LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 209/26

2010 m. gegužės 18 d.Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2010 m. kovo 4 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-401/06, Brosmann Footwear (HK) Ltd prieš Europos Sąjungos Tarybą

(Byla C-249/10 P)

()

2010/C 209/37

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd, atstovaujamos advokatų L. Ruessmann, A. Willems

Kitos proceso šalys: Europos Sąjungos Taryba, Europos Komisija, Europos avalynės pramonės konfederacija (CEC)

Apeliančių reikalavimai

— Panaikinti 2010 m. kovo 4 d. Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek juo, pirma, nebuvo panaikintas ginčijamas reglamentas, ir antra, buvo nurodyta ieškovėms padengti bylinėjimosi Bendrajame Teisme išlaidas.

— Priimti galutinį sprendimą ir panaikinti visą ginčijamą reglamentą.

— Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi pirmojoje ir apeliacinėje instancijose išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliantės nurodo, kad:

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad pagrindinio antidempingo reglamento (1) 2 straipsnio 7 dalis ir 9 straipsnio 5 dalis neįpareigoja institucijų nuspręsti dėl prašymų suteiti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą toliau — RESVĮS) ir dėl individualaus režimo (toliau — IR) taikymo tais atvejais, kai jos taiko atrankos techniką.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nekonstatavęs, kad institucijos per tris mėnesius nuo tyrimo pradžios nepriimdamos sprendimo dėl atrinktų Kinijos eksportuojančių gamintojų prašymų suteikti RESVĮS ir IR, pažeidė pagrindinio antidempingo reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punktą.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nekonstatavęs, kad institucijos per tris mėnesius nuo tyrimo pradžios neinformuodamos neatrinktų Kinijos eksportuojančių gamintojų apie prašymų suteikti RESVĮS ir IR nagrinėjimą, pažeidė pagrindinio antidempingo reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punktą.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nekonstatavęs, kad institucijos nebendradarbiavo vykstant tyrimui, ir kad dėl to Bendrija neįvykdė pagrindinio antidempingo reglamento 4 straipsnio 1 dalyje, skaitomoje kartu su 5 straipsnio 4 dalimi, nustatytos sąlygos, todėl tai lėmė klaidingą žalos ir priežastinio ryšio vertinimą pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio prasme.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nuspręsdamas, kad pagrindinio antidempingo reglamento 6 straipsnio 1 dalis nedraudžia institucijoms rinkti elementus, reikalingus atrankai, dar prieš pradedant tyrimą.

Arba Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nekonstatavęs, kad institucijos nepažeidė pagrindinio antidempingo reglamento 6 straipsnio 9 dalies praleisdamos penkiolikos dienų terminą užbaigti antidempingo tyrimą.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas įvairios informacijos, reikšmingos nustatant žalą pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio prasme teisines pasekmes.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nekonstatavęs, kad institucijos neįvykdė savo pareigos kruopščiai ir nešališkai išnagrinėti visus reikšmingus antidempingo tyrimo aspektus.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą vertindamas tam tikros informacijos apie už tyrimą atsakingos valdžios institucijos pareigą motyvuoti teisines pasekmes.

Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą nekonstatavęs, kad institucijos pažeidė pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnį neįvertindamos kitų faktorių nei importas kuriam nustatytas nagrinėjamas dempingas, poveikio Europos Bendrijų pramonei.

(1) 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (OL L 56, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 10 t., p. 45).