TEISINGUMO TEISMO (pirmoji kolegija)

SPRENDIMAS

2005 m. balandžio 14 d.( )

„Grąžinamosios eksporto išmokos – Klaidinga deklaracija – „Paraiškos“ sąvoka – Sankcija – Sąlygos“

Byloje C‑385/03

dėl Bundesfinanzhof (Vokietija) 2003 m. liepos 30 d. sprendimu, kurį Teisingumo Teismas gavo 2003 m. rugsėjo 12 d., pagal EB sutarties 234 straipsnį pateikto prašymo priimti prejudicinį sprendimą byloje

Hauptzollamt Hamburg-Jonas

prieš

Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG,

TEISINGUMO TEISMAS (pirmoji kolegija),

kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann, teisėjai N. Colneric, J. N. Cunha Rodrigues, E. Juhász (pranešėjas) ir E. Levits,

generalinė advokatė C. Stix-Hackl,

posėdžio sekretorė K. Sztranc, administratorė,

atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2004 m. lapkričio 25 d. posėdžiui,

išnagrinėjęs rašytines pastabas, pateiktas:

– Hauptzollamt Hambourg-Jonas, atstovaujamos M. Blaesing,

– Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG, atstovaujamos advokatų U. Schrömbges ir O. Wenzlaff,

– Europos Bendrijų Komisijos, atstovaujamos M. G. Braun,

išklausęs 2005 m. sausio 20 d. posėdyje pateiktą generalinės advokatės išvadą,

priima šį

Sprendimą

1 Prašymas priimti prejudicinį sprendimą yra pateiktas dėl 1987 m. lapkričio 27 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles, iš dalies pakeisto 1994 m. gruodžio 2 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2945/94 (OL L 351, p. 1), (OL L 310, p. 57, toliau – Reglamentas Nr. 3665/87) 11 straipsnio 1 dalies pirmosios ir antrosios pastraipų išaiškinimo.

2 Šis prašymas buvo pateiktas byloje Käserei Champignon Hofmeister GmbH & Co. KG (toliau – Käserei) prieš Hauptzollamt Hamburg-Jonas (toliau –Hauptzollamt) dėl Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos a punkte numatytos sankcijos taikymo.

Teisinis pagrindas

3 Reglamento Nr. 2945/94, iš dalies pakeitusio Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnį, pirma ir trečia konstatuojamos dalys yra suformuluotos taip:

„kadangi galiojantys Bendrijos teisės aktai numato grąžinamųjų eksporto išmokų skyrimą tik remiantis objektyviais kriterijais, būtent susijusiais su eksportuojamo produkto kiekiu, pobūdžiu ir savybėmis, bei su jo geografine paskirties vieta; kadangi atsižvelgiant į įgytą patirtį turi būti sustiprinta kova su pažeidimais, ypač su Bendrijos biudžetui žalą darančiu sukčiavimu; kadangi tuo tikslu būtina numatyti netinkamai pervestų sumų grąžinimą bei sankcijas, kurios skatintų eksportuotojus laikytis Bendrijos teisės aktų;

<...>

kadangi, jei eksportuotojas pateikia klaidingą informaciją ir klaida nėra išaiškinama, grąžinamoji išmoka gali būti nepagrįstai pervesta; jei klaida išaiškinama, visiškai normalu eksportuotojui skirti kaip sankciją sumokėti sumą, proporcingą tai, kuri būtų buvusi jam nepagrįstai sumokėta tuo atveju, jei klaida nebūtų išaiškinta <...>“ (Neoficialus vertimas).

4 Reglamento Nr. 3665/87 3 straipsnis numato:

„1. Eksporto diena – tai ta diena, kurią muitinės tarnyba priima eksporto deklaraciją, kurioje nurodoma, jog bus prašoma grąžinamosios išmokos.

2. Nuo eksporto deklaracijos priėmimo datos priklauso:

a) taikomas grąžinamosios išmokos dydis, jeigu ši išmoka nebuvo nustatyta iš anksto;

b) visi grąžinamosios išmokos dydžio patikslinimai, jeigu ši išmoka buvo nustatyta iš anksto.

3. Visi kiti veiksmai, teisės požiūriu turintys tokį pat poveikį kaip ir eksporto deklaracijos priėmimas, laikomi lygiaverčiais šio dokumento priėmimui.

4. Eksportuojamų produktų kiekis, rūšis ir būdingos savybės nustatomi pagal jų eksporto dieną.

5. Kad už produktus būtų galima gauti grąžinamąją išmoką, eksporto dokumente turi būti nurodyta visa grąžinamosios išmokos dydžiui apskaičiuoti reikalinga informacija, būtent:

a) produktų aprašas pagal nomenklatūrą, naudojamą grąžinamosioms išmokoms apskaičiuoti;

b) produktų grynoji masė arba, jeigu taikytina, atitinkamais matavimo vienetais išreikštas kiekis, į kurį turi būti atsižvelgta apskaičiuojant grąžinamąją išmoką;

c) atitinkamų produktų sudėtis arba nuoroda į sudėtį, jei tai būtina eksporto grąžinamajai išmokai apskaičiuoti.

Jei šioje straipsnio dalyje minimas dokumentas yra eksporto deklaracija, tokiame dokumente taip pat turi būti pateikiama visa ši informacija ir grąžinamosios išmokos kodo žyma.

6. Priimant eksporto deklaraciją arba atliekant jam lygiavertį veiksmą produktai perduodami muitinės kontrolei iki kol jie yra išvežami iš Bendrijos muitų teritorijos.“ (Neoficialus vertimas)

5 Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalis yra suformuluota taip:

„1. Jeigu nustatoma, kad eksportuotojas, siekdamas gauti grąžinamąją eksporto išmoką, paprašė sumos, didesnės nei taikoma išmoka, grąžinamoji išmoka už atitinkamus eksportuotus produktus bus ta, kuri taikoma iš tikrųjų eksportuotiems produktams, tačiau sumažinta:

a) puse skirtumo tarp prašomos grąžinamosios išmokos ir iš tikrųjų eksportuotiems produktams taikomos grąžinamosios išmokos;

b) dvigubu skirtumu tarp prašomos grąžinamosios išmokos ir taikomos grąžinamosios išmokos, jei eksportuotojas tyčia pateikia neteisingus duomenis.

Prašoma grąžinamąja išmoka yra laikoma suma, kuri apskaičiuojama remiantis informacija, pateikiama pagal 3 straipsnį ar 25 straipsnio 2 dalį. Jeigu grąžinamosios išmokos dydis priklauso nuo paskirties vietos, prašoma diferencijuota išmokos dalis apskaičiuojama pagal 47 straipsnį, remiantis pateiktais duomenimis.

Sankcija, nurodyta a punkte, netaikoma:

– force majeure atveju,

– išimtiniais atvejais dėl aplinkybių, už kurias eksportuotojas nėra atsakingas ir kurios susiklostė kompetentingoms institucijoms priėmus eksporto deklaraciją arba mokėjimo deklaraciją. Išimtinis atvejis yra tuomet, kai eksportuotojas, sužinojęs apie tokias aplinkybes, tačiau ne vėliau kaip per 47 straipsnio 2 dalyje nustatytą terminą praneša apie tai kompetentingai institucijai, nebent ši institucija jau pati nustatė, kad paprašyta grąžinamoji išmoka buvo neteisinga,

<...>“ (Neoficialus vertimas)

6 Reglamento Nr. 3665/87 25 straipsnio 1 dalis numato:

„Jeigu eksportuotojas nurodo, kad ketina eksportuoti produktus arba prekes po perdirbimo ar laikymo sandėlyje ir prašyti grąžinamosios išmokos pagal Reglamento (EEB) Nr. 565/80 4 arba 5 straipsnių nuostatas, galimybė gauti grąžinamąją išmoką pagal šias nuostatas priklauso nuo to, ar eksportuotojas muitinės pareigūnams pateikia deklaraciją, toliau vadinamą „mokėjimo deklaracija“.

Valstybės narės gali mokėjimo deklaraciją pavadinti kitaip.“ (Neoficialus vertimas)

7 To paties Reglamento 25 straipsnio 2 dalis numato šioje mokėjimo deklaracijoje privalomą pateikti informaciją.

8 Reglamento Nr. 3665/87 47 straipsnio 1 ir 2 dalys numato:

„1. Grąžinamoji išmoka sumokama tik gavus eksportuotojo paraišką. Ją sumoka ta valstybė narė, kurios teritorijoje buvo priimta eksporto deklaracija.

Grąžinamosios išmokos paraiška pateikiama:

a) raštu; valstybės narės gali nustatyti tuo tikslu naudojamą specialų blanką; arba

b) naudojant informacines sistemas <...>

2. Išskyrus force majeure atvejus, dokumentai, susiję su grąžinamosios išmokos mokėjimu arba užstato grąžinimu, turi būti pateikti per dvylika mėnesių nuo tos dienos, kai buvo priimta eksporto deklaracija.“ (Neoficialus vertimas)

Pagrindinė byla ir prejudicinis klausimas

9 1996 m. liepos 29 d. Käserei pagal Reglamento Nr. 3665/87 3 straipsnį pateikė sūrių, taip pat ir lydyto sūrio, siuntos eksporto deklaraciją, kurioje buvo nurodyti įvairūs kodai iš bendros rinkos organizavimo grąžinamųjų išmokų nomenklatūros.

10 1996 m. rugpjūčio 12 d. Käserei pateikė Hauptzollamt paraišką, kad šios siuntos grąžinamosios eksporto išmokos būtų sumokėtos iš anksto. Tačiau ši bendrovė šioje paraiškoje aiškiai nurodė, kad ji netaikoma lydytiems sūriams. Blanko 4 ir 5 skyriai, skirti lydytiems sūriams, buvo perbraukti ir šalia ranka buvo užrašyta pastaba. Prie paraiškos sumokėti grąžinamąją išmoką pridėtame laiške Käserei pranešė Hauptzollamt, kad ji neprašo grąžinamosios išmokos šiam produktui.

11 Hauptzollamt pervedė grąžinamąją eksporto išmoką už neišbrauktus skyrius, tačiau 1997 m. kovo 26 d. sprendimu paskyrė Käserei sankciją, remdamasi tuo, kad grąžinamosios išmokos negalėjo būti sumokėtos už į eksporto deklaraciją įtrauktą lydytą sūrį dėl jame esančių augalinių riebalų priedų. Todėl Hauptzollamt manė, kad ši bendrovė prašė didesnių nei nustatyta grąžinamųjų išmokų.

12 Käserei dėl šio sprendimo pateikė protestą, į kurį nebuvo atsižvelgta. Tačiau Finanzgericht Hamburg patenkino jos ieškinį, nes nusprendė, kad kadangi blanko 4 ir 5 skyriuose bendrovė nepateikė paraiškos sumokėti grąžinamąją išmoką, o eksporto deklaracijos pateikimas negali būti laikomas paraiška sumokėti grąžinamąją išmoką, sankcijos negali būti taikomos.

13 Hauptzollamt pateikė kasacinį skundą Bundesfinanzhof, kuris mano, kad sprendimas pagrindinėje byloje priklauso nuo atsakymo į klausimą, ar grąžinamosios išmokos paraiška Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies prasme atitinka eksporto deklaracijos pateikimą pagal to paties reglamento 3 straipsnį, ar, priešingai, atitinka paraišką sumokėti grąžinamąją išmoką, numatytą to paties reglamento 47 straipsnio 1 dalyje.

14 Manydamas, kad atsakymas į šį klausimą iš Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies formuluotės nėra aiškus, Bundesfinanzhof nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą:

„Ar Reglamento Nr. 3665/87 <...> 11 straipsnio 1 dalies pirmoji ir antroji pastraipos, atsižvelgiant į proporcingumo principą, turi būti aiškinamos taip, kad eksporto deklaracijoje dėl tam tikrų prekių nurodžius klaidingą informaciją, dėl kurios gali būti sumokama didesnė nei priklauso grąžinamoji išmoka, pastaroji turi būti sumažinta tame pačiame straipsnyje nurodytos sankcijos dydžiu, nors pagal nacionalinę teisę pateiktoje paraiškoje sumokėti grąžinamąją išmoką buvo aiškiai nurodyta, kad už šias deklaracijoje nurodytas prekes neprašoma sumokėti grąžinamųjų eksporto išmokų?“

Dėl prejudicinio klausimo

Teisingumo Teismui pateiktos pastabos

15 Käserei mano, kad ne eksporto deklaracija, o Reglamento Nr. 3665/87 47 straipsnio 1 dalyje numatyta paraiška sumokėti yra grąžinamosios išmokos paraiška to paties reglamento 11 straipsnio 1 dalies prasme. Jos nuomone, 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sankcijos netaikytinos, jei su grąžinamosiomis eksporto išmokomis susiję klaidingi duomenys pateikiami tik eksporto deklaracijoje.

16 Käserei pažymi, kad pagal Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmąją pastraipą sankcija numatyta, tik jei eksportuotojas prašo didesnės nei priklauso grąžinamosios eksporto išmokos. Tačiau ši nuostata nepatikslina, kas turi būti šioje paraiškoje. Käserei nuomone, nesant tokio patikslinimo, svarbi yra tik šio reglamento 47 straipsnyje numatyta paraiška sumokėti.

17 Käserei nurodo, kad pagal šio 47 straipsnio 1 dalį grąžinamosios išmokos pervedamos tik gavus eksportuotojo rašytinę paraišką ir kad valstybės narės tokiai paraiškai gali nustatyti specialų blanką. Pagal Vokietijos teisę toks blankas yra numatytas 1996 m. gegužės 24 d. Nutarimo dėl grąžinamųjų eksporto išmokų (Ausfuhrerstattungsverordnung) (BGBl. I 1996, p. 766) 15 straipsnyje. Šiuo nutarimu patvirtintame tipiniame blanke paraišką pateikiančiam asmeniui aiškiai nurodoma, kad jis prašo eksporto grąžinamųjų išmokų už visus šiame prašyme nurodytus produktus. Eksporto deklaracija aiškiai skiriasi nuo paraiškos sumokėti grąžinamąją išmoką, todėl pagal Vokietijos teisę tik pateikus šią paraišką eksportuotojas aiškiai paprašo sumokėti eksporto grąžinamąsias išmokas. Posėdyje Käserei teigė, kad Vokietijos teisės sistemoje eksporto deklaracija yra tik ketinimų deklaracija ir ją pateikus kompetentingoje Vokietijos muitinės įstaigoje grąžinimo procedūra nepradedama.

18 Komisijos nuomone, Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje numatyta grąžinamosios išmokos paraiška pateikiama eksporto deklaracijos pateikimo metu. Ji pabrėžia, kad šiuo atžvilgiu pagal minėto 11 straipsnio 1 dalį „prašoma grąžinamoji išmoka yra suma, apskaičiuota atsižvelgiant į informaciją, pateiktą pagal to paties reglamento 3 straipsnio arba 25 straipsnio 2 dalies nuostatas“.

19 Komisija taip pat nurodo Reglamento Nr. 3665/87 tikslą. Ji teigia, kad jei bus paliktas galioti Finanzgericht Hamburg išaiškinimas, bus pakenkta šio reglamento atgrasančiam poveikiui. Komisijos nuomone, eksporto deklaracijos priėmimas reiškia, kad produktai yra perduodami muitinės valdžios institucijų kontrolei ir yra patikrinami. Jei sankcijos būtų skiriamos remiantis ne eksporto deklaracijoje, o paraiškoje sumokėti grąžinamąsias išmokas nurodyta informacija, patikrinimai taptų nesvarbūs ir netektų atgrasančio poveikio. Taikant Finanzgericht Hamburg išaiškinimą galėtų susidaryti tokių situacijų, kai eksportuotojas pateiks eksporto deklaraciją su nurodyta klaidinga informacija, o specialią grąžinamųjų išmokų paraišką pateiks tik po to, kai įsitikins, kad klaidos nebus išaiškintos.

Teisingumo Teismo atsakymas

20 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar dokumentas, nuo kurio priklauso Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sankcijos taikymas, yra eksporto deklaracija, numatyta to paties reglamento 3 straipsnyje, ar speciali paraiška sumokėti grąžinamąsias išmokas, numatytas to paties reglamento 47 straipsnio 1 dalyje.

21 Primintina, kad Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa numato sankcijos taikymą ūkio subjektui, kuris prašo didesnės grąžinamosios išmokos nei jam priklausytų. To paties reglamento 11 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa numato, kad prašoma grąžinamoji išmoka yra suma, apskaičiuota atsižvelgiant į informaciją, pateiktą pagal šio reglamento 3 straipsnio arba 25 straipsnio 2 dalies nuostatas. Antrasis šios antrosios pastraipos sakinys, be kita ko, numato, kad, apskaičiuojant prašomą grąžinamąją išmoką, į pagal to paties reglamento 47 straipsnį pateiktą informaciją atsižvelgiama, „jei grąžinamosios išmokos tarifas skiriasi – nelygu paskirties valstybė“.

22 Iš to išplaukia, kad jei grąžinamosios išmokos tarifas yra pastovus, apskaičiuojant prašomos grąžinamosios išmokos sumą Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies prasme, remiamasi tik to paties reglamento 3 straipsniu arba, jei būtina, 25 straipsnio 2 dalimi. Todėl darytina išvada, kad dokumentas ar dokumentai, kuriuose yra šio reglamento 3 straipsnyje arba 25 straipsnio 2 dalyje nurodyta informacija ir kurių pagrindu apskaičiuojama grąžinamosios išmokos suma, yra paraiška, kurioje pateikus klaidingą informaciją taikomos šio reglamento 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sankcijos.

23 Dėl to paties reglamento 3 straipsnio išaiškinimo, kaip nurodo ir generalinė advokatė išvados 38 punkte, pastebėtina, kad iš šio straipsnio nebūtinai išplaukia, jog prašomos grąžinamosios išmokos suma apskaičiuojama atsižvelgiant tik į eksporto deklaracijoje pateiktą informaciją. Šio 3 straipsnio 5 dalyje tiksliau neįvardijamas dokumentas, kuris turėtų būti pateiktas siekiant gauti eksporto grąžinamąsias išmokas. Ten minimas tik „eksporto dokumentas“. Be to, minėto 3 straipsnio 5 dalies antroji pastraipa numato hipotezę, kad „šioje straipsnio dalyje minimas dokumentas yra eksporto deklaracija“. Iš to išplaukia, kad dokumentas, kurį privaloma pateikti siekiant gauti grąžinamąją išmoką, nebūtinai yra eksporto deklaracija.

24 Iš esmės kiekviena valstybė narė privalo nacionalinės teisės aktuose nustatyti blankus, būtinus įgyvendinti Reglamento Nr. 3665/87 3 straipsnio nuostatas. Eksporto dokumentas, pagal kurį mokama grąžinamoji išmoka gali būti įtrauktas į eksporto deklaraciją, arba tai gali būti atskiri dokumentai (blankai).

25 Neatsižvelgiant į dokumento, pagal nacionalinę teisę naudojamo siekiant gauti grąžinamąją išmoką, pavadinimą, Reglamento Nr. 3665/87 3 straipsnio 5 dalyje reikalaujama, kad jis būtų pateiktas „eksporto metu“, o ne vėliau. Iš to išplaukia, kad šis dokumentas negali būti šio reglamento 47 straipsnio 1 dalyje numatyta paraiška sumokėti, nes jis gali būti pateiktas per dvylika mėnesių nuo tos dienos, kai buvo priimta deklaracija, t. y. gerokai po to, kai buvo atlikti eksporto veiksmai.

26 Ši analizė atitinka Reglamento Nr. 3665/87 struktūrą, prasmę ir tikslą. Dėl struktūros pažymėtina, kad šiame reglamente numatomos su grąžinamųjų eksporto išmokų gavimu susijusios materialinės ir procesinės normos. Kaip pastebėjo generalinė advokatė išvados 48 ir 50 punktuose, minėto reglamento 3 ir 11 straipsniuose numatomos materialinės normos ir jos yra 2 antraštinės dalies 1 skyriuje „Teisė gauti grąžinamąją išmoką“. O šio reglamento 47 straipsnio 1 dalis yra 4 antraštinėje dalyje „Grąžinamosios išmokos mokėjimo tvarka“, numatančioje tik administracinius formalumus, kuriuos eksportuotojas turi atlikti tam, kad jam būtų sumokėta grąžinamoji išmoka. Šios išmokos dydis priklauso nuo informacijos, esančios ne techninio pobūdžio dokumente, kuris, aišku, yra išankstinė grąžinamosios išmokos mokėjimo sąlyga, tačiau ne jo teisinis pagrindas, o dokumente, suteikiančiame teisę į grąžinamąją išmoką. Iš to išplaukia, kad pagal Reglamento Nr. 3665/87 struktūrą ir jo nustatytą sistemą grąžinamosios išmokos prašymas šio reglamento 11 straipsnio 1 dalies prasme yra pateikiamas vadovaujantis 3 straipsniu, o jei būtina, to paties reglamento 25 straipsnio 2 dalimi, o ne pateikiant 47 straipsnio 1 dalyje numatytą paraišką sumokėti.

27 Kalbant apie Reglamento Nr. 3665/87 su pakeitimais, padarytais Reglamentu Nr. 2945/94, tikslą – iš šio reglamento pirmos konstatuojamosios dalies matyti, kad jo tikslas yra kovoti su pažeidimais, susijusiais su eksporto grąžinamosiomis išmokomis ir sukčiavimu (žr. 2002 m. liepos 11 d. Sprendimo Käserei Champignon Hofmeister, C‑210/00, p. I‑6453, 60 punktą). Tačiau išaiškinimas, kuris leistų teisėtai pateikti grąžinamosios išmokos paraišką dėl jau eksportuotų produktų, pažeistų šį tikslą, nes kompetentingos valdžios institucijos fiziškai nepajėgtų atlikti šių produktų kontrolės, būtinos įgyvendinti Reglamento Nr. 3665/87 tikslą. Todėl negalima teigti, kad Reglamento Nr. 3665/87 47 straipsnio 1 dalyje numatyta grąžinamosios išmokos paraiška per dvylika mėnesių nuo eksporto deklaracijos priėmimo galėtų būti grąžinamosios išmokos paraiška šio reglamento 11 straipsnio 1 dalies prasme.

28 Fizinė produktų, už kuriuos prašoma grąžinamoji išmoka, kontrolė yra kovos su pažeidimais, susijusiais su grąžinamosiomis išmokomis ir sukčiavimu, priemonė. Šiuo atžvilgiu pastebėtina, jog tam, kad būtų pasiektas patikrinimų tikslas, būtina, kad kontrolė būtų vykdoma po to, kai eksportuotojas pateikia jį saistančią grąžinamosios išmokos paraišką. Kaip Komisija pažymėjo rašytinėse pastabose, Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalyje numatytų sankcijų atgrasantis poveikis būtų gerokai sumažintas, jei grąžinamosios išmokos paraišką būtų galima pateikti po to, kai buvo įvykdyta produktų kontrolė. Eksportuotojas galėtų priderinti grąžinamosios išmokos paraišką prie kontrolės rezultatų.

29 Iš to išplaukia, kad grąžinamųjų išmokų paraiškų patikrinimų procesas turi būti traktuojamas kaip sudedamoji Reglamente Nr. 3665/87 numatytos grąžinamųjų išmokų schemos dalis. Nustatant dokumentą, kuris yra grąžinamosios išmokos paraiška, būtina atsižvelgti ne į dokumentą, susijusį su grąžinamosios išmokos sumokėjimu, o į dokumentą, kuriuo pradedama paraiškos dėl grąžinamosios išmokos patikrinimo procedūra.

30 Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, darydamas nuorodą į proporcingumo principą, klausia, ar Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sankcijos skyrimas negalėtų būti laikomas neproporcingu, jei eksportuotojas neprašo sumokėti grąžinamosios išmokos, o kompetentingos valdžios institucijos jos jam neskyrė.

31 Šiuo atžvilgiu būtina visų pirma priminti, kad minėto sprendimo Käserei Champignon Hofmeister 59–68 punktuose Teisingumo Teismas jau išsprendė sankcijos proporcingumo klausimą. Šio sprendimo 68 punkte jis nusprendė, kad Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmosios pastraipos a punkte numatyta sankcija nepažeidžia proporcingumo principo, nes ji negali būti laikoma nei netinkama siekiant realizuoti Bendrijos teisės aktais siekiamą tikslą, t. y. kovoti su pažeidimais ir sukčiavimu, nei viršijančia tai, kas būtina jam pasiekti.

32 Be to, būtina pažymėti, kad Reglamentas Nr. 3665/87 aiškiai nurodo aplinkybes, kai eksportuotojas, prašantis didesnės nei priklauso grąžinamosios išmokos gali vis dėlto išvengti šio reglamento 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sankcijos taikymo. Šios nuostatos trečiosios pastraipos antroje įtraukoje numatyta, kad numatyta sankcija netaikoma „tam tikrais išskirtiniais atvejais, dėl aplinkybių, kurių eksportuotojas negali kontroliuoti ir kurios atsiranda po to, kai kompetentingos valdžios institucijos priima eksporto deklaraciją arba mokėjimo deklaraciją, su sąlyga, kad per laikotarpį, numatytą 47 straipsnio 2 dalyje, nuo tada, kai eksportuotojas pastebi tokias aplinkybes, jis apie tai praneša kompetentingoms valdžios institucijoms, kol šios dar nėra nustačiusios prašomos grąžinamosios išmokos pažeidimo“.

33 Vis dėlto būtina patikslinti, kad grąžinamosios išmokos paraiškos pakeitimas yra esminis, o ne procesinis pakeitimas. Apie tokį pakeitimą kompetentingoms valdžios institucijoms turi būti pranešta pateikiant specialų motyvuotą dokumentą, o ne paprastą blanką, kaip antai Reglamento Nr. 3665/87 47 straipsnio 1 dalyje numatyta paraiška sumokėti grąžinamąją išmoką.

34 Galiausiai pabrėžtina, kad iš Reglamento Nr. 3665/87 formuluotės bei tikslo išplaukia, jog Bendrijos teisės aktų leidėjas norėjo, kad šio reglamento 11 straipsnio 1 dalyje numatyta sankcija būtų taikoma ne po to, kai Bendrijos biudžetas finansiškai nukentėtų dėl nepagrįsto grąžinamosios eksporto išmokos pervedimo, bet anksčiau, kai eksportuotojas į grąžinamosios išmokos paraišką, kad ir nesąmoningai, įtraukia klaidingą informaciją.

35 Reglamento Nr. 2945/94 trečia konstatuojamoji dalis numato, kad „jei eksportuotojas pateikia klaidingą informaciją ir klaida nėra išaiškinama, grąžinamoji išmoka gali būti nepagrįstai pervesta; jei klaida išaiškinama, visiškai normalu eksportuotojui skirti kaip sankciją sumokėti sumą, proporcingą tai, kuri būtų buvusi jam nepagrįstai sumokėta tuo atveju, jei klaida nebūtų išaiškinta <...>“. Todėl šiuo atžvilgiu visiškai nesvarbu, ar eksportuotojas, po to, kai eksporto deklaracijoje pateikta klaidinga informacija išaiškinama, prašytų sumokėti tam tikrą grąžinamąją išmoką, ar ji jam jau būtų sumokėta. Pagal Reglamento Nr. 3665/87 nustatytą sistemą jo 11 straipsnio 1 dalyje numatytos sankcijos taikymui pakanka tik galimybės, kad dėl klaidingos informacijos bus nepagrįstai sumokėta grąžinamoji išmoka.

36 Atsižvelgiant į tai, kas pasakyta, į užduotą klausimą reikia atsakyti taip: Reglamento Nr. 3665/87 11 straipsnio 1 dalies pirmoji ir antroji pastraipos turi būti aiškinamos taip, kad už šio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje numatytame dokumente, t. y. eksporto deklaracijoje ar kitame eksporto dokumente, pateiktą klaidingą informaciją, dėl kurios gali būti paskirta didesnė nei priklausytų grąžinamoji išmoka, skiriama šiame straipsnyje nustatyta sankcija. Ši taisyklė taikoma net ir tada, kai to paties reglamento 47 straipsnyje numatytame prašyme sumokėti yra aiškiai nurodyta, kad neprašoma sumokėti grąžinamosios eksporto išmokos už tam tikrus šiame dokumente nurodytus produktus.

Dėl bylinėjimosi išlaidų

37 Kadangi šis procesas pagrindinės bylos šalims yra vienas iš etapų prašymą dėl prejudicinio sprendimo pateikusio teismo nagrinėjamoje byloje, bylinėjimosi išlaidų klausimą turi spręsti šis teismas. Išlaidos, susijusios su pastabų pateikimu Teisingumo Teismui, išskyrus tas, kurias patyrė minėtos šalys, nėra atlygintinos.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:

1987 m. lapkričio 27 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3665/87, nustatančio bendrąsias išsamias eksporto grąžinamųjų išmokų sistemos taikymo žemės ūkio produktams taisykles, iš dalies pakeisto 1994 m. gruodžio 2 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2945/94, 11 straipsnio 1 dalies pirmoji ir antroji pastraipos turi būti aiškinamos taip, kad už šio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje numatytame dokumente, t. y. eksporto deklaracijoje ar bet kokiame kitame eksporto dokumente, pateiktą klaidingą informaciją, dėl kurios gali būti paskirta didesnė nei priklausytų grąžinamoji išmoka, skiriama šiame straipsnyje nustatyta sankcija. Ši taisyklė taikoma net ir tada, kai to paties reglamento 47 straipsnyje numatytoje paraiškoje sumokėti grąžinamąją išmoką yra aiškiai nurodyta, kad neprašoma sumokėti grąžinamosios eksporto išmokos už tam tikrus šiame dokumente nurodytus produktus.

Parašai.