LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :154 1TARNAUTOJŲ TEISMO (trečioji kolegija) SPRENDIMAS
2010 m. gruodžio 1 d.
Byla F-82/09
Mic hel Nolin
prieš
Europos Komisiją
„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Nuopelnų ir p irmenybės balų panaikinimas“
Dalykas: Pagal EB 236 straipsnį ir A E 152 straipsnį pareikštas ieškinys, kuriuo M . Nolin iš esmės 
prašo p anaikinti 2008 m. gruodžio 19 d. Komisijos Personalo ir ad ministracijos 
generalinio dir ektorato generalinio dir ektoriaus sprendimą panaikinti 87,5 nuopelnų ir 
pirmenybės balo, ieškovo surinko siekiant paaukštinimo.
Sprendimas:Atmesti ieškinį. Ieškovas padengia visas bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1. Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Procedūra — Nuopelnų ir pirmenybės balai
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 29 ir 45 straipsniai)
2. Pareigūnai — Principai — Teisėtumo p rincipas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
3. Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Procedūra — Nuopelnų ir pirmenybės balai
4. Pareigūnai — Administracijos aktai — Implicitinis sprendimas — Sąvoka
5. Pareigūnai — Principai — Teisėtų lūkesčių apsauga — Sąlygos
6. Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Procedūra — Nuopelnų ir pirmenybės balai
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 29 ir 45 straipsniai)
7. Sąjungos teisė — Principai — Pagrindinės teisės — Teisė į rungimosi principu pagrįstą procesą
(ESS 6 straipsnio 2 dalis)
1. Iš bendros nuostatų, taikomų pareigūnų paaukštinimui, kai p jos aiškinamos laikantis vienodo 
požiūrio principo, struktūros matyti, kad n uopelnų ir p irmenybės balų skaičius, kuris atitinka p areigų 
paaukštinimui nustatytą ribą, turi būti atimtas iš pareigūno, kuris paaukštintas remiantis Pareigūnų 
tarnybos nuostatų 29 straipsniu ar 45 straipsniu, surinktų balų.
2 ECLI:EU:F:2010 :154SANTRAUKA—BYLAF-82/09
NOLIN/KOMISIJA
Iš tiesų, no rs šiuose straipsniuose numatytos dvi skirtingos pareigų p aaukštinimo p rocedūros, 
29 straipsnyje, priešingai nei 49 straipsnyje, įtvirtinta vien galimybė būti atsitiktinai paaukštintam, nes 
pasinaudojama galimybe užimti laisvą dar bo vietą, ir t okio paaukštinimo pasekmės nėra apibrėžtos. 
Tačiau no rs Pareigūnų tarnybos nuostatų 29 straipsnyje nieko n enustatyta, negalima laikyti, kad d ėl 
šia n uostata pagrįsto paaukštinimo neatsiranda t okių pačių teisinių pasekmių, kai p ir p aaukštinus 
pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 49 straipsnį; atvirkščiai, reikia dar yti išvadą, kad t eisės aktų leidėjas, 
nors ir n umatęs skirtingas pareigų paaukštinimo procedūras, nenorėjo, kad d ėl Pareigūnų tarnybos 
nuostatų 29 straipsniu pagrįsto paaukštinimo atsirastų ki tokių teisinių pasekmių, nei paaukštinus 
remiantis Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsniu.
(žr. 46 ir 48 punktus)
2. Kiekviename ad ministracijos sprendime t uri būti aiškiai ir t iksliai n ustatyta, kokiu teisiniu pagrindu 
remiantis jis b uvo p riimtas, žinant, kad p aminėtas teisinis p agrindas turi t eisėtai p agrįsti 
administracijos kompe tenciją toje srityje.
(žr. 51 punktą)
3. Sprendimas panaikinti pareigūno n uopelnų ir p irmenybės balus yra sprendimo dėl paaukštinimo 
pasekmė. Todėl tarnyba, kompe tetinga paaukštinimo srityje, turi šalutinę ko mpe tenciją priimti tokį 
sprendimą, kurio pasekmių atsiranda d ėl pareigūno p aaukštinimo.
(žr. 57 punktą)
4. Implicitinis sprendimas reiškia, kad ad ministracijai buvo pateiktas prašymas, į ku rį ji neatsakė, ar 
remiantis nagrinėjamo atvejo faktinėmis aplinkybėmis galima dar yti išvadą, jog sprendimas buvo 
priimtas, tačiau ji jo neįformino. Tačiau remiantis vien paprasčiausiu suinteresuotojo asmens teisinės 
situacijos išsaugojimu negalima dar yti išvados, kad t oks sprendimas egzistuoja.
(žr. 68 ir 70 punktus)
Nuoroda:
Tarnautojų teismo praktika: 2010 m. gegužės 11 d. Sprendimo M axwell prieš Komisiją, F-55/09, 66 punktas.
5. Teisėtų lūkesčių apsaugos galima reikalauti, kai t enkinamos trys sąlygos. Pirma, suinteresuotasis 
asmuo iš Sąjungos administracijos turi būti gavęs tikslių, besąlyginių ir n uoseklių garantijų, kylančių iš 
patvirtintų ir p atikimų šaltinių. Antra, šios garantijos turi būti tokios, kad a tsirastų asmens, kuriam jos 
skirtos, teisėtų lūkesčių. Trečia, šios garantijos turi atitikti Pareigūnų tarnybos nuostatus ar p aprastai 
taikomas nuostatas, ar b ent jau jų galimo n eteisėtumo gali nepastebėti protingas ir a pdairus 
pareigūnas, atsižvelgdamas į turimą informaciją ir g alėdamas atlikti būtiną vertinimą.
ECLI:EU:F:2010 :154 3SANTRAUKA—BYLAF-82/09
NOLIN/KOMISIJA
Šiuo atžvilgiu nesant žodinių ar ra šytinių garantijų vien tuo, kad p raėjo laiko tarp pareigūno n uopelnų 
ir p irmenybės balų p anaikinimo ir j o paaukštinimo, ad ministracija nesuteikia ai škios garantijos 
suinteresuotajam a smeniui, nes p aaukštinimui taikomose taisyklėse, ku rių teisėtumo m inėtas 
pareigūnas neginčija, reikalaujama, kad ad ministracija atimtų iš jo surinktų b alų n uopelnų ir 
pirmenybės balų skaičių, kuris atitinka n ustatyta paaukštinimo ribą.
(žr. 74 ir 75 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1999 m. liepos 6 d. Sprendimo Forvass prieš Komisiją, T-203/97, Rink. VT 
p. I-A-129 ir II- 705, 70 punktas; 2002 m. liepos 11 d. Sprendimo W asmeier prieš Komisiją, T-381/00, Rink. VT 
p. I-A-125 ir II- 677, 106 punktas; 2002 m. lapkričio 5 d. Sprendimo Ronsse p rieš Komisiją, T-205/01, Rink. VT 
p. I-A-211 ir II- 1065 , 54 ir 55 punktai; 2005 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Ri ghini prieš Komisiją, T-145/04, 
Rink. VT p. I-A-349 ir II- 1547 , 130 punktas.
6. Vien to, kad p areigūnas yra p aaukštintas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 29 straipsnį ar 
45 straipsnį, pakanka p ateisinti tai, jog nuopelnų ir p irmenybės balų skaičius, kuris atitinka n ustatytą 
paaukštinimo ribą, yra a timtas iš šio pareigūno s urinktų balų. Be to, visų paaukštintų pareigūnų 
padėtis yra tokia p ati, kiek tai susiję su faktu, kad a timamas tam tikras surinktų balų skaičius, 
neatsižvelgiant į t ai, kokiu teisiniu pagrindu remiantis buvo nuspręsta juos paaukštinti. Todėl negali 
būti diskriminacijos vienodai ve rtinant pareigūną, paaukštintą pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 
29 straipsnį, ir p areigūną, paaukštintą pagal šių nuostatų 45 straipsnį.
(žr. 88 punktą)
7. Pagal teisę į r ungimosi principu pagrįstą procesą kiekviena ginčo šalis turi galimybę pateikti savo 
teisinius ir f aktinius argumentus, ku riuos ji laiko t inkamais jos reikalavimams, įskaitant ir g alimus 
prieštaravimus dėl priimtinumo, pagrįsti. Tačiau tvirtinant, kad n audojantis teise piktnaudžiaujama, 
būtina įrodyti, kad n audojantis šia teise siekiama kito, ne šia teise siekiamo, tikslo, ir kad , be kita ko , 
naudojimasis šia teise atskleidžia ke tinimą pakenkti.
(žr. 96 punktą)