ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Summary



Keywords

1. Žemės ūkis – Bendras rinkų organizavimas – Aliejai ir riebalai – Alyvuogių aliejus – Prekybos standartai

(Komisijos reglamento Nr. 1019/2002, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1176/2003, 2 straipsnio pirmoji pastraipa)

2. Žemės ūkis – Bendras rinkų organizavimas – Aliejai ir riebalai – Alyvuogių aliejus – Prekybos standartai

(Komisijos reglamento Nr. 1019/2002, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1176/2003, 2 straipsnio pirmoji pastraipa)

Summary

1. Reglamentas Nr. 1019/2002 dėl prekybos alyvuogių aliejumi standartų, iš dalies pakeistas Reglamentu Nr. 1176/2003, ir visų pirma jo 2 straipsnio pirmoji pastraipa, kurioje numatyta, kad alyvuogių aliejai ir alyvuogių išspaudų aliejai galutiniam vartotojui turi būti pateikti ne didesnėje kaip penkių litrų talpos pakuotėje su tokia atidarymo sistema, kurią atidarius pirmą kartą, vėl užsandarinti nebeįmanoma, o pati pakuotė turi būti paženklinta etiketėmis pagal tam tikras šiems produktams taikomas taisykles, turi būti aiškinami taip, kad alyvuogių aliejai ir alyvuogių išspaudų aliejai galutiniam vartotojui gali būti pateikiami tik supakuoti pagal šios nuostatos reikalavimus.

(žr. 33 punktą, rezoliucinės dalies 1 punktą)

2. Reglamento Nr. 1019/2002 dėl prekybos alyvuogių aliejumi standartų, iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1176/2003, 2 straipsnio pirmoji pastraipa, kurioje numatyta, kad alyvuogių aliejai ir alyvuogių išspaudų aliejai galutiniam vartotojui turi būti pateikti ne didesnėje kaip penkių litrų talpos pakuotėje su tokia atidarymo sistema, kurią atidarius pirmą kartą, vėl užsandarinti nebeįmanoma, o pati pakuotė turi būti paženklinta etiketėmis pagal tam tikras šiems produktams taikomas taisykles, turi būti aiškinama taip, kad ji draudžia tokį prekybos būdą, koks yra vadinamasis „bag in the box“ metodas, kuris netenkina šioje nuostatoje įtvirtintų sąlygų. Iš tikrųjų dėl būtinybės alyvuogių aliejų ir alyvuogių išspaudų aliejų perpilti pirkimo vietoje iš atviros arba atidaromos taros į to paties vartotojo nusipirktą arba atsineštą indą toks prekybos būdas neleidžia įvykdyti minėto 2 straipsnio pirmojoje pastraipoje įtvirtinto reikalavimo dėl tinkamos atidarymo sistemos, kuri, siekiant užtikrinti alyvuogių aliejaus autentiškumą, reikalauja, kad pakuotę galėtų atidaryti pats galutinis vartotojas.

(žr. 40–42, 45 punktus, rezoliucinės dalies 2 punktą)
Keywords

Summary



Keywords

Institucijų aktai – Teisinio pagrindo pasirinkimas – Kriterijai – EB 308 straipsnis – Ribos

(EB 95 ir EB 308 straipsniai; Tarybos reglamentas Nr. 1435/2003)

Summary

Tinkamas teisinis pagrindas, kuriuo remiantis turi būti priimtas teisės aktas, nustatomas atsižvelgiant į pastarojo turinį ir pagrindinį tikslą.

Šiuo atžvilgiu rėmimasis EB 308 straipsniu kaip teisiniu teisės akto pagrindu pateisinamas tik tuomet, kai jokia kita Sutarties nuostata nenumato Bendrijos institucijoms reikiamų įgaliojimų priimti šį teisės aktą. Kalbant apie EB 95 straipsnį, reikia nurodyti, kad pastarasis įgalioja Bendrijos teisės aktų leidėją priimti priemones, skirtas vidaus rinkos sukūrimo ir veikimo sąlygoms pagerinti; šios priemonės iš tikrųjų turi turėti tokį tikslą ir prisidėti prie kliūčių Sutartimi užtikrinamoms ekonominėms laisvėms, įskaitant ir įsisteigimo laisvę, šalinimo. Remtis EB 95 straipsniu kaip teisiniu pagrindu taip pat galima siekiant užkirsti kelią prekybos kliūtims, kylančioms dėl skirtingos nacionalinių įstatymų raidos; vis dėlto tokių kliūčių atsiradimas turi atrodyti realus, o nagrinėjama priemonė turi būti skirta joms išvengti.

Taigi Reglamentu Nr. 1435/2003 dėl Europos kooperatinės bendrovės (SCE) statuto siekiama įtvirtinti naują teisinę formą, viršesnę už nacionalines kooperatinių bendrovių formas, ir dėl to SCE turi būti laikoma Europos teisine forma, kuri yra specifinė Bendrijos forma. Iš tikrųjų SCE teisinę formą pirmiausia reglamentuoja šis reglamentas, jos steigimo sąlygos yra specifinės, be to, SCE turi galimybę perkelti registruotą buveinę į kitą valstybę narę, ir toks perkėlimas nereiškia, kad kooperatinė bendrovė likviduojama ar kad įsteigiamas naujas juridinis asmuo. Be to, Europos kooperatinės bendrovės forma koegzistuoja su pagal nacionalinę teisę veikiančių kooperatinių bendrovių forma.

Tokiomis aplinkybėmis šis reglamentas, nepakeičiantis esamų skirtingų nacionalinės teisės aktų, neturi būti laikomas siekiančiu suderinti kooperatinėms bendrovėms taikomą valstybių narių teisę. Iš viso to išplaukia, kad EB 95 straipsnis negalėjo būti tinkamas teisinis pagrindas minėtam reglamentui, kuris teisingai buvo priimtas remiantis EB 308 straipsniu, priimti.

(žr. 35–36, 38–44 ir 46 punktus)
Keywords

Summary



Keywords

Laisvė teikti paslaugas – Apribojimai – Alkoholinių gėrimų reklamos transliuojant sporto renginius draudimas – Pateisinimas visuomenės sveikatos apsaugos pagrindais

(EB sutarties 56 straipsnio 1 dalis ir 59 straipsnis (po pakeitimo – EB 46 straipsnio 1 dalis ir EB 49 straipsnis))

Summary

Valstybės narės televizijos kanalais transliuojamų sporto renginių, vykstančių kitų valstybių narių teritorijose, transliavimą šioje valstybėje susiedama su išankstiniu alkoholinių gėrimų reklamos panaikinimu, valstybė narė nepažeidė įsipareigojimų pagal EB sutarties 59 straipsnį (po pakeitimo – EB 49 straipsnis).

Iš tiesų tokia televizijos reklamos transliavimo tvarka riboja laisvę teikti paslaugas Sutarties 59 straipsnio prasme. Ji, pirma, riboja laisvę teikti reklamos paslaugas, nes reklamos stendų savininkai prevenciniais sumetimais turi atsisakyti bet kokios alkoholinių gėrimų reklamos vien todėl, kad sporto renginys gali būti retransliuojamas atitinkamoje valstybėje narėje. Antra, ši tvarka sudaro kliūtis televizijos programų transliavimo paslaugoms teikti, nes transliuotojai turi atsisakyti bet kokio sporto varžybų, per kurias būtų matomi reklamos stendai su šioje valstybėje parduodamų alkoholinių gėrimų reklama, retransliavimo; ir užsienyje vykstančių sporto varžybų organizatoriai negali parduoti retransliavimo teisių šiems transliuotojams, jei transliuojant tokiems renginiams skirtas televizijos programas galima išvysti netiesioginę šių alkoholinių gėrimų reklamą.

Tačiau tokia televizijos reklamos transliavimo tvarka siekiama tikslo, susijusio su visuomenės sveikatos apsauga Sutarties 56 straipsnio 1 dalies (po pakeitimo – EB 46 straipsnio 1 dalis) prasme, todėl priemones, ribojančias alkoholinių gėrimų reklamą, ir kuriomis siekiama kovoti prieš piktnaudžiavimą alkoholiu, pateisina rūpestis dėl visuomenės sveikatos.

Be to, tokia tvarka yra tinkama šio tikslo įgyvendinimui užtikrinti ir ji neviršija to, ko reikia šiam tikslui pasiekti. Iš tikrųjų tvarka apima atvejus, kai alkoholinius gėrimus reklamuojantys stendai gali būti matomi per televiziją, ir todėl ji gali apriboti tokios reklamos transliavimą, taip mažindama progas skatinti televizijos žiūrovus vartoti alkoholinius gėrimus.

(žr. 26, 30–31 punktus)
—

Dėl įrodymų: — vienas liudininkas liudys per žodinę proceso dalį siekiant paliudyti apie ieškovo reputaciją civilinės aviacijos bendruomenėje prieš neteisėtą atleidimą; — vienas liudininkas liudys per žodinę proceso dalį siekiant paliudyti apie ieškovo sveikatos būklę per ir po neteisėto atleidimo ir sutarties nutraukimo; — įpareigoti EASA pateikti jos „jautrių“ tarnybos vietų sąrašą.
—

alternatyviai, jei nebūtų patenkintas pagrindinis reikalavimas, quod non, priteisti iš atsakovės preliminariai ex aequo et bono nustatytą 50 000 eurų sumą;
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 117/36

2007 m. kovo 22 d. pareikštas ieškinys byloje Bleser prieš Teisingumo Teismą

(Byla F-25/07)

(2007/C 117/57)

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovas: Thomas Bleser (Nittel, Vokietija), atstovaujamas advokato P. Goergen

Atsakovas: Europos Bendrijų Teisingumo Teismas

Ieškovo reikalavimai

— Anuliuoti ieškovo priskyrimą lygiui, nustatytą 2006 m. kovo 16 d. Sprendimu dėl jo įdarbinimo.

— Panaikinti 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojusių Pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnį ir XIII priedo 2 ir 13 straipsnius.

— Priskirti ieškovą pranešime apie konkursą nurodytam arba jį atitinkančiam lygiui pagal naujuosius Pareigūnų tarnybos nuostatus (ir atitinkamai pakopai pagal iki 2004 m. gegužės 1 d. taikytas nuostatas).

— Priteisti atlyginimų skirtumo dydžio žalos atlyginimą.

— Priteisti 10 000 eurų už patirtą neturtinę žalą.

— Priteisti iš Teisingumo Teismo bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovas ginčija iš esmės 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojusių Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatų 32 straipsnį ir XIII priedo 2 ir 13 straipsnius.

Ieškovas tvirtina, kad jo priskyrimas turėjo būti atliktas pagal jam palankesnius ankstesnius Nuostatus, kurie galiojo tuomet, kai jis išlaikė konkurso testą. Jis grindžia ieškinį tuo, kad jo priskyrimas pažeidė vienodo požiūrio principą, diskriminacijos draudimą bei diskriminacijos dėl amžiaus draudimą.

Be to, ieškovas teigia, jog buvo pažeisti bendrieji Bendrijos teisės principai, ypač rūpinimosi pareiga ir gero administravimo, skaidrumo, teisėtų lūkesčių, teisinio saugumo, sąžiningumo principai, reformatio in peius (padėties pabloginimas) draudimas bei teisė būti išklausytam.
Teisė reikalauti teisėtų lūkesčių apsaugos atsiranda, kai tenkinamos trys sąlygos. Pirma, suinteresuotasis asmuo iš Sąjungos valdžios institucijų patvirtintų ir patikimų šaltinių turi būti gavęs tikslias, besąlygines ir tarpusavyje derančias garantijas. Antra, šios garantijos turi būti tokios, kad asmeniui, kuriam jos skirtos, atsirastų teisėtų lūkesčių. Trečia, šios garantijos turi atitikti taikytinas teisės normas. Kadangi šios sąlygos yra kumuliatyvios, vienos iš jų netenkinimas pakankamas neįgyti teisės į teisėtų lūkesčių apsaugą.

Taigi vien tai, kad praeityje išmokų biuras patenkindavo suinteresuotojo asmens prašymus dėl išankstinio leidimo slaugos paslaugoms, negali būti laikoma informacija, išreiškiančia pažadą suteikti išankstinius leidimus ateityje, ir todėl negali būti laikoma išmokų biuro tiksliomis, besąlyginėmis ir tarpusavyje derančiomis garantijomis.

Iš Bendrųjų taisyklių dėl Europos Sąjungos pareigūnų sveikatos draudimo 27 straipsnio, siejamo su Komisijos priimtų Bendrųjų įgyvendinimo nuostatų, susijusių su sveikatos priežiūros išlaidų kompensavimu, II antraštinės dalies 3 skyriaus 2 punktu, matyti, kad kiekvienas prašymas dėl išankstinio leidimo gauti slaugos paslaugas turi būti vertinamas atskirai. Toks vertinimas reiškia, kad reikia patikrinti, ar visos sąlygos, numatytos minėtų Bendrųjų įgyvendinimo nuostatų II antraštinės dalies 3 skyriaus 2 punkte, yra įgyvendintos, be kita ko, kad prašymui dėl leidimo pagrįsti pateikia byla yra išsami ir joje yra visa reikalaujama informacija, susijusi su apdraustojo sveikatos būkle ir įstaiga arba asmeniu, kurie teikia nagrinėjamą slaugą. Be to, iš minėtų Bendrųjų įgyvendinimo nuostatų II antraštinės dalies 3 skyriaus 2.2 punkto matyti, kad išmokų biuras negali duoti išankstinio leidimo dėl slaugos paslaugų ilgam laikotarpiui, tačiau gali jį suteikti tik maksimaliam 12 mėnesių laikotarpiui.

Galiausiai tai, kad administracija mokėjo piniginę išmoką (netgi kelerius metus), savaime negali būti laikoma tikslia, besąlygine ir tarpusavyje derančia garantija, kaip tai suprantama pagal teismo praktiką. Priešingu atveju bet kuriuos administracijos sprendimus, kuriais atsisakoma toliau – ir galbūt atgaline data – suinteresuotajam asmeniui mokėti pinigines išmokas, nepagrįstai mokėtas kelerius metus, Sąjungos teismas visada naikintų dėl teisėtų lūkesčių principo pažeidimo, todėl Pareigūnų tarnybos nuostatų 85 straipsnis, susijęs su permokėtų sumų grąžinimu, pirmiausia netektų didelės dalies veiksmingumo.

(žr. 53–55 ir 57 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2002 m. lapkričio 7 d. Sprendimo G / Komisija, T‑199/01, EU:T:2002:271, 38 punktas.

Tarnautojų teismo praktika: 2007 m. kovo 1 d. Sprendimo Neirinck / Komisija, F‑84/05, EU:F:2007:33, 79 punktas; 2010 m. liepos 1 d. Sprendimo Mandt / Parlamentas, F‑45/07, EU:F:2010:72, 125 punktas; 2012 m. birželio 5 d. Sprendimo AW / Komisija, F‑14/11, EU:F:2012:74, 58 punktas ir 2015 m. liepos 7 d. Sprendimo Kur / Komisija, F‑53/14, EU:F:2015:81, 64 punktas.
Kadangi pagal Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintą tvarką suinteresuotasis asmuo turi pateikti skundą dėl sprendimo, kurį ginčija, ir pareikšti ieškinį dėl sprendimo atmesti šį skundą, ieškinys priimtinas, nesvarbu, ar jis pareikštas tik dėl sprendimo, dėl kurio pateiktas skundas, ar dėl sprendimo atmesti skundą, ar dėl abiejų sprendimų, jei skundas ir ieškinys pateikti per Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniuose nustatytus terminus. Tačiau pagal proceso ekonomijos principą teismas gali nuspręsti, kad nėra pagrindo priimti atskiro sprendimo dėl reikalavimų, pareikštų dėl sprendimo atmesti skundą, jei nustato, kad šių reikalavimų turinys nėra savarankiškas ir iš tiesų sutampa su reikalavimais, pareikštais dėl sprendimo, dėl kurio pateiktas skundas. Taip gali būti, be kita ko, tada, kai Sąjungos teismas nustato, kad sprendimu atmesti skundą (tam tikrais atvejais dėl to, kad jis implicitinis) tik patvirtinamas sprendimas, dėl kurio pateiktas skundas, ir kad dėl to šio sprendimo panaikinimas nepaveiktų suinteresuotojo asmens teisinės padėties kitaip negu pirmojo sprendimo panaikinimas.

Šiuo atveju, kai sprendime atmesti skundą nepersvarstoma suinteresuotojo asmens situacija, atsižvelgiant į naujas teisines ir faktines aplinkybes, o tik patvirtinamas ginčijamas sprendimas, reikia nagrinėti būtent pirminio asmens nenaudai priimto akto teisėtumą, atsižvelgiant į sprendime atmesti skundą nurodytus motyvus, juos laikant sutampančiais su minėto akto motyvais.

(žr. 30 ir 31 punktus)

Teisingumo Teismo praktika: Sprendimo Vainker / Parlamentas, 293/87, EU:C:1989:8, 7 ir 8 punktai.

Europos Sąjungos Bendrojo Teismo praktika: Sprendimo Komisija / Birkhoff, T‑377/08 P, EU:T:2009:485, 58 ir 59 punktai ir juose nurodyta teismo praktika; Sprendimo Adjemian ir kt. / Komisija, T‑325/09 P, EU:T:2011:506, 33 punktas.
Prašymas dėl bylinėjimosi išlaidų nustatymo turi būti pateiktas per protingą terminą, kuriam pasibaigus šalis, iš kurios priteistos bylinėjimosi išlaidos, gali pagrįstai manyti, kad reikalavimo teisę turinti šalis atsisakė savo teisės. Be to, termino protingumą reikia vertinti atsižvelgiant į kiekvienos bylos aplinkybes, ypač į bylos svarbą suinteresuotajam asmeniui, jos sudėtingumą ir šalių elgesį.

Dėl šalių elgesio reikia nurodyti, kad nors apeliacinio skundo padavimas neturi stabdomojo poveikio, galima suprasti, jog šalis, turinti teisę į tai, kad jai būtų atlygintos bylinėjimosi išlaidos, gali palaukti, kol pasibaigs apeliacinio skundo padavimo terminas ir tada pateikti prašymą dėl bylinėjimosi išlaidų atlyginimo.

(žr. 14 ir 16 punktus)

Teisingumo Teismo praktika: Sprendimo Arango Jaramillo ir kt. / EIB (Peržiūra), C‑334/12 RX‑II, EU:C:2013:134, 28, 30 ir 33 punktai ir Nutarties Dietz / Komisija, 126/76 DEP, EU:C:1979:158, 1 punktas.

Pirmosios instancijos teismo praktika: Nutarties Air France / Komisija, T‑2/93 DEP, EU:T:1996:48, 10 ir paskesni punktai.

Tarnautojų teismo praktika: Nutartis BI / Cedefop, F‑31/11, EU:F:2012:28.
Prašymas nustatyti bylinėjimosi išlaidas turi būti pateiktas per protingą terminą, kuriam pasibaigus šalis, iš kurios priteistos bylinėjimosi išlaidos, gali pagrįstai manyti, kad reikalavimo teisę turinti šalis atsisakė savo teisės. Be to, termino protingumą reikia vertinti atsižvelgiant į kiekvienos bylos aplinkybes, ypač į bylos svarbą suinteresuotajam asmeniui, bylos sudėtingumą ir jos šalių veiksmus.

Kalbant apie bylos šalių veiksmus, nors apeliacinio skundo pateikimas nesustabdo terminų, visiškai suprantama, kad bylos šalis, turinti teisę į bylos išlaidų atlyginimą, gali laukti, kol baigsis apskundimo terminas, kad pateiktų savo prašymą atlyginti bylinėjimosi išlaidas.

(žr. 28 ir 30 punktus)

Teisingumo Teismo praktika: 1979 m. birželio 21 d. Nutarties Dietz / Komisija, 126/76 DEP, EU:C:1979:158, 1 punktas ir 2013 m. vasario 28 d. Sprendimo dėl peržiūros Arango Jaramillo ir kt. / EIB, C-334/12 RX-II, EU:C:2013:134, 28 ir 33 punktai.

Pirmosios instancijos teismo praktika: 1996 m. balandžio 17 d. Nutarties Air France / Komisija, T-2/93 DEP, EU:T:1996:48, 10–12 punktai.
LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :108 1TARNAUTOJŲ TEISMO A NTROSIOS KOLEGIJOS PIRMININKO NU TARTIS
2010 m. rugsėjo 23 d.
Byla F-51/07 RENV
Philippe Bui Van
prieš
Europos Komisiją
„Draugiškas ginčo sprendimas Tarnautojų teismo iniciatyva — Išbraukimas“
Dalykas: Ieškinys, pareikštas pagal EB 236 ir A E 152 straipsnius, ku riuo P. Bui Van prašo 
panaikinti 2006 m. spalio 4 d. Komisijos Jungtinio tyrimų centro generalinio dir ektoriaus 
sprendimą, kuriuo jis buvo priskirtas prie AS T 3 lygio 2 pakopos, nors iš pradžių jis 
buvo priskirtas prie AS T 4 lygio 2 pakopos, ir 2007 m. kovo 5 d. Paskyrimų tarnybos 
sprendimą atmesti jo skundą, taip pat priteisti vieną eurą kai p simbolinį tariamai 
patirtos neturtinės žalos atlyginimą.
Sprendimas:Byla F-51/07 RENV, Bui Van prieš Komisiją, išbraukiama iš Tarnautojų teismo registro. 
Patvirtinama, kad K omisija sutinka, jog ieškovui lieka jos vykdant 2008 m. rugsėjo 11 d. 
Tarnautojų teismo sprendimą Bui Van prieš Komisiją, F-51/07, sumokėta 1 500  eurų 
suma. Patvirtinama, kad i eškovas sutinka, jog Komisija, susigrąžindama da lį sumos, 
kurią jis gavo kai p bylinėjimosi išlaidų atlyginimą vykdant 2008 m. rugsėjo 11 d. teismo 
sprendimą, išieško 1 500  eurų, tris mėnesius nuo 2010 m. spalio išskaitydama 500 eurų 
iš jo mėnesinio atlyginimo. Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas, susijusias 
su šia byla ir s u bylos nagrinėjimu Europos Sąjungos tarnautojų teisme.
Santrauka
Pareigūnai — Ieškinys — Draugiškas ginčo sprendimas Tarnautojų teisme — Išbraukimas iš registro
(Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 69 straipsnis)
TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) NUTARTIS

2007 m. rugsėjo 11 d.

Byla F‑12/07

Elizabeth O’Connor

prieš

Europos Bendrijų Komisiją

„Viešoji tarnyba – Kiti tarnautojai – Viena po kitos sudarytos laikinojo tarnautojo, pagalbinio darbuotojo ir sutartininko sutartys – Maksimalus nedarbo pašalpos mokėjimo laikotarpis – Priimtinumas“

Dalykas: Ieškinys, pareikštas pagal EB 236 straipsnį ir AE 125 straipsnį, kuriuo E. O’Connor prašo panaikinti 2006 m. balandžio 5 d. Komisijos sprendimą, kuriuo jai nustatomas maksimalus 11 mėnesių ir 25 dienų nedarbo pašalpos mokėjimo laikotarpis.

Sprendimas: Atmesti ieškinį kaip iš dalies akivaizdžiai nepriimtiną ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstą. Nurodyti Komisijai padengti visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias ieškovė galėjo patirti pateikdama teisinės pagalbos prašymą.

Santrauka

1. Pareigūnai – Laikinieji tarnautojai ir sutartininkai – Nedarbo pašalpa – Maksimalus mokėjimo laikotarpis

(Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28 a straipsnio 4 dalis, 70 straipsnis ir 96 straipsnio 4 dalis)

2. Procesas – Bylinėjimosi išlaidos – Iš dalies akivaizdžiai nepriimtinas ir iš dalies akivaizdžiai nepagrįstas ieškinys

(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa ir 94 straipsnio 3 dalis)

1. Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 4 dalies ir 96 straipsnio 4 dalies nuostatos, numatančios maksimalų laikotarpį, per kurį atitinkamai buvusiam laikinajam tarnautojui ir buvusiam sutartininkui Bendrija gali mokėti nedarbo pašalpą, netaikomos buvusiam pagalbiniam darbuotojui, kurį institucija, kur jis dirba, pagal minėtų sąlygų 70 straipsnį yra priskyrusi nacionalinei privalomo sveikatos draudimo sistemai ir kuris dėl to nedarbo pašalpas gali gauti tik pagal minėtą sistemą. Todėl pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 4 dalies ir 96 straipsnio 4 dalies nuostatas institucija, nustatydama maksimalų Bendrijos nedarbo pašalpos mokėjimo laikotarpį, neprivalo atsižvelgti į laikotarpius, per kuriuos tarnautojas dirbo kaip pagalbinis darbuotojas.

(žr. 20 punktą)

2. Jeigu Tarnautojų teismas, remdamasis Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 94 straipsnio 3 dalimi, atmeta teisinės pagalbos prašymą dėl to, kad ieškinys yra akivaizdžiai nepriimtinas arba akivaizdžiai nepagrįstas, vykstant procesui, kuriame priimamas galutinis sprendimas, reikia taikyti Procedūros reglamento 87 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos nuostatas ir išimtiniais atvejais nurodyti administracijai padengti savo ir visas ieškovo bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias ieškovas galėjo patirti pateikdamas teisinės pagalbos prašymą. Tokiu atveju reikia atsižvelgti į ekonominę ieškovo situaciją ir aplinkybę, kad šioje byloje ginčijamame sprendime nepateikiant paaiškinimų prieštaraujama kompetentingos tarnybos anksčiau pateiktoms pastaboms.

(žr. 32 ir 33 punktus)
Tarnautojų teismo PIRMOSIOS KOLEGIJOS PIRMININKO NUTARTIS

2009 m. rugsėjo 29 d.

Byla F‑18/05 RENV

D

prieš

Europos Bendrijų Komisiją

„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Grąžinimas po panaikinimo – Profesinė liga – Prašymas pripažinti, kad liga, kuria serga ieškovas, paūmėjo dėl profesinių priežasčių – Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis – Išbraukimas – Bylinėjimosi išlaidos“

Dalykas: Pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius pareikštas ieškinys, kuriuo D prašo panaikinti 2004 m. gegužės 4 d. Komisijos sprendimą atmesti jo prašymą pripažinti, kad liga, kuria jis serga ir kuri trukdo dirbti jo kategorijos darbą, atitinkantį jo lygį, ar ligos paūmėjimas yra profesinio pobūdžio.

Sprendimas: Išbraukti bylą D prieš Komisiją (F‑18/05 RENV) iš Tarnautojų teismo registro. Komisija padengia visas savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas per procesus Tarnautojų teisme ir Pirmosios instancijos teisme, ir pusę ieškovo bylinėjimosi išlaidų, patirtų per minėtus procesus. Ieškovas padengia pusę savo bylinėjimosi išlaidų, patirtų per procesus Tarnautojų teisme ir Pirmosios instancijos teisme. Axa Belgium, įstojusi į bylą palaikyti Komisijos reikalavimus, padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

Procesas – Bylinėjimosi išlaidos – Kitos šalies elgesiu pateisinamas ieškinio atsiėmimas

(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 5 dalis; Tarnautojų teismo procedūros reglamento 122 straipsnis)

Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento, mutatis mutandis taikomo procesams Tarnautojų teisme iki įsigaliojant pastarojo teismo Procedūros reglamentui, 87 straipsnio 5 dalį šaliai, kuri atsisako ieškinio, nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei kita šalis to reikalavo savo pastabose dėl ieškinio atsisakymo. Tačiau ieškinio atsisakiusios šalies prašymu išlaidas padengti gali būti nurodyta kitai šaliai, jei tai atrodo pateisinama, atsižvelgiant į pastarosios elgesį.

Tačiau bylinėjimosi išlaidos paskirstomos, kai ieškinio atsisakoma po to, kai institucija po ketverių metų priima sprendimą peržiūrėti sprendimą atsisakyti pripažinti ligos profesinę kilmę, dėl kurio suinteresuotasis asmuo pareiškė ieškinį, jeigu ieškinio buvo atsisakyta likus tik trims darbo dienoms iki posėdžio ir praėjus beveik metams po minėto sprendimo priėmimo ir jeigu buvo priimtas institucijai palankus sprendimas dėl apeliacinio skundo toje pačioje byloje.

(žr. 10–14 punktus)