Jeigu valstybė narė pasinaudojo Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnio 5 dalimi suteikiama galimybe prašyti, kad konkretus iš šios valstybės kilęs dokumentas nebūtų atskleistas be jos išankstinio sutikimo, tam, kad institucija galėtų šį dokumentą atskleisti, būtina gauti išankstinį tos valstybės narės sutikimą. Kadangi teisiškai „sutikimas“ skiriasi nuo paprastos „nuomonės“, pati minėtos nuostatos formuluotė neleidžia jos aiškinti kaip suteikiančios valstybei narei, pasinaudojusiai minėta galimybe, tik teisę, kad institucija su ja konsultuotųsi prieš nuspręsdama, prireikus nepaisant aptariamos valstybės narės prieštaravimo, suteikti galimybę susipažinti su atitinkamu dokumentu. Šio 4 straipsnio 5 dalyje vartojama formuluotė „gali prašyti“ tik pabrėžia, jog šia nuostata valstybei narei suteikiama galimybė, kuria veiksmingai pasinaudojus konkrečiu atveju, išankstinis valstybės narės sutikimas tampa būtina būsimo atitinkamo dokumento atskleidimo sąlyga.

Iš to visų pirma išplaukia, kad paraišką leisti susipažinti su iš valstybės narės kilusiu dokumentu gavusi institucija ir ši valstybė narė turi, jeigu apie šią paraišką ši institucija pranešė minėtai valstybei narei, nedelsdamos pradėti sąžiningą dialogą dėl galimo Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1–3 dalyse numatytų išimčių taikymo, atkreipdamos dėmesį į būtinybę leisti institucijai pateikti nuomonę laikantis terminų, per kuriuos šio reglamento 7 ir 8 straipsniai nustato jos pareigą priimti sprendimą dėl šios paraiškos leisti susipažinti su dokumentais.

Galiausiai, remiantis šio reglamento 7 ir 8 straipsniais, pati institucija turi motyvuoti sprendimą, kuriuo ji nesuteikia galimybės paraišką pateikusiam asmeniui susipažinti su dokumentais. Tokia pareiga reiškia, kad savo sprendime institucija ne tik turi paminėti atitinkamos valstybės narės pareikštą prieštaravimą prašomo dokumento atskleidimui, bet taip pat išdėstyti šios valstybės narės nurodytas priežastis, kodėl buvo nuspręsta taikyti vieną iš teisės susipažinti su dokumentais išimčių, numatytų to paties reglamento 4 straipsnio 1–3 dalyse. Tokios nuorodos iš tikrųjų gali leisti suinteresuotajam asmeniui suprasti galimybės nesuteikimo ištakas bei priežastis, o kompetentingam teismui – prireikus vykdyti jam priskirtą kontrolę.

Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnio 5 dalimi nesiekiama atskirti dviejų kompetencijų, t. y. nacionalinės ir Bendrijos, kurių tikslai skirtingi, bet įtvirtinamas sprendimų priėmimo procesas, kuriame dalyvauja tiek Bendrijos institucija, tiek atitinkama valstybė narė ir kurio vienintelis tikslas – nustatyti, ar reikia atsisakyti suteikti galimybę susipažinti su dokumentu, remiantis viena iš šio reglamento 4 straipsnio 1–3 dalyse numatytų esminių išimčių.

Tokiu atveju suinteresuotajam asmeniui, kuriam institucija atsisakė suteikti galimybę susipažinti su dokumentu, paprašius, Bendrijos teismas turi patikrinti, ar šis atsisakymas galėjo būti teisėtai grindžiamas minėtomis išimtimis, nepaisant to, ar jį lėmė pačios institucijos, ar atitinkamos valstybės narės atliktas šių išimčių vertinimas. Be to, šio suinteresuotojo asmens atžvilgiu valstybės narės įsikišimas neturi įtakos Bendrijos sprendimui, kurį jam vėliau adresuoja institucija, atsakydama į jo pateiktą prašymą susipažinti su turimu dokumentu.

(žr. 93, 94 punktus)