Kiek tai susiję su grąžinamųjų eksporto išmokų nustatymu, kadangi konkrečiai Reglamento Nr. 1234/2007, nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas), 164 straipsnio 3 dalyje nenustatytas joks konkretus dydis ar specialus apskaičiavimo metodas, niekas nedraudžia, Komisijai išnagrinėjus šioje nuostatoje nurodytus aspektus, laikinai nustatyti nulinio dydžio. Be to, kadangi šio reglamento 164 straipsnio 2 dalyje leidžiama Komisijai palikti galioti tą patį grąžinamųjų išmokų dydį ilgiau nei tris mėnesius arba jį pakeisti tarpiniu laikotarpiu, negalima konstatuoti, jog pagal šią nuostatą jis privalo sistemingai, kas tris mėnesius, šaukti Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo komiteto posėdžius vien tik tam, kad būtų atnaujintos anksčiau nustatytos grąžinamosios išmokos. Iš tiesų toks aiškinimas, kuriuo vadovaudamiesi Komisija ir vadybos komitetas turėtų bereikalingai rengti posėdžius, būtų nesuderinamas su gero administravimo principu.

Kiek tai susiję su procedūra, taikoma Komisijai priimant įgyvendinimo aktus, Reglamento Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai, 3 straipsnio 3 dalyje nustatytu pirmuoju terminu siekiama sudaryti sąlygas iš valstybių narių atstovų sudaryto Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo komiteto nariams prieš bet kokį posėdį ramiai išnagrinėti įgyvendinimo akto projektą, o antrasis turi sudaryti jiems sąlygas pareikšti nuomonę dėl to projekto. Be to, kadangi SESV 291 straipsnio 3 dalyje aiškiai numatyta valstybių narių atliekama kontrolė, kaip Komisija vykdo įgyvendinimo įgaliojimus, suteiktus pagal šio straipsnio 2 dalį, reikia konstatuoti, kad pirmuoju terminu taip pat siekiama užtikrinti valstybių narių informavimą apie Komisijos pasiūlymus per jų vadybos komiteto narius, kad šios vyriausybės, vykdydamos vidaus ir išorės konsultacijas, galėtų apibrėžti poziciją, skirtą kiekvienos iš jų interesams vadybos komitete apsaugoti. Iš tiesų, kaip matyti iš Reglamento Nr. 182/2011 3 straipsnio 7 dalies, vadybos komiteto nariai yra minėtų vyriausybių atstovai ir jos turi nuspręsti dėl jų tinkamo atstovavimo lygio įvairiais procedūros etapais.

Tokiomis aplinkybėmis praktika, kai įgyvendinimo akto projektas pateikiamas vadybos komitetui tik per posėdį, sušauktą siekiant jį išnagrinėti, yra nesuderinama su Reglamento Nr. 182/2011 3 straipsnio 3 dalies formuluote ir šia straipsnio dalimi siekiamais tikslais. Iš tiesų taip Komisija nesilaiko pirmojo 14 dienų termino. Be to, tokia praktika pažeidžia Reglamento Nr. 182/2011 bendrą struktūrą; jo 8 straipsnyje Komisijai leidžiama prireikus, iš anksto nepasikonsultavus su vadybos komitetu, priimti tiesiogiai taikomus reglamentus. Galiausiai minėta praktika, dėl kurios vadybos komiteto nariai neturi galimybės pareikšti nuomonės ir pasiūlyti pakeitimų ne per atitinkamą posėdį, prieštarauja šio reglamento 3 straipsnio 4 dalies pirmai pastraipai, pagal kurią šie nariai turi turėti galimybę tai padaryti bet kuriuo metu prieš priimant aktą.

Remiantis tuo, darytina išvada, kad nors nusistovėjusi Komisijos praktika galėjo atitikti prieš priimant minėtą reglamentą galiojusią teisinę sistemą, t. y. nustatytą sprendimuose dėl komiteto procedūros, pirminės teisės pakeitimai, padaryti priėmus SESV, taip pat vėlesni antrinės teisės pakeitimai, padaryti priėmus Reglamentą Nr. 182/2011, draudžia toliau jos laikytis.

(žr. 102–107, 113 punktus)