ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
C 207/44

2022 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Hyundai Heavy Industries Holdings / Komisija

(Byla T-156/22)

(2022/C 207/59)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Hyundai Heavy Industries Holdings Co. Ltd (Seulas, Pietų Korėja), atstovaujama lawyers S. Völcker, J. Ruiz Calzado, H. Armengod Suarez, J.-B. Douchy ir Solicitor D. Little

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— visiškai panaikinti 2022 m. sausio 13 d. Komisijos sprendimą byloje M.9343 – Hyundai Heavy Industries Holdings / Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering (toliau – Sprendimas) ir

— nurodyti Komisijai padengti savo bylinėjimosi išlaidas ir ieškovės šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo keturis pagrindus.

1. Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės klaidomis, susijusiomis su Komisijos bandymu įrodyti dominuojančios padėties sukūrimą, remiantis esmine analize, nesusijusia su teisiniu kriterijumi, kurį siekiama taikyti Sprendimu.

2. Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės ir vertinimo klaidomis bei nepakankamu motyvavimu, susijusiu su Komisijos išvada, kad ginčijamu sandoriu būtų sukurta dominuojanti padėtis, dėl kurios būtų iš esmės trukdoma veiksmingai konkuruoti vidaus rinkoje dėl a) kliovimosi rinkos dalimis kaip „prima facie“ įrodymais, jog buvo sukurta dominuojanti padėtis, nepaisant nuolat mažų maržų, struktūrinių pajėgumų pertekliaus ir nedažnų konkursų, b) konkurentų vykdomo konkurencijos ribojimo nepripažinimo ir klaidingo lemiamo vertinimo, c) akivaizdžios klientų perkamosios galios, kuriai būdingas perteklinis pajėgumas ir retai rengiami didelės vertės konkursai, atmetimo rinkoje, d) nenustatymo, kaip ginčijamas sandoris sukeltų didelių kliūčių veiksmingai konkurencijai vidaus rinkoje, ir e) klaidingo įvairių galimų pasekmių, kurios būtų susiklosčiusios, jei ginčijamas sandoris nebūtų įvykęs, vertinimo.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės į gynybą ir teisės į gerą administravimą pažeidimu, nes Komisija nepriėmė papildomo prieštaravimo pareiškimo, kad panaikintų aiškumo stoką dėl pagrindinių prieštaravimo pareiškimo aspektų ir kliovimosi įrodymais, neįtrauktais į prieštaravimo pareiškimą.
2.

Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas teisės ir faktinėmis klaidomis, kurias Komisija padarė aiškindama, taikydama ir motyvuodama teisinius reikalavimus, siekdama priimti sprendimą pagal EUMR 8 straipsnio 5 dalies a punktą. — Sprendimas yra klaidingas, nes jame neatsižvelgta į tai, kad atskirų turto dalių įsipareigojimai, kuriuos prisiėmė Illumina ir apie kuriuos ji pranešė Komisijai po to, kai įsigijo GRAIL Inc. akcijas, užkirto kelią šalims įgyvendinti koncentraciją, kaip tai suprantama pagal EUMR 7 straipsnį. — Sprendime nėra tinkamai aptartos konkurencijos sąlygos, kurios buvo jo priėmimo metu, ir nepaaiškinama, kaip tai, kad Illumina įsigijo GRAIL Inc. akcijų, sumažino faktinę konkurenciją, prieš tai, kai Komisija galėjo priimti galutinį sprendimą dėl esmės. — Sprendime nenurodoma skuba, kuri pateisintų laikinųjų priemonių taikymą, nes per kelis mėnesius nuo Sprendimo priėmimo iki esminio sprendimo dėl koncentracijos priėmimo negalėjo nutikti nieko svarbaus poveikio konkurencijai paveiktose rinkose požiūriu. — Sprendime padaryta teisės klaida, kai buvo daroma prielaida, kad pagal EUMR 8 straipsnio 5 dalies a punktą Komisija turi teisę priimti laikinąsias priemones, siekdama užtikrinti hipotetinio būsimo sprendimo pagal EUMR 8 straipsnio 4 dalį veiksmingumą. — Konkretaus įpareigojimo GRAIL nustatymas yra nesuderinamas su EUMR 8 straipsnio 5 dalies a punktu; jis nebūtinas ir neproporcingas.
2021 m. spalio 25 d. pareikštas ieškinys byloje NJ / Komisija

(Byla T-693/21)

(2022/C 37/52)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: NJ, atstovaujama lawyer C. Maczkovics

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— pagal SESV 265 straipsnį pripažinti, kad Komisija neteisėtai nesiėmė veiksmų dėl jos 2018 m. balandžio 19 d. skundo dėl Valstybės pagalbos priemonės SA.50952(2018FC),

— nurodyti Komisijai nedelsiant pateikti nuomonę dėl skundo Nr. SA.50952(2018FC),

— priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias patyrė ieškovė, net jeigu pareiškus šį ieškinį Komisija imtųsi priemonių, dėl kurių, Bendrojo Teismo manymu, ieškinys netektų dalyko, arba jeigu Bendrasis Teismas atmestų ieškinį kaip nepriimtiną.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi vieninteliu pagrindu, grindžiamu tuo, kad Komisija pažeidė savo pareigas pagal Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo. Konkrečiai kalbant, ji teigia, kad buvo pažeistas SESV 265 straipsnis, Reglamento Nr. 2015/1589 (1) 12 straipsnio 1 dalies antra pastraipa, kruopštaus ir nešališko nagrinėjimo reikalavimas, gero administravimo principas ir principas, kad sprendimai turi būti priimti per protingą laikotarpį, nes Komisija nepriėmė jokio sprendimo pagal Reglamento Nr. 2015/1589 4 straipsnio 2, 3 ar 4 dalis ilgiau nei trejus metus ir šešis mėnesius po to, kai ieškovė pateikė skundą dėl Valstybės pagalbos priemonės SA.50952(2018FC). Ieškovė teigia, kad Komisija turėjo priimti tokį sprendimą per dvylika mėnesių, vadovaudamasi savo Geriausios praktikos vykdant valstybės pagalbos kontrolės procedūras kodeksu (2), arba bent jau per protingą laikotarpį.

(1) 2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015, p. 9, klaidų ištaisymas OL L 186, 2017 7 19, p. 17).

(2) Geriausios praktikos vykdant valstybės pagalbos kontrolės procedūras kodeksas (OL L 136, 2009, p. 13).
C 24/48

2021 m. lapkričio 19 d. pareikštas ieškinys byloje Alcogroup ir Alcodis / Komisija

(Byla T-740/21)

(2022/C 24/63)

Proceso kalba: prancūzų

Šalys

Ieškovės: Alcogroup (Briuselis, Belgija) ir Alcodis (Briuselis), atstovaujamos advokatų P. de Bandt, C. Binet ir M. Nuytten

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

— taikant proceso organizavimo priemones nurodyti Komisijai pateikti ginčijamus sprendimus,

— panaikinti ginčijamus sprendimus;

— priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi šiame procese išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdamos ieškinį, pareikštą dėl, pirma, Komisijos sprendimo, kuriuo Abengoa SA ir Abengoa Bioenergia SA prašoma tam tikromis sąlygomis iš naujo pradėti susitarimo procedūrą byloje AT.40054 – Ethanol Benchmarks ir, antra, sprendimo atnaujinti minėtą procedūrą, ieškovės nurodo vienintelį pagrindą, grindžiamą susitarimų srityje taikytinų taisyklių pažeidimu.

Ieškovės teigia, kad priimdama ginčijamus sprendimus Komisija pažeidžia susitarimų srityje taikytinas taisykles. Iš tiesų pagal taikytinas taisykles Komisija negali atnaujinti susitarimo procedūros šiame procedūros etape, juo labiau atsisakant bet kokių diskusijų dėl bylos apžvalgos, pateiktos per pirmąją susitarimo procedūrą 2016 ir 2017 m. Be to, ieškovės teigia, kad dėl ginčijamų sprendimų akivaizdžiai pažeistos jų teisės į gynybą.
C 2/50

2021 m. lapkričio 1 d. pareikštas ieškinys byloje WhatsApp Ireland / EDAV

(Byla T-709/21)

(2022/C 2/69)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: WhatsApp Ireland Ltd (Dublinas, Airija), atstovaujama lawyers H.-G. Kamann, F. Louis, A. Vallery, Solicitors P. Nolan, B. Johnston, C. Monaghan, Barristers-at-Law P. Sreenan, D. McGrath, C. Geoghegan ir E. Egan McGrath

Atsakovė: Europos duomenų apsaugos valdyba

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti visą 2021 m. liepos 28 d. Europos duomenų apsaugos valdybos (EDAV) sprendimą Nr. 1/2021, arba ieškovei svarbias jo dalis ir

— priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdama ieškinį, kuriuo prašoma panaikinti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/679 (BDAR) (1) 65 straipsnio 1 dalies a punktą priimtą 2021 m. liepos 28 d. EDAV privalomą sprendimą 1/2021 dėl ginčo, susijusio su Airijos priežiūros institucijos sprendimo dėl WhatsApp Ireland projektu, ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

1. Pirmasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EDAV viršijo savo kompetenciją pagal BDAR 65 straipsnį

2. Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EDAV pažeidė BDAR 13 straipsnio 1 dalį ir 12 straipsnio 1 dalį, nes aiškino ir taikė šias nuostatas ir WhatsApp skaidrumo pareigas per plačiai ir reikalavo iš WhatsApp pateikti neprivalomą informaciją.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EDAV pažeidė BDAR 4 straipsnio 1 punktą, nes per plačiai aiškino ir taikė šią nuostatą ir sąvoką „asmens duomenys“.

4. Ketvirtasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EDAV pažeidė nekaltumo prezumpciją, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 48 straipsnyje, nepagrįstai nustatydama WhatsApp pareigą įrodyti, kad jos duomenų tvarkymo aplinka paverčia duomenų subjektų pakartotinio identifikavimo rizika visiškai hipotetine.

5. Penktasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EDAV pažeidė teisę į gerą administravimą, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, nes nepaisė WhatsApp teisės būti išklausytai ir EDAV pareigų kruopščiai ir nešališkai ištirti įrodymus ir tinkamai nurodyti motyvus.

6. Šeštasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EDAV pažeidė BDAR 83 straipsnį ir įvairius esminius principus, reglamentuojančius baudų nustatymą pagal BDAR.

7. Septintasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad EDAV pažeidė teisinio saugumo principą, nes nepripažino, kad jos sprendime naujai aiškinamos ir taikomos kelios BDAR nuostatos, todėl pažeidimas buvo nenuspėjamas.

(1) 2016 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas) (OL L 119, 2016, p. 1).
—

Susisiekimo tarp Sąjungos valstybių narių srityje Airijos įgyvendintomis kraštutinėmis priemonėmis buvo visiškai precedento neturinčiu mastu Sąjungos istorijoje pažeistos piliečių laisvės ir pagrindinės teisės. Taigi, dėl to smarkiai nukentėjo daug pagrindinių teisių, visų pirma asmens teisė laisvai judėti, teisė verstis profesine veikla ir teisė į kreiptis į teismą. Atsižvelgiant į precedento neturintį įgyvendintų suvaržymų pobūdį, lėmusį akivaizdžius pagrindinių teisių pažeidimus, ieškovas tvirtina, kad jo prašymas neabejotinai buvo pateiktas išskirtinių aplinkybių kontekste, į kurį Komisija neatsižvelgė, kai nusprendė atsisakyti atskleisti informaciją. Be to, ieškovas teigia, kad šios bylos aplinkybėmis tai, kad Komisija suteikė pirmenybė konfidencialumui, laikytina atsisakymu vykdyti pareigą užtikrinti kiekvieno visuomenės nario teisę į veiksmingą teisinę gynybą ir teisę būti išklausytam vienodomis sąlygomis bei per protingą terminą.
2.

Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad Komisija pažeidė Finansinių pataisų apskaičiavimo gaires, taikomas vykdant atitikties ir finansinio sąskaitų patvirtinimo procedūras (C(2015) 3675, 2015 m. birželio 8 d.), kuriose nustatyta, jog fiksuoto dydžio pataisa yra nepagrįsta, nes kryžminė kontrolė atlikta be trūkumų, o rizika Fondui dėl vietoje atliekamų patikrinimu buvo paskaičiuota per procedūrą. Ieškovė ne tik teigia, kad kryžminė kontrolė atlikta be Fondui pavojų keliančių trūkumų, kuriais būtų galima grįsti taikomą korekciją, bet ir tvirtina, kad, kiek tai susiję su patikrinimais vietoje, Komisija neteisingai pritaikė fiksuoto dydžio pataisą, nes pavojus Fondui nustatytas individualiai ir apskaičiuotas per procedūrą.
2.

Ieškinio antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamas sprendimas turi būti panaikintas, nes Apeliacinė taryba neteisėtai patvirtino Power Flow Colouring Method (toliau – PFC) kaip taikytiną srauto skaidymo metodą nagrinėjamai metodikai. PFC yra nesuderinamas su ER 16 straipsnio 13 dalies tikslu įtvirtinti principą „teršėjas moka“. PFC nėra grindžiamas esamais fiziniais srautais, bet veikiau virtualios rinkos rezultatais. Vis dėlto visuotinai žinoma, kad fizinius srautus lemia rinkos rezultatai. Taigi PFC rezultatas neleidžia patikimai nustatyti faktinį perkrovos sukėlėją. Tai lemia, kad PFC nesukuria tinkamų perkrovos valdymo, kompensacinių veiksmų ir veiksmingų investicijų paskatų, o tai prieštarauja PPPV reglamento 74 straipsniui. Be to, Apeliacinė taryba tinkamai neįvertino techninių aspektų, susijusių su PFC neteisėtumu ir padarė netinkamas išvadas, grindžiamas netinkamais įrodymais. Dėl srauto išskaidymo Apeliacinė taryba taip pat neteisėtai patvirtino tam tikras prielaidas, kurios taikomos tik HVDC tinklo elementams. Šios prielaidos yra fiziškai nepagrįstos, yra nesuderinamos su ER 16 straipsnio 13 dalimi ir lemia padidintą išlaidų paskirstymą HVDC tinklo elementams. Be to, šios prielaidos lemia HVDC tinklo elementų diskriminuojantį vertinimą palyginus su AC tinklo elementais. Apeliacinė taryba tinkamai neįvertino šių prielaidų HVDC tinklo elementų atžvilgiu ir padarė netinkamas išvadas, grindžiamas netinkamais įrodymais.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas: ginčijamas įgyvendinimo sprendimas pažeidžia Reglamento (EB) Nr. 507/2006 (1) 2 straipsnio 1 ir 2 punktus. Jau vien dėl to, kad SARS-CoV-2 infekcijos atveju rizika vaikams yra lygi nuliui, sveikiems vaikams pavojingumo ir naudingumo balansas negali būti teigiamas. Todėl aptariamos eksperimentinės, genų inžinerija pagrįstos medžiagos naudojimas šiurkščiai pažeidžia ES teisę. Be to, PPO ir ES teisės aktų nustatyta tvarka nėra paskelbusios krizinės situacijos, dėl kurios kyla grėsmė visuomenės sveikatai.
2.

Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad padaryta akivaizdi klaida pagrindžiant Sprendimą. Ieškovė iš esmės teigia, 2019 m. lapkričio 29 d Portugalijos vyriausybės rašte, adresuotame Tarybai, padarytos dvi didelės klaidos, o tai, be kita ko, pripažino ir Portugalijos vyriausybė. Jos buvo susijusios su tuo, kad kandidatas, kuriam Portugalijos vyriausybė teikė pirmenybę, rašte šešis kartus paminėtas kaip „generalinio prokuroro pavaduotojas José Guerra“, be to, jame nurodyta, kad šis prokuroras vykdė tyrimo ir kaltinimo funkcijas svarbioje byloje, susijusioje su Europos Sąjungos finansinių interesų pažeidimu. Vis dėlto ginčijamu sprendimu paskirtas prokuroras nebuvo generalinio advokato pavaduotojas, be to jis nedalyvavo tos bylos tyrimo stadijoje. Iš tikrųjų Taryba savo sprendime neteikia jokios reikšmės šioms klaidoms ir apie jas neužsimena, jos buvo ištaisytos, nors į kitus šiame rašte Portugalijos vyriausybės nurodytus argumentus buvo atsižvelgta. Iš tikrųjų Taryba faktą, kad buvo padaryta klaidų, aptarė tik, kai aptariamos aplinkybės tapo viešos, o tai sukėlė pasipiktinimą tiek Portugalijoje, tiek Europoje.
—

Koncentracija M.8870, kuriai atsakovė neprieštaravo ginčijamu sprendimu, klaidingai atskirta nuo sudėtinio E.ON SE (E.ON) ir RWE AG (RWE) susijungimo, dėl kurio pasidalijama energetikos vertės grandinė. Visa procedūra glaudžiai susijusi ir apima ne vien RWE dukterinės bendrovės innogy SE (innogy) perleidimą bendrovei E.ON, bet ir tai, kad atsakovė atskirai leido RWE įsigyti E.ON elektros energijos gamybos turtą (byla M.8871) bei kad, pritariant Bundeskartellamt (Federalinė konkurencijos tarnyba), RWE įsigijo 16,67 % bendrovės E.ON akcijų. Be to atsakovė neišklausė ieškovės ir per vėlai bei nepakankamai pagrindė savo sprendimą.
—

dėl teisių, kylančių iš privatinės teisės reglamentuojamos sutarties: — perkvalifikuoti jo sutartinius santykius į neterminuotą darbo sutartį; — nuspręsti, kad dėl nurodyto atleidimo pagrindo ieškovas patyrė diskriminaciją, ir todėl priteisti jam iš atsakovių neturtinės žalos atlyginimą, ex aequo et bono įvertintą 10 000 eurų; — pripažinti, kad atsakovės pažeidė sutartinius įsipareigojimus, pirmiausia pareigą iš anksto pranešti apie neterminuotos darbo sutarties nutraukimą; — nuspręsti, kad su ieškovu buvo elgiamasi jį neteisėtai diskriminuojant, ir įpareigoti atsakovus jį grąžinti į darbą arba, nepatenkinus šio reikalavimo, sumokėti kompensaciją, apskaičiuotą remiantis darbuotojo patirtais nuostoliais dėl neįvykdytos darbo sutarties, jei ji būtų buvusi vykdoma iki numatytos galiojimo pasibaigimo; — taigi, priteisti iš atsakovių sumokėti ieškovui kompensaciją už nepagrįstą atleidimą (unfair dismissal), kuri bus nustatyta vėliau, bet iš anksto ex aequo et bono vertinamą 393 850,08 eurų; — priteisti iš atsakovų palūkanas nuo minėtų sumų;
C 53/65

2020 m. gruodžio 23 d. pareikštas ieškinys byloje Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material / Komisija

(Byla T-763/20)

(2021/C 53/82)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Inner Mongolia Shuangxin Environment-Friendly Material Co. Ltd (Ordosas, Kinija), atstovaujama advokatų J. Cornelis, F. Graafsma ir E. Vermulst

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti 2020 m. rugsėjo 25 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/1336, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės polivinilo alkoholiams nustatomi galutiniai antidempingo muitai,

— priteisti iš Europos Komisijos ieškovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdama ieškinį ieškovė remiasi septyniais pagrindais.

1. Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (toliau – Pagrindinis reglamentas) 2 straipsnio 6a dalimi, kuria tariamai nustatoma procedūra ir sukuriama išimtis, nenumatyta PPO antidempingo susitarime (toliau – ADS) ir kuri todėl negali būti taikoma.

2. Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto pažeidimu dėl akivaizdžios atsakovės vertinimo klaidos neteisingai aiškinant Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto formuluotę, laikant, kad Meksikos finansinės ataskaitos nėra lengvai prieinamos, pažeidžiant rūpestingumo pareigą, nes nebuvo išnagrinėti reikšmingi duomenys, kuriais remiantis Turkija kaip tinkama tipiška šalis būtų atmesta, ir nepasirenkant Meksikos kaip tinkamiausios tipiškos šalies.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6a dalies a punkto pažeidimu neapskaičiuojant normaliosios vertės remiantis tik neiškraipytomis atitinkamų gamybos veiksnių vertėmis.

4. Ketvirtasis ieškinio pagrindas susijęs su Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies pažeidimu.

5. Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su Pagrindinio reglamento 18 straipsnio pažeidimu pasinaudojant turimais faktais, nors to negalima pagrįsti.

6. Šeštasis ieškinio pagrindas susijęs su Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida nustatant priverstinį kainos mažinimą, taip pažeidžiant Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalį, nes nebuvo atlikta priverstinio kainų mažinimo segmentuota analizė, nesuderinti būtini kokybės skirtumai ir nenustatytas priverstinis kainų mažinimas visam produktui.
2020 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Sinopec Chongqing SVW Chemical ir kt. / Komisija

(Byla T-762/20)

(2021/C 53/81)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Sinopec Chongqing SVW Chemical Co. Ltd (Čongčingas, Kinija), Sinopec Great Wall Energy & Chemical (Ningxia) Co. Ltd (Lingu, Kinija), Central-China Company, Sinopec Chemical Commercial Holding Co. Ltd (Uhanas, Kinija), atstovaujamos advokatų J. Cornelis, F. Graafsma ir E. Vermulst

Atsakovė: Europos Komisija

Reikalavimai

Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti 2020 m. rugsėjo 25 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2020/1336, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės polivinilo alkoholiams nustatomi galutiniai antidempingo muitai (1),

— priteisti iš Europos Komisijos ieškovių bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi penkiais pagrindais.

1. Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su 2016 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) 2016/1036 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos Sąjungos narėmis nesančių valstybių (toliau – Pagrindinis reglamentas) 2 straipsnio 6a dalimi, kuria tariamai nustatoma procedūra ir sukuriama išimtis, nenumatyta PPO antidempingo susitarime (toliau – ADS) ir kuri todėl negali būti taikoma.

2. Antrasis ieškinio pagrindas susijęs su Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies pažeidimu išskaičiuojant fiktyvius komisinius iš Sinopec Central China pateiktos eksporto kainos ir akivaizdžia vertinimo klaida nusprendus, kad Sinopec Central China veikia kaip komisinių pagrindu dirbanti agentė, nes nesilaikyta teisingo palyginimo reikalavimo ir padidinta negrąžintinam PVM reikalinga normali vertė.

3. Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su Pagrindinio reglamento 18 straipsnio 1 ir 5 dalių, taip pat PPO antidempingo susitarimo 6.8 straipsnio ir II priedo pažeidimu, nes turimiems faktams gauti naudotas neteisėtas šaltinis, iš kurio gauta informacija nėra tinkamiausia.

4. Ketvirtasis ieškinio pagrindas siejamas su Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 ir 3 dalių pažeidimu ir akivaizdžia vertinimo klaida nustatant priverstinį kainos mažinimą, taip pažeidžiant Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalį, nes nebuvo atlikta priverstinio kainų mažinimo segmentuota analizė, nesuderinti būtini kokybės skirtumai ir nenustatytas priverstinis kainų mažinimas visam produktui.

5. Penktasis ieškinio pagrindas susijęs su ieškovių teisių į gynybą pažeidimu atsisakant pateikti tam tikrą informaciją, būtiną norint pakomentuoti priverstinio kainų mažinimo analizę.

(1) OL L 315, 2020, p. 1.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas – nevienodų sąlygų sudarymas — Atsakovė sudaro nevienodas sąlygas. Ji lygina skirtingas faktines aplinkybes. Dėl veiklos ES delegacijoje ieškovui taikomi su saugumu ir judėjimu susiję apribojimai, dėl kurių jis negali trumpam išvykti į užsienį. Be to, jam išvykus nebūtų buvę asmens, galinčio prižiūrėti jo vaikus. — Norint iš jo darbo vietos keliauti į užsienį reikalingas ilgas išankstinis planavimas. EPSO turėjo į tai atsižvelgti ir tinkamai įvertinti. Vietoj to, ji lygina ieškovo situaciją jo darbo vietoje su kitais kandidatais, gyvenančiais valstybėse, kuriose saugumo situacija vis dėlto žymiai geresnė. Todėl kandidatai, tokie kaip ieškovas, dėl saugumo padėties, už kurią jie neatsakingi, nuolat atsiduria mažiau palankioje situacijoje.
2.

Antrasis ieškinio pagrindas grindžiamas tuo, kad ginčijamo sprendimo teisėtumas kritikuojamas ir dėl to, kad „naujos veikliosios medžiagos“ statusas turėjo būti išnagrinėtas dar kartą po to, kai Mylan pateikė prieštaravimus (jie pateikti prašymo pateikimo etape). Taigi EMA netinkamai atliko savo pareigas, būtent savo pareigą atlikti veiksmingą ir išsamų įvertinimą ir motyvuoti savo sprendimą, kaip to reikalaujama SESV 296 straipsnyje, dėl to savo ruožtu ginčijamas sprendimas yra neteisėtas.
—

Kadangi atsakovė klaidingai atsižvelgė tik į ieškovės turimos rinkos dalį, ji klaidingai nusprendė, jog ši dalis (85,21 %) per didelė, kad būtų galima pripažinti, jog rinka atverta konkurencijai, nepaisant to, kad ankstesniuose savo sprendimuose jau buvo pripažinusi, kad 86,7 % ir 73,6 % rinkos dalys nėra per didelės atsižvelgiant į aplinkybes (2007 m. spalio 29 d. Komisijos sprendimas 2007/706/EB ir 2007 m. spalio 29 d. Komisijos sprendimas 2006/422/EB).