Pagal Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnio pirmąją pastraipą, kuri taikoma per procesą Pirmosios instancijos teisme pagal šio statuto 53 straipsnio pirmąją pastraipą ir pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 straipsnio c punktą, bet kuriame ieškinyje turi būti nurodomas ginčo dalykas ir pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka. Šis nurodymas turi būti pakankamai aiškus ir tikslus, kad atsakovas galėtų pasirengti gynybai, o Pirmosios instancijos teismas – riimti sprendimą dėl ieškinio, jei reikia, be papildomos informacijos. Siekiant užtikrinti teisinį saugumą ir tinkamą teisingumo vykdymą, reikia, kad pagrindinės faktinės ir teisinės aplinkybės, kuriomis jis paremtas, išplauktų, bent jau glaustai, bet nuosekliai ir suprantamai, iš paties ieškinio teksto.

Be to, konkurencijos teisėje situacijos ar koncentracijos kvalifikavimui būtinos ekonominės analizės paprastai yra sudėtingos ir sunkios intelektinės formuluotės faktinių aplinkybių ir iš jų apibūdinimo pateiktų samprotavimų atžvilgiu, kurios gali turėti tam tikrų trūkumų, kaip antai apibendrinimai, nenuoseklumai arba kai kurių pareigų neatlikimas, atsiradę dėl instituciją saistančių terminų. Tai dar labiau būdinga koncentracijų kontrolės atvejais, kai analizuojami ir ateities aspektai. Tokiomis sąlygomis dokumentų stokos ar logikos trūkumų ne visada pakanka patraukti Bendriją atsakomybėn.

Be to, jokia teisės norma ar principas neprieštarauja tam, kad Komisija pavestų tiems patiems tarnautojams pakartotinai išnagrinėti koncentraciją vykdant teismo sprendimą, kuriuo buvo panaikintas sprendimas dėl šios koncentracijos pripažinimo nesuderinama su bendrąja rinka.

Be to, nors ir negalima atmesti, kad, neturėdamos teisės į koncentracijos pripažinimą suderinama, šalys negalėjo turėti rimtos galimybės tikėtis palankaus sprendimo, tokios galimybės įgyvendinimas gali būti susijęs su pernelyg netiksliais rodikliais, kad būtų galima jį išreikšti įtikinama kiekybine išraiška ir išieškoti žalą.

Koncentracija netiesiogiai laikoma suderinama su bendrąja rinka, kol, pirmiausia, Komisija nepriėmė sprendimo pradėti išsamaus tyrimo etapo per reglamento 10 straipsnio 1 dalyje nustatytą vieno mėnesio terminą arba sprendimo dėl koncentracijos suderinamumo su bendrąja rinka per 10 straipsnio 3 dalyje nustatytą keturių mėnesių terminą.

Kai įmonė visiškai teisėtai nacionalinės ir Bendrijos konkurencijos teisės požiūriu viešo akcijų pirkimo konkurso būdu įgyja kitos įmonės kontrolę pasinaudodama iš Reglamento Nr. 4064/89 7 straipsnio 3 dalies išplaukiančio koncentracijos sustabdymo principo išimtimi, ji vis dėlto prisiima riziką, kad per reglamento nustatytus terminus pasibaigusios koncentracijos kontrolės pasekmė bus sprendimas, konstatuojantis koncentracijos nesuderinamumą su bendrąja rinka, ir lems atitinkamą pareigą atskirti jau sujungtą įmonių turtą. Be to, nors, atsižvelgiant į susitarimo pobūdį, ji negali nekreipti dėmesio į tai, kad įgyvendinus susijungimą bent jau būtų atsiradusi arba sustiprinta dominuojanti padėtis didelėje bendrosios rinkos dalyje ir kad dėl to koncentracija bus uždrausta Komisijos remiantis minėto reglamento 2 straipsnio 3 dalimi, iš to išplaukia, kad ji pati prisidėjo prie žalos atsiradimo, prisiimdama realią sprendimo dėl nesuderinamumo riziką a posteriori teisiškai nepriekaištingos koncentracijos ir dėl to atsiradusios pareigos priverstinai perparduoti įsigytą turtą.

Tokioje situacijoje įmonė gali būti pripažinta atsakinga už vieną trečiąją atlygintinos žalos, kurią ji patyrė dėl su pirkėju sutartos perleidimo kainos sumažėjimo.

(žr. 328–330, 332, 334 punktus)