ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 92/35

2008 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Shetland Islands Council prieš Europos Bendrijų Komisiją

(Byla T-42/08)

(2008/C 92/71)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Shetland Islands Council (Šetlandas, Škotija, Jungtinė Karalystė), atstovaujama barrister E. Whiteford, solicitor R. Murray, ir QC R. Thompson,

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 2 dalį, 3, 4 ir 5 straipsnius.

— Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė yra viešoji valdžios institucija, kuri mokėjo išmokas žuvininkystės sektoriui pagal dvi bendrąsias pagalbos priemones „Pagalbos žvejybos ir žuvies perdirbimo pramonei“ (Aid to the Fish Catching and Processing Industry) ir „Pagalbos žuvivaisos pramonei“ (Aid to the Fish Farming Industry), kurias sudarė įvairios pagalbos schemos. Komisija nustatė, kad pagalba, kurią Jungtinė Karalystė teikė pagal „Žvejybinių laivų modernizavimo schemą“ (Fishing Vessel Modernisation Scheme) buvo nesuderinama su Bendrąja rinka tiek, kiek ji susijusi su pagalba pajėgumų, matuojamų tonažu ar galingumu, modernizavimui.

Ieškiniu, ieškovė siekia, kad 2007 m. lapkričio 13 d. Komisijos sprendimas Nr. C 37/2006 (buvęs NN 91/2005) dėl Jungtinės Karalystės taikytų „Žvejybos laivų modernizavimo schemos“ būtų iš dalies panaikintas pagal EB 230 straipsnį. Konkrečiai ieškovė siekia, kad būtų panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 2 dalis, 3, 4 ir 5 straipsniai, ir savo reikalavimą grindžia dviem pagrindais:

1) Kad Komisija padarė teisės klaidą pripažindama, kad išmokos už variklių pakeitimą ar pagerinimą, kurie neturėjo įtakos laivų bendrajam tonažui ar galiai, „įtakojo pajėgumus, matuojamus tonažu, ar galingumu“1999 m. gruodžio 17 d. Reglamento Nr. 2792/1999 (1) 9 straipsnio 1 dalies c punkto i papunkčio prasme ir todėl yra nesuderinamos su Bendrąja rinka;

2) Komisija padarė teisės klaidą nuspręsdama, kad sumų sugrąžinimas atitiktų: a) Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (2) 14 straipsnio 1 dalį ir b) bendruosius teisinio tikrumo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir vienodo požiūrio principus.

(1) 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2792/1999, nustatantis išsamias Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės sektoriui taisykles ir tvarką (OL L 337, p. 10).

(2) 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, p. 1)
—

Panaikinti pranešimą apie konkursą EuropeAid/125051/D/SUP/CY sudaryti sutartį „Upgrading the Management of the Energy Sector — Energy Metering and Reactive Power Compensation“, kuris buvo paskelbtas — tik anglų kalba — Europeaid interneto svetainėje http://ec.europa.eu/europaid/tender/data/ 2007 m. lapkričio 24 d. ar maždaug tokią dieną, ir panaikinti šio pranešimo 5 ir 23 straipsnius;
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 211/43

2007 m. liepos 4 d. pareikštas ieškinys byloje Heineken Nederland ir Heineken prieš Europos Bendrijų Komisiją

(Byla T-240/07)

(2007/C 211/81)

Proceso kalba: olandų

Šalys

Ieškovė: Heineken Nederland ir Heineken NV, atstovaujama advokatų T. Ottervanger ir M. A. de Jong

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovių reikalavimai

— Visiškai ar iš dalies panaikinti joms skirtą sprendimą.

— Panaikinti ar sumažinti ieškovėms skirtas baudas.

— Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovės ginčija 2007 m. balandžio 18 d. Komisijos sprendimo dėl procedūros pagal EB sutarties 81 straipsnį (Bylos Nr. COMP/B-2/37.766 — Nyderlandų alaus rinka), kuriuo joms buvo paskirta bauda, teisėtumą.

Grįsdamos savo ieškinį ieškovės visų pirma nurodo tam tikrus procedūrinius skundus. Jos skundžiasi, kad tyrimo metu buvo pažeistas gero administravimo principas ir pažeistas Reglamento Nr. 1/2003 27 straipsnis tuo, kad Komisija neleido susipažinti su kitų susijusių įmonių atsikirtimais į kaltinimus. Antra, ieškovės teigia, kad Komisijos tyrimas nebuvo nei sąžiningas, nei nešališkas. Trečia, jos skundžiasi, kad už konkurenciją atsakingo komisaro elgesys pažeidė nekaltumo prezumpciją. Ketvirta, Komisija pažeidė protingą terminą ir tai padarė žalos ieškovių teisei į gynybą.

Ieškovės taip pat nurodo EB 81 straipsnio pažeidimą. Šiuo požiūriu jos visų pirma priekaištauja Komisijai nepakankamai atsižvelgus į pakankamus įrodymus, o taip pat nesilaikius nekaltumo prezumpcijos ir motyvavimo pareigos. Antra, jos ginčija susitarimų ir (arba) suderintųjų veiksmų buvimą. Trečia, jos teigia, kad Komisija suklydo nustatydama tariamo pažeidimo trukmę.

Be to ieškovės pateikia su baudos sumos nustatymu susijusių kaltinimų. Pirma jos teigia, kad buvo pažeistas Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 3 dalis, neteisingai taikytos Baudų nustatymo metodo gairės, lygybės, teisinio saugumo ir proporcingumo principai, o taip pat motyvavimo pareiga. Ieškovių teigimu, Komisijos išvados dėl pažeidimo sunkumo yra neteisingos visų pirma tiek, kiek ji klaidingai įvertino pažeidimo pobūdį, neatsižvelgė į jo labai mažą poveikį rinkai ir neteisingai apibrėžė atitinkamą geografinę rinką. Be to Komisija klydo nustatydama pagrindinę baudos sumą, atgrasymo ir trukmės koeficientus. Be to Komisija nepakankamai atsižvelgė į lengvinančias aplinkybes, o pernelyg ilga administracinės procedūros trukmė nulėmė neproporcingą baudos dydį, nes per tą laikotarpį Komisija pradėjo taikyti griežtesnę baudų dydžio politiką.

Galiausiai, ieškovės teigia, kad Komisija neproporcingai mažai sumažino baudos sumą dėl pernelyg ilgos administracinės procedūros trukmės.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 224/52

2006 m. rugpjūčio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Quinn Barlo ir kt. prieš Komisiją

(Byla T-208/06)

(2006/C 224/108)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Quinn Barlo Ltd (County Cavan, Airija), Quinn Plastics NV (Geel, Belgija) ir Quinn Plastics GmbH (Mainz, Vokietija), atstovaujamos advokatų W. Blau, F. Wijckmans ir F. Tuytschaever

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Visų pirma, panaikinti ginčijamą sprendimą tiek, kiek juo konstatuojama, kad ieškovės pažeidė EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (panaikinti ginčijamo sprendimo 1 ir 2 straipsnius tiek, kiek jie skirti ieškovėms);

— Arba, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek jis skirtas ieškovėms;

— Arba, panaikinti ginčijamo sprendimo 2 straipsnį, tiek, kiek juo ieškovėms paskiriama 9 milijonų EUR bauda ir sumažinti šią sumą remiantis ieškinyje nurodytais pagrindais;

— Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovės prašo iš dalies panaikinti 2006 m. gegužės 31 d. Komisijos sprendimą C(2006) 2098 galutinis dėl EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūros (byla COMP/F/38.645 — Metakrilatai), kuriuo konstatuojamas jų dalyvavimas karteliniame susitarime, kurį sudarė derybos dėl kainų, susitarimų dėl kainų sudarymas ir jų įgyvendinimas bei kontrolė padidinant kainas arba bent išlaikant kainų lygį, galimybės perkelti papildomus paslaugos kaštus klientams aptarimas, keitimasis svarbia komercine ir konfidencialia informacija, susijusia su rinkomis ir (arba) naudinga įmonėms, bei nuolatinis dalyvavimas susitikimuose ir kiti kontaktai, kuriais buvo siekiama palengvinti pažeidimo įgyvendinimą.

Grįsdamos savo ieškinį ieškovės nurodo du pagrindus.

Pirma, ieškovės tvirtina, kad ginčijamas sprendimas yra klaidingas, nes jame pakankamai neįrodyta, jog ieškovės dalyvavo viename ir bendrame konkurenciją pažeidžiančiame susitarime bei tęstiniame pažeidime. Be to, jų atstovų vaidmuo keturiuose konkrečiuose susitikimuose buvo įvertintas neteisingai ir, be konstatavimo, kad ieškovės dalyvavo šiuose keturiuose susitikimuose, ginčijamame sprendime nepateikiamas joks įrodymas, kad jos atliko sprendime neteisėtais laikomus veiksmus.

Antra, ieškovės tvirtina, jog buvo pažeista Reglamento Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 3 dalis neteisingai įvertinus tariamo pažeidimo trukmę, sunkumą ir lengvinančias aplinkybes.

(1) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL 2003, L 1, p. 1).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 143/40

Internationaler Hilfsfonds e. V. (Vokietija) 2005 m. balandžio 11 d. pareikštas ieškinys Europos Bendrijų Komisijai

(Byla T-141/05)

(2005/C 143/75)

Proceso kalba: vokiečių

2005 m. balandžio 11 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme buvo pareikštas Internationaler Hilfsfonds e. V., įsteigtos Rosbach von der Höhe (Vokietija), atstovaujamo advokato H. Kaltenecker, ieškinys Europos Bendrijų Komisijai.

Ieškovė Pirmosios instancijos teismo prašo:

— panaikinti 2005 m. vasario 14 d. Komisijos sprendimą, kuriuo ji atmetė ieškovės paraišką suteikti galimybę be apribojimų susipažinti su Komisijos dokumentų byla, susijusia su sutartimi LIEN 97-2011;

— priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Komisija ginčijamu raštu atmetė ieškovės paraišką suteikti galimybę be apribojimų susipažinti su Europos Komisijos dokumentų byla, susijusia su sutartimi LIEN 97-2011, nurodydama Reglamento dėl galimybės susipažinti su dokumentais (1) 4 straipsnio 1 dalies b punktą ir 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą bei Asmens duomenų apsaugos reglamentą (2).

Ieškovė tvirtina, kad ginčijamas sprendimas pažeidžia Reglamento dėl galimybės susipažinti su dokumentais 4 straipsnio 3 dalį. Ieškovė mano, kad Europos Komisijos nurodyti atsisakymo suteikti galimybę be apribojimų susipažinti su sutarties LIEN 97-2011 dokumentų byla pagrindai, konkrečiai neigiamas poveikis sprendimo priėmimo procesui neribotos galimybės susipažinti su dokumentais atveju, yra netinkami. Toliau ieškovė teigia, kad dėl minėtų dokumentų atskleidimo egzistuoja viešasis interesas. Be to, ieškovė abejoja dėl Reglamento dėl galimybės susipažinti su dokumentais 4 straipsnio 1 dalies b punkto taikymo.

Ieškovė papildomai skundžia atsakovės atsisakymą suteikti galimybę be apribojimų susipažinti su dokumentais nurodant Asmens duomenų apsaugos reglamentą.

Be to, ieškovė tvirtina, kad toks Europos Komisijos elgesys yra savivalės aktas.

(1) 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, p. 43).

(2) 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, p. 1).
65

Be to, ieškovės teiginys, kad jos valdyba negalėjo vykdyti savo pareigų dėl to, kad bankroto administratorius atsisakė leisti vėl patekti į jos patalpas ir turėti prieigą prie išteklių, negali paneigti to, kas išdėstyta, atsižvelgiant, pirma, į tai, kad ECB neturi įgaliojimų šiuo klausimu, ir, antra, į ieškovei vykdomos nemokumo procedūros pobūdį ir tikslą. Pagal 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014, p. 190), 2 straipsnio 1 dalies 47 punktą „įprastinė bankroto byla [nemokumo procedūra]“ suprantama kaip „kolektyvinė bankroto byla [nemokumo procedūra], pagal kurią parduodamas visas skolininko turtas arba jo dalis ir paskiriamas likvidatorius arba administratorius ir kuri paprastai pagal nacionalinę teisę keliama įstaigoms tik toms įstaigoms taikoma tvarka arba apskritai visiems fiziniams ir juridiniams asmenims taikoma tvarka“.
62

Šiuo klausimu pirmiausia reikia konstatuoti, kad iš bylos medžiagos matyti, jog 2016 m. lapkričio 21 d. atsakyme į elektroninį laišką, kurį Komisija jam atsiuntė siekdama susitarti dėl 2018 m. lapkričio 28 d. susitikimo, ieškovės generalinis direktorius M. S. nurodė: „Mes (mūsų advokatas [A. Schwarz] ir aš) atvyksime lapkričio 28 d. 9 val. 30 min.“ Taigi Komisijos atstovams buvo aiškiai nurodyta, kad per susitikimą A. Schwarz veikė kaip ieškovės advokatas. Be to, A. Schwarz ir M. S. buvo vieninteliai susitikimo su Komisijos atstovais dalyviai, ir A. Schwarz negalėjo sudaryti įspūdžio, kad šiame susitikime jis atstovavo ir kitai šaliai arba kad veikė jos vardu. Ieškovės pateiktas A. Schwarz vaidmens per susitikimą apibūdinimas, t. y. „pagalba M. S. tais atvejais, kai diskusija liečia teisinius ir techninius klausimų, susijusių su valstybės pagalba ir konkurencijos teise, aspektus“, visiškai atitinka kliento naudai veikiančio advokato vaidmens apibūdinimą. Be to, tai, kad, kaip nurodo ieškovė, A. Schwarz dalyvavimas „apsiribojo nepritarimo [Komisijos atstovo] nuomonei, kad Europos Komisija neprivalo laikytis Lisabonos sutartyje numatytų nuostatų, susijusių su valstybės pagalba, išreiškimu“, patvirtina šį ieškovės advokato vaidmenį.
3

Ordonnance de la Région de Bruxelles-Capitale (Belgique) du 19 juillet 2001 relative à l’organisation du marché de l’électricité en Région de Bruxelles‑Capitale (2001 m. liepos 19 d. Nutarimas dėl elektros rinkos organizavimo Briuselio‑Sostinės regione (Belgija); Moniteur Belge, 2001 m. lapkričio 17 d., p. 39135, toliau – Nutarimas dėl elektros energijos) 26 straipsnyje nustatyta: „1. Už leidimo tiekti elektros energiją, išduoto 21 straipsnio pagrindu, turėjimą renkamas mėnesinis mokestis, jį turi mokėti fiziniai arba juridiniai asmenys (toliau – pareigą sumokėti mokestį turintys asmenys), kuriems suteiktas leidimas. <...> 3. Mokestis apskaičiuojamas pagal sąlygas atitinkantiems galutiniams klientams suteikiamą galią per tinklus, jungtis ir tiesiogines linijas, kurių įtampa yra 70 kVA arba mažesnė, naudoti elektros energiją Briuselio-Sostinės regione. Klientams, kurie naudoja aukštą įtampą, suteikta galia yra prisijungimo galia. Ji yra lygi maksimaliai galiai, išreikštai kVA, suteiktai pagal prisijungimo sutartį. Jei prisijungimo sutartyje [galia] nenurodyta arba panaudota galia yra didesnė nei pagal prisijungimo sutartį suteikta galia, prisijungimo galia lygi maksimaliai galiai, išreikštai kVA, panaudotai per ankstesnius trisdešimt šešis mėnesius, padaugintai iš 1,2 koeficiento. <…> 4. Kas mėnesį renkamas mokestis sudaro 0,67 euro už aukštos įtampos kVA. <…> Ši suma kas metus perskaičiuojama atsižvelgiant į Karalystės vartojimo prekių indeksą. <…> 5. Vyriausybė nustato šio straipsnio įgyvendinimo priemones. Be kita ko, ji gali nustatyti skirstomojo tinklo operatoriaus, regioninio transporto tinklo operatoriaus ir tiesioginių linijų naudotojų pareigą jai teikti duomenis apie mokesčio rinkimą. Vyriausybė gali įpareigoti skirstomojo tinklo operatorių nurodyti pareigą mokėti mokesčius turintiems asmenims sumokėti mokestį. Nurodymas, be kita ko, turi apimti mokestinius metus, apskaičiavimo bazę, tarifą, sumokėjimo terminą ir mokesčio mokėjimo būdą. Tačiau šio nurodymo išsiuntimas ar neišsiuntimas neturi įtakos pareigą mokėti mokestį turinčio asmens teisėms ir pareigoms. 6. Mokestis renkamas pagal 1992 m. liepos 23 d. Nutarimo dėl regioninio mokesčio, kurį turi mokėti nekilnojamąjį turtą naudojantys asmenys ir tam tikro nekilnojamojo turto daiktines teises turintys asmenys, VI skyriuje numatytas taisykles. Tačiau terminas sumokėti mokestį nustatytas pagal šio straipsnio 3 dalį. <…>“
18

2016 m. gegužės 25 d. ieškovo atstovai pateikė Bendrojo Teismo kanceliarijai laišką, kuriuo patvirtino, kad pranešė jam apie būtinybę paskirti naujus atstovus. Vis dėlto jie nurodė negavę iš ieškovo jokio atsakymo. Be to, šis per numatytą terminą nesusisiekė su Bendruoju Teismu kitomis priemonėmis.
49

Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikytina, kad ginčijamas raštas yra tiesiog Slovėnijos Respublikai informaciniais tikslais raštu pateikta nuomonė, kurioje kartu raginama perduoti tradicinius nuosavus išteklius. Taigi šis raštas negali būti sprendimas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį dėl panaikinimo, nes jis negali sukelti teisinių padarinių, be to, juo to ir nesiekiama.
29

Be to, aišku, kad ginčijamo sprendimo įžangoje nurodytas, be kita ko, skundo pateikėjas, įstojęs į bylą asmuo ECHA apeliacinės komisijos procedūroje ir jų atstovai.
2

Grįsdamas šį prašymą pareiškėjas, pateikdamas kartu tam tikrus patvirtinančius dokumentus, be kita ko, tvirtina, kad jo vidutinės mėnesinės pajamos yra 264 eurai, be to, jis neturi nei kapitalo, nei nekilnojamojo turto.
Keywords

Subject of the case

Rezoliucinė dalis



Keywords

Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos – „Fumus boni juris“ – Skuba – Rimta ir nepataisoma žala – Kumuliacinis pobūdis – Visų nagrinėjamų interesų palyginimas – Laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo diskrecija (SESV 256 straipsnio 1 dalis, 278 ir 279 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 6–8 punktus)

2. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos – Skuba – Rimta ir nepataisoma žala – Įrodinėjimo pareiga – Finansinė žala – Pareiga pateikti konkrečią ir tikslią informaciją, pagrįstą detaliais rašytiniais įrodymais (SESV 278 ir 279 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 14, 16, 19 punktus)

3. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos – Skuba – Rimta ir nepataisoma žala – Žala, kurią gali nurodyti valstybė narė – Žala, padaryta įmonėms, o ne visam nacionalinės ekonomikos sektoriui – Netaikymas (SESV 278 ir 279 straipsniai) (žr. 15, 16 punktus)

4. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos – Skuba – Komisijos sprendimas, kuriuo nurodoma susigrąžinti valstybės pagalbą – Nacionalinių tą sprendimą įgyvendinančių priemonių nebuvimas – Įrodymo, jog nėra vidaus teisių gynimo priemonių, leidžiančių įmonei išvengti rimtos ir nepataisomos žalos, nebuvimas – Skubos nebuvimas (SESV 278 ir 279 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 21, 22 punktus)

Subject of the case

Dalykas

Prašymas sustabdyti 2012 m. rugsėjo 19 d. Komisijos sprendimo C (2012) 6345 galutinis dėl pagalbos priemonių įmonei Elan d.o.o . [(SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010)] vykdymą.

Rezoliucinė dalis

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo.

2. Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
10

Šiuo atžvilgiu ELPA priežiūros institucija nurodo, kad, pirma, byla susijusi su 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų EB 81 ir EB 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205), 2000 m. gruodžio 7 d. Nicoje paskelbtos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (OL C 364, p. 1) ir 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytos Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos išaiškinimu. Antra, ji nurodo, kad antikonkurencinių veiksmų kontrolė yra viena iš EEE susitarimo taikymo sričių, be to, EEE susitarimo 53 ir 54 straipsnių turinys iš esmės atitinka SESV 101 ir 102 straipsnių turinį, o EEE susitarimo 55 straipsniu ELPA priežiūros institucijai pavesta antikonkurencinės praktikos kontrolės užduotis yra labai panaši į Europos Komisijai pavestą užduotį. Be to, ELPA valstybių susitarimo protokolo Nr. 4 II antraštinės dalies, susijusios su Priežiūros institucija ir Teisingumo Teismu, iš esmės atitinka Reglamento Nr. 1/2003 nuostatas. Ji papildomai nurodo, kad iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, jog EEE susitarimo nuostatas reikia aiškinti atsižvelgiant į pagrindines teises, kurių svarbus aiškinimo šaltinis yra EŽTK ir Europos žmogaus teisių teismo praktika.
8

2009 m. spalio 28 d. Sprendimu 2011/5/EB dėl Ispanijos įgyvendinto perviršinės vertės mokesčio mažinimo įsigyjant didelę užsienio bendrovės akcijų dalį Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (OL L 7, 2011, p. 48, toliau – ginčijamas sprendimas) Komisija nutraukė procedūrą, kiek ji buvo susijusi su Europos Sąjungoje įsigytomis akcijomis.
29

Be to, priešingai, nei tvirtina ieškovė, dėl tokio sprendimo nepanaikinamas SESV 263 straipsnio veiksmingumas ir nekyla grėsmė nei teisinio saugumo principui, nei jos teisei į gynybą. Žinoma, pagal jį asociacijų ieškinio priimtinumas priklauso nuo to, ar kitos šalys, šiuo atveju jų nariai, nepateikė ieškinio. Tačiau negalima teigti, kad dėl tokios situacijos kyla netikrumas ar nesaugumas, nes galima teisėtai tikėtis, kad asociacija, įpareigota ginti savo narių interesus, žino apie jų pareikštus ieškinius, ir atvirkščiai. Be to, asociacijos ieškovės ieškinio nepriimtinumas dėl jos narių pareikštų ieškinių nepakenkia SESV 263 straipsnio veiksmingumui ir jos teisei į gynybą, t. y. iš esmės jos teisei į veiksmingą teisminę gynybą. Iš tiesų galimas vienas iš dviejų atvejų: arba asociacija ieškovė pareiškia ieškinį, kad apgintų savo narių, turinčių teisę pareikšti ieškinį, interesus, ir priimtinu pripažįstamas arba asociacijos nario, arba asociacijos ieškinys, atsižvelgiant į tai, ar vienas iš jos narių pats pareiškė ieškinį, ar ne, arba asociacija pareiškia ieškinį, kad apgintų savo pačios interesą, ir jos ieškinys gali būti pripažintas priimtinu, nepaisant jos narių pareikšto ieškinio, jei nustatoma, kad toks interesas yra (žr. šio sprendimo 42–46 punktus).
PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) NUTARTIS

2009 m. birželio 22 d.

Byla T‑376/08 P

Bart Nijs

prieš

Europos Bendrijų Audito Rūmus

„Apeliacinis skundas – Viešoji tarnyba – Pareigūnai – 2005–2006 m. laikotarpio karjeros raidos ataskaita – Sprendimas nepaaukštinti apelianto pareigų per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą – Audito Rūmų sprendimas pratęsti savo generalinio sekretoriaus mandatą – Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas“

Dalykas: Apeliacinis skundas dėl 2008 m. birželio 26 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutarties Nijs prieš Audito Rūmus (F‑1/07, Rink. VT p. I‑A‑1‑0000 ir II‑A‑1‑0000), kuriuo prašoma panaikinti šią nutartį.

Sprendimas: Atmesti apeliacinį skundą. Bart Nijs padengia savo ir Europos Bendrijų Audito Rūmų šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

Apeliacinis skundas – Teisinių pagrindų ir argumentų išdėstymas skunde – Nepakankamai tikslus pagrindas – Nuoroda į visus priedus – Nepriimtinumas

(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalies c punktas)

Kai Pirmosios instancijos teisme pateikiamas apeliacinis skundas dėl Tarnautojų teismo sprendimo, bendra nuoroda į kitus nei apeliacinis skundas dokumentus negali kompensuoti pagrindinių teisinių argumentų nebuvimo, kurie pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 138 straipsnio 1 dalies c punktą turi būti nurodyti pačiame apeliaciniame skunde. Be to, Pirmosios instancijos teismas neprivalo prieduose ieškoti ir nustatyti pagrindų ir argumentų, kuriuos jis galėtų laikyti pagrindžiančiais apeliacinį skundą, nes priedai atlieka tik įrodomąją ir pagalbinę funkciją.

(žr. 24 punktą)

Nuoroda: 1999 m. gegužės 21 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Asia Motor France ir kt. prieš Komisiją, T‑154/98, Rink. p. II‑1703, 49 punktas; 2005 m. gruodžio 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Honeywell prieš Komisija, T‑209/01, Rink. p. II‑5527, 57 punktas.