LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 211/45

2007 m. liepos 11 d. pareikštas ieškinys byloje Lenkijos Respublika prieš Europos Bendrijų Komisiją

(Byla T-243/07)

(2007/C 211/84)

Proceso kalba: lenkų

Šalys

Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama E. Ośniecka-Tamecka

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti 2007 m. gegužės 4 d. Komisijos sprendimą dėl žemės ūkio produktų, išskyrus cukrų, perteklinių atsargų nustatymo ir dėl jų pašalinimo, susijusio su Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos įstojimu į ES, finansinių pasekmių (C(2007) 1979 galutinis) (1) kiek jis susijęs su Lenkijos Respublika.

— Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ginčijamame sprendime buvo nurodyti žemės ūkio produktų kiekiai, esantys valstybių narių laisvoje apyvartoje Lenkijos teritorijoje įstojimo į ES dieną, kurie Komisijos nuomone, viršija kiekius, kuriuos galima laikyti įprastinėmis šių produktų perkeliamosiomis atsargomis, ir nustatė Lenkijai „sumas, kurias dėl viršijimo kiekių šalinimo išlaidų (ji) privalo mokėti“.

Ieškovė prašo panaikinti ginčijamą sprendimą, motyvuodama savo prašymą dviem ieškinio pagrindais: Stojimo akto (2) IV priedo 4 skirsnio 4 punkto pažeidimas dėl Komisijos kompetencijos stokos priimti ginčijamą sprendimą ir proporcingumo principo pažeidimas.

Pagrįsdama pirmąjį ieškinio pagrindą, ieškovė teigia, kad, priimdama ginčijamą sprendimą, Komisija viršijo kompetenciją pagal Stojimo akto IV priedo 4 skirsnio 4 punktą, kadangi sprendimas pakeitė Stojimo akte esančius susitarimus, nustatęs jame nenumatytas pinigines sankcijas. Be to, ieškovė teigia, kad ginčijamas sprendimas prieštarauja Stojimo akte įtvirtintam principui, pagal kurį valstybės narės užtikrina, jog žemės ūkio produktų viršijimo kiekiai, įstojimo dieną esantys laisvoje apyvartoje jų teritorijoje, iš tikrųjų būtų pašalinti.

Pagrįsdama kaltinimą dėl proporcingumo principo pažeidimo, ieškovė teigia, kad ginčijamo sprendimo tikslai yra prieštaringi ir taip pat nepagrįsti teisiniu požiūriu. Be to, ieškovės teigimu, ginčijamas sprendimas nėra tinkama priemonė išlaidoms už viršijimo kiekių pašalinimą padengti. Ieškovė taip pat tvirtina, kad ginčijamame sprendime padaryta esminių klaidų nustatant laisvoje apyvartoje Lenkijoje esančius viršijimo kiekius ir jame neatsižvelgiama į viršijimo kiekius, kuriuos po įstojimo Lenkija pašalino savo sąskaita. Ieškovės nuomone, ginčijamas sprendimas nurodo Lenkijai padengti išlaidas už perkeliamųjų atsargų pašalinimą, kurių iš tikrųjų Bendrija nepatyrė, ir lemia nepagrįstą Bendrijos praturtėjimą Lenkijos sąskaita. Ieškovė taip pat tvirtina, kad ginčijamas sprendimas nebuvo būtinas, nes dėl Lenkijos įstojimo į Europos Sąjungą žemės ūkio produkcijos rinkos veikimas nebuvo sutrikdytas, o nuo stojimo praėjo daug laiko. Kaip tvirtina ieškovė, nepaisant to, kad ginčijamas sprendimas priimtas Stojimo akto pagrindu, jis neįgyvendina nė vieno šiame akte apibrėžtų tikslų žemės ūkio srityje.

(1) OL L 138, p. 14.

(2) Aktas dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (OL 2003 L 236, p. 33).