ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Direktyvos 89/104, iš dalies pakeistos 1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimu, 7 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad prekių ženklo savininkas neturi teisės reklamos davėjui uždrausti minėtam prekių ženklui identišką ar į jį panašų žymenį, kurį reklamos davėjas be minėto savininko sutikimo pasirinko vartoti kaip raktinį žodį internetinėje nuorodų teikimo sistemoje, naudoti reklamai perparduodant prekes, kurias pagamino ir į prekybą Europos ekonominėje erdvėje išleido minėto prekių ženklo savininkas arba jo sutikimą turintis asmuo, nebent yra teisėtos priežastys pagal minėto straipsnio 2 dalį, pagrindžiančios tokį minėto prekių ženklo savininko draudimą; tokia priežastis gali būti tuo atveju, kai minėto žymens naudojimas sudaro įspūdį, kad yra ekonominis ryšys tarp perpardavėjo ir prekių ženklo savininko arba kai tokiu naudojimu daroma didelė žala prekių ženklo geram vardui. Nacionalinis teismas, kuris turi nustatyti, ar egzistuoja tokia teisėta priežastis jam pateiktoje nagrinėti byloje: — remdamasis vien tuo, kad reklamos davėjas naudoja kitam asmeniui priklausantį prekių ženklą pridėdamas kitus terminus, kaip antai „naudotas“ arba „nenaujas“, rodančius, kad atitinkama prekė perparduodama, negali teigti, jog skelbimas verčia galvoti, kad yra ekonominis ryšys tarp perpardavėjo ir prekių ženklo savininko arba kad taip daroma didelė žala to prekių ženklo geram vardui, — turi konstatuoti, kad egzistuoja teisėta priežastis, jei perpardavėjas be prekių ženklo, kurį naudoja reklamuodamas perpardavinėjimo veiklą, savininko sutikimo nuima užrašą su tuo prekių ženklu nuo minėto savininko pagamintų ir į prekybą išleistų prekių ir tą užrašą pakeičia etikete su perpardavėjo pavadinimu, taip paslėpdamas minėtą prekių ženklą, ir — turi nuspręsti, kad perpardavėjui, kuris specializuojasi parduodamas naudotas prekes su kitam asmeniui priklausančiu prekių ženklu, negali būti draudžiama naudotis tuo prekių ženklu informuojant visuomenę apie perpardavimo veiklą, kuri, be naudotų minėto prekių ženklo prekių pardavimo, apima kitų naudotų prekių pardavimą, nebent tų kitų prekių pardavimas kelia riziką, atsižvelgiant į jo apimtis, pateikimą ar prastą kokybę, kad smarkiai pablogės prekių ženklo įvaizdis, kurį to prekių ženklo savininkui pavyko sukurti.
1.

2004 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 2004/83/EB dėl trečiųjų šalių piliečių ar asmenų be pilietybės priskyrimo pabėgėliams ar asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, jų statuso ir suteikiamos apsaugos pobūdžio būtiniausių standartų 11 straipsnio 1 dalies e punktas turi būti aiškinamas taip: — asmuo netenka pabėgėlio statuso, kai, atsižvelgiant į atitinkamoje trečiojoje šalyje įvykusį svarbų ir nelaikino pobūdžio aplinkybių pasikeitimą, nebėra aplinkybių, kuriomis buvo grindžiama pabėgėlio persekiojimo baimė, kuria remiantis šis statusas buvo pripažintas, dėl vienos iš Direktyvos 2004/83 2 straipsnio c punkte nurodytų priežasčių, ir jis dėl kitų priežasčių neturi baimintis dėl „persekiojimo“ Direktyvos 2004/83 2 straipsnio c punkto prasme, — siekdamos įvertinti aplinkybių pasikeitimą, valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos, atsižvelgdamos į individualią pabėgėlio situaciją, turi patikrinti, ar Direktyvos 2004/83 7 straipsnio 1 dalyje nurodytas apsaugos teikėjas ar teikėjai ėmėsi pagrįstų priemonių užkirsti kelią persekiojimui, taigi, ar jie visų pirma turi veiksmingą teisinę sistemą persekiojimo veiksmams nustatyti, persekioti baudžiamąja tvarka ir nubausti už juos ir ar suinteresuotasis pilietis, panaikinus jo pabėgėlio statusą, galės gauti tokią apsaugą, — Direktyvos 2004/83 7 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytais apsaugos teikėjais gali būti valstybę ar žymią valstybės teritoriją valdančios tarptautinės organizacijos, įskaitant tarptautinių karinių pajėgų buvimą šioje teritorijoje.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 267/9

2009 m. rugsėjo 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto (Portugalija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Bwin International Ltd, buvusi Baw International Ltd prieš Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

(Byla C-42/07) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - EB 49 straipsnis - Laisvo paslaugų judėjimo apribojimai - Azartinių lošimų internetu organizavimas)

2009/C 267/15

Proceso kalba: portugalų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovės: Liga Portuguesa de Futebol Profissional (CA/LPFP), Bwin International Ltd, buvusi Baw International Ltd

Atsakovas: Departamento de Jogos da Santa Casa da Misericórdia de Lisboa

Dalykas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal de Pequena Instância Criminal do Porto — EB 43, 49 ir 56 straipsnių išaiškinimas — Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias išimtinė teisė vykdyti loterijas ir lažybas suteikta tam tikram subjektui, o kitų subjektų vykdomas (taip pat ir internetu) lažybų dėl sporto įvykių organizavimas, reklama ir lėšų rinkimas yra pažeidimas — Draudimas kitoje valstybėje narėje įsteigtai loterijas ir lažybas internetu vykdančiai įmonei reklamuoti, organizuoti ar vykdyti šias loterijas ir lažybas internetu ir išmokėti laimėtojams laimėjimus.

Rezoliucinė dalis

Valstybės narės teisės aktas, kaip antai nagrinėjamas pagrindinėje byloje, kuriuo tokiems ūkio subjektams, koks yra Bwin, įsteigtiems kitose valstybėse narėse, kur jie teisėtai teikia analogiškas paslaugas, draudžiama minėtos valstybės narės teritorijoje internetu siūlyti azartinius lošimus, neprieštarauja EB 49 straipsniui.

(1) OL C 69, 2007 3 24.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 6/4

2008 m. lapkričio 20 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Supreme Court (Airija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Competition Authority prieš Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

(Byla C-209/07) (1)

(Konkurencija - EB 81 straipsnio 1 dalis - „Susitarimo, kurio tikslas riboti konkurenciją“ sąvoka - Susitarimas dėl gamybos pajėgumų sumažinimo - Galvijiena)

(2009/C 6/07)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Supreme Court

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: The Competition Authority

Atsakovė: Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

Dalykas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Supreme Court — EB 81 straipsnio 1 dalies aiškinimas — Gamybą ribojančios arba kontroliuojančios priemonės –Susitarimo, kurio poveikis — selekcinis pajėgumų pertekliaus sektoriuje sumažinimas, įtraukimas

Rezoliucinė dalis

Susitarimo, turinčio tokių požymių kaip pavyzdinis susitarimas, kurį Airijoje sudarė dešimt pagrindinių galvijienos perdirbėjų, Beef Industry Development Society Ltd narių, ir kuriame, be kita ko, numatyta 25 % sumažinti perdirbimo pajėgumus, tikslas yra trukdyti, riboti ar iškraipyti konkurenciją EB 81 straipsnio 1 dalies prasme.

(1) OL C 140, 2007 6 23.
1.

Ar pagal Direktyvos 2013/32/ES (1) 40 straipsnio 1 dalį tokiu atveju, kai priimamas nagrinėti paskesnis tarptautinės apsaugos prašymas, kurį pateikė iš Palestinos kilęs prašytojas be pilietybės remdamasis savo registracija UNRWA, šioje nuostatoje (ją aiškinant kartu su Direktyvos 2011/95 (2) 12 straipsnio 1 dalies a punkto antru sakiniu) nustatyta kompetentingų institucijų pareiga atsižvelgti į visą informaciją, kuria pagrįsti paskesniame prašyme išdėstyti papildomi nusiskundimai, ir ją apsvarstyti tam tikromis bylos aplinkybėmis taip pat apima pareigą išnagrinėti ne tik naują informaciją ar aplinkybes, kurios yra paskesnio prašymo dalykas, bet ir priežastis, dėl kurių asmuo išvyko iš UNRWA veiklos teritorijos? Ar šios pareigos vykdymas priklauso nuo aplinkybės, kad priežastys, dėl kurių asmuo išvyko iš UNRWA veiklos teritorijos, jau buvo apsvarstytos per pirmojo [tarptautinės] apsaugos prašymo nagrinėjimo procedūrą, kuri buvo baigta priėmus galutinį sprendimą, kuriuo prašymas buvo netenkintas, ir per kurią prašytojas nei nurodė, nei įrodė, kad buvo užregistruotas UNRWA?
4.

teisės klaida, susijusi su Reglamento 1/2003 9 straipsnio 2 dalies pažeidimu dėl klaidingo jos išaiškinimo, nes: a) Bendrasis Teismas kaip pagrindą atnaujinti procesą nurodė įpareigojimo pažeidimą, nors to įpareigojimo turinys nebuvo nurodytas Sprendimo byloje AT. 39816 – Gamintojų grandies dujų tiekimas Vidurio ir Rytų Europoje rezoliucinėje, t. y. teisiškai privalomoje dalyje; b) Bendrasis Teismas nurodė aplinkybes, kurios nebuvo pirmiau nurodyto sprendimo pagrindas ir nebuvo susijusios su jo dalyku, kaip pagrindą procesui atnaujinti ir dėl to klaidingai nusprendė, kad Komisija nepadarė akivaizdžios klaidos vertindama įsipareigojimų adekvatumą; apeliantė taip pat teigia, kad visi pirmiau nurodyti pažeidimai kartu ir kiekvienas jų atskirai turėjo lemiamos įtakos Bendrojo Teismo sprendimo turiniui, todėl kiekvienas šių pažeidimų gali būti pagrindas panaikinti šį sprendimą.
2022 m. gegužės 16 d.High Court (Ireland) (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Friends of the Irish Environment CLG / Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

(Byla C-330/22)

(2022/C 284/22)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court (Airija)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: Friends of the Irish Environment CLG

Atsakovai: Minister for Agriculture, Food and the Marine, Ireland and the Attorney General

Prejudiciniai klausimai

1. Ar tokiomis aplinkybėmis, kai 2020 m. reglamentas (1) buvo pakeistas ir (arba) nustojo galioti nacionalinės priemonės, būtina pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą?

2. Ar Tarybos reglamento 2020/123/ES IA priedas negalioja, atsižvelgiant į Reglamento (ES) 1380/2013 (2) (toliau – BŽP reglamentas) tikslus ir uždavinius, visų pirma į BŽP reglamento 2 straipsnio 1 dalį ir 2 straipsnio 2 dalį, įskaitant 2 straipsnio 2 dalies antrame sakinyje nustatytą tikslą ir BŽP reglamento 3 straipsnio c ir d punktuose nustatytus gero valdymo principus (įskaitant tai, kokiu mastu jis taikomas ištekliams, dėl kurių reikalaujama laikytis išankstinio atsargumo principo), siejant su BŽP reglamento 9, 10, 15 ir 16 straipsniais ir jo konstatuojamosiomis dalimis ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2019/472 (3), kuriuo nustatomas daugiametis vakarų vandenyse žvejojamų išteklių ir tų išteklių žvejybos planas (toliau – Vakarų vandenų reglamentas) 1, 2, 3, 4, 5, 8 ir 10 straipsniais, tiek, kiek 2020 m. reglamente nustatytas bendras leidžiamas sužvejoti kiekis (BLSK) neatitinka Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) dėl tam tikrų rūšių pateiktą rekomendaciją dėl nulinio laimikio?

(1) 2020 m. sausio 27 d. Tarybos reglamentas (ES) 2020/123, kuriuo 2020 metams nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos Sąjungos vandenyse žvejojantiems laivams ir kai kuriuose Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse žvejojantiems Sąjungos žvejybos laivams (OL L 25, 2020, p. 1).

(2) 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (OL L 354, 2013, p. 22).

(3) OL L 83, 2019, p. 1.
2022 m. vasario 18 d.Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. gruodžio 8 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-127/19 Dyson ir kt. / Komisija

(Byla C-122/22 P)

(2022/C 207/24)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Dyson Ltd, Dyson Technology Ltd, Dyson Operations Pte Ltd, Dyson Manufacturing Sdn Bhd, Dyson Spain, SL, Dyson Austria GmbH, Dyson sp. z o.o., Dyson Ireland Ltd, Dyson GmbH, Dyson, Dyson Srl, Dyson Sweden AB, Dyson Denmark ApS, Dyson Finland Oy, Dyson BV, atstovaujamos solisitorių ir advokatų E. Batchelor, T. Selwyn Sharpe ir M. Healy

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti visą skundžiamą sprendimą,

— pripažinti, kad Komisija padarė pakankamai aiškų Sąjungos teisės pažeidimą, ir perduoti Bendrajam Teismui iš naujo nagrinėti ieškinį dėl žalos atlyginimo,

— nurodyti Komisijai padengti savo ir Dyson bylinėjimosi šioje instancijoje ir Bendrajame Teisme išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Pirma, Bendrasis Teismas neteisingai kvalifikavo Dyson pagrindus ir nepateikė savo motyvų. Dyson pagrindas buvo pateiktas tik dėl Komisijos didelės ir akivaizdžios klaidos pasirenkant vieną bandymo metodą, kuris akivaizdžiai nepateko į jos diskreciją, t. y. bandymo be dulkių metodą. Bendrasis Teismas neatsakė į šį pagrindą.

Antra, Bendrasis Teismas padarė klaidą taikydamas jurisprudenciją dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, nes nesuteikė lemiamos reikšmės savo išvadai, kad Komisija pažeidė diskrecijos nepaliekantį reikalavimą pagal Pagrindų direktyvos 10 straipsnį.

Trečia, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo ir teisiškai klaidingai kvalifikavo įrodymus, kai nusprendė, kad dėl Pagrindų direktyvoje įtvirtinto techninio reikalavimo „naudojimo metu“ kyla aiškinimo sunkumų.

Ketvirta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad dėl Pagrindų direktyvoje įtvirtinto techninio reikalavimo „naudojimo metu“ kyla su reguliavimu susijusių sunkumų.

Penkta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad pažeisdama pagrindinį vienodo požiūrio principą Komisija nepadarė didelės ir akivaizdžios klaidos.

Šešta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad pažeisdama pagrindinius gero administravimo ir (arba) rūpestingumo principus Komisija nepadarė didelės ir akivaizdžios klaidos.

Septinta, Bendrasis Teismas klaidingai taikė teisės nuostatas dėl pakankamai aiškaus pažeidimo, kai nusprendė, kad pažeisdama pagrindinį teisės prekiauti ar užsiimti verslu principą Komisija nepadarė didelės ir akivaizdžios klaidos.
—

patenkinti apelianto reikalavimus: — panaikinti 2019 m. gegužės 7 d. ECB vykdomosios valdybos sprendimą dėl atleidimo iš darbo be įspėjimo už drausmės pažeidimą; — panaikinti 2019 m. birželio 25 d. ECB vykdomosios valdybos sprendimą atsisakyti atnaujinti drausmės pažeidimo procedūrą nutraukus baudžiamąją bylą; — bet kuriuo atveju atlyginti apelianto patirtą neturtinę žalą, kurią jis ex aequo et bono įvertino 20 000 EUR; — atlyginti visas išlaidas.
C 462/30

2021 m. rugsėjo 17 d.Irish Wind Farmers' Association Clg, Carrons Windfarm Ltd, Foyle Windfarm Ltd, Greenoge Windfarm Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. liepos 7 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimo byloje T-680/19 Irish Wind Farmers' Association ir kt. / Komisija

(Byla C-578/21 P)

(2021/C 462/35)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Irish Wind Farmers' Association Clg, Carrons Windfarm Ltd, Foyle Windfarm Ltd, Greenoge Windfarm Ltd, atstovaujamos abogada M. Segura Catalán ir avocate M. Clayton

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliančių reikalavimai

Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti skundžiamą sprendimą,

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliacinis skundas grindžiamas dviem pagrindais.

Pirmajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas neteisingai išaiškino SESV 108 straipsnį ir Reglamento 2015/1589 (1) 4 straipsnį, nes nusprendė, kad vertindama ginčijamą pagalbos priemonę Komisija neprivalėjo pradėti oficialios tyrimo procedūros, nes nekilo didelių sunkumų pripažįstant šią priemonę valstybės pagalba ir sprendžiant dėl jos suderinamumo su vidaus rinka.

Pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą sudaro šešios dalys.

Pirmoji dalis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, kiek tai susiję su Komisijos pareiga ištirti neteisėtos pagalbos atvejo faktines ir teisines aplinkybes.

Antroji dalis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes skirtingai vertino valstybių narių ir pareiškėjų pateiktą informaciją.

Trečioji dalis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas preliminaraus tyrimo trukmę.

Ketvirtoji dalis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nustatydamas pareiškėjoms įrodinėjimo pareigą.

Penktoji dalis: Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, nes neatsižvelgė į Jungtinėje Karalystėje galiojančios sistemos svarbą nagrinėjamam atvejui.

Šeštoji dalis: Bendrasis Teismas padarė klaidingą išvadą iš techninio metodo, taikomo vertinant iškastinį kurą naudojančių elektros energijos gamybos įrenginių gryną metinę vertę.

Antrajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantės tvirtina, kad Bendrasis Teismas iškraipė ieškovių pateiktus aiškius įrodymus.

(1) 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9).
1.

Ar [2002 m. lapkričio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos] Reglamentą (EB) Nr. 2195/2002 dėl bendro viešųjų pirkimų žodyno (BVPŽ) (1)], iš dalies pakeistą [2007 m. lapkričio 28 d.] Komisijos reglamentu (EB) Nr. 213/2008[, iš dalies keičiančiu Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2195/2002 dėl bendro viešųjų pirkimų žodyno (CPV) (2) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 2004/17/EB (3) ir 2004/18/EB (4) dėl viešųjų pirkimų tvarkos, kad CPV būtų atnaujintas], reikia aiškinti taip: keleivinių transporto priemonių nuoma be vairuotojo priskiriama ne prie CPV 601 grupės, o prie CPV 341 grupės, aprašymui papildyti pridedant CPV papildomame žodyne nurodytą kodą PA01-7 Samda, kuriam neturi įtakos CPV papildomo žodyno kodas PB04-7 Be vairuotojo, todėl, kartu taikant CPV 341 grupės kodus ir CPV papildomo žodyno kodą PA01-7 Samda, keleivinių transporto priemonių nuoma be vairuotojo turi būti laikoma prekių, o ne paslaugų pirkimu, ir tuo atveju, kai didžiąją ekonominės veiklos vykdytojo investicijų į viešosios elektrinių transporto priemonių nuomos ir dalijimosi jomis sistemos kūrimo projekto įgyvendinimą dalį sudaro investicijos į elektrinių transporto priemonių tiekimą ir kai šios investicijos viršija net perkančiosios organizacijos investicijas į projekto įgyvendinimą, nėra [2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos] Direktyvos 2014/23 [dėl koncesijos sutarčių suteikimo] (5) 5 straipsnio 1 dalies b punkte numatytas paslaugų elemento, taigi tokio projekto įgyvendinimo sutartis nėra paslaugų koncesija, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2014/23 5 straipsnio 1 dalies b punktą?
2.

Ar PVM direktyvos 2 straipsnio 1 dalies c punktą, 24 straipsnio 1 dalį ir 43 straipsnį reikia aiškinti taip, kad praktinės patirties licenciją suteikusi bendrovė (įsteigta kitoje valstybėje narėje) teikia interneto svetainėje siūlomas paslaugas galutiniams paslaugų naudotojams, todėl ji yra apmokestinamojo asmens (subrangovo) praktinės patirties techninės priežiūros paslaugos gavėja, o apmokestinamasis asmuo tokios paslaugos neteikia pirmoje valstybėje narėje įsteigtai licenciją gavusiai bendrovei tokiomis aplinkybėmis, kai licenciją suteikusi bendrovė: a) turėjo nuosavų išteklių, o juos sudarė tik nuomojamos patalpos ir bendrovės vadovo naudojamas kompiuteris, b) turėjo tik vadovą ir patarėją teisės klausimais, dirbantį ne visą darbo dieną kelias valandas per savaitę, c) buvo sudariusi tik sutartį dėl praktinės patirties plėtros, d) užtikrino, kad licenciją gavusi bendrovė jai nuosavybės teise priklausančius domenų vardus įregistruotų savo vardu, kaip nurodyta su šia bendrove sudarytoje sutartyje, e) niekada neteikė aptariamų paslaugų tretiesiems asmenims, visų pirma galutiniams naudotojams, bankams, kurie interneto svetainėse siūlo mokėjimą banko kortele, interneto svetainių turinio kūrėjams ir šį turinį platinantiems interneto svetainių administratoriams, f) niekada nėra išdavusi interneto svetainėse siūlomas paslaugas patvirtinančių dokumentų, išskyrus su licencija suteiktomis teisėmis susijusias sąskaitas faktūras, ir g) neturėjo sistemos, leidžiančios gauti pajamų iš interneto svetainėse teikiamos paslaugos (pavyzdžiui, banko sąskaitų ir kitos įrangos), taip pat atsižvelgiant į tai, kad pagal 2015 m. gruodžio 17 d. Sprendimą WebMindLicenses (C-419/14, EU:C:2015:832) savaime neturi lemiamos reikšmės ta aplinkybė, kad licenciją suteikusios bendrovės vadovas ir vienintelis akcininkas yra praktinės patirties kūrėjas ir, be to, tas pats asmuo daro įtaką ar kontroliuoja šios praktinės patirties vystymą ir naudojimą, ja pagrįstų paslaugų teikimą, tokiu būdu, kad fizinis asmuo – licenciją suteikusios bendrovės vadovas ir savininkas – taip pat yra šių komercinių bendrovių–subrangovių (taigi ir pareiškėjos), kurios licenciją gavusios bendrovės prašymu dalyvauja teikiant paslaugas (kaip subrangovės) ir vykdo joms pavestas funkcijas, vadovas ir (arba) savininkas?
1.

Ar Sąjungos teisei prieštarauja nacionalinės teisės aktai, kuriais, priimant kelis nacionalinius nutarimus, sukeliama pratęsimo laikotarpių kumuliacija ir taip sudaroma galimybė atnaujinti sienų kontrolę ilgesniam nei dviejų metų laikotarpiui, viršijant 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 (1) dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) 25 ir 29 straipsniuose nustatytus apribojimus, be atitinkamo 2016 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/399 dėl taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Sąjungos kodekso (Šengeno sienų kodeksas) 29 straipsnyje numatyto Tarybos įgyvendinimo sprendimo?
2019 m. spalio 15 d. Conseil d’État (Belgija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje T.H.C./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Byla C-755/19)

(2019/C 423/36)

Proceso kalba: prancūzų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Conseil d’État

Šalys pagrindinėje byloje

Kasatorius: T.H.C

Kita kasacinio proceso šalis: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Prejudicinis klausimas

Ar 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos (nauja redakcija) (1) 46 straipsnis, pagal kurį prašytojai turi turėti teisę į veiksmingą teisių gynimo priemonę, kuria galėtų naudotis siekdami apskųsti sprendimus „dėl jų tarptautinės apsaugos prašymo“, ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis turi būti aiškinami taip, kad pagal juos draudžiama tokia nacionalinės proceso teisės nuostata, kaip 1980 m. gruodžio 15 d.Loi sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (Įstatymas dėl užsieniečių atvykimo į šalies teritoriją, gyvenimo, įsikūrimo šalyje ir išsiuntimo iš jos) 39/57 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 3 punkto antras sakinys, siejamas su to paties įstatymo 57/6 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos 5 punktu ir 57/6/2 straipsnio 1 dalimi, kurioje yra nustatytas penkių „kalendorinių“ dienų terminas nuo administracinio sprendimo įteikimo, per kurį galima apskųsti sprendimą dėl trečiosios šalies piliečio pateikto paskesnio tarptautinės apsaugos prašymo nepriimtinumo, „kai prašymo pateikimo metu užsienietis yra atitinkamoje vietoje, nustatytoje [to paties įstatymo 74/8 ir 74/9] straipsniuose, arba yra perduotas vyriausybei“?

(1) OL L 180, 2013, p. 60.