokio horizontalaus koncentracijos šalių veiklos sutapimo mažos galios SBM mašinų rinkoje. Šios išvados teisingumu, bent jau siekiant pagrįsti ginčijamo sprendimo teisėtumą, neleidžia suabejoti tai, kad Komisija savo atsakymuose į rašytinius klausimus pirmą kartą nurodė tariamai naują technologiją „TetraFast“, kurią Tetra sukūrė mažos galios SBM mašinoms.

130 Kalbant apie aseptinio išpilstymo į PET mašinų rinką, Komisija turėjo atmesti reikšmingo, neigiamo horizontalaus poveikio konkurencijai galimybę. Visų pirma pakeista koncentracija tik palyginti nedaug sustiprintų susijungusio ūkio subjekto rinkos dalį ([0–10 %] 2000 m. EEE įrengtų šio tipo mašinų parko), jei ji būtų skaičiuojama atsižvelgiant į dabartinę Sidel padėtį ? [10–20 %] minėtoje rinkoje (288 konstatuojamoji dalis). Antra, kaip pripažinta ginčijamame sprendime (251 konstatuojamoji dalis), šioje rinkoje jau yra didelių konkurentų, įskaitant naujai atėjusiuosius, kuriems jau priklauso didelė pardavimo dalis (40–50 %). Galiausiai Komisijos argumento negali patvirtinti tai, kad ji savo rašytiniuose atsakymuose ir per posėdį pabrėžė ginčijamame sprendime (82 konstatuojamoji dalis, 32 išnaša ir 202 konstatuojamoji dalis) nurodytų LFA‑20 mašinų, kuriomis bus galima aseptiškai pildyti ir HDPE, ir PET butelius, komercines galimybes. Bent jau kaip teigia Tetra, kuriai Komisija per posėdį šiuo klausimu neprieštaravo, šias mašinas vis dar bando Tetra ir trys konkurentai, kurie taip pat jas kuria.

131 Kalbant apie barjerinių technologijų rinką, pažymėtina, jog Komisija pripažįsta, kad dėl koncentracijos, apie kurią pranešta, poveikio gerokai sustiprėtų susijungusio ūkio subjekto padėtis šioje rinkoje, tačiau „ne tiek, kad būtų sukurta <...> dominuojanti padėtis“ (282 konstatuojamoji dalis). Vargu ar Komisija galėjo padaryti kitokią išvadą, nes dėl Tetra ir Sidel veiklos šioje srityje susijungęs ūkio subjektas įgytų tik [10–20 %] rinkos dalį, ir tai neatsižvelgiant bent jau į galimus Tetra turimos Sealica technologijos licencijos atsisakymo padarinius, kaip Komisija patvirtino savo atsakymuose į rašytinius klausimus. Be to, tokią rinkos dalies prognozę savo atsakymuose į rašytinius klausimus kategoriškai ginčija ieškovė. Ji įtikinamai teigė, kad, atsižvelgiant į tai, jog technologijos yra naujai kuriamos, pagal esamus produktus apskaičiuotos rinkos dalys nėra labai patikimos. Be to, per posėdį Tetra nurodė sunkumus, kurių dabar kelia plazminių barjerinių technologijų, kaip antai SidelActis alaus technologijos, kūrimas, ir šis aspektas patvirtintas Sidel metinėje ataskaitoje. Ji taip pat pabrėžė, kad taikant naujas barjerines technologijas visų pirma kai kuriems jautriems produktams, pvz., SPP, PET nenaudojamas ir joms reikia sukurti naują plastiko dervą. Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, reikia daryti išvadą, kad Komisija neįrodė, jog konkurencijai barjerinių technologijų rinkoje būtų padarytas reikšmingas, neigiamas horizontalus poveikis.

132 Iš to darytina išvada, kad, atsižvelgus į įsipareigojimus, neigiamas horizontalus koncentracijos poveikis įvairiose atitinkamose pakavimo į PET įrenginių rinkose, kurį Komisija nurodė ginčijamame sprendime, būtų tik minimalus, o gal jo net visai nebūtų. Tokiomis aplinkybėmis Pirmosios instancijos teismas daro išvadą, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą tiek, kiek ji rėmėsi horizontaliu pakeistos koncentracijos poveikiu, kad pagrįstų savo išvadą, jog, pasinaudodamas sverto efektu, susijungęs ūkio subjektas įgytų dominuojančią padėtį šiose PET rinkose.

3. Dėl vertikalaus poveikio

a) Šalių argumentai

133 Ieškovė pažymi, kad Komisija daugiausia nuogąstauja dėl susijungusio ūkio subjekto tariamos vertikalios integracijos į kartono, PET ir HDPE pakuočių sistemas. Kadangi Tetra / Sidel turėtų reikšmingą padėtį SBM mašinų rinkoje, Komisijos manymu, dėl dalinės paruošėjų priklausomybės nuo Sidel kiltų tiekimo konfliktas. Dėl šio konflikto susijungęs ūkio subjektas galėtų maksimaliai susilpninti paruošėjus, siūlydamas jų klientams integruotus SBM mašinų, preformų ir paruoštų galutiniam naudojimui įrenginių paketus, kitaip tariant, integruotus PET sprendimus ir taip išstumti paruošėjus iš šio veiklos sektoriaus. Tačiau Komisija pripažino, kad šie nuogąstavimai pasitvirtintų, tik jei Sidel pradėtų dominuoti SBM mašinų rinkoje. Ji taip pat pripažino, kad komercinis Tetra sprendimas pasitraukti iš preformų rinkos pašalintų visus paruošėjų nuogąstavimus ir kad susijungęs ūkio subjektas neįgytų dominuojančios padėties PET įrenginių ar preformų rinkoje vien dėl numatomų vertikalių problemų. Ieškovė iš to daro išvadą, kad pakeista koncentracija neturi vertikalaus antikonkurencinio poveikio PET pakuočių rinkoje, nesustiprina iki tol buvusios Tetra vertikalios integracijos kartono rinkose ir, kaip pripažino Komisija, nesukuria jokios dominuojančios padėties EBM mašinų, skirtų gaminti aseptinius HDPE butelius su rankenomis, rinkoje.

134 Komisija tvirtina, kad dėl susijungusio ūkio subjekto vertikalios integracijos paruošėjai galėtų būti išstumti iš rinkos. Nors dėl savo vertikalios integracijos susijungęs ūkio subjektas nepradėtų dominuoti preformų ir PET įrenginių rinkose, dėl šios integracijos atsiradusi galimybė maksimaliai susilpninti paruošėjus yra svarbus veiksnys vertinant konglomeratinį koncentracijos poveikį. Įsipareigojimai nepašalina visų šių padarinių, nes susijungęs ūkio subjektas, nesiūlydamas preformų, vis tiek galėtų siūlyti integruotus PET sprendimus, pvz., pasinaudojant HTW susitarimais. Paruošėjų priklausomybė nuo susijungusio ūkio subjekto neišnyktų nei dėl siūlomo Tetra pasitraukimo iš preformų rinkos, nei suteikus Sidel technologijos licenciją. Šie įsipareigojimai galėtų netgi užtikrinti tvirtos susijungusio ūkio subjekto padėties išlaikymą SBM mašinų pardavimo paruošėjams srityje, nes nebekiltų tiekimo konflikto, dėl kurio paruošėjai galėtų būti paskatinti pirkti SBM mašinas iš Sidel konkurentų.

b) Pirmosios instancijos teismo vertinimas

135 Iš pradžių reikėtų pastebėti, kad Komisijos nuogąstavimai dėl pakeistos koncentracijos, kaip ji kelis kartus pažymėjo per posėdį, daugiausia susiję su Tetra. Kitaip nei Sidel, Tetra yra vertikaliai integruota aseptinio kartono rinkose ir todėl turi įmonės, siūlančios savo klientams kombinuotas pakavimo sistemas, reputaciją. Komisija mano, kad dėl ieškovės dalyvavimo susijungusiame ūkio subjekte pakavimo į PET įrenginių rinkose iš esmės susilpnėtų konkurencija.

136 Visų pirma reikia pripažinti, kad Tetra pardavus savo dalį preformų būtų visiškai pašalinti pradiniai Komisijos nuogąstavimai dėl paruošėjų.

137 Kalbant apie Komisijos nuogąstavimus, kad prisiėmus įsipareigojimus paruošėjai veikiau pirks iš Sidel, kai tik Tetra atskirs savo preformų veiklą ir taip bus sustiprinta susijungusio ūkio subjekto padėtis, Komisija ginčijamame sprendime šiuo atžvilgiu nepateikė jokių įtikinamų įrodymų, išskyrus nuorodą į atsakymus į rinkos tyrimą (428 konstatuojamoji dalis). Nors negalima atmesti, kad kai kuriems paruošėjams mažiau rūpės pirkti SBM mašinas iš susijungusio ūkio subjekto, jei jis nebevykdys veiklos preformų srityje, toks pakartotinis patikinimas tikrai neprilygtų pranešime apie kaltinimus nurodytam „tiekimo konfliktui“ (pranešimo apie kaltinimus 232–236 ir 249 punktai). Kadangi dabar preformų rinkoje yra didelė konkurencija, dėl tokio kai kuriems paruošėjams duoto patikinimo Sidel konkurentų galimybės parduoti šiems paruošėjams SBM mašinas nebent šiek tiek sumažėtų.

138 Nors tiesa, kad pakeitus koncentraciją Sidel, pasinaudodama Tetra buvimu plastikinių butelių uždarymo sistemų rinkoje, galėtų siūlyti beveik visiškai integruotas PET linijas, akivaizdu, kad vertikalus Sidel atėjimo į šią rinką per susijungusį ūkio subjektą ir su tuo susijusio Sidel, kaip galimos kitų šioje rinkoje veikiančių ūkio subjektų klientės, išnykimo poveikis būtų minimalus, atsižvelgiant į palyginti silpną Tetra padėtį šioje rinkoje. Be to, bendras susijungusio ūkio subjekto pajėgumas, palyginti su dabartiniu Sidel pajėgumu, siūlyti tokias integruotas PET linijas dėl pakeistos koncentracijos nepadidėtų, nes Tetra atskirtų savo veiklą nuo PET preformų sektoriaus. Iš Sidel metinės ataskaitos matyti, kad 2001 m. šių linijų pardavimas sudarė tik maždaug 20 % Sidel gaminamų SBM mašinų pardavimo, nepaisant tariamo 30 % „eksponentinio augimo“ 1999–2000 m., kurį Komisija nurodo atsiliepime į ieškinį.

139 Dėl tariamo poveikio EBM mašinų rinkoje ginčijamame sprendime aiškiai pripažįstama, kad, atsižvelgiant į 2001 m. spalio 1 d. Tetra atsakymą į papildomą pranešimą apie kaltinimus, „kitų dalyvių pozicija sumažino nuogąstavimus dėl dominavimo galimoje aseptinių HDPE butelių su rankenomis gamybos mašinų rinkoje“ (297 konstatuojamoji dalis, 125 išnaša). Todėl aišku, kad pakeista koncentracija neturėtų reikšmingo neigiamo poveikio HDPE rinkoje veikiančių paruošėjų padėčiai. Ši rinka po koncentracijos išliktų labai konkurencinga.

140 Todėl nebuvo įrodyta, kad pakeista koncentracija turėtų didelį arba bent jau reikšmingą vertikalų poveikį atitinkamoje pakavimo į PET įrenginių rinkoje. Šiomis aplinkybėmis Pirmosios instancijos teismas daro išvadą, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą tiek, kiek ji rėmėsi vertikaliu pakeistos koncentracijos poveikiu, siekdama pagrįsti savo išvadą, kad, pasinaudodamas sverto efektu, susijungęs ūkio subjektas šiose PET rinkose įgytų dominuojančią padėtį.

4. Išvada

141 Iš to, kas nurodyta pirmiau, darytina išvada, jog Komisija, remdamasi horizontaliu ir vertikaliu pakeistos koncentracijos poveikiu, kad pagrįstų dominuojančios padėties sukūrimo atitinkamose PET rinkose analizę, padarė akivaizdžių vertinimo klaidų. Tačiau šios klaidos nesuteikia pagrindo panaikinti ginčijamą sprendimą, nes Komisijos nurodyto konglomeratinio poveikio galėtų savaime pakakti ginčijamam sprendimui pateisinti. Todėl reikia išnagrinėti ieškinio pagrindą, susijusį su konglomeratinio poveikio nebuvimu.

C – Dėl ieškinio pagrindo, susijusio su prognozuojamo konglomeratinio poveikio nebuvimu

1. Pirminės pastabos

142 Šalys sutaria dėl to, kad pakeista koncentracija yra konglomeratinio pobūdžio, t. y. koncentracija tarp įmonių, kurios iki šiol iš esmės nekonkuravo tarpusavyje nei kaip tiesioginės konkurentės, nei kaip tiekėjos ir klientės. Vykdant šio pobūdžio koncentracijas jų šalių veikla iš tikrųjų nesusiejama horizontaliame lygmenyje ir neatsiranda vertikalūs šalių santykiai griežtąja prasme. Todėl negalima daryti bendros prielaidos, kad tokios koncentracijos turi antikonkurencinį poveikį. Tačiau tam tikrais atvejais jos gali turėti tokį poveikį.

143 Ginčijamame sprendime Komisija iš esmės mano, kad pakeista koncentracija turės trejopą prognozuojamą antikonkurencinį konglomeratinį poveikį. Pirma, dėl koncentracijos susijungęs ūkio subjektas galėtų pasinaudoti dominuojančia padėtimi pasaulinėje kartono pakuočių rinkoje kaip svertu, kad įgytų dominuojančią padėtį pakavimo į PET įrenginių rinkose. Antra, dėl koncentracijos sustiprėtų dabartinė Tetra dominuojanti padėtis aseptinio pakavimo į kartoną įrenginių ir aseptinio kartono rinkose, nes būtų pašalinti Sidel keliami konkurenciniai suvaržymai iš gretimų PET rinkų. Trečia, dėl koncentracijos apskritai sustiprėtų bendra susijungusio ūkio subjekto padėtis jautrių produktų pakavimo rinkoje.

144 Per posėdį Komisija pabrėžė iš esmės perspektyvinį savo analizės pobūdį, nes atlikdama šią analizę ji privalo įvertinti būsimą koncentracijos, apie kurią jai pranešta, poveikį. Ji pabrėžė, kad tuo atveju, kai nagrinėjama konglomeratinį poveikį turinti koncentracija, kaip ir klasikinės horizontalios koncentracijos atveju, Komisijai rūpi užkirsti kelią būsimam antikonkurenciniam elgesiui, kuris galėtų atsirasti dėl koncentracijos, ir kad jos analizė turi būti atliekama atsižvelgiant į koncentracijos, apie kurią pranešta, šalių turimas priemones ir pajėgumus. Vien tai, kad esant konglomeratinio pobūdžio koncentracijai (skirtingai nei kitokio pobūdžio koncentracijos atveju) tokio elgesio tikimybė nėra tiesiogiai susijusi su visomis rinkos dalimis, kurias susijungęs ūkio subjektas ateityje turės vienoje rinkoje, nereiškia, kad reikia vadovautis kitokiu požiūriu.

145 Toliau reikia paeiliui išnagrinėti tris Komisijos motyvavimo dalis, susijusias su sverto efektu, potencialios konkurencijos išnykimu ir bendru susijungusio ūkio subjekto konkurencinės padėties sustiprėjimo poveikiu.

2. Dėl pirmosios dalies, susijusios su sverto efekto naudojimu

a) Su bendromis bylos aplinkybėmis susiję svarstymai

146 Pirmiausia reikėtų pažymėti, kad reglamente, visų pirma jo 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse, nedaromas joks skirtumas tarp, viena vertus, horizontalų ir vertikalų poveikį turinčių koncentracijų ir, kita vertus, konglomeratinį poveikį turinčių koncentracijų. Iš to darytina išvada, kad, nedarant skirtumo tarp šių dviejų rūšių koncentracijų, koncentraciją galima uždrausti, tik jei yra tenkinamos abi 2 straipsnio 3 dalyje nustatytos sąlygos (žr. šio sprendimo 120 punktą). Todėl Komisija turi leisti konglomeratinį poveikį turinčią koncentraciją, kaip ir bet kurią kitą koncentraciją (žr. šio sprendimo 120 punktą), jei nenustatoma, kad ji sukuria ar sustiprina dominuojančią padėtį bendrojoje rinkoje arba didelėje jos dalyje ir dėl to itin apribojama veiksminga konkurencija.

147 Tačiau atliekant potencialiai antikonkurencinio konglomeratinio koncentracijos poveikio analizę kyla nemažai specifinių problemų, susijusių su tokios koncentracijos pobūdžiu, ir jas reikėtų išnagrinėti pirmiausia. Šiuo atžvilgiu Pirmosios instancijos teismas pirmiausia išnagrinės konglomeratinį poveikį laiko atžvilgiu ir tuomet aspektus, susijusius su konkrečiu šio poveikio pobūdžiu, nes šis poveikis gali būti struktūrinis, t. y. tiesiogiai nulemtas sukurtos ekonominės struktūros, arba susijęs su elgesiu, t. y. atsirasiantis tik tuomet, jei susijungęs ūkio subjektas pradėtų taikyti tam tikrą prekybos praktiką.

i) Su laiku susiję konglomeratinio poveikio aspektai

148 Pirmiausia reikia nustatyti, ar dėl koncentracijos atsirandanti konkurencinga struktūra, iš karto nesuteikianti susijungusiam ūkio subjektui galimybės užimti dominuojančios padėties, vis dėlto gali būti uždrausta pagal reglamento 2 straipsnio 3 dalį, jei tikėtina, kad dėl šios struktūros minėtas ūkio subjektas, įsigyjančiai šaliai kaip svertu pasinaudojus savo padėtimi toje rinkoje, kurioje ji jau dominuoja, palyginti greitai įgis dominuojančią padėtį kitoje rinkoje, kurioje įsigyta šalis dabar užima pirmaujančią padėtį, ir jei nagrinėjamas įsigijimas turi reikšmingą antikonkurencinį poveikį atitinkamose rinkose.

149 Ieškovė pabrėžė būtinybę užtikrintai nustatyti, kad dėl koncentracijos ji galėtų užimti dominuojančią padėtį nagrinėjamose PET įrenginių rinkose, t. y. nustatyti ne tikėtiną tokios padėties atsiradimą, bet numatyti jos nedelsiamą pasireiškimą. Kaip pažymėta šio sprendimo 144 punkte, Komisija, remdamasi sprendimu Kali & Salz, pabrėžė perspektyvinį pobūdį analizės, kurią ji privalo atlikti, nagrinėdama prognozuojamas koncentracijos, apie kurią pranešta, pasekmes nagrinėjamoje rinkoje.

150 Pirmosios instancijos teismas pažymi, kad iš esmės skirtingose rinkose veikiančių įmonių koncentracija paprastai nėra tokio pobūdžio, kad dėl jos šalių turimų rinkos dalių visumos iš karto sukurtų ar sustiprintų dominuojančią padėtį. Atitinkamai konkurentų padėčiai konkrečioje rinkoje turinčių reikšmės veiksnių paprastai reikia ieškoti pačioje rinkoje, ir tai visų pirma yra konkurentų turimos rinkos dalys ir konkurencijos sąlygos rinkoje. Tačiau iš to negalima daryti išvados, kad konkurencijos sąlygoms rinkoje niekada negali turėti įtakos su šia rinka nesusiję veiksniai.

151 Todėl, pavyzdžiui, tuo atveju, kai nagrinėjamos rinkos yra gretimos rinkos ir viena iš koncentracijos šalių vienoje jų jau užima dominuojančią padėtį, dėl po koncentracijos atsiradusių priemonių ir pajėgumų gali iš karto susidaryti sąlygos, leidžiančios susijungusiam ūkio subjektui, panaudojant sverto efektą, palyginti greitai įgyti dominuojančią padėtį kitoje rinkoje. Taip visų pirma turėtų būti tuo atveju, kai atitinkamos rinkos yra linkusios susilieti ir kai viena iš koncentracijos šalių užima dominuojančią padėtį rinkoje, o kita koncentracijos šalis arba viena iš kitų koncentracijos šalių užima pirmaujančią padėtį kitoje rinkoje.

152 Jei reglamento 2 straipsnio 3 dalis būtų aiškinama kaip nors kitaip, Komisija galėtų netekti galimybės vykdyti koncentracijų, kurių vienintelis arba pagrindinis tikslas yra konglomeratinis poveikis, kontrolę.

153 Todėl jei Komisija, atlikdama perspektyvinę konglomeratinio pobūdžio koncentracijos poveikio analizę, gali padaryti išvadą, kad tikėtinai palyginti greitai gali būti sukurta arba sustiprinta dominuojanti padėtis ir dėl to būtų itin apribota veiksminga konkurencija rinkoje, ji privalo tokią koncentraciją uždrausti (šiuo klausimu žr. minėtų sprendimų Kali & Salz 221 punktą; Gencor prieš Komisiją 162 punktą ir Airtours prieš Komisiją 63 punktą).

ii) Su konkrečiu konglomeratinio poveikio pobūdžiu susiję klausimai

154 Šiomis aplinkybėmis taip pat reikėtų skirti, viena vertus, situaciją, kai konglomeratinį poveikį turinti koncentracija iš karto pakeičia konkurencijos sąlygas antrojoje rinkoje ir dėl to šioje rinkoje sukuriama arba sustiprinama dominuojanti padėtis, nes pirmojoje rinkoje tokia padėtis jau užimta, ir, kita vertus, situaciją, kai dominuojanti padėtis antrojoje rinkoje tokiomis aplinkybėmis sukuriama ar sustiprinama ne iš karto po koncentracijos, o tik po kurio laiko, ir tokią padėtį nulemia susijungusio ūkio subjekto veiksmai pirmojoje rinkoje, kur jis jau užima dominuojančią padėtį. Pastaruoju atveju dominuojanti padėtis sukuriama arba sustiprinama reglamento 2 straipsnio 3 dalies prasme ne dėl pačios po koncentracijos susikūrusios struktūros, o dėl naujo ūkio subjekto ateities veiksmų.

155 Komisijos atliekamai konglomeratinio poveikio koncentracijos analizei taikomi reikalavimai analogiški tiems, kurie apibrėžti su kolektyvinio dominavimo padėties sukūrimu susijusioje teismų praktikoje (minėtų sprendimų Kali & Salz 222 punktas ir Airtours prieš Komisiją 63 punktas). Todėl Komisijai atliekant koncentracijos analizę, jei manoma, kad ši koncentracija turės antikonkurencinį konglomeratinį poveikį, reikia ypač atidžiai išnagrinėti aplinkybes, kurios yra svarbios vertinant šį poveikį konkurencijos sąlygoms referencinėje rinkoje. Kaip yra patvirtinęs Pirmosios instancijos teismas, jei Komisija mano, kad koncentraciją reikėtų uždrausti, nes dėl jos per numatomą laikotarpį bus sukurta ar sustiprinta dominuojanti padėtis, ji privalo pateikti tai pagrindžiančius įtikinamus įrodymus (minėto sprendimo Airtours prieš Komisiją 63 punktas). Kadangi paprastai manoma, kad konglomeratinio pobūdžio koncentracijos poveikis yra neutralus ar netgi naudingas konkurencijai atitinkamose rinkose, ir šioje byloje tai pripažįstama prie šalių procesinių dokumentų pridėtose analizėse cituojamuose ekonominiuose tyrimuose, norint įrodyti antikonkurencinį konglomeratinį tokios koncentracijos poveikį, reikia atidžiai išnagrinėti aplinkybes, dėl kurių šis poveikis tariamai atsiranda, pagrindžiant tai įtikinamais įrodymais (pagal analogiją žr. sprendimo Airtours prieš Komisiją 63 punktą).

156 Šioje byloje ginčijamame sprendime aprašytas sverto efektas, kurio šaltinis yra aseptinio kartono rinka, pasireikš ne tik susijungusio ūkio subjekto galimybe, pvz., „pririšti“ pakavimo į kartoną įrenginių ir vartojimo prekių pardavimą prie pakavimo į PET įrenginių pardavimo ir taikyti priverstinio pardavimo praktiką (345 ir 365 konstatuojamosios dalys), bet ir, pirma, susijungusio ūkio subjekto grobuoniškos kainų politikos tikimybe („predatory pricing“, 364 konstatuojamoji dalis, minėta šio sprendimo 49 punkte); antra, kainų karo naudojimu ir, trečia, ištikimybės nuolaidų taikymu. Taikydamas tokią praktiką, susijungęs ūkio subjektas galėtų kuo labiau užtikrinti, kad jo klientai kartono rinkose pirktų iš Sidel visus jiems reikalingus PET įrenginius. Ginčijamame sprendime konstatuojama, kad Tetra užima dominuojančią padėtį aseptinio kartono rinkose, t. y. aseptinio pakavimo į kartoną sistemų ir aseptinio kartono rinkose (231 konstatuojamoji dalis, žr. šio sprendimo 40 punktą), ir šios išvados ieškovė neginčijo.

157 Reikėtų priminti, kad pagal nusistovėjusią teismų praktiką dominuojančią padėtį užimanti įmonė prireikus privalo elgtis taip, kad rinkoje nebūtų kenkiama veiksmingai konkurencijai, nepaisant to, ar Komisija šiuo tikslu yra priėmusi sprendimą (1993 m. lapkričio 9 d. Teisingumo Teismo sprendimo Michelin prieš Komisiją, Rink. p. 3461, 57