ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
15

Šiomis aplinkybėmis tas teismas 2019 m. birželio 12 d. pirmuoju prašymu priimti prejudicinį sprendimą pateikė Teisingumo Teismui kelis klausimus dėl Buveinių direktyvos 12 straipsnio 1 dalies d punkto išaiškinimo, siekdamas sužinoti, ką reiškia sąvokos „poilsio vieta“, „veisimosi vieta“, „pažeidimas“ ir „sunaikinimas“, kaip jos suprantamos pagal šią nuostatą. 2020 m. liepos 2 d. Sprendimu Magistrat der Stadt Wien (Balėsas) (C‑477/19, EU:C:2020:517) Teisingumo Teismas atsakė į pirmąjį iš šių klausimų ir nurodė, kad minėta nuostata turi būti aiškinama taip, kad „poilsio vietų“ sąvoka apima ir poilsio vietas, kuriomis nebesinaudoja Cricetus cricetus (balėsas), jeigu yra pakankamai didelė tikimybė, kad ši rūšis grįš į šias poilsio vietas (tai turėjo patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas). Be to, tame sprendime Teisingumo Teismas kitus klausimus pripažino nepriimtinais dėl to, kad prašyme priimti prejudicinį sprendimą nebuvo pakankamai apibrėžtos atitinkamos faktinės aplinkybės ir nacionalinės teisės sistema ir nebuvo išaiškinta, kokiu konkrečiu pagrindu prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas yra būtinas prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui sprendžiant pagrindinę bylą.
14

Pension Schemes (Categories of Country and Requirements for Overseas Pension Schemes and Recognised Overseas Pension Schemes) Regulations 2006 (2006 m. Nutarimas dėl pensijų kaupimo planų (šalių kategorijos ir reikalavimai, keliami užsienio pensijų kaupimo planams ir pripažintiems užsienio pensijų kaupimo planams) numatyta, kad 2004 m. Finansų įstatymo 150 straipsnio 7 dalies b punkte nurodyti reikalavimai yra įvykdyti, jei, be kita ko, tai yra profesinis pensijų kaupimo planas, jei valstybėje ar teritorijoje, kurioje jis buvo sudarytas, egzistuoja tokį planą kontroliuojanti profesinių pensijų kaupimo planų kontrolės įstaiga ir jei planas yra mokesčių tikslais patvirtintas planas.
24

Šiomis aplinkybėmis Oberlandesgericht Köln (Kelno aukštesnysis apygardos teismas, Vokietija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar tam, kad būtų laikoma, jog teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, atsisakė jurisdikcijos pagal Reglamento [dėl paveldėjimo] 7 straipsnio a punktą, reikia, kad jis jurisdikcijos atsisakytų aiškiai, ar gali pakakti ir neaiškaus pareiškimo, kai jį aiškinant matyti, jog šis teismas jurisdikcijos atsisakė? 2. Ar valstybės narės teismas, kurio jurisdikcija kyla iš to, kad kitos valstybės narės teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, atsisakė jurisdikcijos, turi teisę tikrinti, ar buvo įvykdytos sąlygos, kuriomis teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, galėjo priimti sprendimą pagal Reglamento [dėl paveldėjimo] 6 straipsnio a punktą ir 7 straipsnio a punktą? Kokį saistomąjį poveikį turi teismo, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, sprendimas? Visų pirma: a) Ar valstybės narės teismas, kurio jurisdikcija kyla iš to, kad kitos valstybės narės teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, atsisakė jurisdikcijos, turi teisę tikrinti, ar palikėjas buvo pasirinkęs teisę pagal Reglamento [dėl paveldėjimo] 22 straipsnį ir ar jo pasirinkimas galioja? b) Ar valstybės narės teismas, kurio jurisdikcija kyla iš to, kad kitos valstybės narės teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, atsisakė jurisdikcijos, turi teisę tikrinti, ar proceso šalis teismui, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, pateikė prašymą dėl jurisdikcijos atsisakymo pagal Reglamento [dėl paveldėjimo] 6 straipsnio a punktą? c) Ar valstybės narės teismas, kurio jurisdikcija kyla iš to, kad kitos valstybės narės teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, atsisakė jurisdikcijos, turi teisę tikrinti, ar teismas, į kurį buvo kreiptasi anksčiau, pagrįstai preziumavo, jog valstybės narės, kurios teisę buvo pasirinkęs palikėjas, teismai labiau tinka sprendimui paveldėjimo byloje priimti? 3. Ar Reglamento [dėl paveldėjimo] 6 straipsnio a punktas ir 7 straipsnio a punktas, kuriais suponuojamas teisės pasirinkimas „pagal 22 straipsnį“, taikytini ir tuomet, kai iki 2015 m. rugpjūčio 17 d. parengto testamentinės valios pareiškimo palikėjas aiškiai arba numanomai nepasirinko teisės, o paveldėjimui taikytina teisė gali būti nustatoma tik pagal Reglamento [dėl paveldėjimo] 83 straipsnio 4 dalį?“
16

Pirmasis prašymas pateikti informaciją buvo pateiktas Lenkijos Respublikos, valstybės narės, kurioje ARGUS Plus nusipirko šias prekes, kompetentingoms institucijoms, todėl mokestinis patikrinimas buvo sustabdytas laikotarpiu nuo 2014 m. rugpjūčio 26 d. iki 2015 m. kovo 11 d., nes mokesčių administratorius atšaukė šį sustabdymą tik gavęs Lenkijos valdžios institucijų atsakymą, pateiktą pasibaigus Reglamento Nr. 904/2010 10 straipsnyje numatytam trijų mėnesių terminui. Be to, šio reglamento 11 ir 12 straipsniai nebuvo taikomi.
23

Be to, šio teismo nuomone, laikinas paslaugų teikimo pobūdis turi būti vertinamas atsižvelgiant ne tik į paslaugos teikimo trukmę, bet ir į jos dažnumą, reguliarumą ir tęstinumą. Iš to jis daro išvadą, kad tam tikras kartotinumas iš principo nekliudo laikino veiklos pobūdžio pripažinimui. Be to, laikinas paslaugų teikimo pobūdis neužkerta kelio atitinkamam asmeniui valstybėje narėje, kurioje jis teikia paslaugas, apsirūpinti tam tikra infrastruktūra, pavyzdžiui, biuru.
20

Be to, galima teigti, kad Sąjungos muitinės kodekso 22 straipsnio 6 dalies taikymas išieškojimo procedūroms, pradėtoms nuo 2016 m. gegužės 1 d., yra atsietas nuo teisės normų, susijusių su skolos muitinei senaties terminu. Nors nuo 2016 m. gegužės 1 d. visais išieškojimo atvejais muitinės privalo laikytis šio kodekso 22 straipsnio 6 dalies, šiuo požiūriu tai nebūtinai reiškia, kad Sąjungos muitinės kodekso 103 straipsnio 3 dalies b punktas taikomas visais atvejais. Nagrinėjamu atveju tai rodo, kad dėl to, jog muitinės turėjo laikytis minėto kodekso 22 straipsnio 6 dalies ir kad to paties kodekso 103 straipsnio 3 dalis nebuvo taikytina, kompetentinga muitinė 2016 m. liepos 18 d. nebegalėjo pranešti apie skolą muitinei.
66

Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad į pirmąjį klausimą reikia atsakyti: Reglamento Nr. 913/2010 13 straipsnio 1 dalis, 14 straipsnio 9 dalis ir 18 straipsnio c punktas, taip pat Direktyvos 2012/34 27 straipsnio 1 ir 2 dalys, siejamos su šios direktyvos IV priedo 3 punkto a papunkčiu, turi būti aiškinami taip, kad institucija, kompetentinga priimti taisykles, taikytinas prašymų skirti infrastruktūros pajėgumų teikimo, įskaitant išimtinį naudojimąsi tam tikra elektronine užsakymo sistema, per šio reglamento 13 straipsnio 1 dalyje nurodytą „vieno langelio“ principu veikiančią įstaigą procedūrai, yra minėtos direktyvos 3 straipsnio 2 punkte apibrėžta (-as) infrastruktūros valdytoja (-as).
42

Be to, pažymėtina, kad pagal pagrindų sprendimo 4 straipsnį vykdančioji teisminė institucija „gali atsisakyti“ vykdyti Europos arešto orderį dėl šio straipsnio 1–7 punktuose nurodytų priežasčių, tarp kurių, be kita ko, yra situacija, kai vykdančioji teisminė institucija turi informacijos, kad prašomam perduoti asmeniui trečiojoje šalyje dėl tos pačios veikos yra priimtas galutinis teismo sprendimas, su sąlyga, kad, skyrus bausmę, ta bausmė yra atlikta arba tuo metu atliekama, arba pagal nuosprendį priėmusios šalies teisę nebegali būti atliekama.
8

2018 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2019/6 dėl veterinarinių vaistų, kuriuo panaikinama Direktyva 2001/82 (OL L 4, 2019, p. 43), 52, 53 ir 96 konstatuojamosiose dalyse nustatyta: „(52) kad būtų sumažinta administracinė našta ir kuo labiau padidintas veterinarinių vaistų prieinamumas valstybėse narėse, turėtų būti nustatytos supaprastintos jų pakuotės ir ženklinimo pateikimo taisyklės. Tekstinės informacijos turėtų sumažėti <…>. Reikėtų imtis atsargumo priemonių, kad dėl tų taisyklių nekiltų pavojaus visuomenės ar gyvūnų sveikatai arba aplinkos saugai; (53) be to, valstybės narės turėtų turėti galimybę pasirinkti, kokia kalba pateikti veterinarinių vaistų, dėl kurių leidimas suteiktas jų valstybių narių teritorijoje, aprašus, ženklinimą ir tekstą ant pakuotės lapelio; <…> (96) atsižvelgiant į pagrindinius galiojančių taisyklių pakeitimus, kurie turėtų būti priimti, ir siekiant gerinti vidaus rinkos veikimą, reglamentas yra tinkama teisinė priemonė, kuria būtų pakeista Direktyva 2001/82/EB, kad būtų nustatytos aiškios, išsamios ir tiesiogiai taikomos taisyklės. Be to, reglamentu užtikrinama, kad teisiniai reikalavimai visoje Sąjungoje būtų įgyvendinami tuo pačiu metu ir vienodai.“
49

Trečia, nors Teisingumo Teismas jau yra pripažinęs, kad iš SESV 20 straipsnio kylanti išvestinė teisė gyventi šalyje nėra absoliuti ir kad valstybės narės tam tikromis ypatingomis aplinkybėmis gali atsisakyti ją suteikti, vis dėlto jis taip pat nusprendė, kad pagal SESV 20 straipsnį valstybėms narėms neleidžiama nustatyti šiame straipsnyje įtvirtintos išvestinės teisės gyventi šalyje išimties, kuri būtų susijusi su reikalavimu, kad atitinkamas Sąjungos pilietis turėtų pakankamai išteklių. Iš tiesų, jeigu trečiosios šalies piliečiui, Sąjungos piliečio šeimos nariui, būtų atsisakyta suteikti išvestinę teisę gyventi valstybės narės, kurios pilietybę turi šis Sąjungos pilietis, teritorijoje vien dėl to, kad pastarasis neturi pakankamai išteklių, nors tarp to piliečio ir to trečiosios šalies piliečio egzistuoja priklausomumo santykis, kaip antai apibūdintas šio sprendimo 46 punkte, būtų sutrukdyta veiksmingai naudotis tuo, kas sudaro dėl Sąjungos piliečio statuso suteikiamų teisių esmę, o tai būtų neproporcinga atsižvelgiant tokiu reikalavimu dėl išteklių siekiamam tikslui, t. y. apsaugoti atitinkamos valstybės narės viešuosius finansus (2020 m. vasario 27 d. Sprendimo Subdelegación del Gobierno en Ciudad Real(Sąjungos piliečio sutuoktinis), C‑836/18, EU:C:2020:119, 44 ir 46–48 punktai).
23

Komisija taip pat nurodė, kad žinodami, jog kartelio dalyviai turi išsaugoti slaptus ryšius klientų atžvilgiu, ODĮ tiekėjai susisiekimui naudojo priemones, kurias jie laikė pakankamomis norimam rezultatui pasiekti. Be to, ji patikslino, kad bandymas sušaukti susitikimą, siekiant suorganizuoti reguliarius daugiašalius šių tiekėjų susitikimus, 2003 m. nepavyko dėl to, kad apie jį sužinojo vienas klientas. Anot Komisijos, vietoj šių susitikimų buvo palaikomi dvišaliai kontaktai, daugiausia telefonu, bet kartais ir elektroniniais pranešimais, įskaitant per privačius el. pašto adresus ir tikralaikių pokalbių paslaugas, arba per susitikimus, daugiausia pasaulinių sąskaitų administratorių lygmeniu.
24

Pirma, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatuoja, kad Direktyvos 2014/41 2 straipsnio c punkte daroma nuoroda į nacionalinę teisę nustatant kompetentingą išduodančiąją instituciją. Pagal Bulgarijos teisę vadovaujantis ZEZR 5 straipsnio 1 dalies 1 punktu tai yra prokuroras. Vis dėlto jis pažymi, kad panašioje nacionalinėje byloje institucija, kompetentinga nurodyti rinkti srauto ir vietos nustatymo duomenis, susijusius su telekomunikacijomis, yra pirmosios instancijos teismas, kompetentingas nagrinėti atitinkamą bylą, o prokuroras tokiomis aplinkybėmis turi tik teisę pateikti šiam teismui motyvuotą prašymą. Taigi šiam teismui kyla klausimas, ar, atsižvelgiant, be kita ko, į lygiavertiškumo principą, kompetencija išduoti Europos tyrimo orderį gali būti reglamentuota nacionaliniu aktu, kuriuo perkeliama Direktyva 2014/41, ar pagal šios direktyvos 2 straipsnio c punktą ši kompetencija suteikiama institucijai, kuri yra kompetentinga nurodyti surinkti tokius duomenis per panašią nacionalinę procedūrą.
7

2013 m. liepos 15 d.Bürgerausschuss für die Bürgerinitiative„Minority SafePack – One million signatures for diversity in Europe“ (piliečių iniciatyvos „Minority SafePack – One million signatures for diversity in Europe“ piliečių komitetas) pateikė Komisijai pasiūlymą dėl Europos piliečių iniciatyvos (toliau – EPI) „Minority SafePack – One million signatures for diversity in Europe“ (toliau – pasiūlyta EPI).
42

Be to, Bendrasis Teismas nepakankamai išnagrinėjo, ar UZ nuogąstavimai iš tikrųjų buvo tokie, kad galėtų pagrįsti teisėtą abejonę dėl tyrėjų nešališkumo. Pasak Parlamento, nagrinėjamu atveju tie nuogąstavimai nebuvo tokie, kad būtų pateisinę kitų tyrėjų paskyrimą, be kita ko, atsižvelgiant į tai, kad, pirma, nėra jokio atitinkamų tyrėjų ir šios šalies interesų konflikto ir, antra, šiems tyrėjams atlikti užduotis padėjo kiti asmenys. Šiuo klausimu Parlamentas teigė, kad Bendrajame Teisme jis nurodė įvairius tyrėjus, ir patikslino, kad „drausmės“ daliai buvo paskirti du tyrėjai. Be to, iš Bendrajam Teismui pateiktų dokumentų pakankamai matyti, kad tyrimo „priekabiavimo“ dalis buvo patikėta keliems asmenims.
186

Skundžiamo sprendimo 120 punktas skirtas tik atitinkamiems 1999 m. ir 2004 m. WSA tyrimų privalumams ir neatitinka šio sprendimo 115 punkte apibendrinto argumento. Tai, kad 1999 m. WSA tyrimas buvo mažiau reikšmingas nei 2004 m. WSA tyrimas, nereiškia, kad pastarasis buvo patikimas. Skundžiamo sprendimo 121 punkte išdėstyti argumentai nesusiję su reikšmingu klausimu, ar buvo tinkamai nustatyta 7,42 % VGN. To sprendimo 122 punkte remiamasi šiuo argumentu, tačiau jame nepaaiškinamos priežastys, dėl kurių tam tikrų duomenų, susijusių su eismo srautais ir pajamomis, gautų atlikus tyrimą dėl kitos automagistralės atkarpos, atnaujinimas neturi reikšmės. To sprendimo 123 punkte Bendrasis Teismas iš naujo palygino atitinkamų 1999 m. ir 2004 m. WSA tyrimų privalumus ir teigė, kad eksperto paskyrimas nebuvo būtinas, tačiau šis teiginys nėra kaip nors motyvuotas ir nepagrįstai perkelia įrodinėjimo pareigą. To sprendimo 124 punkto motyvai taip pat nesusiję su šiuo klausimu. Skundžiamo sprendimo 125 punkte kalbama tik apie antrąjį argumentą, susijusį su 2005 m. FM tyrimu, o jo 126 punkte atsakoma tik į trečiąjį argumentą, susijusį su PwC tikrojo kelių mokesčio modeliu.
74

Vis dėlto šis panašumo nagrinėjimas neturi tiesioginio ryšio su referencinio pagrindo apibrėžimu, kuris turi būti atliktas per pirmąjį atrankiojo pobūdžio nagrinėjimo etapą, nepaisant to, kad skundžiamo sprendimo 115 punkte Bendrasis Teismas konstatavo „ryšį tarp šių dviejų etapų ir kartais net, kaip šiuo atveju, bendrus argumentus“. Be to, apeliantės argumentai, pateikti ginčijant referencinės sistemos tikslo apibrėžimą, bus vertinami vėliau nagrinėjant apeliacinio skundo vienintelio pagrindo antrą dalį, susijusią su klaida nustatant tikslą, kuriuo remiantis turėjo būti atliekamas panašumo nagrinėjimas.
13

Pareiškėjos pagrindinėje byloje padavė apeliacinį skundą dėl to teismo sprendimo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui; pirmajame ir antrajame apeliacinio skundo pagrinduose jos teigė, kad, priešingai, nei nusprendė Tribunale amministrativo regionale per la Sardegna (Sardinijos regiono administracinis teismas), pagrindinėje byloje nagrinėjamai sutarčiai taikytinas Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 115 straipsnis arba, kaip alternatyva, Civilinio kodekso 1664 straipsnis. Be to, pareiškėjos pagrindinėje byloje ginčijo Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 115, 206, 210 ir 217 straipsnių atitiktį Sąjungos teisei: jos teigė, kad šios nuostatos tiek, kiek pagal jas nenumatyta kainų peržiūra transporto sektoriuje, konkrečiau tariant – šiame sektoriuje sudarytose valymo paslaugų sutartyse, prieštarauja, be kita ko, ESS 3 straipsnio 3 daliai, SESV 26, 101 ir paskesniems straipsniams, taip pat Direktyvai 2004/17. Nacionalinės teisės aktuose numatyti pernelyg griežti ir nepateisinami reikalavimai, palyginti su Sąjungos teise. Dėl šių teisės aktų įmonė, su kuria nuspręsta sudaryti sutartį dėl valymo paslaugų, papildančių pagrindines transporto sektoriaus paslaugas, teikimo, taip pat gali atsidurti pavaldumo ir silpnesnėje padėtyje, palyginti su pagrindines paslaugas teikiančia įmone, ir dėl to būtų nepagrįstai ir neproporcingai pažeista sutartinių prievolių pusiausvyra ir iš dalies pakeistos rinkos veikimo taisyklės. Galiausiai tuo atveju, jei sutarčių, sudaromų specialiuosiuose sektoriuose, kainų nebūtų galima peržiūrėti tiesiogiai pagal Direktyvą 2004/17, ši direktyva būtų negaliojanti.
68

Kaip matyti iš šio sprendimo 56–60 punktų, apsaugos nuo aliuzijos į SKVN sistema, numatyta Reglamento Nr. 1308/2013 103 straipsnio 2 dalies b punkte, yra objektyvios apsaugos sistema, nes ją įgyvendinant nereikia įrodyti ketinimo ar kaltės buvimo. Be to, šioje nuostatoje numatyta apsauga nepriklauso nuo to, ar yra įregistruotu pavadinimu saugomų prekių ir prekių ar paslaugų, kurioms naudojamas ginčijamas žymuo, konkurencinis ryšys, arba nuo to, ar vartotojas gali supainioti šias prekes ir (arba) paslaugas.
45

Reglamento Nr. 1072/2009 8 straipsnio 3 dalies antros pastraipos a–g punktuose išvardytuose įrodymuose pateikiama ši informacija apie kiekvieną operaciją: siuntėjo pavadinimas, adresas ir parašas (šio reglamento 8 straipsnio 3 dalies a punktas), vežėjo pavadinimas, adresas ir parašas (minėto reglamento 8 straipsnio 3 dalies b punktas), krovinio gavėjo pavadinimas ir adresas, jo parašas ir krovinio pristatymo data (gavus krovinį) (to paties reglamento 8 straipsnio 3 dalies c punktas), krovinio perdavimo vieta ir data bei krovinio paskirties vieta (Reglamento Nr. 1072/2009 8 straipsnio 3 dalies d punktas), krovinio pobūdžio ir taikyto pakavimo metodo aprašymas įprastais žodžiais, o jei tai pavojingas krovinys – visuotinai pripažintas jo aprašymas, pakuotės vienetų skaičius, specialūs pakuočių žymenys ir numeriai (šio reglamento 8 straipsnio 3 dalies e punktas), bendra krovinio masė su įpakavimu arba kitais mato vienetais nurodytas krovinio kiekis (minėto reglamento 8 straipsnio 3 dalies f punktas) ir motorinės transporto priemonės ir priekabos valstybiniai numeriai (to paties reglamento 8 straipsnio 3 dalies g punktas).
27

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad turtinė ir neturtinė žala, kurios atlyginimo OH reikalauja iš Komisijos nario, grindžiama šio nario šmeižikiškais teiginiais, nes jis kaltino OH dėl abipusio pasitikėjimo praradimo ir netinkamo pareigų vykdymo; remdamasi šiais teiginiais Komisija nutraukė OH darbo šios institucijos tarnyboje sutartį.
43

Be to, iš šios direktyvos 3 straipsnio 2 dalies a punkto, siejamo su jos 16 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad, nors vertybinių popierių pardavimo prospekte pateikiama esminė informacija mažmeniniams investuotojams, kad jie galėtų priimti sprendimus dėl investavimo žinodami visas aplinkybes, kvalifikuoti investuotojai, be kita ko, atsižvelgiant į jų kompetencijos lygį, paprastai turi galimybę susipažinti su kita informacija, galinčia padėti jiems priimti sprendimus.
18

Kita vertus, faktinės aplinkybės skiriasi tuo, kad pagrindinėje byloje nagrinėjama finansinė žala atsirado dėl to, kad BP pranešimuose spaudai, jos interneto svetainėje paskelbtose ataskaitose, metinėse ataskaitose, taip pat vadovų viešai paskelbtuose pareiškimuose buvo paskelbta netiksli, neišsami ir klaidinanti informacija, o ne dėl, kaip buvo pirmosiose dviejose bylose, tokios informacijos atskleidimo tam tikros valstybės narės teritorijoje. Be to, pagrindinėje byloje prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad pateikdama šią informaciją BP atskirai ar konkrečiai nesikreipė į Nyderlandų investuotojus. Iš Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamo apeliacinės instancijos teismas) nustatytų faktinių aplinkybių matyti, kad pagrindinė byla susijusi ne su finansinių produktų pardavimu ir pirkimu Nyderlandų antrinėje rinkoje, bet su BP paprastųjų akcijų, kurios kotiruojamos Londono ar Frankfurto biržoje, pirkimu naudojant Nyderlanduose turimą investicinę sąskaitą arba investicinę sąskaitą, atidarytą Nyderlanduose įsisteigusio banko ir (ar) investicinės bendrovės.
44

Apeliacinio skundo pirmojo pagrindo antroje dalyje Recylex tvirtina, kad Bendrasis Teismas akivaizdžiai iškraipė Campine darbuotojo rankraštinius užrašus, paimtus per šios įmonės patalpų patikrinimą, siejamus su informacija, kurią JCI pateikė 2012 m. birželio 22 d. paraiškoje atleisti nuo baudų, nes skundžiamo sprendimo 95 punkte nusprendė, kad šie įrodymai leido Komisijai pakankamai teisiškai įrodyti Vindhageno susitikimo faktą ir nustatyti šio susitikimo datą kaip pažeidimo pradžios datą. Pirma, Recylex tvirtina, kad JCI pateiktoje informacijoje nėra jokios nuorodos į 2009 m. rugsėjo mėn. įvykusį susitikimą ar antikonkurencinius kontaktus, be to, ji taip pat neleidžia manyti, kad kartelis prasidėjo tuo konkrečiu momentu. Antra, Recylex pažymi, kad šiuose rankraštiniuose užrašuose buvo nurodyta kita data nei ta, kurią nurodė Komisija, t. y. ne 2009 m. rugsėjo 23 d., o 2009 m. rugsėjo 24 d., kad šiuose užrašuose beveik nėra informacijos apie šio susitikimo dalyvius ar jo pobūdį ir, galiausiai, kad Campine per visą administracinę procedūrą nuolat neigė, jog šių rankraštinių užrašų turinys yra antikonkurencinis.
45

Be to, reikia priminti, kad, kaip matyti iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, pagal Nutarimo Nr. 295 38.3 dalį įgyvendinami, be kita ko, agrarinės aplinkosaugos išmokoms keliami reikalavimai. Šiame dalyje konkrečiai numatyta, kad kandidatas gali gauti paramą didelės gamtinės vertės pievoms, jeigu per laikotarpį nuo rugpjūčio 1 d. iki rugsėjo 15 d. šios pievos buvo bent kartą nušienautos.
35

Kaip matyti iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą, prašymas atnaujinti leidimą buvo atmestas motyvuojant tuo, kad, atsižvelgiant, be kita ko, į Granarolo ir E.ON sudarytos energijos tiekimo sutarties sąlygas gamybos padalinys išliko funkciškai susijęs su kogeneracijos įrenginiu, todėl abu sudaro vieną įrenginį, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2003/87 3 straipsnio e punktą, ir po perleidimo Granarolo liko kogeneracijos įrenginio operatoriumi, kaip tai suprantama pagal šios direktyvos 3 straipsnio f punktą. Be to, kyla klausimas, ar patenkinus minėtą atnaujinimo prašymą būtų pažeista minėtos direktyvos I priedo 2 ir 3 punktuose įtvirtinta jungimo taisyklė ir tai leistų išvengti ATLPS taisyklių taikymo.
21

Taip yra, be kita ko, tuomet, kai vienas ar keli elementai turi būti laikomi sudarančiais pagrindinę paslaugą, ir, atvirkščiai, kiti elementai turi būti laikomi viena ar keliomis papildomomis paslaugomis, kurioms taikoma pagrindinės paslaugos apmokestinimo tvarka. Konkrečiai kalbant, paslauga turi būti laikoma papildančia pagrindinę paslaugą, kai klientams ji yra ne tikslas savaime, o priemonė geriausiomis sąlygomis pasinaudoti pagrindine teikėjo paslauga (2010 m. gruodžio 2 d. Sprendimo Everything Everywhere, C‑276/09, EU:C:2010:730, 24 ir 25 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
23

Po to, kai Verwaltungsgerichtshof (Vyriausiasis administracinis teismas) grąžino bylą, Bundesfinanzgericht (Federalinis finansų teismas) dar turi abejonių dėl to, ar su Sąjungos teise yra suderinama nacionalinė nuostata, pagal kurią tarptinklinio ryšio paslaugos, kaip antai nagrinėjamos pagrindinėje byloje, yra „faktiškai vartojamos ar naudojamos“ valstybės narės teritorijoje, kaip tai suprantama pagal PVM direktyvos 59a straipsnį, ir dėl to galima daryti išvadą, kad šių paslaugų teikimo vieta yra šios valstybės narės teritorijoje, nors jos suteiktos klientams – neapmokestinamiesiems asmenims, tik laikinai buvusiems minėtos valstybės narės teritorijoje.
4

KĮŠS 21 straipsnyje numatyta: „1. Užsieniečiai, turintys vienos iš valstybių narių išduotą galiojantį leidimą gyventi, naudodamiesi tuo leidimu ir galiojančiu kelionės dokumentu, gali ne ilgiau kaip 90 dienų per bet kurį 180 dienų laikotarpį keliauti kitų valstybių narių teritorijose, jei jie atitinka 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) [OL L 105, 2006, p. 1], 5 straipsnio 1 dalies a, c ir e punktuose nurodytas atvykimo sąlygas ir nėra įtraukti į atitinkamos valstybės narės nacionalinį neįleidžiamų asmenų sąrašą. <…> 2a. 1 dalyje nustatyta laisvo judėjimo teisė taikoma ir užsieniečiams, turintiems vienos iš valstybių narių išduotą galiojančią ilgalaikę vizą, kaip numatyta 18 straipsnyje.“
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (mokesčių ir muitų administratorius, Jungtinė Karalystė) ir Wellcome Trust Ltd (toliau – WTL) ginčą dėl pridėtinės vertės mokesčio (PVM), sumokėto už paslaugas, kurias teikė už Sąjungos ribų įsisteigę investicijų valdytojai, grąžinimo.