BENDROJO TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) SPRENDIMAS

2015 m. lapkričio 12 d.

Christodoulos Alexandrou

prieš

Europos Komisiją

„Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Įdarbinimas — Skelbimas apie konkursą EPSO/AD/231/12 — Neleidimas dalyvauti vertinimo egzaminuose — Pareiga motyvuoti — Galimybė susipažinti su dokumentais — Prašymo leisti susipažinti su klausimais su pasirenkamaisiais atsakymais, kurie buvo pateikti atrankos testuose, atmetimas — Vertinimo komisijos darbo slaptumas — Reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 — Tarnautojų teismo kompetencijos sritis — SESV 270 straipsnis — Asmens nenaudai priimto akto sąvoka — Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalis“

Dalykas:

Apeliacinis skundas dėl 2014 m. gegužės 14 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) sprendimų Alexandrou / Komisija (F‑34/13, Rink. VT, EU:F:2014:93, ir F‑140/12, Rink. VT, EU:F:2014:94) panaikinimo.

Sprendimas:

Atmesti apeliacinį skundą byloje T‑516/14 P. Byloje T‑515/14 P iš dalies panaikinti 2014 m. gegužės 14 d. Tarnautojų teismo sprendimą Alexandrou / Komisija (F‑34/13), kiek juo: neatsakyta į pirmąjį ieškinio pagrindą dėl motyvų stokos, nes ypatingos aplinkybės pateisino leidimą Christodoulos Alexandrou susipažinti su ginčijamais klausimais; atmestas ketvirtasis ieškinio pagrindas. Atmesti likusią apeliacinio skundo byloje T‑515/14 P dalį. Atmesti ieškinį byloje F‑34/13, kiek jis pagrįstas, pirma, ginčijamų sprendimų motyvų stoka dėl C. Alexandrou nurodytų ypatingų aplinkybių, pateisinančių leidimą jam susipažinti su ginčijamais klausimais, ir, antra, tariamu teisės į teisingą bylos nagrinėjimą arba teisės į veiksmingą teisinę gynybą pažeidimu. Byloje T‑516/14 P kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas. Byloje T‑515/14 P kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Turinys

Pagrindas, susijęs su tuo, kad pirmosios instancijos teismas neišnagrinėjo jam pateikto reikalavimo ar ieškinio pagrindo, iš esmės prilygsta rėmimuisi Tarnautojų teismo padarytu pareigos motyvuoti, išplaukiančios iš Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnio, kuris Tarnautojų teismui taikomas pagal šio statuto I priedo 7 straipsnio 1 dalį, pažeidimu. Šia prasme ieškovui, teigiančiam, kad nebuvo atsakyta į jo argumentus, negalima priekaištauti dėl to, kad jis nenurodė jokio jo kritikuojamos skundžiamo sprendimo ištraukos ar dalies, nes remiasi būtent atsakymo nebuvimu. (žr. 34 ir 35 punktus) Nuoroda: Bendrojo Teismo praktika: 2014 m. spalio 8 d. Sprendimo Bermejo Garde / EESRK, T‑529/12 P, Rink. VT, EU:T:2014:861, 43 punktas.

Tarnautojų teismas turi išimtinę jurisdikciją nagrinėti ginčą dėl viešo konkurso procedūros tiek ratione personae, kai atmestas kandidatas pateikia prašymą leisti jam, kaip konkurso dalyviui, susipažinti su dokumentais, tiek ratione materiae, kiek šio prašymo pateikimo priežastis yra šio kandidato pašalinimas iš konkurso. Iš tiesų pagal SESV 256 straipsnio 1 dalį ir Teisingumo Teismo statuto I priedo 1 straipsnį Tarnautojų teismo jurisdikcijai priklauso pirmąja instancija nagrinėti pagal SESV 270 straipsnį pareikštus ieškinius dėl, kaip nurodyta šiame straipsnyje, visų Sąjungos ir jos tarnautojų ginčų, neperžengiant Pareigūnų tarnybos nuostatuose ir kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygose nustatytų ribų ir laikantis juose numatytų sąlygų. Šis Tarnautojų teismo jurisdikcijos apibrėžimas pagrįstas suinteresuotojo asmens asmenine padėtimi ir ginčo kilme. Šiuo aspektu pažymėtina, kad pareigūno ir institucijos, kurioje jis dirba, ginčui, kilusiam iš suinteresuotąjį asmenį su institucija siejančių darbo santykių, taikomi SESV 270 straipsnis ir Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai, todėl jis nepatenka į SESV 263 straipsnio, apibrėžiančio bendras taisykles, taikomas ieškiniams dėl Sąjungos institucijų ar įstaigų priimtų aktų panaikinimo, taikymo sritį. Be to, iš SESV 270 straipsnio, analizuojamo kartu su Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnio 1 dalimi, aiškiai matyti, kad kriterijus, leidžiantis nustatyti, ar Pareigūnų tarnybos nuostatuose nurodytas asmuo gali pareikšti ieškinį SESV 270 straipsnio pagrindu, yra patikrinimas, ar aktas, kurio teisėtumas ginčijamas, yra asmens nenaudai priimtas aktas, kaip tai suprantama pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį. Iš pastarojo straipsnio matyti, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų VII antraštinėje dalyje numatytais teisių gynimo būdais galima pasinaudoti dėl sprendimų ar dėl nesiėmimo Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatytos priemonės. Be to, Pareigūnų tarnybos nuostatų VII antraštinėje dalyje numatytais teisių gynimo būdais gali naudotis viešų konkursų ar atrankos procedūrų dalyviai, nepaisant to, ar jie yra Sąjungos tarnautojai. (žr. 59–63 punktus) Nuoroda: Teisingumo Teismo praktika: 1987 m. birželio 10 d. Nutarties Pomar / Komisija, 317/85, Rink., EU:C:1987:267, 7 punktas ir jame nurodyta teismo praktika. Bendrojo Teismo praktika: 2012 m. balandžio 20 d. Nutarties Pachtitis / Komisija, T‑374/07, EU:T:2012:188, 13–15 punktai.

SESV 15 straipsnio 3 dalyje numačius reglamentais, kaip antai Reglamentu Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais, nustatyti visuomenės teisės susipažinti su Sąjungos institucijų dokumentais principus ir apribojimus, nekliudoma konkrečiose srityse priimti ar palikti galioti specialias taisykles dėl galimybės susipažinti su tam tikrais dokumentais, kai tokių taisyklių buvimą pateisina būtinumas įgyvendinti specifinius tikslus. Vis dėlto, kadangi nei Reglamente Nr. 1049/2001, nei konkrečiose Sąjungos teisės srityje galiojančiuose specialiuose teisės aktuose, kuriais siekiama kitų nei skaidrumas tikslų, nėra nuostatos, aiškiai numatančios vienų šių aktų viršenybę prieš kitus, reikia užtikrinti, kad kiekvieno šių aktų taikymas atitiktų kito akto taikymą ir taip būtų užtikrintas taikymo nuoseklumas. Darytina išvada, kad atrankos komisijos darbo slaptumo principas, numatytas Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsnyje, pagal kurį atrankos komisijos posėdžiai yra slapti, negali užkirsti kelio Reglamento Nr. 1049/2001 taikymui, nes nagrinėjamu atveju šis reglamentas turi būti aiškinamas atsižvelgiant į specialias Pareigūnų tarnybos nuostatų taisykles. Vis dėlto šios Pareigūnų tarnybos nuostatų taisyklės ir minėtame reglamente apibrėžti bendrieji principai turi būti taikomi nuosekliai. Šiomis aplinkybėmis prašymą leisti susipažinti su dokumentais pateikęs asmuo negali veiksmingai remtis bendruoju skaidrumo principu, išplaukiančiu iš SESV 15 straipsnio 3 dalies ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 42 straipsnio, kad pateisintų išimtinį Reglamento Nr. 1049/2001 nuostatų taikymą ir užkirstų kelią taikyti Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsnį. (žr. 68–71 punktus) Nuoroda: Teisingumo Teismo praktika: 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Komisija / EnBW, C‑365/12 P, Rink., EU:C:2014:112, 84 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

Dėl galimybės susipažinti su konkurso atrankos komisijos darbo dokumentais pažymėtina, kad Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnyje numatytų teisės susipažinti su dokumentais išimčių negalima aiškinti neatsižvelgiant į šiuo atveju Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsnyje ir Viešų konkursų vadovo 6.2 punkte numatytas specialias taisykles. Iš tiesų šiomis specialiomis taisyklėmis siekiama kitų nei Reglamente Nr. 1049/2001 numatyto skaidrumo tikslų. Šio reglamento struktūroje visuomenės teisė susipažinti su Sąjungos institucijos ir įstaigų dokumentais paversta principu tam, kad būtų maksimaliai palengvintas naudojimasis šia teise ir skatinama gera administracinė praktika užtikrinant didžiausią įmanomą valdžios institucijų sprendimų priėmimo proceso ir jų sprendimus pagrindžiančios informacijos skaidrumą. Vadinasi, šio principo išimtys turi būti aiškinamos griežtai. Savo ruožtu Pareigūnų tarnybos nuostatų III priedo 6 straipsnyje, konkrečiai skirtame konkurso procedūroms, įtvirtintas atrankos komisijos darbo slaptumo principas siekiant užtikrinti konkurso atrankos komisijų nepriklausomumą ir jų darbo objektyvumą, apsaugant jas nuo bet kokio išorinio kišimosi ar spaudimo, neatsižvelgiant į tai, ar tai daro pati Sąjungos administracija, suinteresuotieji konkurso dalyviai, ar tretieji asmenys. Be to, kiek tai konkrečiau susiję su viešais konkursais, iš šių konkursų vadovo 6.2 punkto matyti, kad atrankos komisijos darbo slaptumo principas taikomas klausimų su pasirenkamaisiais atsakymais, pateikiamų per pirminės atrankos testus, tekstui. Šiuo teisės susipažinti su dokumentais apribojimu siekiama išvengti klausimų, kuriuos galima panaudoti paskesniuose konkursuose, atskleidimo kitiems būsimiems kandidatams. Atsižvelgiant į didelį konkurso dalyvių skaičių, dėl kurio kyla būtinumas organizuoti pirminės atrankos egzaminus kelias dienas, plačiai žinoma, kad per šiuos egzaminus kiekvienam kandidatui pateikiamus klausimus kiekvienoje panašaus pobūdžio ir sunkumo klausimų, kuriuos nustato konkurso atrankos komisija remdamasi objektyviais ir visiems kandidatams vienodais kriterijais, grupėje atsitiktinai parenka kompiuteris iš klausimų su pasirenkamaisiais atsakymais duomenų bazės. Šiomis aplinkybėmis reikia pripažinti: kadangi klausimai su pasirenkamaisiais atsakymais, pateikiami per Sąjungos pareigūnų įdarbinimo konkurso atrankos testus, glaudžiai susiję su įdarbinimo procedūra, jie yra Komisijos sprendimų priėmimo proceso dalis, todėl patenka į Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies taikymo sritį. Iš tiesų, nors šie klausimai pateikiami tūkstančiams viešo konkurso dalyvių, jie vis dėlto yra institucijos vidinės duomenų bazės, kurią turi naudoti konkursų atrankos komisijos Europos personalo atrankos tarnybai rengiant konkursus, dalis, todėl tai yra vidaus dokumentai, kuriems taikoma Komisijos sprendimų priėmimo proceso apsauga grindžiama išimtis. (žr. 78–81 ir 86 punktus) Nuoroda: Teisingumo Teismo praktika: 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Komisija / EnBW, EU:C:2014:112, 83 punktas ir jame nurodyta teismo praktika. Bendrojo Teismo praktika: 2005 m. balandžio 5 d. Sprendimo Hendrickx / Taryba, T‑376/03, Rink. VT, EU:T:2005:116, 56 punktas ir 2005 m. liepos 14 d. Sprendimo Le Voci / Taryba, T‑371/03, Rink. VT, EU:T:2005:290, 123 punktas.

Norint pateisinti atsisakymą leisti susipažinti su dokumentu, kurį buvo prašoma atskleisti remiantis Reglamentu Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais, paprastai nepakanka, kad šis dokumentas būtų susijęs su šio reglamento 4 straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodyta veikla. Atitinkama institucija taip pat privalo pateikti paaiškinimus, kaip susipažinimas su šiuo dokumentu galėtų konkrečiai ir realiai pakenkti pagal šiame straipsnyje numatytą išimtį saugomam interesui. Tačiau atitinkamai Sąjungos institucijai iš principo leidžiama remtis bendromis prezumpcijomis, taikomomis kai kurioms dokumentų kategorijoms, nes panašūs bendro pobūdžio motyvai gali būti taikomi prašymams leisti susipažinti su tokio paties pobūdžio dokumentais. Šiuo atžvilgiu, kiek tai susiję su prašymu leisti susipažinti su klausimais su pasirenkamaisiais atsakymais, pateikiamais per Sąjungos pareigūnų įdarbinimo viešo konkurso pirminės atrankos testus, remdamasi atrankos komisijos darbo slaptumo apsaugos principo tikslais Komisija, konkrečiai ir individualiai nevertindama šių dokumentų, turi teisę preziumuoti, kad šių klausimų atskleidimas iš esmės daro didelę žalą jos sprendimų priėmimo procesui. Tokios bendros prezumpcijos taikymas klausimams su pasirenkamaisiais atsakymais, pateikiamiems per viešą konkursą, visiškai atitinka Reglamento Nr. 1049/2001 sistemą, kurią reikia derinti su taikytinomis specialiomis taisyklėmis, kurias pateisina specifiniai tikslai. Vadinasi, tokios bendros prezumpcijos taikymas, kai Komisija nusprendžia remtis išimtimi, susijusia su sprendimų priėmimo proceso apsauga, kad atmestų pagal Reglamentą Nr. 1049/2001 pateiktą prašymą leisti susipažinti su klausimais su pasirenkamaisiais atsakymais, pateikiamais per viešą konkursą, negali būti suprantamas kaip naujos išimties įtvirtinimas. Be to, tam tikromis ypatingomis aplinkybėmis šią bendrą prezumpciją galima nuginčyti lyginant esamus interesus pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnyje įtvirtintą tvarką. Taip yra tuomet, kai konkurso dalyvis konkrečiai ginčija tam tikrų klausimų tinkamumą arba teisingais pripažintų atsakymų pagrįstumą su sąlyga, kad skirtumas tarp jo gauto balo ir praeinamojo balo yra toks, jog, pripažinus jo skundą pagrįstu, jis galėtų patekti tarp konkretų egzaminą išlaikiusių dalyvių. Iš tiesų tokiu atveju būtina perduoti suinteresuotajam asmeniui ginčijamų klausimų tekstą tam, kad jis galėtų įvertinti sprendimo pašalinti jį iš konkurso pagrįstumą ir ieškinio pareiškimo tikslingumą, taip pat tam, kad galima būtų atlikti teisminę kontrolę. Tokiu atveju suinteresuotojo asmens teisė susipažinti su šio sprendimo motyvais turi pirmenybę prieš atrankos komisijos darbo slaptumo principą. (žr. 87, 88, 94, 95 ir 98 punktus) Nuoroda: Teisingumo Teismo praktika: 2014 m. vasario 27 d. Sprendimo Komisija / EnBW, EU:C:2014:112, 64 ir 65 punktai ir juose nurodyta teismo praktika.