C 295/85

2019 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) ir kt./Komisija

(Byla T-508/19)

(2019/C 295/111)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Mead Johnson Nutrition (Asia Pacific) Pte Ltd (Singapūras, Singapūras), MJN Global Holdings BV (Amsterdamas, Nyderlandai), Mead Johnson BV (Neimegenas, Nyderlandai), Mead Johnson Nutrition Co. (Čikaga, Ilinojus, Jungtinės Amerikos Valstijos), atstovaujamos QC C. Quigley, solisitorių M. Whitehouse ir P. Halford

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti Komisijos sprendimą C(2018) 7848 arba, nepatenkinus šio reikalavimo, panaikinti ginčijamo sprendimo 1, 2 ir 5 straipsnius tiek, kiek jie taikomi ieškovėms,

— priteisti iš Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdamos ieškinį dėl ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 2 dalies ir 5 straipsnio 1 ir 2 dalių, kiek jos taikomos dėl išieškojimo iš ieškovių, panaikinimo ieškovės remiasi šešiais pagrindais.

1. Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią atitinkamų 2010 m. Income Tax Act (Pajamų mokesčio įstatymas, toliau — 2010 m. ITA) nuostatų vertinimo klaidą.

2. Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir/ar akivaizdžią vertinimo klaidą, vertindama ne verslo veiklos honorarų pajamų neapmokestinimą pagal 2010 m. ITA kaip Gibraltaro pelno mokesčio sistemos „nukrypti leidžiančią nuostatą“, „išimtį“ ar „numanomą išimtį“, dėl kurios susidarė valstybės pagalbos schema pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes ne verslo veiklos honorarų pajamų neapmokestinimas buvo pagrįstas pasirinkimas, atsižvelgiant į Gibraltaro fiskalinį ir ekonominį suverenitetą.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir/ar akivaizdžią vertinimo klaidą, nenustačiusi jokios ekonominės naudos pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies reikšmę ir taikymo sritį, atsirandančios neapmokestinant ne verslo veiklos honorarų pajamų pagal 2010 m. ITA.

4. Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir/ar akivaizdžią vertinimo klaidą, neteisingai vertindama ne verslo veiklos honorarų pajamų neapmokestinimą pagal 2010 m. ITA kaip atrankinį pranašumą pagal SESV 107 straipsnio 1 dalies reikšmę ir taikymo sritį.

5. Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad nepaisant jo neigimo, net jeigu buvo koks nors atrankinis pranašumas, Komisija padarė teisės ir/ar akivaizdžią vertinimo klaidą, nustačiusi, kad toks pranašumas apėmė ir honorarų pajamų, kurios (kaip ieškovių atveju) faktiškai nebuvo susidariusios Gibraltare ar Gibraltaro kilmės, neapmokestinimą.

6. Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija padarė teisės ir/ar akivaizdžią vertinimo klaidą, vertindama tariamą pagalbą kaip naują, o ne kaip esamą pagalbą.

Be to, grįsdamos ieškinį dėl ginčijamo sprendimo 2 straipsnio ir 5 straipsnio 1 ir 2 dalių, kiek jos taikomos dėl išieškojimo iš ieškovių, panaikinimo, ieškovės remiasi keturiais pagrindais.

1. Pirmasis pagrindas susijęs su SESV 108 straipsnio 2 dalies ir Procedūros reglamento 6 straipsnio pažeidimu.

2. Antrasis pagrindas susijęs su tuo, kad 2012 m. dėl ieškovės priimtas mokestinis sprendimas atitiko 2010 m. ITA ir nebuvo individuali valstybės pagalba.

3. Trečiasis pagrindas susijęs su tuo, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą dėl 2012 m. mokestinio sprendimo reikšmės ir poveikio.