GENERALINIO ADVOKATO

MELCHIOR WATHELET IŠVADA,

pateikta 2014 m. kovo 5 d. ( 1 )

Byla C‑103/13

Snezhana Somova

prieš

Glaven director na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane“

(Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarija) pateiktas prašymaspriimti prejudicinį sprendimą)

„Darbuotojų migrantų socialinė apsauga — Reikalavimas nutraukti socialinį draudimą, kad būtų skirta senatvės pensija — Galimybė nukrypti nuo draudimo įmokų mokėjimo ir draudimo laikotarpių sumavimo taisyklės — Trūkstamų draudimo įmokų sumokėjimas — Draudimo laikotarpių sutapimas dviejose valstybėse narėse — Išmokų mokėjimo nutraukimas ir susigrąžinimas — Pareiga mokėti palūkanas — Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principai“

I – Įžanga

1. Šis 2013 m. kovo 4 d. Teisingumo Teismo kanceliarijai Administrativen sad Sofia‑grad (Bulgarija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą susijęs su SESV 48 ir 49 straipsnių ir 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 ( 2 ), iš dalies pakeisto 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1992/2006 ( 3 ) (toliau – Reglamentas Nr. 1408/71), 12, 46 ir 94 straipsnių išaiškinimu.

2. Šis prašymas priimti prejudicinį sprendimą pateiktas nagrinėjant Bulgarijos pilietės S. Somova ir Glaven director na Stolichno upravlenie „Sotsialno osiguryavane“ (Socialinio draudimo sostinės (Sofijos) valdybos generalinis direktorius, toliau – SDSV) ginčą.

3. Šiame ginče S. Somova prašo panaikinti 2011 m. gruodžio 2 d. SDSV generalinio direktoriaus sprendimą, patvirtinantį tris SDSV skyrių įsakymus, kuriuose nuspręsta, kad nuo 2007 m. liepos 5 d. senatvės pensijos skyrimas S. Somova pažeidžia Bulgarijos Kodeks za sotsialnoto osiguriavane (Socialinio draudimo kodeksas, toliau – SDK) 94 straipsnio 1 dalį, todėl S. Somova nurodyta grąžinti išmokėtas sumas su palūkanomis.

4. Nuo 2005 m. gruodžio 27 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d. galiojusios redakcijos SDK 94 straipsnio 1 dalyje, kuri taikyta savarankiškai dirbantiems asmenims, senatvės pensijos skyrimas siejamas su reikalavimu nutraukti socialinio draudimo įmokų mokėjimą.

5. Tačiau, remiantis ginčijamu sprendimu, senatvės pensijos skyrimo dieną S. Somova nenutraukė socialinio draudimo įmokų mokėjimo Austrijoje, kur ji dirbo, ir nuo 1995 m. spalio mėn. iki 2000 m. gruodžio mėn. bei nuo 2001 m. sausio mėn. iki 2011 m. liepos mėn. buvo apdrausta pagal savarankiškai dirbantiems asmenims taikomą sistemą, kaip tai suprantama pagal Austrijos federalinį socialinio draudimo įstatymą.

6. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Teisingumo Teismo, be kita ko, klausia, ar tokia nacionaline nuostata, kaip antai SDK 94 straipsnio 1 dalimi, pažeidžiama vienoje valstybėje narėje senatvės pensiją gaunančio asmens laisvė savarankiškai dirbti kitoje valstybėje narėje pagal SESV 49 straipsnį, kuriuo užtikrinama įsisteigimo laisvė.

II – Teisinis pagrindas

A – Sąjungos teisė

7. Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnyje nustatyta: „1. Šis reglamentas negali nei suteikti, nei išsaugoti teisės gauti kelias tos pačios rūšies išmokas už vieną ir tą patį privalomo draudimo laikotarpį. Tačiau ši nuostata netaikoma invalidumo, senatvės, išmokoms mirties atveju (pensijoms) ar išmokoms dėl profesinių ligų, kurias skiria dviejų ar daugiau valstybių narių įstaigos pagal 41 straipsnio, 43 straipsnio 2 ir 3 dalies, 46, 50 ir 51 straipsnių arba 60 straipsnio 1 dalies b punkto nuostatas. 2. Jeigu šiame reglamente nenustatyta kitaip, valstybės narės teisės aktų nuostatos, reglamentuojančios išmokų sumažinimą, jų mokėjimo sustabdymą ar nutraukimą joms sutapus su kitomis socialinės apsaugos išmokomis arba bet kuriomis kitomis pajamomis, gali būti taikomos, net jeigu teisė gauti tokias išmokas buvo įgyta pagal kitos valstybės teisės aktus arba jeigu tokios pajamos buvo gautos kitos valstybės narės teritorijoje. <…>“

8. Pagal Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnio 1 dalį: „Jeigu pagal valstybės narės teisės aktus teisės į išmokas įgijimas, išsaugojimas ar atgavimas pagal sistemą, kuri pagal 2 arba 3 dalį nėra speciali, priklauso nuo draudimo ar gyvenimo laikotarpių, tai tos valstybės narės kompetentinga įstaiga, kai reikia, sumuoja draudimo ar gyvenimo laikotarpius, įgytus pagal bet kurios kitos valstybės narės teisės aktus, nepriklausomai nuo to, ar jie buvo įgyti pagal bendrą ar specialią sistemą, ir ar asmuo dirbo pagal darbo sutartį ar savarankiškai. Šiuos laikotarpius ji sumuoja, tartum jie būtų įgyti pagal jos administruojamus teisės aktus.“

9. Reglamento Nr. 1408/71 46 straipsnio 2 dalyje numatyta: „Jeigu valstybės narės teisės aktais nustatytos sąlygos teisei gauti išmokas įvykdomos tik taikant 45 straipsnį <...>, tai galioja šios taisyklės: a) kompetentinga įstaiga apskaičiuoja teorinį išmokos dydį, į kurį atitinkamas asmuo galėtų pretenduoti, jei visi draudimo ir (arba) gyvenimo laikotarpiai, iki draudiminio įvykio įgyti pagal valstybių narių teisės aktus, kurie buvo taikomi pagal darbo sutartį dirbančiam asmeniui arba savarankiškai dirbančiam asmeniui, atitinkamoje valstybėje išmokos skyrimo metu būtų laikomi įgytais pagal jos administruojamus teisės aktus. <...> b) kompetentinga įstaiga vėliau, remdamasi pagal ankstesnį punktą apskaičiuotu teoriniu dydžiu, nustato faktinį išmokos dydį, pagal santykį tarp draudimo ar gyvenimo laikotarpių, iki draudiminio įvykio įgytų pagal jos administruojamus teisės aktus, trukmės ir bendros draudimo ar gyvenimo laikotarpių, iki draudiminio įvykio įgytų pagal visų atitinkamų valstybių narių teisės aktus, trukmės.“

10. Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalyje nustatyta: „Nustatant pagal šį reglamentą įgytas teises, įskaitomi visi draudimo laikotarpiai ir, kur reikia, visi darbo pagal darbo sutartį arba gyvenimo laikotarpiai, įgyti pagal valstybės narės teisės aktus iki 1972 m. spalio 1 d. arba iki reglamento įsigaliojimo tos valstybės narės teritorijoje arba tos valstybės teritorijos dalyje.“

B – Bulgarijos teisė

11. SDK 4 straipsnyje nustatyta:

„<...>

3. Privalomai draudžiami nuo neįgalumo dėl ligos, senatvės ir mirties atveju:

<…>

5) savarankiškai dirbantys asmenys, gaunantys mėnesinį darbo užmokestį, kuris, išskaičius teisės aktuose nustatytas išlaidas, didesnis ar lygus minimaliam darbo užmokesčiui, jeigu atitinkamą mėnesį jie neapdrausti remiantis kitu pagrindu;

6) savarankiškai dirbantys asmenys, atitinkamą mėnesį apdrausti remiantis kitu pagrindu, neatsižvelgiant į darbo užmokesčio dydį.

<...>“

12. 2000 m. birželio 29 d.Konstitutsionen sad (Konstitucinis Teismas) Sprendimu Nr. 5 ( 4 ) savarankiškai dirbantiems pensinio amžiaus asmenims nustatyta pareiga būti apsidraudusiems ir mokėti draudimo įmokas pripažinta prieštaraujančia Bulgarijos Konstitucijai. Vis dėlto šie savarankiškai dirbantys pensinio amžiaus asmenys gali draustis savanoriškuoju draudimu nuo trijų rūšių draudiminių įvykių, išvardytų SDK 4 straipsnio 3 dalyje.

13. Nuo 2005 m. gruodžio 27 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d. savarankiškai dirbantiems asmenims taikytos redakcijos SDK 94 straipsnio „Pensijos skyrimo data“ 1 dalyje buvo nustatyta: „Pensijos skiriamos nuo tos dienos, kai įgyjama teisė jas gauti, o senatvės pensija – nuo socialinio draudimo pabaigos, jeigu per šešis mėnesius nuo teisės įgijimo arba prireikus – nuo socialinio draudimo pabaigos pateiktas prašymas su reikalaujamais dokumentais. Jeigu dokumentai pateikti pasibaigus šešių mėnesių terminui nuo teisės įgijimo arba prireikus – nuo draudimo pabaigos, pensija skiriama nuo dokumentų pateikimo dienos.“

14. SDK 94 straipsnyje nustatyta pareiga nutraukti draudimą savarankiškai dirbančių asmenų atžvilgiu panaikinta nuo 2012 m. sausio 1 d.

15. SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnyje nustatyta: „<…> 3. Nustatant pensijos draudimo stažą atsižvelgiama ir į laikotarpį, kai suinteresuotiesiems asmenims, sulaukusiems 68 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyto amžiaus, iki teisės į pensiją įgijimo trūko penkerių įmokų mokėjimo metų ir už šį laikotarpį sumokėtos draudimo įmokos, apskaičiuotos pagal savarankiškai dirbantiems asmenims garantuojamas minimalias pajamas, nustatomas šių įmokų mokėjimo dieną, remiantis Įstatymu dėl privalomojo valstybinio draudimo finansavimo, jeigu į minėtą laikotarpį neatsižvelgiama kaip į draudimo laikotarpį pagal kitą šio kodekso nuostatą. <…> 5. Už draudimo laikotarpį, įgytą pagal trečią dalį, teisė gauti pensiją atsiranda socialinio draudimo įmokų sumokėjimo dieną arba šių įmokų mokėjimo dalimis plano patvirtinimo dieną.“

III – Ginčas pagrindinėje byloje ir prejudiciniai klausimai

16. 2007 m. sausio 18 d. prašyme S. Somova prašė skirti senatvės pensiją ir nurodė, kad nuo 1996 m. birželio 4 d. ji neapdrausta. 2007 m. vasario 6 d. įsakymu šis prašymas atmestas dėl to, kad S. Somova, Bulgarijoje mokėjusi socialinio draudimo įmokas nuo 1967 m. sausio 18 d. iki 1996 m. gegužės 31 d. ( 5 ), neatitiko pagal Bulgarijos teisę keliamų amžiaus ir draudimo stažo reikalavimų.

17. 2007 m. birželio 22 d. S. Somova prašė skirti senatvės pensiją pagal 2007 m. galiojusios redakcijos SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnį. Pagal šią nuostatą tam, kad atsirastų teisė gauti senatvės pensiją, buvo reikalaujama sumokėti draudimo įmokas už trūkstamą laikotarpį, t. y. už 2 metus, 6 mėnesius ir 17 dienų. 2007 m. liepos 5 d. įsakymu, gavus S. Somova prašymą, buvo nustatytas trūkstamų draudimo įmokų mokėjimo dalimis planas.

18. Tą pačią dieną, t. y. 2007 m. liepos 5 d., S. Somova dukra, veikianti pagal motinos įgaliojimą, raštu patvirtino, kad nuo 1996 m. birželio 4 d. S. Somova nebedirbo ir 2007 m. liepos 5 d. nebuvo apdrausta.

19. 2007 m. liepos 11 d. įsakymu S. Somova skirta minimalaus dydžio senatvės pensija nuo 2007 m. liepos 5 d. Pensijos dydis kelis kartus perskaičiuotas.

20. Po to, kai 2011 m. kompetentingai Austrijos socialinio draudimo įstaigai S. Somova pateikė prašymą skirti senatvės pensiją, 2011 m. rugsėjo 20 d. SDSV iš šios įstaigos gavo Е 001/АТ ir Е 205/АТ formos pažymas. Iš šių pažymų matyti, kad nuo 1995 m. spalio mėn. iki 2000 m. gruodžio mėn. ir nuo 2001 m. sausio mėn. iki 2011 m. liepos mėn. S. Somova Austrijoje buvo apdrausta socialiniu draudimu pagal savarankiškai dirbantiems asmenims nustatytą sistemą, kaip tai suprantama pagal Austrijos federalinį socialinio draudimo įstatymą. Per nagrinėjamą laikotarpį S. Somova vertėsi ūkininkės profesija.

21. SDSV padarė išvadą, kad 2007 m. liepos 5 d., t. y. senatvės pensijos skyrimo dieną, S. Somova nenutraukė socialinio draudimo įmokų mokėjimo. Tuo remdamasi, SDSV priėmė tris įsakymus, kuriais panaikino įsakymą S. Somova skirti senatvės pensiją ir du įsakymus dėl pensijos padidinimo ir nurodė grąžinti remiantis šiais įsakymais sumokėtas sumas su palūkanomis.

22. S. Somova apskundė šiuos įsakymus administracine tvarka. Ginčijamu 2011 m. gruodžio 2 d. SDSV generalinio direktoriaus sprendimu jos skundas buvo atmestas. SDSV generalinis direktorius nusprendė, kad pranešimas apie socialinio draudimo nutraukimą susijęs ne tik su socialiniu draudimu Bulgarijoje, nes pagal Reglamento Nr. 1408/71 84a straipsnį S. Somova privalėjo pranešti Bulgarijos socialinio draudimo įstaigai apie tai, kad ji apdrausta kitos valstybės narės teritorijoje. Be to, anot SDSV generalinio direktoriaus, pagal šio reglamento 44 straipsnio 2 dalį ir 45 straipsnį reikėjo atsižvelgti į S. Somova draudimo stažą Austrijoje ir netaikyti SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnio.

23. Anot S. Somova, aplinkybė, kad ji buvo apdrausta prašymo pensijai gauti pateikimo Bulgarijoje momentu, nesvarbi, nes socialinis draudimas buvo užtikrintas kitoje valstybėje narėje.

24. Šiomis aplinkybėmis Administrativen sad Sofia-grad (Sofijos administracinis teismas), į kurį kreipėsi S. Somova, siekdamas išspręsti šį ginčą, nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus: „1. Ar pagrindinės bylos aplinkybėmis [SESV] 48 straipsnio pirmą pastraipą ir [SESV] 49 straipsnio pirmą ir antrą pastraipas reikia aiškinti taip, kad pagal jas nedraudžiama nacionalinės teisės nuostata, kaip antai [pagrindinėje byloje] nagrinėjama [SDK] 94 straipsnio 1 dalis, dėl reikalavimo nutraukti socialinį draudimą kaip pagrindo skirti senatvės pensiją valstybės narės piliečiui, kuris prašymo skirti pensiją pateikimo momentu savarankiškai dirba kitoje valstybėje narėje ir jam taikomas [Reglamentas Nr. 1408/71]? 2. Ar Reglamento 1408/71 94 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad kartu su SESV 48 straipsnio pirmos pastraipos a punktu pagal ją leidžiama nukrypti nuo draudimo laikotarpių sumavimo taisyklės, kai draudimo laikotarpiai įgyti kitoje valstybėje narėje iki datos, kai reglamentas pradėtas taikyti valstybėje narėje, kurioje pateiktas prašymas skirti pensiją, ir kad pagal minėtą nuostatą apdraustajam asmeniui suteikiama teisė rinktis, ar prašyti sumuoti šiuos laikotarpius, ir vertinti sumavimo būtinumą, jei vien pagal valstybės, kurioje pateiktas prašymas skirti pensiją, teisę įgyto stažo nepakanka teisei į pensiją įgyti, o būtiną stažą galima įgyti tik sumokėjus draudimo įmokas? Ar šiomis aplinkybėmis pagal SESV 48 straipsnio pirmos pastraipos a punktą leidžiama po Reglamento Nr. 1408/71 taikymo pradžios apdraustojo asmens nuožiūra atsisakyti taikyti jo 46 straipsnio 2 dalį dėl draudimo laikotarpių sumavimo, kai apdraustasis asmuo prašyme skirti pensiją nenurodo kitoje valstybėje narėje įgytų draudimo laikotarpių? 3. Ar Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama pripažinti draudimo stažą remiantis draudimo įmokų mokėjimu, kaip numatyta [SDK] [pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų] 9 straipsnio 3 dalyje, kai, kaip pagrindinės bylos aplinkybėmis, taip pripažįstamas draudimo stažas sutampa su pagal kitos valstybės narės teisę įgytais draudimo laikotarpiais? 4. Ar Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 2 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją valstybei narei leidžiama nutraukti pensijos mokėjimą ir išieškoti visas pagal jos nacionalinę teisę jos piliečiui išmokėtas senatvės pensijos sumas, jei [šiame] reglamente įtvirtinti reikalavimai įvykdomi tik pensijos skyrimo dieną ir remiantis vien nacionaline teise grindžiamais motyvais, pagal kuriuos pensijos skyrimo dieną suinteresuotojo asmens socialinis draudimas kitoje valstybėje narėje nebuvo nutrauktas, draudimo stažas pripažintas remiantis draudimo įmokų mokėjimu pagal nacionalinę teisę, neatsižvelgiant į pensijos skyrimo dieną kitoje valstybėje narėje įgytus draudimo laikotarpius ir nenurodant motyvų, kodėl reikėjo nustatyti kitokį pensijos dydį? Jei leidžiama išieškoti išmokėtas pensijos sumas, ar remiantis Sąjungos teisėje galiojančiais lygiavertiškumo ir veiksmingumo principais galima reikalauti ir palūkanų, jei valstybės narės nacionalinėje teisėje nenumatytas palūkanų mokėjimas išieškant pagal tarptautinę sutartį išmokėtą pensiją?“

IV – Procesas Teisingumo Teisme

25. Pastabas raštu pateikė Bulgarijos vyriausybė, Airija ir Europos Komisija. Per 2014 m. sausio 9 d. vykusį teismo posėdį Bulgarijos vyriausybė ir Komisija pateikė pastabas žodžiu.

V – Analizė

A – Dėl prejudicinių klausimų priimtinumo

26. Airija mano, kad prašymas priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinas.

27. Ji nurodo, jog prejudiciniai klausimai, į kuriuos prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi atsakyti pagrindinėje byloje, yra visiškai vidinio pobūdžio ir jiems išnagrinėti nereikia nei taikyti Sąjungos teisės, nei jos išaiškinti. Visų pirma Airija mano, kad nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą pateikta nepakankamai informacijos apie pagrindinės bylos faktines ir teisines aplinkybes, kad būtų aišku, kokį poveikį Sąjungos teisė gali daryti ginčo sprendimui pagrindinėje byloje.

28. Tačiau aš manau, kad prejudiciniai klausimai yra priimtini.

29. Nors iš tiesų ginčas pagrindinėje byloje iš esmės susijęs su SDK 94 straipsnio 1 dalyje nustatytu reikalavimu nutraukti draudimo įmokų mokėjimą tam, kad būtų galima skirti senatvės pensiją Bulgarijoje, S. Somova ir SDSV generalinio direktoriaus ginčo aplinkybės susijusios ne vien su padėtimi valstybėje narėje. Iš tikrųjų prašymo skirti senatvės pensiją pateikimo Bulgarijoje dieną S. Somova savarankiškai dirbo Austrijoje ir taip naudojosi savo teise į įsisteigimo laisvę pagal SESV 49 straipsnį ( 6 ).

30. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas konstatavo, kad S. Somova atveju draudimo laikotarpiai Bulgarijoje ir Austrijoje sutapo, be kita ko, ( 7 ) 2 metus 6 mėnesius ir 17 dienų, į kuriuos atsižvelgta, nes sumokėtos papildomos draudimo įmokos, kaip į draudimo laikotarpį pagal Bulgarijos teisę, t. y. pagal SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnio 3 dalį. Tokia padėtis reglamentuojama Reglamento Nr. 1408/71 nuostatose.

B – Dėl prejudicinių klausimų esmės

1. Dėl pirmojo klausimo

a) Argumentai

31. Pastabose raštu Bulgarijos vyriausybė nurodo, kad mano, jog SDK 94 straipsnis nesudaro kliūčių naudotis įsisteigimo laisve, užtikrinama SESV 49 straipsniu. Ji pažymi, kad Reglamente Nr. 1408/71 numatytas socialinio draudimo sistemų koordinavimas, o ne suderinimas ir kad reikalavimas nutraukti draudimą kaip pagrindas skirti senatvės pensiją nediskriminuojant taikomas visiems asmenims, kuriems taikoma Bulgarijos teisė.

32. Pagal Bulgarijos sistemą senatvės pensijai skirti reikia, kad būtų nutraukta pagal darbo sutartį dirbančio asmens ar savarankiškai dirbančio asmens profesinė veikla, nes ši pensija pakeičia iš profesinės veiklos gaunamas pajamas. Šiuo klausimu Bulgarijos vyriausybė pažymi, kad, atsižvelgiant į esančius valstybių narių sistemų ir teisės aktų šioje srityje skirtumus, įsisteigimas kitoje valstybėje narėje konkrečiu atveju suinteresuotajam asmeniui gali būti daugiau ar mažiau palankus arba daugiau ar mažiau nepalankus, nelygu pagal Reglamentą Nr. 1408/71 taikytinų nacionalinės teisės nuostatų kombinacija ( 8 ).

33. Per 2014 m. sausio 9 d. vykusį teismo posėdį atsakydama į Teisingumo Teismo raštu ir žodžiu pateikus klausimus Bulgarijos vyriausybė patvirtino, kad senatvės pensijos S. Somova skyrimo metu galiojusios SDK redakcijos ( 9 ) 94 straipsnio 1 dalyje įtvirtinta pareiga nutraukti draudimą reiškė pareigą nutraukti profesinę veiklą. Bulgarijos vyriausybė pažymėjo, kad aptariama pareiga buvo visiškai formalus reikalavimas ir kad pakako nutraukti draudimą vienai dienai, o rytojaus dieną buvo galima vėl imtis profesinės veiklos ir kartu su profesinėmis pajamomis gauti senatvės pensiją.

34. Be to, Bulgarijos vyriausybė teigė, kad šiuo reikalavimu nesiekta jokio ypatingo tikslo, šis reikalavimas net nereikalingas ir nelogiškas.

35. Bulgarijos vyriausybė nurodė, jog būtent dėl to, kad suvokė, jog šis reikalavimas gali kelti problemų esant su keliomis valstybėmis susijusioms situacijoms, Bulgarijos valdžios institucijos jį panaikino savarankiškai dirbantiems asmenims nuo 2012 m. sausio 1 d. ir ketino jį panaikinti pagal darbo sutartis dirbantiems asmenims.

36. Komisija mano, kad, remiantis SDK 94 straipsnio 1 dalimi, jeigu atitinkamas darbuotojas sulaukė pensinio amžiaus pagal Bulgarijos teisės aktus, jis negali vykti dirbti į kitą valstybę narę, kurioje pensinis amžius didesnis, nes jam nebus suteikta teisė gauti senatvės pensiją Bulgarijoje. Anot Komisijos, nagrinėjama nacionalinė nuostata, dėl kurios asmeniui neskiriama pensija Bulgarijoje po to, kai jis nusprendžia dirbti kaip savarankiškai dirbantis asmuo kitoje valstybėje narėje, yra kliūtis naudotis judėjimo laisve.

37. Per 2014 m. sausio 9 d. teismo posėdį Komisija pažymėjo, kad, jos nuomone, pagal Teisingumo Teismo praktiką, susijusią su SESV 49 straipsniu, draudžiama tokia nacionalinės teisės nuostata, kaip antai SDK 94 straipsnio 1 dalis, nes dėl jos gali būti sunkiau arba neįmanoma naudotis įsisteigimo laisve, net jeigu ši nuostata taikoma neišskiriant dėl pilietybės. Be to, ji teigė, kad savarankiškai dirbančiam asmeniui, turinčiam laikinai nutraukti profesinę veiklą, kuria verčiasi kitoje valstybėje narėje, kyla grėsmė, kad jis negalės vėl imtis tos veiklos.

b) Vertinimas

38. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pirmuoju prejudiciniu klausimu Teisingumo Teismo teiraujasi, ar pagal SESV 48 straipsnio pirmą pastraipą ir 49 straipsnio pirmą ir antrą pastraipas draudžiama taikyti tokią valstybės narės nacionalinės teisės priemonę, kaip antai nagrinėjamą SDK 94 straipsnio 1 dalį, pagal kurią teisei gauti senatvės pensiją šioje valstybėje taikomas reikalavimas nutraukti socialinio draudimo įmokų mokėjimą, neatsižvelgiant į tai, ar jos susijusios su šioje valstybėje, ar kitoje valstybėje narėje vykdoma veikla.

39. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad reikalavimas nutraukti draudimo įmokų mokėjimą, reiškiantis pareigą nutraukti profesinę veiklą, – nors tai gali trukti tik vieną dieną, kaip Bulgarijos vyriausybė patvirtino per teismo posėdį, – gali realiai suvaržyti įsisteigimo laisvę, be kita ko, dėl to, kad kitoje valstybėje narėje dirbantis suinteresuotasis asmuo nėra užtikrintas, kad po nagrinėjamo nutraukimo vėl galės imtis savo profesinės veiklos.

40. Pažymiu, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas teigia, jog apdraustasis asmuo išsaugodavo teisę verstis profesine veikla po to, kai jam būdavo skiriama senatvės pensija, ir galėjo gauti šią senatvės pensiją bei kartu verstis mokama profesine veikla. Todėl nėra būtino ir tiesioginio ryšio tarp tokios pensijos mokėjimo pagal Bulgarijos teisę ir mokamos profesinės veiklos nutraukimo. Per teismo posėdį Bulgarijos vyriausybė patvirtino šias aplinkybes.

41. Be to, iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos matyti, kad pagal SDK 4 straipsnio 3 dalį pagal darbo sutartį dirbantys pensinio amžiaus asmenys privalomai draudžiami socialiniu draudimu, todėl turi mokėti socialinio draudimo įmokas, o priėmus minėtą Konstitutsionen sad Sprendimą Nr. 5 ši pareiga pripažinta prieštaraujančia Bulgarijos Konstitucijai, kiek tai susiję su pensinio amžiaus asmenimis, kurie dirba kaip savarankiškai dirbantys asmenys. Nuo tada pastarieji gali pasirinkti, ar toliau mokėti socialinio draudimo įmokas Bulgarijoje, ar jų nemokėti. Jei pensinio amžiaus asmuo (pagal darbo sutartį dirbantis asmuo arba savarankiškai dirbantis asmuo) moka socialinio draudimo įmokas, jo pensija proporcingai didinama ( 10 ).

42. Be to, nustatyta, kad S. Somova dirbo kaip savarankiškai dirbantis asmuo Austrijoje, todėl buvo apdrausta kompetentingoje Austrijos socialinio draudimo įstaigoje nuo 1995 m. spalio mėn. iki 2000 m. gruodžio mėn. ir nuo 2001 m. sausio mėn. iki 2011 m. liepos mėn. Neginčijama ir tai, kad 2007 m. liepos 5 d., t. y. pensijos skyrimo Bulgarijoje dieną, pagal Reglamento Nr. 1408/71 13 straipsnio 2 dalies b punktą S. Somova buvo taikoma Austrijos socialinio draudimo sistema ir kad ji nenutraukė socialinio draudimo įmokų mokėjimo pagal šios valstybės socialinio draudimo sistemą.

i) Ar egzistuoja diskriminacija arba kliūtis?

43. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, kadangi šioje srityje nėra suderinimo Europos Sąjungos lygiu, kiekvienos valstybės narės teisės aktuose turi būti nustatoma, pirma, teisės arba pareigos priklausyti socialinės apsaugos sistemai sąlygos ir, antra, sąlygos, suteikiančios teisę į išmokas. Nors iš tiesų pagal SESV 48 straipsnį leidžiama, kad ir toliau išliktų atskirų valstybių narių socialinio draudimo sistemų, o todėl ir jose dirbančių asmenų teisių skirtumai, vis dėlto nustatyta, kad naudodamosi šia kompetencija valstybės narės turi laikytis Sąjungos teisės ( 11 ).

44. Todėl aplinkybė, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamas teisės aktas yra susijęs su senatvės pensijos skyrimo sąlygomis, nereiškia, kad netaikomos ESV sutarties nuostatos, be kita ko, susijusios ir su laisvu asmenų judėjimu ( 12 ).

45. Iš nusistovėjusios teismo praktikos matyti ir tai, kad visomis ESV sutarties nuostatomis laisvo asmenų judėjimo srityje siekiama sudaryti Sąjungos piliečiams palankesnes sąlygas verstis bet kokios rūšies profesine veikla Sąjungos teritorijoje ir draudžiamos priemonės, kurios sudarytų nepalankesnes sąlygas piliečiams, norintiems užsiimti ekonomine veikla kitoje valstybėje narėje, netgi jeigu jos taikomos neatsižvelgiant į atitinkamų darbuotojų pilietybę ( 13 ). Todėl ESV sutarties nuostatomis laisvo asmenų judėjimo srityje draudžiama bet kokia priemonė, kuri, nors ir taikoma nediskriminuojant dėl pilietybės, gali kliudyti Sąjungos piliečiams pasinaudoti pagal Sutartį garantuojamomis pagrindinėmis laisvėmis arba dėl kurios naudojimasis jomis gali tapti mažiau patrauklus ( 14 ). Draudžiama bet kokia net mažiausia kliūtis šioms laisvėms ( 15 ), jeigu nurodyta kliūtis nėra pernelyg neapibrėžta ir netiesioginė ( 16 ).

46. Vadinasi, Bulgarijos teisės aktų leidėjas turi teisę nustatyti reikalavimus, siekiant skirti senatvės pensiją šioje valstybėje narėje, jeigu šiais reikalavimais nediskriminuojama dėl pilietybės ir nevaržomas laisvas judėjimas ar jam nesudaromos kliūtys.

47. Atrodo, kad ginčijama nuostata teisiškai ir faktiškai vienodai taikoma Bulgarijos piliečiams ir kitų valstybių narių piliečiams, todėl nėra diskriminacinė; vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės tai patikrinti. Tačiau manau, kad ši nuostata yra laisvo judėjimo ir šiuo atveju – įsisteigimo laisvės kliūtis.

48. Iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos matyti, kad pagal SDK 94 straipsnio 1 dalį tam, kad būtų skirta pensija, pakanka formaliai labai trumpam laikotarpiui, t. y. tik vienai dienai, nutraukti draudimo įmokų mokėjimą ( 17 ). Nors atrodo, kad taip nutraukti draudimo įmokų mokėjimą Bulgarijoje lengva ir tai nesukelia jokių pasekmių vertimuisi profesine veikla ar pradėjimui vėl ja verstis, ypač savarankiškai dirbantiems asmenims, kurie gali pasirinkti, ar toliau mokėti draudimo įmokas, ar ne, vis dėlto kitoje valstybėje narėje tai padaryti gali būti sunku, o gal net neįmanoma. Dėl ilgų ir sudėtingų administracinių procedūrų toks nutraukimas kitoje valstybėje narėje gali lemti tai, kad tokiam dirbančiam asmeniui, kaip antai S. Somova, tam, kad gautų senatvės pensiją Bulgarijoje, gali tekti nutraukti profesinę veiklą ilgesnį ir nenumatomą laikotarpį ir taip kelti grėsmę savo darbo tęstinumui.

49. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad dėl tokio nutraukimo kitoje valstybėje narėje pensinio amžiaus asmenys gali jausti profesinį nestabilumą. Po tokio nutraukimo pensinio amžiaus asmuo gali neturėti jokių garantijų, kad vėl galės dirbti savo darbo vietoje ar netgi kad susiras kitą darbą. Maža to, net jei pensinio mažiaus asmuo grįžta į darbo rinką, šis jo profesinės karjeros eigą ir raidą sutrikdęs privalomas nutraukimas gali konkrečiai ir tiesiogiai paveikti galimus profesinės veiklos privalumus ( 18 ).

50. Alternatyvi galimybė taip pat turi trūkumų, nes kitoje valstybėje narėje draudimo įmokų mokėjimo ir profesinės veiklos nenutraukęs asmuo negalės gauti profesinių pajamų ir kartu senatvės pensijos Bulgarijoje.

51. Primenu, kad per teismo posėdį Bulgarijos vyriausybė leido suprasti, jog ši pareiga savarankiškai dirbantiems asmenims panaikinta dėl to, kad buvo suvokta, jog ji gali kelti problemų esant su keliomis valstybėmis susijusioms situacijoms.

ii) Ar kliūtis gali būti pateisinama?

52. Remiantis nusistovėjusia teismų praktika, tokios nacionalinės priemonės, kurios sudaro judėjimo laisvės kliūčių, galimos tik jeigu jomis siekiama bendrojo intereso tikslo, jos yra tinkamos šiam tikslui pasiekti ir neviršija to, kas reikalinga jam pasiekti ( 19 ).

53. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad SDK 94 straipsnio 1 dalyje nustatytu reikalavimu nutraukti draudimą nesiekiama bendrojo intereso tikslo. Be to, primenu, kad per 2014 m. sausio 9 d. vykusį teismo posėdį Bulgarijos vyriausybė pažymėjo, jog šio visiškai formalaus reikalavimo tikslas nežinomas, o gal visai nesiekiama jokio tikslo. Bulgarijos vyriausybė teigė net ir tai, kad šis reikalavimas nereikalingas ir nelogiškas, kad nagrinėjamos nuostatos taikymas savarankiškai dirbantiems asmenims panaikintas nuo 2012 m. sausio 1 d. ir dabar Bulgarijoje nagrinėjama galimybė ją panaikinti pagal darbo sutartis dirbantiems asmenims.

54. Todėl akivaizdu, kad minėtas reikalavimas nepateisinamas bendrojo intereso tikslu, kurį būtų galima pasiekti nagrinėjama priemone.

55. Atsižvelgiant į pateiktus samprotavimus, į pirmąjį prejudicinį klausimą reikia atsakyti taip, kad pagal SESV 49 straipsnį draudžiama valstybės narės teisės nuostata, kaip antai SDK 94 straipsnio 1 dalis, pagal kurią teisė gauti senatvės pensiją siejama su reikalavimu nutraukti socialinio draudimo įmokų mokėjimą.

2. Dėl antrojo klausimo

a) Argumentai

56. Anot Bulgarijos vyriausybės, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės klausia, ar pagal Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalį leidžiama nukrypti nuo draudimo laikotarpių sumavimo taisyklės, jei draudimo laikotarpiai įgyti kitoje valstybėje narėje iki datos, kai šis reglamentas pradėtas taikyti valstybėje narėje, kurioje pateiktas prašymas skirti pensiją, jeigu tik pagal valstybės, kurioje pateiktas prašymas skirti pensiją, teisę įgyto stažo nepakanka teisei į pensiją įgyti, o ją galima įgyti sumokėjus draudimo įmokas.

57. Pastabose raštu Bulgarijos vyriausybė nurodė, kad mano, jog Reglamentas Nr. 1408/71 apdraustiesiems, kuriems jis taikomas, suteikia teisę pasirinkti taikytinus teisės aktus tik kai šiame reglamente tai aiškiai nustatyta.

58. Anot Bulgarijos vyriausybės, pagal Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalį šis reglamentas galioja atgaline data ir, siekiant nustatyti asmens teisę gauti tam tikros rūšies išmoką, valstybės narės įpareigojamos atsižvelgti į visus draudimo, darbo ar gyvenimo laikotarpius, įgytus pagal atitinkamos valstybės narės teisės aktus iki 1972 m. spalio 1 d. arba iki reglamento įsigaliojimo šios valstybės narės teritorijoje arba jos teritorijos dalyje. Bulgarijos vyriausybė mano, kad ši nuostata priimta, siekiant išvengti, kad būtų prarandama teisė gauti pensiją ir kiekvienam asmeniui užtikrinti šios teisės įgijimą ir išsaugojimą, įskaitant ir iki šio reglamento taikymo datos įgytus draudimo laikotarpius. Tai reiškia, kad draudimo laikotarpiai turi būti sumuojami visų pirma pagal šiame reglamente nustatytas draudimo laikotarpių sumavimo taisykles ir tik paskui, jei atitinkamo asmens įmokų mokėjimo trukmė nepakankama, jis gali pasinaudoti pagal nacionalinę teisę numatyta galimybe sumokėti trūkstamas draudimo įmokas.

59. Per 2014 m. sausio 9 d. teismo posėdį Bulgarijos vyriausybė teigė, kad atsižvelgiant į tai, jog Reglamento Nr. 1408/71 nuostatos skirtos valstybėms narėms ir jų administracijoms, apdraustieji asmenys turi turėti galimybę pasirinkti, ar remtis šio reglamento nuostatomis, ar ne. Iš tikrųjų, anot Bulgarijos vyriausybės, jei apdraustasis asmuo nusprendžia nesiremti šiuo reglamentu, nacionalinė administracija savo iniciatyva jam negali taikyti šio reglamento. Bulgarijos vyriausybė mano, kad Airijos ir Komisijos pastabos, pagal kurias apdraustieji asmenys negali prieštarauti Reglamento Nr. 1408/71 nuostatų taikymui, prieštarauja šio reglamento tikslui, t. y. apdraustiesiems asmenims suteikti naudos, ir pačiai subjektinės teisės sąvokai.

60. Airija mano, kad Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalis aiški ir nedviprasmiška – ši nuostata yra privalomo pobūdžio, nes joje įtvirtinta, kad nustatant pagal Reglamentą Nr. 1408/71 įgytas teises „įskaitomi“ visi draudimo laikotarpiai, įgyti pagal valstybės narės teisės aktus iki reglamento taikymo šios valstybės narės teritorijoje pradžios. Todėl, anot Airijos, ši nuostata negali būti aiškinama kaip suteikianti pareiškėjui teisę nuspręsti, kad sumuojant atitinkami draudimo laikotarpiai neįskaitomi. Airija teigia, kad jeigu Reglamentu Nr. 1408/71 privatiems asmenims būtų suteikta teisė neįskaityti draudimo laikotarpių, dėl to susidarytų sunkumų, galinčių kelti grėsmę nacionalinių sistemų koordinavimui, todėl ir tikslams, kurių siekiama vidaus rinka.

61. Komisija mano, kad Reglamentas Nr. 1408/71, remiantis jo 94 straipsnio 2 dalimi, taikomas šioje byloje. Ji mano, kad šiame reglamente nustatytos įstatymų kolizijos sistemos taikymas priklauso vien nuo objektyvios situacijos, kurioje atsidūręs suinteresuotasis darbuotojas. Socialiniu draudimu apdrausti asmenys, patenkantys į šios sistemos taikymo sritį, negali prieštarauti šioms kolizijos taisyklėms ir neturi teisės nuo jų nukrypti.

b) Vertinimas

62. Antruoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Teisingumo Teismo klausia, ar Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalimi socialiniu draudimu apdraustiems asmenims suteikiama teisė rinktis, kad iki šio reglamento taikymo Bulgarijoje pradžios kitoje valstybėje narėje įgyti draudimo laikotarpiai nebūtų įskaitomi. Šis klausimas iš esmės susijęs su tuo, ar šio reglamento 94 straipsnio 2 dalis yra privalomojo pobūdžio, ar ne ( 20 ).

63. Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, kai Reglamente Nr. 1408/71 į jo taikymo sritį patenkantiems apdraustiesiems socialiniu draudimu suteikiama galimybė pasirinkti taikytiną teisę, tai yra numatyta tiesiogiai ( 21 ).

64. Pagal Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalį „nustatant pagal šį reglamentą įgytas teises, įskaitomi visi draudimo laikotarpiai <…>, įgyti pagal valstybės narės teisės aktus iki 1972 m. spalio 1 d. arba iki reglamento įsigaliojimo tos valstybės narės teritorijoje <…>“ ( 22 ). Kaip Airija, manau, jog šio reglamento 94 straipsnio 2 dalies formuluotė, pirma, nėra dviprasmiška, ir, antra, yra privaloma.

65. Kad ši nuostata yra privalomojo pobūdžio aiškiai matyti iš versijoje prancūzų kalba vartojamų žodžių „est prise en considération“ (įskaitomi) ir iš kitų kalbinių versijų ( 23 ). Šia nuostata nepaliekama jokios veiksmų laisvės nei valstybėms narėms, nei kompetentingoms institucijoms, nei apdraustiems asmenims. Vadinasi, siekiant pagrindinėje byloje nustatyti S. Somova teisę gauti pensiją Bulgarijoje, reikia įskaityti ir draudimo laikotarpius, įgytus pagal Austrijos teisės aktus, iki Reglamento Nr. 1408/71 taikymo Bulgarijoje pradžios datos ( 24 ).

66. Manau, jog šio vertinimo nepaneigia aplinkybė, kad minėtame Sprendime Habelt Teisingumo Teismas nusprendė, jog pagal Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalį suinteresuotieji asmenys, nustatant pagal šį reglamentą įgytas teises, „gali reikalauti“ ( 25 ) atsižvelgti į bet kurį draudimo, darbo ar gyvenimo laikotarpį, įgytą pagal valstybės narės teisės aktus iki šio reglamento taikymo. Tikriausiai šie žodžiai buvo vartojami dėl tame sprendime nagrinėtų bylų aplinkybių, t. y. kuriose suinteresuotiesiems asmenims buvo atsisakyta taikyti Reglamentą Nr. 1408/71, kiek tai susiję su kitoje valstybėje narėje įgytų draudimo ar gyvenimo laikotarpių įskaitymu.

67. Todėl manau, kad, remiantis Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalimi, nustatant pagal šį reglamentą įgytas teises, turi būti privalomai įskaitomi visi draudimo, darbo ar gyvenimo laikotarpiai, įgyti pagal valstybės narės teisės aktus iki šio reglamento taikymo pradžios datos, įskaitant laikotarpius, susijusius su pagal darbo sutartį dirbančio asmens ar savarankiškai dirbančio asmens, kuriam buvo taikomi dviejų ar kelių valstybių narių teisės aktai, teise gauti senatvės pensiją.

68. Vadinasi, S. Somova teisės gauti senatvės pensiją Bulgarijoje įgijimas turėjo būti nustatomas pagal Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnį, susumavus Bulgarijoje ir Austrijoje įgytus draudimo laikotarpius, o ne pagal SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnį.

69. Be to, pažymiu, kad Administrativen sad Sofia-grad nurodė, jog „Austrijoje įgytų laikotarpių pakanka pagal nacionalinę teisę trūkstamam laikotarpiui užpildyti ir tam nereikia pripažinti laikotarpio pagal SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnį“. Tai reiškia, kad Reglamento Nr. 1408/71 46 straipsnio 2 dalyje nustatytos sumavimo ir proporcingo skaičiavimo taisyklės turi būti taikomos S. Somova senatvės pensijai apskaičiuoti, nes, pritaikius šio reglamento 45 straipsnį, Bulgarijoje ir Austrijoje jos įgytų draudimo laikotarpių sumos pakanka, kad jai būtų užtikrinta teisė gauti senatvės pensiją Bulgarijoje.

70. Manau, jog ir Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnis bei 46 straipsnio 2 dalis yra imperatyvaus pobūdžio ( 26 ), o apdraustasis asmuo negali atsisakyti jų taikymo ir prašyme skirti senatvės pensiją nenurodyti kitoje valstybėje narėje įgytų draudimo laikotarpių.

71. Todėl manau, kad Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnis, 46 straipsnio 2 dalis ir 94 straipsnio 2 dalis yra imperatyvaus pobūdžio ir pagal juos apdraustajam asmeniui draudžiama atsisakyti, kad būtų taikomos iki datos, kai tas reglamentas pradėtas taikyti valstybėje narėje, kurioje pateiktas prašymas skirti senatvės pensiją, kitoje valstybėje narėje įgytų draudimo laikotarpių sumavimo ir proporcingo skaičiavimo taisyklės.

3. Dėl trečiojo klausimo

a) Argumentai

72. Bulgarijos vyriausybės nuomone, remiantis Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 1 dalimi, pagal šį reglamentą negali būti nei suteikiama, nei išsaugoma teisė gauti kelias tos pačios rūšies išmokas už vieną ir tą patį privalomojo draudimo laikotarpį. Ji mano, kad, nepaisant šiame reglamente numatytų išimčių, pagal Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 1 dalį draudžiama pripažinti draudimo įmokų mokėjimo trukmę, kai trūkstamos draudimo įmokos sumokamos pagal nacionalinę teisę, jeigu taip pripažinta įmokų mokėjimo trukmė sutampa su draudimo laikotarpiais, įgytais pagal kitos valstybės narės teisę.

73. Komisija mano, kad, atsižvelgiant į jos pateiktą atsakymą į antrąjį prejudicinį klausimą, atskirai atsakyti į šį klausimą nereikia.

b) Vertinimas

74. Administrativen sad Sofia-grad pateiktu trečiuoju klausimu siekiama išsiaiškinti, ar Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal ją draudžiama pripažinti draudimo stažą, kai sumokamos trūkstamos draudimo įmokos pagal SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnio 3 dalį, jeigu, kaip pagrindinės bylos aplinkybėmis, taip pripažintas draudimo stažas sutampa su draudimo laikotarpiais, įgytais pagal kitos valstybės narės teisės aktus.

75. Atsižvelgdamas į pateiktą atsakymą į antrąjį klausimą dėl Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnio, 46 straipsnio 2 dalies ir 94 straipsnio 2 dalies imperatyvaus pobūdžio, manau, kad nereikia atskirai atsakyti į trečiąjį klausimą. Iš tikrųjų, kaip tai patvirtino Administrativen sad Sofia-grad, S. Somova Austrijoje įgytų draudimo laikotarpių pakanka trūkstamam draudimo laikotarpiui užpildyti, kad pagal Bulgarijos teisės aktus ji įgytų teisę gauti senatvės pensiją, ir tam nereikia pripažinti draudimo laikotarpio pagal SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnio 3 dalį. Dėl šios priežasties, pirmiausia pritaikius Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnyje nustatytą sumavimo taisyklę, nereikėjo ir nebuvo leidžiama taikyti SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnio 3 dalies.

4. Dėl ketvirtojo klausimo

a) Argumentai

76. Anot Bulgarijos vyriausybės, pagal Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 2 dalį valstybei narei leidžiama nutraukti mokėjimą ir susigrąžinti visas sumas, pagal nacionalinę teisę piliečiui sumokėtas kaip senatvės pensiją, jeigu prašymo skirti senatvės pensiją pateikimo dieną pareiškėjas neįvykdė pareigos nurodyti kitos valstybės narės teritorijoje įgytus draudimo laikotarpius. Bulgarijos vyriausybė mano, kad tuo atveju, kai vėliau nustatomas užsienyje įgytas draudimo įmokų mokėjimo laikotarpis, pensija turi būti perskaičiuojama atsižvelgiant į kitos valstybės narės patvirtintą ir pripažintą draudimo stažą.

77. Komisija mano, kad, atsižvelgiant į jos pateiktus atsakymus į pirmąjį ir antrąjį klausimus, į ketvirtojo klausimo pirmą dalį atsakyta. Ketvirtojo klausimo antra dalis susijusi su sumokėtų sumų susigrąžinimu ir, turint omeny jau pateiktus atsakymus, ji nereikšminga.

b) Vertinimas

78. Administrativen sad Sofia-grad pateiktu ketvirtuoju klausimu siekiama išsiaiškinti, ar pagal Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 2 dalį leidžiama susigrąžinti kaip senatvės pensiją S. Somova išmokėtas sumas dėl to, kad šios išmokos gautos kartu su kitomis Austrijoje gautomis pajamomis. Iš tikrųjų iš Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 2 dalies matyti, kad valstybės narės teisės aktų nuostatos, reglamentuojančios išmokų sumažinimą ( 27 ), iš esmės gali būti taikomos šios valstybės narės mokamos išmokos gavėjams, jeigu jie gali gauti kitas socialinio draudimo išmokas ar bet kokias kitos rūšies pajamas, kurias gauti įgijo teisę, be kita ko, pagal kitos valstybės narės teisės aktus.

79. Iš Bulgarijos vyriausybės per teismo posėdį pateiktų pastabų aiškiai matyti, jog pagal Bulgarijos teisę leidžiama verstis mokama profesine veikla ir kartu gauti senatvės pensiją. Šiomis aplinkybėmis manau, kad Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 2 dalis netaikytina S. Somova Austrijoje gaunamoms profesinėms pajamoms ir kartu Bulgarijoje gaunamai senatvės pensijai.

80. Papildomai pažymiu ir tai, jog manau, kad, atsižvelgiant į mano pateiktus atsakymus į antrąjį ir trečiąjį klausimus, S. Somova senatvės pensija turėjo būti apskaičiuojama pagal Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnyje ir 46 straipsnio 2 dalyje nustatytas sumavimo ir proporcingo skaičiavimo taisykles. Be to, remiantis Administrativen sad Sofia-grad teiginiais, kuriuos šis teismas turės patikrinti, atrodo, kad pagal šias Reglamento Nr. 1408/71 nuostatas skiriama pensija nesiskirtų nuo tos, kuri skirta pagal 2007 m. liepos 11 d. SDSV įsakymą ( 28 ).

VI – Išvada

81. Atsižvelgdamas į tai, kas pasakyta, siūlau Teisingumo Teismui į Administrativen sad Sofia-grad pateiktus atitinkamai pirmąjį, antrąjį ir ketvirtąjį prejudicinius klausimus atsakyti taip: 1. Pagal SESV 49 straipsnį draudžiama valstybės narės teisės nuostata, kaip antai Bulgarijos Kodeks za sotsialnoto osiguriavane (Socialinio draudimo kodeksas) 94 straipsnio 1 dalis, pagal kurią teisė gauti senatvės pensiją siejama su reikalavimu nutraukti socialinio draudimo įmokų mokėjimą. 2. SESV 45 straipsnis, SESV 46 straipsnio 2 dalis ir 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims, savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje, iš dalies pakeisto ir atnaujinto 1996 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 118/97 ir iš dalies pakeisto 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1992/2006, 94 straipsnio 2 dalis yra imperatyvaus pobūdžio ir pagal juos apdraustajam asmeniui draudžiama atsisakyti, kad būtų taikomos iki datos, kai šis reglamentas pradėtas taikyti valstybėje narėje, kurioje pateiktas prašymas skirti senatvės pensiją, kitoje valstybėje narėje įgytų draudimo laikotarpių sumavimo ir proporcingo skaičiavimo taisyklės. 3. Reglamento Nr. 1408/71, iš dalies pakeisto ir atnaujinto Reglamentu Nr. 118/97 ir iš dalies pakeisto Reglamentu Nr. 1992/2006, 12 straipsnio 2 dalis netaikytina pagrindinėje byloje nagrinėjamoms profesinėms pajamoms ir kartu gaunamoms socialinio draudimo išmokoms.

( 1 ) Originalo kalba: prancūzų.

( 2 ) OL L 28, 1997, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 3 t., p. 3.

( 3 ) OL L 392, p. 1.

( 4 ) Byla Nr. 4/2000, DV, Nr. 55, 2000 m.

( 5 ) T. y. 33 metus, 11 mėnesių ir 17 dienų, remiantis S. Somova darbdavių Bulgarijoje parengtais dokumentais dėl jos socialinio draudimo ir darbo užmokesčio.

( 6 ) Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad reikalavimo nutraukti draudimą laikymasis gali daryti poveikį jos sprendimui įsisteigti kitos valstybės narės teritorijoje pagal SESV 49 straipsnį dėl grėsmės, kad negalės toliau dirbti kaip savarankiškai dirbantis asmuo nutraukus draudimą.

( 7 ) Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymėjo ir tai, kad šiose valstybėse narėse jos laikotarpiai sutapo ir nuo 1995 m. spalio mėn. iki 1996 m. gegužės mėn. įskaitytinai, bet nenurodė, kaip šis sutapimas atsirado.

( 8 ) 2009 m. liepos 16 d. Sprendimas von Chamier-Glisczinski (C-208/07, Rink. p. I-6095, 85 punktas).

( 9 ) T. y. pagrindinės bylos aplinkybėms taikytina nuo 2005 m. gruodžio 27 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d. galiojusi redakcija.

( 10 ) Man atrodo, kad šios Bulgarijos teisės nuostatos pensinio amžiaus asmenis skatina veikiau dirbti ir mokėti įmokas.

( 11 ) Šiuo klausimu žr. 1999 m. sausio 26 d. Sprendimą Terhoeve (C-18/95, Rink. p. I-345, 33–35 punktai) ir 2013 m. vasario 21 d. Sprendimą Salgado González (C‑282/11, 35–37 punktai ir nurodyta teismų praktika).

( 12 ) Šiuo klausimu žr. minėto Sprendimo Terhoeve 35 punktą ir 2001 m. liepos 12 d. Sprendimo Vanbraekel ir kt. (C-368/98, Rink. p. I-5363) 42 punktą.

( 13 ) 1995 m. gruodžio 15 d. Sprendimas Bosman (C-415/93, Rink. p. I-4921, 96 punktas); minėtas Sprendimas Terhoeve (39 punktas); 2000 m. sausio 27 d. Sprendimas Graf (C-190/98, Rink. p. I-493, 23 punktas); 2003 m. rugsėjo 30 d. Sprendimas Köbler (C-224/01, Rink. p. I-10239, 74 punktas); 2003 m. spalio 2 d. Sprendimas Van Lent (C-232/01, Rink. p. I-11525, 16 punktas); 2005 m. kovo 17 d. Sprendimas Kranemann (C-109/04, Rink. p. I-2421, 26 punktas) ir 2007 m. sausio 11 d. Sprendimas ITC (C-208/05, Rink. p. I-181, 33 punktas).

( 14 ) Šiuo klausimu žr. 2004 m. spalio 5 d. Sprendimą CaixaBank France (C-442/02, Rink. p. I-8961, 11 punktas) ir 2011 m. kovo 10 d. Sprendimą Casteels (C-379/09, Rink. p. I-1379, 21 ir 22 punktai bei nurodyta teismų praktika).

( 15 ) Šiuo klausimu žr. 2008 m. balandžio 1 d. Sprendimą Gouvernement de la Communauté française ir gouvernement wallon (C-212/06, Rink. p. I-1683, 52 punktas).

( 16 ) 2000 m. sausio 27 d. Sprendimas Graf (C-190/98, Rink. p. I-493, 25 punktas).

( 17 ) Jei tenkinami visi kiti reikalavimai, be kita ko, amžiaus ir stažo.

( 18 ) Pavyzdžiui, netekti priskyrimo prie tam tikro lygio ar stažo, galinčių daryti poveikį suinteresuotųjų asmenų pareigų paaukštinimui ir darbo užmokesčio laipsniškam didėjimui, netekti teisės gauti atostogas ar prarasti ekonominius ir komercinius ryšius, kiek tai susiję su savarankiškai dirbančiais asmenimis, ir t. t.

( 19 ) Minėto Sprendimo Bosman 104 punktas. Žr. ir 2013 m. gegužės 16 d. Sprendimą Wencel (C‑589/10, 70 punktas).

( 20 ) Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad jeigu Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalis nėra privalomojo pobūdžio, S. Somova neturėjo pareigos nurodyti pagal Austrijos teisės aktus įgyto draudimo laikotarpio, kai 2007 m. teikė prašymą skirti senatvės pensiją Bulgarijoje.

( 21 ) 1982 m. gegužės 27 d. Sprendimas Aubin (227/81, Rink. p. 1991, 19 punktas) ir 2010 m. spalio 14 d. Sprendimas van Delft ir kt. (C-345/09, Rink. p. I-9879, 54 punktas). Minėto Sprendimo van Delft ir kt. 52 punkte Teisingumo Teismas nusprendė: „kadangi Reglamente Nr. 1408/71 numatytos kolizinės normos yra privalomos valstybėms narėms, juo labiau negali būti leidžiama, kad į šių normų taikymo sritį patenkantys apdraustieji socialiniu draudimu galėtų neutralizuoti jų poveikį, turėdami galimybę išvengti jų taikymo. Reglamente Nr. 1408/71 numatytos įstatymų kolizijos sistemos taikymas priklauso vien nuo objektyvios situacijos, kurioje yra suinteresuotas darbuotojas“.

( 22 ) Pažymiu, kad 2007 m. S. Somova prašė skirti senatvės pensiją Bulgarijoje, kur ji anksčiau dirbo pagal darbo sutartį. Manau, jog, nepaisant to, kad Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio „Pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikomos pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims“ 2 dalyje nėra aiškiai nurodyta jokio „savarankiško darbo“ laikotarpio, 2002 m. vasario 7 d. Sprendimo Kauer (C‑28/00, p. I‑1343) 25 punkte Teisingumo Teismas nusprendė, kad „dėl Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalies primintina, jog joje vartojami žodžiai „draudimo laikotarpiai“ šio reglamento 1 straipsnio r punkte apibrėžti kaip „įmokų mokėjimo laikotarpiai arba darbo pagal darbo sutartį laikotarpiai, arba savarankiško darbo laikotarpiai, kurie tokiais nustatomi arba pripažįstami teisės aktais, pagal kuriuos jie buvo įgyti <…>“. Iš tikrųjų 1981 m. gegužės 12 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 1390/81, išplečiančiu Reglamento Nr. 1408/71 <…> taikymą savarankiškai dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams (OL L 143, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 222), pastarojo reglamento originalioje versijoje pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims nustatytos sistemos taikymas išplėstas ir savarankiškai dirbantiems asmenims. Be to, ginčui pagrindinėje byloje taikytinos redakcijos Reglamento Nr. 1408/71 95 straipsnio „Pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikomos savarankiškai dirbantiems asmenims“ 2 dalyje numatyta: „nustatant pagal šį reglamentą įgytas teises, įskaitomi visi draudimo laikotarpiai ir, kur reikia, visi darbo pagal darbo sutartį, savarankiško darbo arba gyvenimo laikotarpiai, įgyti pagal valstybės narės teisės aktus <…>“. Mano nuomone, šios nuostatos teisinis turinys toks pat kaip ir to paties reglamento 94 straipsnio 2 dalies.

( 23 ) Be kita ko, žr. žodžius „се вземат предвид“ versijoje bulgarų kalba, „wordt rekening gehouden“ – olandų kalba, „shall be taken into consideration“ – anglų kalba, „se tomará en cuenta“ – ispanų kalba, „é preso in considerazione“ – italų kalba, „será tido em consideração“ –portugalų kalba, „λαμβάνεται υπόψη“ – graikų kalba, „sunt luate în considerare“ – rumunų kalba, „figyelembe kell venni“ – vengrų kalba, „otetaan huomioon“ – suomių kalba, „skall beaktas vid“ – švedų kalba, „skal tages i betragtning“ – danų kalba, „werden <…> berücksichtigt“ – vokiečių kalba, „sa zohľadnia“ – slovakų kalba, „se berou v úvahu“ – čekų kalba, „ņem vērā“ – latvių kalba ir „jest uwzględniany“ – lenkų kalba.

( 24 ) Pagal analogiją žr. 2002 m. balandžio 18 d. Sprendimą Duchon (C-290/00, Rink. p. I-3567, 23 punktas). Žr. ir 1991 m. vasario 7 d. Sprendimą Rönfeldt (C-227/89, Rink. p. I-323, 16 punktas), 1998 m. birželio 11 d. Sprendimą Kuusijärvi (C-275/96, Rink. p. I-3419, 25 punktas), 2001 m. gegužės 10 d. Sprendimą Rundgren (C-389/99, Rink. p. I-373, 29 ir 30 punktai) ir 2007 m. gruodžio 18 d. Sprendimą Habelt ir kt. (C-396/05, C-419/05 ir C-450/05, Rink. p. I-11895, 55 punktas).

( 25 ) Žr. šio sprendimo 55 ir 95 punktus, kuriuose vartojami žodžiai „gali reikalauti“. Administrativen sad Sofia-grad nuomone, šie žodžiai reiškia, kad Teisingumo Teismas Reglamento Nr. 1408/71 94 straipsnio 2 dalį laiko dispozityvia, todėl teisės turėtojas turi diskreciją. Tai lemtų, kad šioje byloje pagal nacionalinę teisę pateiktame prašyme skirti pensiją S. Somova neturėjo pareigos nurodyti iki šio reglamento taikymo kitoje valstybėje narėje įgytų draudimo laikotarpių.

( 26 ) Šių nuostatų formuluotė apdraustiesiems, kuriems jos taikomos, nesuteikia jokios teisės pasirinkti. Pagal analogiją žr. minėto Sprendimo van Delft 57 punktą. Sutinku su Airijos pastabomis ir manau, kad, remiantis, be kita ko, Reglamento Nr. 1408/71 84a straipsnio 1 dalimi, „prašymą skirti socialinio draudimo išmoką teikiantis asmuo neturi teisės pateikti fragmentinio savo profesinės karjeros ir draudimo laikotarpių išrašo, kad gautų finansinės naudos“. Kaip generalinis advokatas P. Cruz Villalón pažymėjo savo išvados, pateiktos byloje, kurioje priimtas minėtas Sprendimas Wencel, 67 punkte, šia nuostata „įstaigoms ir asmenims, kuriems taikomas [Reglamentas Nr. 1408/71], nustatoma abipusė keitimosi informacija ir bendradarbiavimo pareiga, t. y. pirma, pareiga „visiems atitinkamiems asmenims pateikti visą su tuo susijusią informaciją, reikalingą naudotis šiuo reglamentu suteiktomis teisėmis“, ir, antra, pareiga „kuo greičiau pranešti kompetentingos valstybės arba gyvenamosios vietos valstybės įstaigoms apie visus jų asmeninės arba šeimyninės [šeiminės] padėties pasikeitimus, kurie turi įtakos jų teisei gauti išmokas pagal šį reglamentą“.

( 27 ) Reglamento Nr. 1408/71 12 straipsnio 2 dalyje nustatyto principo išimtis numatyta šio reglamento 46b straipsnio 1 dalyje, kurioje nustatyta, kad tuo atveju, kai tos pačios rūšies išmokos sutampa, nacionalinės teisės nuostatos dėl išmokų sumažinimo negalioja pagal šio reglamento 46 straipsnio 2 dalį apskaičiuotai išmokai.

( 28 ) Atsižvelgiant į mano atsakymą į prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo pateiktą trečiąjį klausimą, gali kilti klausimas, ar pagal nacionalinę teisę S. Somova turi teisę susigrąžinti įmokas, kurias sumokėjo pagal SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsnį. Kadangi S. Somova teisės gauti senatvės pensiją įgijimas Bulgarijoje turėjo būti nustatomas remiantis Reglamento Nr. 1408/71 nuostatomis, o ne SDK pereinamojo laikotarpio ir baigiamųjų nuostatų 9 straipsniu, šiuo atveju pastaroji nuostata visiškai nėra pagrindas įgyti teisę gauti senatvės pensiją. Vadinasi, pagal šią nuostatą S. Somova sumokėtos įmokos yra prarastos socialinio draudimo įmokos. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turės išnagrinėti šį klausimą ir, be kita ko, patikrinti ar SDSV ir S. Somova laikėsi Reglamento Nr. 1408/71 84a straipsnyje nustatytos abipusės keitimosi informacija ir bendradarbiavimo pareigos. Pažymiu, kad, anot SDSV, S. Somova nesąžiningai nenurodė Austrijoje įgytų draudimo laikotarpių. Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas patvirtino, kad jokiame pensijų skyriaus išduotame dokumente nebuvo paminėta S. Somova pareiga pranešti apie kitoje valstybėje narėje įgytus draudimo laikotarpius, kad pagal Reglamento Nr. 1408/71 45 straipsnį būtų atsižvelgta į visus draudimo laikotarpius. Be to, šis teismas teigia, kad ir nustatytos formos pažymoje, kurią reikia užpildyti prašant skirti senatvės pensiją, nenurodytos pagal šį reglamentą nustatytos teisės ir pareigos.