Byla C‑668/15

Jyske Finans A / S

prieš

Ligebehandlingsnævnet

(Vestre Landsret prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vienodas požiūris į asmenis neatsižvelgiant į jų rasę arba etninę kilmę – Direktyva 2000/43/EB – 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktai – Kredito įstaiga, iš asmenų, prašančių išduoti paskolą automobiliui įsigyti ir kaip tapatybės įrodymą pateikiančių vairuotojo pažymėjimą su nurodyta gimimo šalimi, kuri nėra Europos Sąjungos arba Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybė narė, reikalaujanti papildomo tapatybės įrodymo pateikiant paso ar leidimo gyventi kopiją“

Santrauka – 2017 m. balandžio 6 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas

Europos Sąjungos teisė – Principai – Vienodas požiūris – Vienodas požiūris į asmenis neatsižvelgiant į jų rasę arba etninę kilmę – Direktyva 2000/43 – Kredito įstaigos praktika, kai klientui, pateikusiam vairuotojo pažymėjimą, kuriame nurodyta kita gimimo šalis nei Sąjungos arba Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybė narė, taikomas papildomas tapatybės nustatymo reikalavimas – Leistinumas

(Tarybos direktyvos 2000/43 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktai)

2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvos 2000/43/EB, įgyvendinančios vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės [kilmės], 2 straipsnio 2 dalies a ir b punktai turi būti aiškinami taip, kad pagal juos nedraudžiama kredito įstaigos praktika, kai klientui, kurio vairuotojo pažymėjime nurodyta kita gimimo šalis nei Sąjungos arba Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybė narė, taikomas papildomas tapatybės nustatymo reikalavimas pateikiant paso ar leidimo gyventi kopiją.

Šiuo aspektu reikia pažymėti, kad etninės kilmės sąvoka kildinama iš to, kad visuomenė susiskirsčiusi į grupes, kurias, be kita ko, sieja tautybė, religiniai įsitikinimai, kalba, kultūra ir tradicijos, taip pat gyvenimo būdas (2015 m. liepos 16 d. Sprendimas CHEZ Razpredelenie Bulgaria, C‑83/14, EU:C:2015:480, 46 punktas). Nors gimimo šalis nėra paminėta šiame kriterijų sąraše, reikia pažymėti: kadangi prieš pateikiant šį sąrašą pavartotas žodis „be kita ko“, jame nurodytų elementų sąrašas nėra baigtinis, taigi neatmestina galimybė, kad jis gali apimti ir šį kriterijų. Tačiau, net jeigu taip būtų, reikia konstatuoti, jog šis kriterijus būtų tik vienas iš konkrečių veiksnių, kuriuo remiantis galima daryti išvadą, kad asmuo priklauso tam tikrai etninei grupei, bet jis jokiu būdu nebūtų lemiamas. Iš tiesų etninė kilmė negali būti nustatyta remiantis vienu kriterijumi, o priešingai, turi būti grindžiama aplinkybių visuma; vienos iš šių aplinkybių yra objektyvios, o kitos – subjektyvios. Be to, nėra ginčijama, kad gimimo šalis negali bendrai ir absoliučiai pakeisti visų šio sprendimo 17 punkte nurodytų kriterijų. Taigi vien gimimo šalis negali pagrįsti bendrosios prezumpcijos dėl priklausymo tam tikrai etninei grupei, kad būtų galima nustatyti, jog egzistuoja tiesioginis ir neatsiejamas šių dviejų sąvokų ryšys. Be to, negalima daryti prielaidos, kad kiekvieną suverenią valstybę atitinka tik viena etninė kilmė. Taigi negalima laikyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamas papildomas tapatybės nustatymo reikalavimas, darant prielaidą, kad jis gali būti pripažintas nepalankiu vertinimu, tiesiogiai grindžiamas etnine kilme.

Antra, dėl klausimo, ar tokia praktika reiškia netiesioginę diskriminaciją dėl etninės kilmės, reikia įvertinti, ar, atsižvelgiant į Direktyvos 2000/43 2 straipsnio 2 dalies b punktą, dėl šios praktikos, nors ir suformuluotos neutraliai, tam tikros rasės ar etninės kilmės asmenys patenka į tam tikru aspektu prastesnę padėtį nei kiti asmenys. Kaip savo išvados 64 punkte pažymėjo generalinis advokatas, nepalankaus požiūrio buvimas turi būti konstatuotas ne bendrai ir abstrakčiai, bet specialiai ir konkrečiai, atsižvelgiant į nagrinėjamą palankų požiūrį. Remiantis tuo darytina išvada, jog negalima pritarti argumentui, kad taikant pagrindinėje byloje nagrinėjamą neutralų kriterijų, susijusį su gimimo šalimi, esančia už minėtų valstybių teritorijos ribų, labiau tikėtina, kad „[tam tikros] etninės priklausomybės [kilmės]“ asmenims bus padarytas neigiamas poveikis, palyginti su „kitais asmenimis“. Tas pats pasakytina apie argumentą, kad taikant šį kriterijų kitos šalies nei Sąjungos arba ELPA valstybė narė etninės kilmės asmenims sudaromos nepalankios sąlygos. Be to, reikia daryti nuorodą į šio sprendimo 18–21 punktus, iš kurių matyti, kad etninė kilmė negali būti bendrai preziumuojama remiantis tik gimimo šalies nustatymu.

(žr. 17‑21, 23, 26, 32–34, 37 punktus ir rezoliucinę dalį)