Keywords

Summary



Keywords

1. Asociacija su užjūrio šalimis ir teritorijomis — Apsaugos priemonės — Nustatymo sąlygos — Bendrijos institucijų diskrecija — Teisminė kontrolė — Ribos

(Tarybos sprendimo 91/482 109 straipsnis)

2. Asociacija su užjūrio šalimis ir teritorijomis — Importo iš užjūrio šalių ir teritorijų atžvilgiu nustatytos apsaugos priemonės — Nustatymo sąlygos — Dėl Sprendimo 91/482 taikymo kylantys sunkumai — Priežastinio ryšio įrodymo reikalaujančios situacijos

(Tarybos sprendimo 91/482 109 straipsnio 1 dalis)

3. Asociacija su užjūrio šalimis ir teritorijomis — Cukraus produktų, kuriems taikoma EB‑UŠT kilmės kumuliacija, importo iš užjūrio šalių ir teritorijų atžvilgiu nustatytos apsaugos priemonės — Nustatymo sąlygos — Sunkumai, dėl kurių Bendrijos gamintojai gali prarasti dar daugiau garantuojamų pajamų — Akivaizdi Komisijos vertinimo klaida — Nebuvimas

(Komisijos reglamentas Nr. 465/2000)

4. Asociacija su užjūrio šalimis ir teritorijomis — Importo iš užjūrio šalių ir teritorijų atžvilgiu nustatytos apsaugos priemonės — Apsaugos priemonės, nepaneigiančios šių šalių kilmės produktų preferencinio statuso — Išimtinis ir laikinas šių priemonių pobūdis

(Tarybos sprendimo 91/482 109 straipsnio 1 dalis)

5. Asociacija su užjūrio šalimis ir teritorijomis — Cukraus produktų, kuriems taikoma EB‑UŠT kilmės kumuliacija, importo iš užjūrio šalių ir teritorijų atžvilgiu nustatytos apsaugos priemonės — Proporcingumo principas — Teisminė kontrolė — Ribos

(Komisijos reglamentas Nr. 465/2000)

6. Asociacija su užjūrio šalimis ir teritorijomis — Cukraus produktų, kuriems taikoma EB‑UŠT kilmės kumuliacija, importo iš užjūrio šalių ir teritorijų atžvilgiu nustatytos apsaugos priemonės — Per didelės užstato sumos už šios kilmės cukraus importą į Bendriją nustatymas — Užstatas, neatimantis iš tikrai suinteresuotų įmonių galimybės eksportuoti cukrų į Bendriją

(Komisijos reglamentas Nr. 465/2000)

7. Institucijų aktai — Motyvavimas — Pareiga — Apimtis — Reglamentas, nustatantis apsaugos priemones cukraus produktų, kuriems taikoma EB‑UŠT kumuliacija, importo iš užjūrio šalių ir teritorijų atžvilgiu

(EB 253 straipsnis; Komisijos reglamentas Nr. 465/2000)

Summary

1. Bendrijos institucijos turi didelę diskreciją taikydamos Sprendimo 91/482 dėl užjūrio šalių ir teritorijų asociacijos, 109 straipsnį, kuris joms suteikia teisę imtis arba leisti imtis apsaugos priemonių, jei yra įvykdytos tam tikros sąlygos. Šiomis aplinkybėmis Bendrijos teismas turėtų apsiriboti patikrinimu, ar įgyvendinant šią diskreciją nepadaryta akivaizdi klaida, ar nebuvo piktnaudžiaujama įgaliojimais ir ar Bendrijos institucijos akivaizdžiai neviršijo savo diskrecijos ribų. Bendrijos teismo kontrolės intensyvumas ribojamas ypač tais atvejais, kai Bendrijos institucijos turi derinti skirtingus interesus ir taip pasirinkti politinius sprendimus, priklausančius jų kompetencijai.

(žr. 53–55 punktus)

2. Pirmu atveju, nurodytu Sprendimo 91/482 dėl užjūrio šalių ir teritorijų (UŠT) asociacijos 109 straipsnio 1 dalyje, numatančioje galimybę imtis apsaugos priemonių, jei šio sprendimo taikymas labai sutrikdo Bendrijos arba vienos ar kelių valstybių narių ekonomikos sektorių arba sukelia pavojų jų išorės finansų stabilumui, turi būti įrodytas priežastinio ryšio buvimas, nes apsaugos priemonėmis turi būti siekiama pašalinti ar sušvelninti atitinkamame sektoriuje kilusius sunkumus. Tačiau šioje dalyje nurodytu antru atveju, kai Komisija gali imtis apsaugos priemonių, jei kyla sunkumų, dėl kurių gali pablogėti veikla kuriame nors Bendrijos ar Bendrijos regiono sektoriuje, nereikalaujama, kad sunkumai, pateisinantys apsaugos priemonės nustatymą, kiltų dėl UŠT sprendimo taikymo.

(žr. 56 punktą)

3. Komisija nepadarė akivaizdžios vertinimo pateisinusi Reglamento (EB) Nr. 465/2000, nustatančio apsaugos priemones EB/užjūrio šalių ir teritorijų kilmės kumuliacijos cukraus sektoriaus produktų importui iš užjūrio šalių ir teritorijų, priėmimą motyvu, kad dėl ginčijamo importo Bendrijos cukraus gamintojai gali prarasti dar daugiau garantuojamų pajamų.

Visų pirma akivaizdu, kad dėl bendro rinkos organizavimo pablogėjimo arba pablogėjimo grėsmės gali tekti sumažinti gamybos kvotas, taip tiesiogiai paveikiant Bendrijos gamintojų pajamas. Be to, didžiąją eksporto grąžinamųjų išmokų dalį finansuoja Bendrijos gamintojai mokėdami gamybos mokesčius, kuriuos kiekvienais metais nustato Komisija. Taigi pastaroji galėjo pagrįstai manyti, kad aptariamas importas galėjo sukelti subsidijuojamo eksporto apimties ir gamybos mokesčių, kuriuos turi mokėti Bendrijos gamintojai, padidėjimą. Galiausiai, net jei tam tikri gamintojai būtų galėję gauti didelį pelną parduodami C cukrų UŠT ūkio subjektams gerokai didesnėmis nei pasaulinės rinkos kainomis, šis teiginys negali paneigti Komisijos vertinimo, kad aptariamas importas kėlė cukraus sektoriaus sutrikdymo pavojų, galintį, be kita ko, sukelti subsidijų eksportui sumos padidėjimą arba gamybos kvotų sumažinimą.

(žr. 77–81 punktus)

4. Sprendimo 91/482 dėl užjūrio šalių ir teritorijų (UŠT) asociacijos 109 straipsnis aiškiai numato Komisijos teisę priimti apsaugos priemones jame nurodytomis sąlygomis. Aplinkybė, kad Komisija priėmė tokios rūšies priemonę kai kurių UŠT kilmės produktų atžvilgiu, nepaneigia preferencinio statuso, kuris pagal šio sprendimo 101 straipsnio 1 dalį taikomas šių šalių kilmės produktams, nes iš esmės pagal savo prigimtį apsaugos priemonė yra išimtinė ir laikina.

(žr. 97 punktą)

5. Kalbant apie teisminę proporcingumo principo laikymosi kontrolę ir atsižvelgiant į didelę Komisijos diskreciją apsaugos priemonių srityje, tik akivaizdus šioje srityje priimtos priemonės netinkamumas kompetentingos institucijos siekiamo tikslo atžvilgiu gali paveikti tokios priemonės teisėtumą.

Reglamento Nr. 465/2000, nustatančio apsaugos priemones EB/užjūrio šalių ir teritorijų kilmės kumuliacijos cukraus sektoriaus produktų importui iš užjūrio šalių ir teritorijų, atveju Teisingumo Teismas turi ne patikrinti, ar Komisijos priimta priemonė yra vienintelė arba geriausia, kurią buvo galima priimti, bet įvertinti, ar ji buvo akivaizdžiai netinkama. Šiuo atžvilgiu ieškovė nepateikė įrodymo, kad importuotino į Bendriją cukraus, kuriam taikoma EB-UŠT kilmės kumuliacija, neapmuitinamo kiekio apribojimas iki 3 340 tonų šio reglamento nustatytu laikotarpiu akivaizdžiai netiko siekiamam tikslui įgyvendinti.

(žr. 103–106 punktus)

6. Reglamento Nr. 465/2000, nustatančio apsaugos priemones EB/užjūrio šalių ir teritorijų kilmės kumuliacijos cukraus sektoriaus produktų importui iš užjūrio šalių ir teritorijų, atveju nustatydama šio cukraus importui didesnę užstato sumą Komisija siekė išvengti spekuliacijų. Toks užstatas neatima iš tikrai suinteresuotų įmonių galimybės eksportuoti cukrų į Bendriją. Iš tikrųjų, nors šis užstatas turi būti sumokamas, kad būtų išduota importo licencija, ši suma įmonei grąžinama, jei importo operacija buvo įvykdyta.

(žr. 108–109 punktus)

7. EB 253 straipsniu reikalaujamas motyvavimas turi atitikti nagrinėjamo teisės akto pobūdį ir aiškiai bei nedviprasmiškai atskleisti teisės aktą priėmusios institucijos motyvus, leidžiančius suinteresuotiesiems asmenims sužinoti priimtos priemonės pateisinimus, o Bendrijos teismui – vykdyti teisminę kontrolę. Motyvuose nebūtina nurodyti visų faktinių ir teisinių aplinkybių, nes nustatant, ar akto motyvai atitinka EB 253 straipsnio reikalavimus, turi būti atsižvelgiama ne tik į jų formuluotę, bet ir į jų kontekstą bei į visus atitinkamą klausimą reglamentuojančius teisės aktus.

Šias sąlygas tenkina Reglamentas Nr. 465/2000, nustatantis apsaugos priemones EB/užjūrio šalių ir teritorijų kilmės kumuliacijos cukraus sektoriaus produktų importui iš užjūrio šalių ir teritorijų. Iš tikrųjų šio reglamento preambulėje Komisija nurodė Bendrijos cukraus rinkoje kilusius sunkumus, priežastis, dėl kurių galėjo pablogėti bendro rinkos organizavimo veikimas, ir neigiamas pasekmes Bendrijos ūkio subjektams, ypač dėl rimto pavojaus, kad reikės sumažinti Bendrijos gamybos kvotas, bei motyvus, kurie ją paskatino nustatyti ginčijamą kvotą.

(žr. 124–125 punktus)