ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
33

Todėl Pirmosios instancijos teismas iš esmės pripažino, priešingai nei sakoma Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnyje ir registracijos prioriteto principui, reglamentuojančiam protesto procedūrą, kad vėlesniu prekių ženklu, šioje byloje – Bendrijoje registruotu prekių ženklu, galima remtis prieš prašymą įregistruoti ankstesnį prekių ženklą, šiuo atveju – prašomą įregistruoti prekių ženklą, vien dėl to, kad vėlesnio prekių ženklo vaizdinis elementas yra tapatus to paties protestą pateikusio asmens ankstesnių prekių ženklų elementui. Be to, dėl šios Pirmosios instancijos teismo padarytos klaidos kilo reikšmingų pasekmių tikrinant, ar yra galimybė supainioti prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, visų pirma apibrėžiant teritoriją ir atitinkamą visuomenę.
5

Direktyvos 85/73 A priedo I skyriaus 1 punkte nustatytos standartinės sumos patikrinimo išlaidoms, susijusioms su skerdimu, padengti. To paties skyriaus 2 punkte numatyti kontrolės ir patikrinimų, susijusių su išpjaustymo operacijomis, finansavimo būdai. Pagal šio I skyriaus 4 punkto a ir b papunkčius: „Padidėjusioms išlaidoms padengti, valstybės narės gali: a) atskiroms įmonėms padidinti standartinę sumą, kaip nurodyta 1 punkte ir 2 punkto a papunktyje. Be to, kas išdėstyta 5 punkto a papunktyje, gali būti reikalaujama atitikti šias sąlygas: <…> — didesnės išlaidos dėl specialaus kelionės laiko, — patikrinimai užima daugiau laiko dėl dažno skerdimo laiko keitimo, nepriklausančio nuo patikrinimą atliekančių darbuotojų, <…> — gyvūnų, kurie savininko prašymu skerdžiami ne skerdimo valandomis, patikrinimai. Suma, kuria didinamas pagrindinis standartinis mokestis, priklauso nuo išlaidų, kurias reikia padengti. b) arba imti specialų mokestį, kuris padengtų faktines išlaidas.“
29

Be to, Prancūzijos vyriausybės argumentas, kuriuo siekiama apriboti Direktyvos 96/61 I priedo 6.6 punkto a papunkčio taikymą tik vištoms dedeklėms, mėsinėms vištoms, kalakutams, antims ir perlinėms vištoms, remiantis tuo, kad taip buvo apribota dokumente dėl esamų geriausių technologijų intensyviam paukščių ir kiaulių auginimui, pavadintame GPGB, ir pagal Direktyvos 96/61 16 straipsnio 2 dalimi Komisijos paskelbtame 2003 m. liepos mėnesį (OL C 170, p. 3), turi būti atmestas.
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant ginčą tarp Afton Chemical Ltd (toliau – Afton) ir Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (toliau – Commissioners), kurie Jungtinėje Karalystėje atsakingi už energetikos produktų akcizų administravimą ir surinkimą, dėl akcizo už variklių degalų priedus sumokėjimo už laikotarpį nuo 2000 m. lapkričio 19 d. iki 2004 m. spalio 31 dienos.
27

Be to, veiksmų laisvės perkeliant direktyvą suteikimas valstybėms narėms prieštarautų pačiam šios direktyvos tikslui, kuris, kaip matyti jau iš jos pavadinimo ir, be kita ko, iš jos trečios konstatuojamosios dalies, yra nustatyti bendrą mokesčių sistemą, o ne Bendrijos lygiu pritaikyti dabar valstybėse narėse galiojančias sistemas, nes šių sistemų skirtumai gali sukelti iškraipymus.
Tokia tarptautinė organizacija, kokia yra Europos saugios oro navigacijos organizacija (Eurokontrolė), nėra įmonė EB 82 ir 86 straipsnių prasme. Vertinant bendrai, visa Eurokontrolės veikla, atsižvelgiant į jos pobūdį, tikslą ir jai taikomas taisykles, yra susijusi su prerogatyvų dėl oro erdvės kontrolės ir priežiūros, kurios paprastai priklauso viešajai valdžiai, įgyvendinimu, ir nėra ekonominė, kad būtų taikomos Sutarties konkurencijos nuostatos.

Ši išvada taip pat ir visų pirma taikytina Eurokontrolės teikiamai pagalbai, susijusiai su oro navigacijos sistemomis ir paslaugomis, jų specifikacijų rengimu ir kūrimu nacionalinėms administracinės valdžios institucijoms pagal jų pateiktus prašymus vykdant viešųjų pirkimų procedūras dėl, be kita ko, įrangos ir Europos oro navigacijos valdymo sistemų įsigijimo. Ši pagalba yra viena iš Konvencija Eurokontrolei patikėtų bendradarbiavimo priemonių, kuria tiesiogiai siekiama įgyvendinti techninio suderinamumo ir integracijos tikslą oro navigacijos srityje, kuriuo siekiama palaikyti oro navigacijos saugumą ir jį stiprinti. Tokia veikla yra neatsiejama nuo Eurokontrolės oro erdvės valdymo ir oro navigacijos saugumo vystymo uždavinio. Ji yra glaudžiai susijusi su susitariančiųjų šalių, bendradarbiaujančių siekiant oro erdvės valdymo ir oro navigacijos saugumo vystymo, Eurokontrolei patikėtu techninio standartizavimo uždaviniu ir todėl – su viešosios valdžios prerogatyvų įgyvendinimu. Tai, kad Eurokontrolės pagalba yra viena iš galimybių, ir atitinkamai tik tam tikros valstybės narės dėl jos kreipiasi, nepaneigia tokios sąsajos ir nepakeičia šios veiklos pobūdžio. Be to, kad būtų susijusi su viešosios valdžios prerogatyvų įgyvendinimu, nereikalaujama, kad atitinkama veikla būtų esminė arba būtina siekiant užtikrinti oro navigacijos saugumą, svarbu, kad ji sietųsi su oro navigacijos saugumo užtikrinimo ir vystymo uždaviniais, kurie yra viešosios valdžios prerogatyvos.

Be to, antra, kiek tai susiję su techninių standartų rengimo ir kūrimo veiklos rūšimis, kuriomis tiesiogiai įgyvendinamas Eurokontrolės tikslas – siekti techninio suderinimo ir integracijos įgyvendinant vientisą Europos oro navigacijos valdymo sistemą ir kurios yra neatsiejamos nuo susitariančiųjų šalių Eurokontrolei patikėtos techninio standartizavimo užduoties – bendradarbiauti tarptautiniu lygmeniu siekiant oro erdvės valdymo ir oro navigacijos saugumo vystymo uždavinio, kurie yra viešosios valdžios prerogatyva.

Pagaliau taip yra prototipų įsigijimo vykdant techninio standartizavimo veiklą bei su juo susijusių intelektinės nuosavybės teisių valdymo atveju, nes toks įsigijimas neapima prekių ir paslaugų atitinkamoje rinkoje pasiūlos, o neekonominis standartizavimo pobūdis lemia šių veiklos rūšių neekonominį pobūdį.

(žr. 70–72, 76–77, 79, 92, 96, 102 ir 114 punktus)
Byla C-517/07

Afton Chemical Ltd

prieš

The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(High Court of Justice (England & Wales), Chancery Division prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Direktyva 92/81/EEB — Akcizas už mineralines alyvas — 2 straipsnio 2 ir 3 dalys bei 8 straipsnio 1 dalies a punktas — Direktyva 2003/96/EB — Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas — 2 straipsnio 2 ir 3 dalys ir 4 dalies b punktas — Taikymo sritis — Variklių degalų priedai, kurie yra mineralinės alyvos arba energetikos produktai, bet nenaudojami kaip variklių degalai — Nacionalinė apmokestinimo schema“

2008 m. gruodžio 18 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas I ‐ 10429

Sprendimo santrauka

Mokesčių nuostatos – Teisės aktų suderinimas – Akcizo už mineralines alyvas struktūros – Direktyva 92/81 – Energetikos produktų ir elektros energijos apmokestinimas – Direktyva 2003/96 – Taikymo sritis

(Tarybos direktyvos 92/81 2 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis bei Tarybos direktyvos 2003/96 2 straipsnio 3 ir 4 dalys)

Direktyvos 92/81 EEB dėl akcizo už mineralines alyvas struktūrų derinimo 2 straipsnio 3 dalis ir 8 straipsnio 1 dalis, kalbant apie laikotarpį iki 2003 m. gruodžio 31 d., ir Direktyvos 2003/96, pakeičiančios Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą, 2 straipsnio 3 ir 4 dalys, kalbant apie laikotarpį nuo 2004 m. sausio 1 d. iki spalio 31 d., turi būti aiškinamos taip, kad variklių degalų priedams, kokie nagrinėjami pagrindinėje byloje, kurie yra „mineralinės alyvos“ pirmos direktyvos 2 straipsnio 1 dalies prasme arba „energetikos produktai“ antros direktyvos 2 straipsnio 1 dalies prasme, bet nėra skirti naudoti, parduodami ar naudojami kaip variklių degalai, turi būti taikomos šiose direktyvose nustatytos apmokestinimo schemos.

Iš tiesų pasakymu „ne tik 1 straipsnyje nurodytiems produktams“ Direktyvos 92/81 2 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos pirmame sakinyje ir Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje aiškiai siekiama parodyti, kad į šių nuostatų taikymo sritį patenka visi produktai, skirti naudoti, parduodami ar naudojami kaip variklių degalai arba variklių degalų priedai ar užpildai, įskaitant produktus, kurie yra „mineralinės alyvos“ arba „energetikos produktai“ šių direktyvų prasme.

Be to, iš Direktyvos 92/81 ir Direktyvos 2003/96, kuriomis numatoma nustatyti suderintą akcizą mineralinėms alyvoms ir energetikos produktams, bendros sistemos ir tikslo matyti, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas ketino variklių degalams prilyginti į juos įdėtus bet kokius priedus, ir tik dėl to, kad jų įdėta į minėtus variklių degalus, tam, kad jiems būtų taikoma ta pati apmokestinimo schema. Todėl Direktyvos 92/81 2 straipsnio 3 dalies pirmosios pastraipos pirmas sakinys ir Direktyvos 2003/96 2 straipsnio 3 dalies antroji pastraipa skirti taikyti visiems produktams, naudojamiems kaip degalų priedai, kurie yra ar nėra „mineralinės alyvos“ arba „energetikos produktai“ šių direktyvų prasme.

(žr. 36, 38, 40, 42 ir 44 punktus bei rezoliucinę dalį)
Direktyvos 90/435 dėl bendrosios mokesčių sistemos, taikomos įvairių valstybių narių patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms, 4 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka turi būti aiškinama taip, kad ja draudžiama valstybės narės nuostata, pagal kurią patronuojančios bendrovės gauti dividendai yra įskaičiuojami į jos apmokestinamąją vertę, o vėliau 95% gautų dividendų iš jos išskaitomi, jei atitinkamu mokestiniu laikotarpiu atėmus kitą neapmokestinamąjį pelną gaunamas teigiamas rezultatas.

Iš tiesų valstybės narės, pasirinkusios pagal Direktyvos 90/435 4 straipsnio 1 dalies pirmą įtrauką neapmokestinti pelno, kurį patronuojanti bendrovė gavo iš savo dukterinės bendrovės dėl ryšių su ja, pareigai nenustatytos jokios sąlygos ir taikomos tik to paties straipsnio 2 ir 3 dalyse bei šios direktyvos 1 straipsnio 2 dalyje numatytos išlygos. Šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje nenumatyta jokia sąlyga, susijusi su kito apmokestinamojo pelno buvimu, tam, kad patronuojančios bendrovės gauti dividendai nebūtų apmokestinami. Taigi valstybės narės vienašališkai negali įtvirtinti ribojamųjų priemonių, pavyzdžiui, reikalavimo patronuojančioms bendrovėms turėti apmokestinamojo pelno, ir taip nustatyti sąlygas galimybei pasinaudoti Direktyvoje 90/435 numatytomis lengvatomis.

Be to, jei patronuojanti bendrovė negauna kito apmokestinamojo pelno per atitinkamą mokestinį laikotarpį, dėl tokios nuostatos patronuojančios bendrovės nuostoliai sumažėja gautų dividendų suma. Kadangi iš esmės šie mokesčių teisės aktai leidžia, kad nuostoliai būtų perkelti į vėlesnius mokestinius metus, todėl patronuojančios bendrovės nuostolių, kuriuos galima perkelti neviršijant gautų dividendų sumos, sumažinimas turi įtakos šios bendrovės apmokestinamajai vertei per mokestinius metus, einančius po mokestinių metų, kuriais gauti šie dividendai, jei pelnas yra didesnis nei perkeliami nuostoliai. Iš to matyti, kad net jeigu patronuojančios bendrovės gauti dividendai neapmokestinami pelno mokesčiu mokestiniais metais, kuriais jie išmokėti, dėl šio patronuojančios bendrovės nuotolių sumažinimo šios bendrovės gauti dividendai gali būti netiesiogiai apmokestinti vėlesniais mokestiniais metais, jei ji gaus pelno, o toks gautų dividendų išskaitymo apribojimas prieštarauja Direktyvai 90/435.

Todėl net jei taikydama šią tvarką tiek dukterinių bendrovių rezidenčių, tiek kitose valstybės narėse įsteigtų dukterinių bendrovių išmokėtiems dividendams valstybė narė bandė pašalinti visas skirtingų valstybių narių bendrovių bendradarbiavimo kliūtis, palyginti su tos pačios valstybės narės bendrovių rezidenčių bendradarbiavimu, tai nepateisina tvarkos, nesuderinamos su tos pačios direktyvos 4 straipsnio 1 dalies pirmoje įtraukoje numatyta dvigubo ekonominio apmokestinimo prevencijos sistema, taikymo.

(žr. 33–34, 36–37, 39–41, 46 punktus ir rezoliucinę dalį)
38

Iš tiesų įsipareigojimų neįvykdymo konstatavimas yra svarbi, bet nebūtina dalis norint patikrinti, ar įvykdyta sąlyga, pagal kurią Bendrijos teisės pažeidimas turi būti pakankamai akivaizdus. Be to, privačių asmenų teisės neturėtų priklausyti nuo to, ar Komisija manys esant tikslinga imtis veiksmų prieš valstybę narę pagal EB 226 straipsnį, nei nuo tikimybės, kad Teisingumo Teismas nuspręs, kad neįvykdyti įsipareigojimai (žr. minėto sprendimo Brasserie du pêcheur ir Factortame 93 ir 95 punktus).
87

Be to, taip pat reikia pripažinti, kad šis pažeidimas nebuvo ištaisytas procese dėl šių ieškinių. Iš tiesų, kadangi pagal principinę Tarybos nuomonę Bendrijos teismas negali tikrinti jokios tokio pobūdžio informacijos, Taryba jos nepateikė (pagal analogiją žr. Teisingumo Teismo sprendimo Kadi 350 punktą). Be to, nors nagrinėjant šiuos apeliacinius skundus Taryba atsižvelgė į Teisingumo Teismo sprendimo Kadi išvadas, reikia konstatuoti, kad ji nenurodė jokios apeliantus kaltinančios informacijos.
2

Šis prašymas buvo pateiktas nagrinėjant bylą tarp International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd’s Register bei International Salvage Union ir Transporto ministerijos (Secretary of State for Transport) dėl Direktyvos 2005/35 įgyvendinimo.
21

Per A. G. Winkel skunde nurodytą laikotarpį su apsiveršiavimo dažnumu susijusi sąlyga buvo pakeista. Iki 2003 m. birželio 2 d. tam, kad būtų priskirtos karvėms žindenėms, karvės, už kurias prašyta priemokos, turėjo būti apsiveršiavusios bent kartą per atitinkamus metus. Nuo 2003 m. birželio 2 d. užteko, kad atitinkamos karvės apsiveršiuotų kartą per apibrėžtą dvejų metų laikotarpį.
12

Pirmoje pagrindinėje byloje Viamex deklaravo Hauptzollamt Kiel 35 gyvų galvijų eksportą į Libaną. 2001 m. vasario 1 d. Sprendimu Hauptzollamt, remdamasi Reglamento Nr. 615/98 1 straipsniu ir 5 straipsnio 3 dalimi, atmetė Viamex pateiktą eksporto grąžinamųjų išmokų prašymą, nes patikrinus šios bendrovės pateiktą kelionės planą paaiškėjo, kad nebuvo laikytasi 24 valandų poilsio laiko, numatyto Direktyvos 91/628 priedo VII skyriaus 48 punkto 5 dalyje. Vis dėlto Viamex tvirtina, jog šios nuostatos buvo nesilaikyta dėl to, kad oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas jai nurodė tęsti vežimą nepasibaigus 24 valandų poilsio laikui. Hauptzollamt mano, kad, nepaisant šios aplinkybės, Viamex turėjo žinoti apie Direktyvoje 91/628 nustatytą poilsio laiką. Be to, iš konstatuoto autoįvykio ir sunkiasvorio automobilio patikrinimo matyti, jog Viamex nesilaikė maksimalaus antrosios vežimo fazės laiko, numatyto Direktyvos 91/628 priedo VII skyriaus 48 punkto 4 dalies d punkte.
35

Be to, tokia išimtis priverstų suabejoti ne tik direktyvos nustatyta sistema, pagal kurią augalų apsaugos produktų pateikimui į rinką ir naudojimui reikia gauti išankstinį leidimą, bet ir kontrolės, kurią pagal direktyvos 3 straipsnio 1 dalį ir 17 straipsnį, be kita ko, turi atlikti valstybės narės, mechanizmo veiksmingumu.
43

Antra, dėl įvykdytų darbų ir duomenų, kuriais pagrįsta įrodinėjimo našta, susijusi su pareiga atlikti poveikio aplinkai įvertinimą, galima konstatuoti, kad Komisija Teisingumo Teismui tiksliai nenurodė įvykdytų statybų geografinės padėties ir apimties vietovės atžvilgiu. Be to, per posėdį ji taip pat pripažino, kad pati šių duomenų neturi.
50

Prancūzijos Respublika taip pat iškėlė daugelį klausimų dėl grąžintinos pagalbos sumai nustatyti būtinų apskaičiavimo parametrų. Be to, ji daug kartų nurodė, kad techniškai neįmanoma nustatyti patikimos ir tikslios metodologijos ir todėl neįmanoma susigrąžinti tikslios ir neginčijamos verslo mokesčio sumos, kurią būtų turėjusi sumokėti FT, jeigu jai būtų taikytas bendrasis verslo mokesčio režimas. Ši valstybė narė iš to padarė išvadą, kurią pakartojo keliuose nuo 2005 m. iki 2006 m. parengtuose pranešimuose, kad nėra jokio pakankamai tvirto teisinio pagrindo, leidžiančio pradėti grąžinimo procedūrą be didelės ginčų kilimo rizikos.
Remiantis 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamento Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo 15 straipsnio 1 dalies c punktu, apskaičiuojant šiame straipsnyje nurodytą eksportuotiną perviršį iš vartojimo reikia išskaičiuoti visą eksportuotų produktų kiekį, neatsižvelgiant į tai, ar už jį faktiškai buvo mokamos grąžinamosios išmokos, ar ne.

Kadangi eksportuotiną perviršį sudaro Bendrijos gamybos pagal A ir B kvotas ir vidaus vartojimo skirtumas, į vidaus vartojimą neturėtų būti įtraukiamas eksportuotų produktų kiekis, neatsižvelgiant į tai, ar už jį buvo išmokėtos grąžinamosios išmokos, ar ne. Remiantis Reglamento Nr. 1260/2001 15 straipsnio 1 dalies b punktu, eksportuotų produktų kiekis iš tiesų neturėtų būti laikomas realizuotu Bendrijos vidaus vartojimui.

Iš tikrųjų į eksportuotiną perviršį įskaičiuojami produktų kiekiai, kuriems realizuoti yra numatytos Bendrijos paramos priemonės.

Be to, jeigu be grąžinamųjų išmokų eksportuotas kiekis būtų įskaitytas į vidaus vartojimą, pastarasis būtų pervertintas. Dėl tos pačios priežasties eksportuotinas perviršis būtų nuvertintas. Taip pat gali būti nepasiektas perviršio realizavimo išlaidų finansavimosi sistemos tikslas, kuriuo siekiama teisingai, bet veiksmingai užtikrinti, kad gamintojai patys finansuotų visas šias išlaidas.

(žr. 37–39, 44, 45, 68 punktus ir rezoliucinę dalį)
29

Be to, joks pagrindas negali pateisinti tokio apribojimo, nes siekiant nuspręsti, ar taikoma Direktyva 89/48, pagrindinis klausimas yra tai, ar pareiškėjas turi teisę dirbti pagal reglamentuojamą profesiją valstybėje narėje. Pagal šia direktyva įtvirtintą sistemą diplomas pripažįstamas ne atsižvelgiant į juo patvirtinto mokymo ir lavinimo vertę, bet dėl to, kad valstybėje narėje, kurioje buvo išduotas ar pripažintas, jis suteikia teisę pradėti dirbti pagal reglamentuojamą profesiją. Todėl kitoje valstybėje narėje įgyto išsilavinimo trukmės ar turinio skirtumai, palyginti su mokymu ir išsilavinimu priimančiojoje valstybėje narėje, nėra pakankami pateisinti atsisakymą pripažinti atitinkamą profesinę kvalifikaciją. Jeigu šie skirtumai yra esminiai, jais galima pateisinti nebent priimančiosios valstybės narės reikalavimą pareiškėjui įvykdyti vieną ar kitą kompensavimo priemonę pagal minėtos direktyvos 4 straipsnį (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Beuttenmülle 52 punktą ir 2006 m. sausio 19 d. Sprendimo Colegio, C-330/03, Rink. p. I-801, 19 punktą).
96

Be to, kaip išplaukia iš šio sprendimo 56 ir 57 punktų, P. Wachter padėtyje esantis asmuo, senatvės pensiją pagal Vokietijos teisės aktus gaunantis Austrijos darbuotojas, patenka į Reglamento Nr. 1408/71 taikymo sritį asmenų atžvilgiu, kaip ji apibrėžta jo 2 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią šis reglamentas taikomas, be kita ko, „pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims arba savarankiškai dirbantiems asmenims, kuriems buvo taikomi vienos ar daugiau valstybių narių teisės aktai ir kurie yra vienos iš valstybių narių piliečiai“.
43

Tiesa, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas galėjo nuspręsti EB 80 straipsnio 2 dalies pagrindu imtis platesnių priemonių. Tačiau pagal EB sutartimi jam suteiktas teises jis nusprendė to nedaryti. Be to, svarbu pažymėti, kad Europos Parlamentas ir Taryba rėmėsi Komisijos pasiūlymu dėl Direktyvos 2005/35 teisinio pagrindo. Nors šia direktyva taip pat siekiama su aplinkos apsauga susijusių tikslų, Bendrijos teisės aktų leidėjas manė, kad ji labiausiai susijusi su bendrąja transporto politika ir teisinio pagrindo dėl aplinkos apsaugos, būtent EB 175 straipsnio 1 dalies, nurodymas nebuvo būtinas. Pasirinkto teisinio pagrindo neginčijo nei Parlamentas, nei Komisija.
71

Be to, ji pažymi, jog prefektas, vertindamas riziką, kuri gali atsirasti viešajai tvarkai dėl per didelio įmonių, vykdančių veiklą privačios saugos sektoriuje tam tikroje teritorijoje, skaičiaus, sukuria teisinio nesaugumo situaciją ūkio subjektui iš kitos valstybės narės, pridurdama, jog didelė ir reali grėsmė viešajai tvarkai ir visuomenės saugumui bet kuriuo atveju nėra įrodyta.
4

Pagal Direktyvos 92/50 7 straipsnio 1 dalies a punktą: a) Ši direktyva taikoma: — 1 straipsnio b dalyje minėtų perkančiųjų organizacijų sudaromoms <…> I B priede nurodytų paslaugų viešojo paslaugų pirkimo sutartims <…>, kai jų apskaičiuota vertė be PVM yra ne mažesnė nei 200000 ekiu, — viešojo paslaugų pirkimo sutartims dėl I A priede nurodytų paslaugų, <…>, kurias sudaro: i) Direktyvos 93/36/EEB I priede išvardytos perkančiosios organizacijos, kai jų apskaičiuota vertė be PVM yra ne mažesnė nei 130000 specialių skolinimosi teisių prilygstanti suma ekiu; ii) 1 straipsnio b dalyje išvardytos perkančiosios organizacijos, neįtrauktos į Direktyvos 93/36/EEB I priedo sąrašą, kai jų apskaičiuota vertė be PVM yra ne mažesnė nei 200000 specialių skolinimosi teisių prilygstanti suma ekiu.“
28

Iš tikrųjų, pirma, pasirinktas referencinis laikotarpis, apimantis 1998-2002 m., atitinka laikotarpį, per kurį, atsižvelgiant į iki 2002 m. gruodžio 31 d. galiojusią Stojimo aktu nustatytą pereinamojo laikotarpio sistemą, Ispanijos Karalystei buvo nustatyti didesni apribojimai žvejybos srityje nei kitoms valstybėms narėms. Nuo 1996 m., reglamentais Nr. 685/95 ir Nr. 2027/95 per 1995 m. peržiūrėjus pereinamojo laikotarpio sistemą, tik Ispanijos laivynui buvo taikoma sistema, pagal kurią, pirma, numatyti apribojimai žvejoti Stojimo akto 158 straipsnyje nurodytuose ICES V b, VI, VII ir VIII a, b, d ir e rajonuose ir, antra, apribojamas laivų buvimas pažeidžiamame rajone „Irish Box“, kurio dalis nuo šiol yra biologiškai pažeidžiamas rajonas, apibrėžtas Reglamento Nr. 1954/2003 6 straipsnio 1 dalyje. Todėl kadangi valstybės narės nėra tokioje pačioje padėtyje per refencinį laikotarpį dėl to, kad į jį atsižvelgiama apskaičiuojant žvejybinę pastangą, pereinamojo laikotarpio priemonės gali būti taikomos nuolat ir todėl gali atsirasti diskriminacija dėl priklausymo vienai ar kitai valstybei.
Kiti subjektai nei tie, kuriems skirtas sprendimas, gali teigti esantys konkrečiai su juo susiję EB 230 straipsnio ketvirtosios pastraipos prasme tik tuomet, jeigu šis juos paveikia dėl tam tikrų būdingų savybių arba dėl tam tikros faktinės situacijos, kuri juos išskiria iš kitų asmenų ir todėl individualizuoja taip pat, kaip ir sprendimo adresatą.

Konkrečiau kalbant apie valstybės pagalbos sritį, kiti asmenys nei sprendimo, kuriuo vertinama pagalba, adresatai, ginčijantys tokio sprendimo pagrįstumą, laikomi konkrečiai su juo susiję tuo atveju, kai jų padėtį rinkoje iš esmės paveikia aptariamame sprendime nagrinėjama pagalba. Šiuo atžvilgiu vien tai, kad toks aktas gali kaip nors paveikti atitinkamoje rinkoje susiklosčiusius konkurencijos santykius ir kad suinteresuotoji įmonė kaip nors konkuravo su šio akto adresatu, jokiu būdu nepakanka, kad šią įmonę būtų galima laikyti konkrečiai susijusia su minėtu aktu. Todėl įmonė negali remtis vien tuo, kad yra pagalbą gavusios įmonės konkurentė, tačiau taip pat turi įrodyti, kad ji yra tokioje faktinėje padėtyje, kuri ją individualizuoja taip pat, kaip ir šio sprendimo adresatą.

Tačiau toks specialus statusas, išskiriantis kitą nei sprendimo adresatai subjektą iš bet kurių kitų ūkio subjektų, neturėtų būtinai išplaukti iš tokios aplinkybių, kaip antai pastebimas apyvartos sumažėjimas, nemaži finansiniai nuostoliai arba net reikšmingas rinkos dalių sumažėjimas suteikus nagrinėjamą pagalbą. Iš tikrųjų valstybės pagalbos suteikimas gali padaryti žalingą poveikį ūkio subjekto konkurencinei padėčiai ir kitais būdais, kaip antai prarasta galimybė uždirbti pajamų ar mažesnė pažanga, palyginti su ta, kuri galėtų būti pasiekta be tokios pagalbos. Be to, tokio žalingo poveikio dydis gali skirtis atsižvelgiant į daugybę veiksnių, kaip antai nagrinėjamos rinkos struktūra ar nagrinėjamos pagalbos pobūdis. Konkurento rinkoje užimamai padėčiai daromo esminio žalingo poveikio įrodinėjimas negali apimti tik tam tikrų aplinkybių, rodančių, jog prastėja jo prekybinės ar finansinės veiklos rodikliai.

(žr. 30–35 punktus)