Keywords

Summary



Keywords

1. Bendrijos prekių ženklas – Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atmetimo pagrindai – Skiriamųjų požymių neturintys prekių ženklai

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punktas)

2. Apeliacinis skundas – Pagrindai – Paprasčiausias pagrindų ir argumentų, pateiktų Pirmosios instancijos teisme, pakartojimas – Teisės klaidos, kuria remiamasi, neįvardijimas – Nepriimtinumas – Pirmosios instancijos teismo pateikto Bendrijos teisės aiškinimo ar taikymo ginčijimas – Priimtinumas

(EB 225 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnis; Teisingumo Teismo procedūros reglamento 112 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos c punktas)

3. Bendrijos prekių ženklas – Procedūros nuostatos – Faktų nagrinėjimas savo iniciatyva

(EB 225 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 40/94 74 straipsnis)

4. Bendrijos prekių ženklas – Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atmetimo pagrindai – Skiriamųjų požymių neturintys prekių ženklai

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalis)

5. Bendrijos prekių ženklas – Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atmetimo pagrindai – Skiriamųjų požymių neturintys prekių ženklai

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 2 ir 3 dalys)

Summary

1. Pačios prekės formą turinčių erdvinių prekių ženklų skiriamųjų požymių vertinimo kriterijai Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies b punkto prasme nesiskiria nuo tų, kurie taikomi kitoms prekių ženklų kategorijoms.

Tačiau taikydama šiuos kriterijus atitinkama visuomenė nebūtinai taip pat suvoks pačios prekės formą turintį erdvinį prekių ženklą ir žodinį ar vaizdinį prekių ženklą, sudarytą iš žymens, nepriklausomo nuo juo žymimų prekių išorės. Iš tikrųjų paprasti vartotojai, nesant jokių grafinių ar teksto elementų, nėra įpratę preziumuoti prekių kilmės remdamiesi jų ar pakuotės forma, todėl nustatyti tokio erdvinio prekių ženklo skiriamąjį požymį gali būti sunkiau negu žodinio ar vaizdinio prekių ženklo atveju.

Šiomis aplinkybėmis tik prekių ženklas, kuris labai skiriasi nuo atitinkamo sektoriaus normų ir įpročių bei dėl to gali atlikti savo esminę kilmės nuorodos funkciją, turi skiriamųjų požymių šios nuostatos prasme.

Ši teismų praktika, išplėtota erdvinių prekių ženklų, sudarytų iš pačios prekės vaizdo, srityje taip pat galioja ir tada, kai prašomas įregistruoti prekių ženklas yra vaizdinis prekių ženklas, kurį sudaro šios prekės dvimatis pavaizdavimas, nes tokiais atvejais šis prekių ženklas taip pat nėra žymuo, nepriklausomas nuo juo žymimų prekių išorės.

(žr. 26–29 punktus)

2. Pagal EB 225 straipsnį, Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirmąją pastraipą ir Teisingumo Teismo procedūros reglamento 112 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos c punktą apeliaciniame skunde turi būti tiksliai nurodyti prašomo panaikinti sprendimo ginčijami elementai bei teisiniai argumentai, kuriais prašymas konkrečiai grindžiamas. Šio reikalavimo netenkina apeliacinis skundas, kuriame nepateikiami net argumentai, konkrečiai skirti ginčijamame sprendime padarytai teisės klaidai identifikuoti, bet tik pakartojami arba pažodžiui perkeliami ieškinio pagrindai ir argumentai, kurie jau buvo pateikti Pirmosios instancijos teisme.

Tačiau jei apeliantas ginčija Pirmosios instancijos teismo pateiktą Bendrijos teisės aiškinimą arba jos taikymą, pirmojoje instancijoje išnagrinėti teisės klausimai gali būti dar kartą išnagrinėti apeliaciniame procese. Iš tiesų, jeigu apeliantas negalėtų pagrįsti savo apeliacinio skundo ieškinio pagrindais ir argumentais, kuriuos jis buvo pateikęs Pirmosios instancijos teisme, minėtas procesas iš dalies netektų savo prasmės.

(žr. 47–48 punktus)

3. Pagal Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 74 straipsnio 1 dalį Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ekspertai, o apeliacijos atveju – Tarnybos apeliacinės tarybos turi nagrinėti faktus savo iniciatyva, kad nustatytų, ar prašomam įregistruoti prekių ženklui taikomas kuris nors iš absoliučių atsisakymo registruoti pagrindų, išdėstytų to paties reglamento 7 straipsnyje. Iš to aišku, kad kompetentingi Tarnybos padaliniai gali būti priversti pagrįsti savo sprendimus tais faktais, kurių pareiškėjas nenurodė. Nors iš principo šie padaliniai savo sprendimuose turi nustatyti šių faktų tikslumą, taip nėra, kai jie nurodo visiems žinomus faktus. Pareiškėjas, kurio atžvilgiu Tarnyba pateikia tokius visiems žinomus faktus, gali užginčyti jų tikslumą Pirmosios instancijos teisme. Faktų žinomumo arba nežinomumo konstatavimas Pirmosios instancijos teisme yra faktinio pobūdžio vertinimas, kuris, išskyrus, kai faktai buvo iškraipyti, nepatenka į Teisingumo Teismo kontrolę apeliaciniame procese.

(žr. 50–53 punktus)

4. Prekių ženklo užimama rinkos dalis yra nuoroda, kuri gali būti tinkama, siekiant įvertinti, ar prekių ženklas įgijo skiriamųjų požymių dėl jo naudojimo Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 3 dalies prasme. Taip ypač yra tuo atveju, kai prekių ženklas, kurį sudaro prekės, kuriai prašoma įregistruoti prekių ženklą, vaizdas, neturi skiriamųjų požymių dėl to, kad jis reikšmingai nesiskiria nuo sektoriaus normų ar įpročių. Iš tikrųjų gali būti, kad panašiais atvejais toks prekių ženklas gali įgyti skiriamųjų požymių tik tada, jei dėl naudojimo juo pažymėtos prekės užima nemenką nagrinėjamų prekių rinkos dalį.

Dėl tų pačių priežasčių nagrinėjamų prekių rinkos reklaminių išlaidų apimties dalis, kurią atitinka reklaminės prekių ženklo populiarinimo išlaidos, taip pat gali būti tinkama nuoroda vertinant, ar šis prekių ženklas įgijo skiriamųjų požymių dėl naudojimo.

Be to, klausimas, ar tokia informacija yra būtina, norint įvertinti, ar konkretus prekių ženklas įgijo skiriamųjų požymių dėl naudojimo, priklauso nuo Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) padalinių ir, pareiškus ieškinį, Pirmosios instancijos teismo atlikto faktinių aplinkybių vertinimo.

(žr. 76–78 punktus)

5. Pagal Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies b punktą, skaitomą kartu su to paties straipsnio 2 dalimi, prekių ženklas neregistruojamas, jei jis neturi skiriamųjų požymių Bendrijos dalyje.

Be to, pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalį šio straipsnio 1 dalies b punktas netaikomas, jeigu prekių ženklas įgijo skiriamųjų požymių prekių ar paslaugų, kurioms prašoma registracijos, atžvilgiu po to, kai jis buvo naudojamas.

Iš to matyti, kad prekių ženklas gali būti įregistruotas pagal Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 3 dalį tik tada, jei pateiktas įrodymas, jog prekių ženklas dėl naudojimo įgijo skiriamųjų požymių Bendrijos dalyje, kurioje jis ab initio neturėjo tokių požymių to paties straipsnio 1 dalies b punkto prasme. Bendrijos dalį, nurodytą šio straipsnio 2 dalyje, prireikus gali sudaryti viena valstybė narė.

(žr. 81–83 punktus)