LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 30/22

2016 m. lapkričio 17 d.Sun Pharmaceutical Industries Ltd, buvusios Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd, pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. rugsėjo 8 d. Bendrojo Teismo (devintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, buvusi Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Europos Komisija

(Byla C-586/16 P)

(2017/C 030/27)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, buvusi Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd, atstovaujamos solisitorių R. Vidal, A. Penny, QC, baristerio B. Kennelly

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–460/13, kiek juo atmestas jų ieškinys dėl 2013 m. birželio 19 d. Europos Komisijos sprendimo byloje COMP/39226 – Lundbeck (citalopramas), kuriuo ji pripažino, kad buvo padarytas SESV 101 straipsnio 1 dalies ir EEE 53 straipsnio pažeidimas dėl tikslo, panaikinimo, kiek jis susijęs su apeliantėmis,

— panaikinti sprendimo 1 straipsnio 4 dalį, kiek ji susijusi su apeliantėmis,

— panaikinti sprendimo 2 straipsnio 4 dalį, kiek ja apeliantėms skirtos baudos, arba tuo atveju, jei nebūtų patenkintas ankstesnis reikalavimas, sumažinti baudos dydį, ir

— nurodyti Komisijai sumokėti apeliančių patirtas su šia byla susijusias teisines ir kitokias išlaidas ir imtis bet kokios kitos priemonės, kurią teismas manytų esant tikslingą.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

1. Bendrasis Teismas neteisingai taikė testą, įrodantį, kad buvo padarytas 101 straipsnio 1 dalies pažeidimas „dėl tikslo“, apibrėžtas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo (toliau – ESTT) sprendime Cartes Bancaires/Komisija, C-67/13 P, ECLI:EU:C:2014:2204 (toliau –Sprendimas Cartes Bancaires). Apeliančių ir H. Lundbeck A/S (toliau – Lundbeck) susitarimas, įsigaliojęs 2002 m. birželio 16 d. (toliau – susitarimas), savaime nekenkė konkurencijai. Jo prima facie tikslas buvo išspręsti tarp apeliančių ir Lundbeck kilusį ginčą dėl patento. Siekiant nustatyti, ar susitarimu iš tiesų buvo pakenkta konkurencijai, reikėjo, kad Komisija išnagrinėtų jo poveikį.

2. Bendrasis Teismas, konstatavęs, kad susitarimo tarp apeliančių ir Lundbeck galiojimo metu iš esmės galėjo būti konkurencija, akivaizdžiai iškraipė Bendrojo Teismo bylos medžiagoje pateiktus įrodymus. Komisija turėjo nešališkai įrodyti, kad apeliantės turėjo konkrečią galimybę ekonomiškai perspektyviu būdu patekti į rinką. Įrodymai patvirtino, kad a) iki susitarimo galiojimo pasibaigimo termino toks patekimas į rinką nebuvo reali ar konkreti galimybė nei nešališkai, nei ekonominės naudos požiūriu, ir b) derantis dėl susitarimo apeliantės nesiekė sąžiningai pasiruošti patekti į rinką ir suklaidino Lundbeck, kad ši tiektų apeliantėms savo prekes sumažintomis kainomis ir sumokėtų apeliantėms. Tai leido apeliantėms nedelsiant patekti į rinką – kitaip to jos nebūtų galėjusios padaryti. Bendrasis Teismas neatsižvelgė į svarbiausią apeliančių ir kitų generinius produktus gaminančių gamintojų, sudariusių susitarimus su Lundbeck, skirtumą – tai, kad apeliantės neturėjo realios ir konkrečios galimybės susitarime nustatytais terminais gauti leidimą prekiauti.