LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 267/40

2009 m. rugpjūčio 12 d.High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie, L'Oréal (UK) Limited prieš eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi

(Byla C-324/09)

2009/C 267/71

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovės: L'Oréal SA, Lancôme parfums et beauté & Cie SNC, Laboratoire Garnier & Cie, L'Oréal (UK) Limited

Atsakovai: eBay International AG, eBay Europe SARL, eBay (UK) Limited, Stephan Potts, Tracy Ratchford, Marie Ormsby, James Clarke, Joanna Clarke, Glen Fox, Rukhsana Bi

Prejudiciniai klausimai

1. Ar kvepalų ir kosmetikos gaminių mėginiai (t. y. gaminių pavyzdžiai, skirti pristatyti gaminius vartotojams mažmeninės prekybos vietose) ir kvepalų flakonai (t. y. pirminė pakuotė, iš kurios galima vartotojams perpilti nedidelį kiekį kvepalų kaip nemokamą mėginį), kurie nėra skirti parduoti vartotojams (ir dažnai žymimi „not for sale“ (neparduodama) ar „not for individual sale“ (atskirai neparduodama)), nemokamai tiekiami prekių ženklo savininko patvirtintiems platintojams, laikomi į rinką išleistomis prekėmis 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmosios Tarybos direktyvos 89/104/EEB (Prekių ženklų direktyva) (1) 7 straipsnio 1 dalies prasme ir 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (Prekių ženklo reglamentas) (2) 13 straipsnio 1 dalies prasme?

2. Ar kvepalų ir kosmetikos prekių išėmimas iš dėžių (ar kitos išorinės pakuotės) be prekių ženklo savininko leidimo yra „teisėta priežastis“, dėl kurios prekių ženklo savininkas gali uždrausti toliau prekiauti išpakuotais gaminiais Prekių ženklų direktyvos 7 straipsnio 2 dalies ir Prekių ženklo reglamento 13 straipsnio 2 dalies prasme?

3. Ar atsakymas į antrąjį klausimą būtų kitoks dėl to, kad: a) išėmus iš dėžių (ar kitos išorinės pakuotės) ant išpakuotų gaminių nebėra informacijos, kaip reikalaujama 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyvos 76/768/EEB (dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo, toliau — Kosmetikos gaminių direktyva) (3) 6 straipsnio 1 dalyje, o visų pirma — nepateikiamas ingredientų sąrašas ar nenurodyta galiojimo data? b) teikimas parduoti išpakuotus gaminius ar jų pardavimas, nesant tokios informacijos, yra baudžiamasis nusižengimas pagal Bendrijos valstybių narių, kuriose trečiosios šalys teikė juos parduoti ar pardavė, įstatymus?

4. Ar atsakymas į antrąjį klausimą būtų kitoks dėl to, kad tolesnė prekyba daro ar gali daryti žalą prekių įvaizdžiui ir menkina prekių ženklo reputaciją? Jeigu taip, ar tokia žala yra preziumuojama, ar vis dėlto prekių ženklo savininkas turi ją įrodyti?

5. Ar žymens pateikimas rėmėjų nuorodose yra žymens „naudojimas“ pagal Prekių ženklų direktyvos 5 straipsnio 1 dalies a punktą ir Prekių ženklo reglamento 9 straipsnio 1 dalies a punktą, kai ūkio subjektas, valdantis elektroninės prekybos svetainę, iš paieškos sistemos operatoriaus įsigyja teises kaip raktinį žodį naudoti registruotam prekių ženklui identišką žymenį ir todėl šį žymenį paieškos sistema vartotojui pateikia rėmėjų nuorodoje į elektroninės prekybos svetainės operatoriaus tinklalapį?

6. Kai spragtelėjus 5 klausime nurodytą rėmėjų nuorodą vartotojas nukreipiamas tiesiai į prekių, identiškų toms, kurioms registruotas prekių ženklas, ir žymimų tam tikru žymeniu, kurį svetainėje naudoja trečiosios šalys, reklamą ar pardavimą, kurių dalis pažeidžia prekių ženklą, o dalis — ne, nelygu atitinkamų prekių statusas, ar tai reiškia, kad elektroninės prekybos svetainės operatorius naudoja žymenį pažeidžiančioms prekėms žymėti Prekių ženklų direktyvos 5 straipsnio 1 dalies a punkto ir Prekių ženklo reglamento 9 straipsnio 1 dalies a prasme žymėti?

7. Ar tam, kad toks naudojimas, kai tarp prekių, reklamuojamų ir teikiamų parduoti tokioje kaip 6 klausime nurodytoje svetainėje, yra ir tos, kurias į EEE rinką pateikė ne prekių ženklo savininkas ar tai padaryta be jo leidimo, patektų į Prekių ženklų direktyvos 5 straipsnio 1 dalies a punktą ir Prekių ženklo reglamento 9 straipsnio 1 dalies a punktą ir nepatektų į Prekių ženklų direktyvos 7 straipsnio 1 dalį ir Prekių ženklo reglamento 13 straipsnio 1 dalį, užtenka, kad reklama ar teikimas parduoti būtų skirti vartotojams toje teritorijoje, kurioje prekių ženklas registruotas, ar vis dėlto prekių ženklo savininkas turi įrodyti, kad reklama ar teikimas parduoti neišvengiamai reiškia, kad nagrinėjamos prekės bus pateiktos į tos teritorijos, kurioje prekių ženklas registruotas, rinką?

8. Ar atsakymai į 5–7 klausimus būtų kitokie, jei žymens naudojimas, kurį ginčija prekių ženklo savininkas, būtų žymens pateikimas elektroninės prekybos svetainės operatoriaus interneto svetainėje, o ne rėmėjų nuorodoje?

9. Jeigu tam, kad žymens naudojimas patektų į Prekių ženklų direktyvos 5 straipsnio 1 dalies a punkto ir Prekių ženklo reglamento 9 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo sritį, bet nepatektų į Prekių ženklų direktyvos 7 straipsnio 1 dalies ir Prekių ženklo reglamento 13 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, pakanka, kad reklama ar teikimas parduoti būtų skirti vartotojams toje teritorijoje, kurioje prekių ženklas registruotas: a) ar toks naudojimas yra „paslaugos gavėjo pateiktos informacijos perdavimas ryšio tinklu“ ar apima tokį perdavimą 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) 14 straipsnio 1 dalies prasme? b) jeigu naudojimas nėra vien tik veikla, patenkanti į Elektroninės komercijos direktyvos 14 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, bet apima tokią veiklą, ar elektroninės prekybos svetainės operatorius atleidžiamas nuo atsakomybės tiek, kiek žymens naudojimas yra minėta veikla, o jeigu taip — ar galima nurodyti atlyginti nuostolius ar priteisti kitas finansines priemones dėl tokio naudojimo, už kurį operatorius nėra atleistas nuo atsakomybės? c) kai elektroninės prekybos svetainės operatorius žino, kad prekės buvo reklamuojamos, teikiamos parduoti arba parduotos jo svetainėje pažeidžiant registruotus prekių ženklus, ir panašu, kad šie registruoti prekių ženklai ir toliau pažeidžiami reklamuojant, tam pačiam svetainės vartotojui teikiant parduoti ar parduodant tokias ar panašias prekes, ar tai yra „faktinės žinios“ arba „sužinojimas“ Elektroninės komercijos direktyvos 14 straipsnio 1 dalies prasme?

10. Kai tokio tarpininko kaip svetainės operatorius paslaugomis trečioji šalis pasinaudojo registruotam prekių ženklui pažeisti, ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (Intelektinės nuosavybės teisių gynimo direktyva) (4) 11 straipsniu reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų, jog prekių ženklo savininkas galėtų prašyti tarpininkui taikyti draudimą tęsti pažeidimą, siekiant užkirsti kelią kitiems minėto prekių ženklo pažeidimams, o ne tik tęsti šį konkretų pažeidimą, ir jeigu taip — kokia yra nustatytino draudimo apimtis?

(1) 1988 m. gruodžio 21 d. Pirmoji Tarybos direktyva 89/104/EEB valstybių narių įstatymams, susijusiems su prekių ženklais, suderinti (OL L 40, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 92).

(2) OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk.,1 t., p. 146.

(3) 1976 m. liepos 27 d. Tarybos direktyva 76/768/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kosmetikos gaminiais, suderinimo (OL L 262, p. 169; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 3 t., p. 285).

(4) OL L 157, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32.