LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 58/3

2011 m. lapkričio 23 d.Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 6 d. Bendrojo Teismo (septintoji išplėstinė kolegija) priimtos nutarties byloje T-18/10 Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. prieš Europos Parlamentą, Europos Sąjungos Tarybą, Nyderlandų Karalystę, Europos Komisiją

(Byla C-583/11 P)

2012/C 58/03

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantai: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC), Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), atstovaujami advokato H. Viaene, advocaat J. Bouckaert

Kitos proceso šalys: Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba, Nyderlandų Karalystė, Europos Komisija

Reikalavimai

Apeliantai Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti skundžiamą Bendrojo Teismo nutartį ir pripažinti ieškinį dėl panaikinimo priimtinu, jei Teisingumo Teismas nuspręs, kad yra visos aplinkybės, kuriomis remiantis galima nuspręsti dėl ieškinio dėl ginčijamo reglamento (1) panaikinimo priimtinumo;

— nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti skundžiamą nutartį ir grąžinti bylą atgal Bendrajam Teismui;

— įpareigoti Europos Parlamentą ir Europos Sąjungos Tarybą padengti apeliantų bylinėjimosi išlaidas;

— įpareigoti Europos Komisiją ir Nyderlandų Karalystę padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

1. Apeliacinis skundas grindžiamas trimis pagrindais: 1) Bendrasis Tesimas padarė teisės klaidą taikydamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau — SESV) 263 straipsnio ketvirtą dalį; 2) Bendrasis Teismas pažeidė pareigą nurodyti motyvus ir, papildomai, pažeidė Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau — Chartija) 47 straipsnį ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau — EŽTK) 6 bei 13 straipsnius, t. y. Sąjungos teisės principus; ir 3) Bendrasis Teismas klaidingai iškreipė ieškovų pirmoje instancijoje pateiktus įrodymus.

2. Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantai tvirtina, kad Bendrojo Teismo pateiktas sąvokos „reglamentuojančio pobūdžio teisės aktas“ aiškinimas, t. y., kad jie nepriskirtini „įstatymo galią turintiems teisės aktams“ yra klaidingas ir juo paneigiama bet kokia galimybė raison d'être pradėti naują procedūrą remiantis 263 straipsnio ketvirta dalimi (pirmojo apeliacinio skundo pagrindo pirma dalis). Pirmojo apeliacinio skundo antrąja dalimi apeliantai taip pat tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad tik keturi iš aštuoniolikos apeliantų yra tiesiogiai susiję su ginčijamu reglamentu. Bendrasis Teismas taikė pernelyg siaurą tiesioginio ryšio sąvokos aiškinimą. Bendrasis Teismas taip pat padarė teisės klaidą taikydamas pernelyg siaurą konkretaus ryšio reikalavimo aiškinimą.

3. Antruoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantai primena, kad pastabose dėl nepriimtinumo jie tvirtino, jog tik platus SESV 263 straipsnio ketvirtos dalies aiškinimas atitinka Chartijos 47 straipsnį ir EŽTK 6 bei 13 straipsnius. Manydami, kad šis teisės pagrindas yra esminis šiai bylai išspręsti, Bendrasis Tesimas privalėjo pateikti tikslų ir greitą atsakymą. Tačiau apeliantai tvirtina, kad Bendrasis Teismas neatsakė į šį teisės pagrindą tinkamai. To neatlikęs Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, dėl kurios turi būti panaikinta skundžiama nutartis (antrojo apeliacinio skundo pagrindo pirma dalis). Antrojo apeliacinio skundo pagrindo antra dalimi ir papildomu reikalavimu apeliantai siūlo Teisingumo Teismui panaikinti skundžiamą nutartį motyvuojant tuo, kad 263 straipsnio ketvirtos dalies aiškinimas ir Bendrojo Teismo vėliau priimtas sprendimas pripažinti apeliantų ieškinį nepriimtinu, pažeidžia Chartijos 47 straipsnį ir EŽTK 6 bei 13 straipsnius, t. y. bendruosius Sąjungos teisės principus.

4. Ketvirtuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantai tvirtina, kad Bendrasis Teismas klaidingai įvertino ir iškreipė jam pateiktus įrodymus. Iš tiesų Bendrasis Teismas atmetė apeliantų argumentą dėl sąvokos „reglamentuojančio pobūdžio teisės aktas“ aiškinimo remdamasis dviem teiginiais, kuriuos apeliantai tariamai pateikė, bet iš tikrųjų nepateikė. Todėl faktinės aplinkybės skundžiamoje nutartyje netikslios bei iškreipia aiškius Bendrajam Teismui pateiktus įrodymus ir nereikia iš naujo įvertinti faktines aplinkybes. Kadangi Bendrasis Teismas pateiktus argumentus aiškino priešingai jų formuluotei, Bendrojo Teismo išvada skundžiamoje nutartyje padaryta remiantis keliais akivaizdžiai klaidingais vertinimais.

(1) 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių (OL L 286, p. 36).