LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2011 :183 1TARNAUTOJŲ TEISMO PIRMININKO NU TARTIS
2011 m. lapkričio 16 d.
Byla F-61/11 R
Daniele Po ssanzini
prieš
Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų 
valdymo ag entūrą (Frontex)
„Viešoji tarnyba — Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Prašymas sustabdyti vykdymą — 
Pagrindinio ieškinio nepriimtinumas — Interesų palyginimas“
Dalykas: Pagal SESV 278 ir AE 157 straipsnius bei SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai 
pagal jos 106 a straipsnį, pareikštas ieškinys, ku riuo D . Possanzini iš esmės prašo 
sustabdyti sprendimų, ku riais Frontex atsisakė pratęsti jo laikinojo tarnautojo sutartį, 
vykdymą.
Sprendimas:Atmesti ieškovo prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo. Atidėti klausimo 
dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
Santrauka
1. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Priimtinumo s ąlygos — Ieškinio pagrindinėje byloje 
priimtinumas — Nereikšmingumas — Ribos
(SESV 278 straipsnis; Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 102 straipsnio 2 dalis)
2. Laikinųjų a psaugos priemonių taikymas — Vykdymo s ustabdymas — Laikinosios apsaugos 
priemonės — Taikymo s ąlygos — „Fumus boni juris“ — Skuba — Kumuliacinis pobūdis — 
Visų n agrinėjamų i nteresų p alyginimas — Nagrinėjimo e iliškumas ir tikrinimo b ūdas — 
Laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo diskrecija — Laikinas priemonės pobūdis
(SESV 278 ir SESV 279 straipsniai; Tarnautojų teismo p rocedūros reglamento 102 straipsnis)
1. Ieškinio pagrindinėje byloje priimtinumo klausimas paprastai negali būti nagrinėjamas per laikinųjų 
apsaugos priemonių taikymo procedūrą, o turi būti paliktas spręsti nagrinėjant minėtą ieškinį, išskyrus, 
jeigu iš pirmo žvilgsnio atrodytų, kad j is yra akivaizdžiai n epriimtinas. Iš tikrųjų, jeigu pe r laikinųjų 
apsaugos priemonių taikymo procedūrą būtų nuspręsta dėl priimtinumo, kuris prima facie nėra visiškai 
neįmanomas, tai iš anksto nulemtų teismo sprendimą pagrindinėje byloje.
2 ECLI:EU:F:2011 :183SANTRAUKA–BYLAF-61/11
POSSANZINI/FRONTEX
Be to, no rs akivaizdus ieškinio pagrindinėje byloje nepriimtinumas nebuvo nurodytas kai p gynybos 
argumentas, neatmestina, kad l aikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas priims sprendimą dėl 
šio kl ausimo tiek, ki ek ieškinio, kuriuo prašoma atlikti akto teisminę kon trolę, nepriimtinumas yra 
viešosios tvarkos išlyga pagrįstas pagrindas, kuris gali ir n et privalo Sąjungos teisėjo būti nurodytas 
ex officio.
(žr. 17 ir 18 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1999 m. vasario 4 d. Nutarties Pe ña A bizanda ir kt. prieš Komisiją, 
T-196/98 R, 10 punktas ir j ame n urodyta teismo praktika.
Tarnautojų teismo praktika: 2006 m. gruodžio 14 d. Nutarties Dálnoky prieš Komisiją, F-120/06 R, 41 punktas.
2. Sąlygos, susijusios su skuba ir p rašymo pagrįstumu (fumus boni juris), yra ku muliacinės, todėl 
laikinųjų apsaugos priemonių prašymas turi būti atmestas, jei bent viena jų neįvykdoma. Laikinąsias 
apsaugos priemones taikantis teisėjas prireikus taip pat palygina esamus interesus.
Atlikdamas šį visapusį nagrinėjimą laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas turi did elę 
diskreciją ir , atsižvelgdamas į b ylos aplinkybes, gali savo n uožiūra n ustatyti būdą, ku riuo šios 
skirtingos sąlygos turi b ūti patikrintos, ir š io n agrinėjimo tvarką, nes jokia t eisės no rma jis 
neįpareigojamas laikytis iš anksto nustatytos analizės schemos, kai ve rtina būtinybę taikyti laikinąsias 
apsaugos priemones.
Kai nagrinėdamas prašymą dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo laikinąsias apsaugos priemones 
taikantis teisėjas, dėl kurio sprendimo prašymą pateikęs asmuo gali patirti rimtą ir n epataisomą žalą, 
vertina skirtingus nagrinėjamus interesus, jis privalo išnagrinėti, ar b ylą iš esmės nagrinėjančio teismo 
galimas ginčijamo sprendimo p anaikinimas leistų p akeisti situaciją, susidari usią dėl jo skubaus 
vykdymo, ir, atvirkščiai, ar š io sprendimo vykdymo sustabdymas būtų visiško jo poveikio kliūtis, jei 
pagrindinis ieškinys būtų atmestas.
Kalbant apie sprendimo dėl atsisakymo pratęsti tarnautojo sutartį vykdymo sustabdymą, pažymėtina, 
kad p aprasčiausia sustabdžius m inėto atsisakymo vykdymą nebūtų pakeista suinteresuoto asmens 
padėtis, nes vien dėl jos negali atsirasti teisės į jo sutarties pratęsimą ir n egalima iš naujo išnagrinėti jo 
padėties. Todėl šis sustabdymas nedarytų poveikio ir d ėl šios priežasties juo netenkintų jokio intereso.
(žr. 41, 42, 50 ir 51 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1989 m. liepos 31 d. Nutarties S. prieš Komisiją, 206 /89 R, 14 ir 15 punktai.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1999 m. rugsėjo 10 d. Nutarties Elkaïm ir Mazuel prieš Komisiją, T-173/99 R, 
18 punktas; 2001 m. rugpjūčio 9 d. Nutarties De Nicola prieš EIB, T-120/01 R, 12 punktas; 2008 m. balandžio 30 d. 
Nutarties Ispanija prieš Komisiją, T-65/08 R, 82 punktas ir j ame n urodyta teismų praktika.
Tarnautojų teismo praktika: 2006 m. gegužės 31 d. Nutarties Bianchi prieš ETF, F-38/06 R, 20 punktas.