LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :13 1TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS
2010 m. vasario 25 d.
Byla F-91/08
Johanna Gerdina Pleijte
prieš
Europos Komisiją
„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Atestacijos procedūra — 2007 m. 
procedūra — Ieškovės neįrašymas į pe r pirminę atranką atrinktų pareigūnų sąrašą — Atsižvelgimas į 
atostogų dėl asmeninių priežasčių laikotarpį nustatant profesinę patirtį — Pareigūnų tarnybos nuostatų 
45a straipsnis — Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 a straipsnio BĮN“
Dalykas: Pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius pareikštas ieškinys, kuriuo J. G. Pleijte iš esmės prašo 
panaikinti 2008 m. rugpjūčio 7 d. Paskyrimų tarnybos sprendimą atmesti skundą dėl 
sprendimo neįrašyti jos į pe r pirminę atranką vykdant atestacijos procedūrą, ku ri 
numatyta Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 45 a straipsnyje, atrinktų 
pareigūnų sąrašą.
Sprendimas:Atmesti ieškinį. Ieškovė padengia savo ir K omisijos bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1. Pareigūnai — Ieškinys — Asmens nenaudai priimtas aktas — Sąvoka — Sprendimas neįrašyti 
pareigūno į p er pirminę atranką vykdant atestacijos procedūrą a trinktų p areigūnų sąrašą — 
Ne asmens nenaudai priimtas parengiamasis aktas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
2. Pareigūnai — Ieškinys — Dalykas — Nurodymas administracijai — Nepriimtinumas
(SESV 266 straipsnis; Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnis)
3. Pareigūnai — Vienodas požiūris — Pareigūnų, buvusių atostogose d ėl asmeninių priežasčių — 
tėvystės, ir pareigūnų, pasinaudojusių vaiko p riežiūros atostogomis po to, kai jos buvo įtvirtintos, 
skirtingas vertinimas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 40 straipsnio 3 dalis ir 42a straipsnis)
4. Pareigūnai — Atestacijos p rocedūra — Pirminė k andidatų a tranka — Kriterijai — 
Institucijų diskrecija
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 a straipsnis)
1. Paskyrimų tarnybos sprendimas neįrašyti pareigūno v ardo ir p avardės į pe r pirminę atranką vykdant 
atestacijos procedūrą atrinktų pareigūnų laikiną sąrašą yra p arengiamasis aktas, kuris nėra p riimtas 
asmens nenaudai, todėl jį galima užginčyti tik netiesiogiai, kai p areiškiamas ieškinys dėl akto, kuris gali
2 ECLI:EU:F:2010 :13SANTRAUKA—BYLAF-91/08
PLEIJTE/KOMISIJA
 būti panaikintas. Priešingai, sprendimas neįrašyti pareigūno į g alutinį per pirminę atranką vykdant 
atestacijos procedūrą atrinktų pareigūnų sąrašą yra asmens nenaudai p riimtas aktas, o n e parengiamasis 
aktas.
(žr. 27 ir 28 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo T eismo praktika: 2003 m. balandžio 8 d. Nutarties Gómez-Reino prieš Komisiją, C-471/02 P(R), 
Rink. p. I-3207 , 62 punktas.
2. Bendrijos teismas neturi teisės institucijai duoti nurodymų, neskaitant bendros SESV 266 straipsnyje 
nustatytos pareigos institucijai, ku rios aktas buvo paskelbtas negaliojančiu, imtis būtinų priemonių 
įvykdyti jį panaikinantį sprendimą. Taigi reikalavimai, ku riais siekiama, kad T arnautojų teismas 
nurodytų įrašyti pareigūno v ardą ir p avardę į ka ndida tų, galinčių da lyvauti mokymo programoje, 
sąrašą ar kad n urodytų pakeisti administracinėje informacijoje įtvirtintą me todologiją, yra nepriimtini.
(žr. 29 punktą)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1991 m. birželio 27 d. Sprendimo Valverde M ordt prieš Teisingumo T eismą, 
T-156/89, Rink. p. II-407, 150 punktas.
Tarnautojų t eismo p raktika: 2008 m. rugsėjo 11 d. S prendimo B ui V an p rieš K omisiją, F-51/07, 
Rink. VT p. I-A-1-289 ir II- A-1-1533 , 17 punktas, pateiktas apeliacinis skundas Bendrajame T eisme, byla T-491/08 P.
3. Skirtingas pareigūnų, paprašiusių atostogų dėl asmeninių priežasčių pagal Pareigūnų tarnybos 
nuostatus, galiojusius iki 2004 m. gegužės 1 d., ir p areigūnų, po 2004 m. gegužės 1 d. paprašiusių 
vaiko p riežiūros atostogų, vertinimas atsiranda b ūtent dėl 42a straipsnio, susijusio su vaiko p riežiūros 
atostogomis, įtvirtinimo Pareigūnų tarnybos nuostatuose ir j is negali būti diskriminacija, nes skirtingas 
vertinimas objektyviai p aaiškinamas tuo, kad t eisės aktų leidėjas nenumatė šio straipsnio galiojimo 
atgaline data.
Be to, teisės aktų leidėjas turi nuspęsti dėl socialinių teisių, kurias turi Europos pareigūnai, apimties. 
Taigi tai, kad s ukuriamos naujos palankesnės teisės pareigūnams ateičiai, negali reikšti to, jog šios 
teisės suteikiamos atgaline da ta pareigūnams, ku rie praeityje galėjo atitikti sąlygas, ku rias nuo šiol 
reikalaujama atitikti siekiant pasinaudoti šiomis teisėmis. Kai T aryba įtvirtino v aiko p riežiūros 
atostogas, ji nenumatė, kad a tostogos dėl asmeninių priežasčių, pasiimtos dėl tėvystės atgaline da ta, 
prilyginamos vaiko p riežiūros atostogoms. Taigi tuo, kad P areigūnų tarnybos nuostuose nėra nuostatų, 
kuriose būtų numatyta, jog atostogos dėl asmeninių priežasčių, iki 2004 m. gegužės 1 d. pasiimtos dėl 
tėvystės, prilyginamos tėvystės atostogoms, nepažeidžiamas vienodo požiūrio principas.
Galiausiai, kada ngi aiškinant no rmą reikia n eperžengti jos turinio ri bų, ypač kai j i yra v isiškai 
nedviprasmiška, Pareigūnų tarnybos nuostatų 40 straipsnio 3 dalies negalima aiškinti taip, kad p agal ją 
privaloma pareigūnus, buvusius atostogose dėl asmeninių priežasčių – tėvystės, vertinti taip pat kai p ir 
pareigūnus, pasinaudojusius vaiko p riežiūros atostogomis.
(žr. 37, 40 ir 42 punktus)
4. Skirtingu požiūriu, pateisintu objektyviais ir p agrįstais kri terijais, proporcingais šiuo skirtumu 
siekiamam tikslui, nepažeidžiamas vienodo požiūrio principas. Tarp objektyvių ir p agrįstų kri terijų, 
kuriais galima pateisinti skirtingą pareigūnų ve rtinimą, yra t arnybos interesas. Spręsdama dėl
ECLI:EU:F:2010 :13 3SANTRAUKA—BYLAF-91/08
PLEIJTE/KOMISIJA
 priemonių, ku rių reikia i mtis dėl tarnybos interesų, administracija turi tokią did elę di skreciją, kad 
Bendrijos teismas, kon troliuodamas, ar l aikytasi nediskriminavimo principo, turi tik tikrinti, ar 
atitinkama institucija skirtingai ve rtinio savavališkai ar ba akivaizdžiai p riešingai tarnybos interesui.
Šiuo požiūriu nėra n eproporcinga ad ministracijai atsižvelgti tik į p rofesinę patirtį, įgytą pe r dešimt 
metų iki atestacijos procedūros, tam, kad į vertintų ka ndida tų įgytos profesinės patirties svarbą siekiant 
tarnybos interesų, nes ši svarba mažėja vystantis technologijoms ir p rofesijoms. Nesant įrodymų, kuriais 
remiantis būtų galima nustatyti, kad t okiu apribojimu laiko a tžvilgiu faktiškai s kirtingai ve rtinama 
savavališkai ar ba akivaizdžiai p riešingai tarnybos interesui, šis apribojimas nėra di skriminacija.
Be to, administracija turi did elę di skreciją nuspręsti dėl kandida tų atrankos tvarkos. Nuspręsdama 
apriboti profesinę patirtį, į ku rią atsižvelgiama, dešimčia paskutinių me tų, administracija vis dėlto gali 
atrinkti geriausius kandida tus, nes šis laikotarpis gali būti tinkamas palyginimo kri terijus.
(žr. 57–59 ir 61 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2004 m. kovo 16 d. Sprendimo Afari prieš ECB, T-11/03, Rink. VT p. I-A-65 ir 
II-267, 65 punktas.
Tarnautojų t eismo p raktika: 2006 m. spalio 19 d. S prendimo D e Smedt p rieš K omisiją, F-59/05, 
Rink. VT p. I-A-1-109 ir II- A-1-409, 76 punktas; 2007 m. sausio 23 d. Sprendimo Chassagne prieš Komisiją, F-43/05, 
Rink. VT p. I-A-1-27 ir II- A-1-139, 91 punktas; 2007 m. birželio 19 d. Sprendimo Davis ir kt. prieš Tarybą, F-54/06, 
Rink. VT p. I-A-1-165 ir II- A-1-911, 65 punktas ir j ame n urodyta teismo praktika; 2008 m. gegužės 8 d. Sprendimo 
Suvikas prieš Tarybą, F-6/07, Rink. VT p. I-A-1-151 ir II- A-1-819, 87 punktas.