Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Maksimalus dydis

(Tarybos reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalies pirmoji pastraipa)

2. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Maksimalus dydis

(Tarybos reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalies pirmoji pastraipa)

3. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Maksimalus dydis

(Tarybos reglamentas Nr. 17; Komisijos pranešimas 98/C 9/03)

Summary

1. Maksimalia su apyvarta susijusia riba, numatyta Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalies pirmojoje pastraipoje, siekiama išvengti, kad Komisijos skiriamos baudos būtų neproporcingos atitinkamos įmonės dydžiui. Iš to išplaukia, kad apibrėždama sąvoką „praėjusieji verslo metai“ Komisija kiekvienu atveju ir atsižvelgdama į kontekstą bei į Reglamente Nr. 17 nustatytų sankcijų sistemos siekiamus tikslus turi įvertinti baudos poveikį atitinkamai įmonei, būtent paisydama apyvartos, kuri atspindi jos realią ekonominę situaciją pažeidimo padarymo laikotarpiu. Todėl, jei atitinkama įmonė neturėjo jokių pajamų verslo metais, ėjusiais prieš Komisijai priimant sprendimą, pastaroji turi atsižvelgti į kitus verslo metus, kad galėtų teisingai įvertinti šios įmonės finansinius išteklius ir užtikrinti pakankamai atgrasantį baudos poveikį. Be to, baudos ribų nustatymas nėra paprastas pasirinkimo tarp dviejų galimybių, numatytų Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalies pirmojoje pastraipoje, t. y. tarp maksimalios 1 milijonų eurų baudos ir ribos, nustatytos atitinkamos įmonės apyvartos atžvilgiu, klausimas.

(žr. 24–25, 30–31 punktus)

2. Kalbant apie verslo metų nustatymą siekiant užtikrinti maksimalią 10 % apyvartos ribą, taikytiną baudoms, skiriamoms už Bendrijos konkurencijos taisyklių pažeidimą, Komisija nepažeidžia vienodo požiūrio principo, jei ji vieną iš kartelyje dalyvavusių įmonių, kuri, verslo metais, ėjusiais prieš priimant sprendimą dėl sankcijos, neturėjo jokių pajamų, skirtingai vertina nei kitus kartelio dalyvius, kurie sprendimo priėmimo metu buvo aktyviai veikiančios įmonės ir prieš tai ėjusiais verslo metais gavo pajamų, traktuotinų kaip patikimi duomenys apie jų ekonominę situaciją.

Be to, apskaičiuojant pagal Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalį skiriamas baudas, skirtingas atitinkamų įmonių vertinimas yra priskirtinas pagal šią nuostatą Komisijai suteiktos diskrecijos įgyvendinimui. Iš tikrųjų savo diskrecijos ribose Komisija turi individualizuoti sankciją atsižvelgdama į atitinkamų įmonių veiksmus ir požymius tam, kad kiekvienu atveju užtikrintų visišką Bendrijos konkurencijos taisyklių veiksmingumą.

Galiausiai, darant prielaidą, kad ankstesnė Komisijos praktika buvo kitokia pažeidimą padariusios įmonės, kuri pasitraukė iš pažeidimo paveiktos rinkos prieš priimant sprendimą dėl sankcijos, atžvilgiu, šis praktikos pasikeitimas neturėtų būti laikomas teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, nes Komisijos sprendimų priėmimo praktika negali būti teisiniu pagrindu skiriant baudas konkurencijos srityje.

(žr. 41–44, 60–62 punktus)

3. Bendrijos konkurencijos taisyklių įgyvendinimą reglamentuojančios nuostatos, ypač Reglamentas Nr. 17 bei gairės, leidžia įmonėms tiksliai numatyti už šių taisyklių pažeidimą galimas finansines pasekmes. Todėl teisinio saugumo principas negali užtikrinti įmonei, kad jos ūkinės veiklos atitinkamame sektoriuje nutraukimas leistų išvengti baudos už padarytą šiame sektoriuje pažeidimą paskyrimo.

Be to, atsižvelgiant į Komisijos turimą diskreciją šioje srityje, kartelyje dalyvavusi įmonė negali tiksliai žinoti, kokią baudos sumą Komisija gali paskirti taikydama Reglamento Nr. 17 nuostatas. Šiomis aplinkybėmis tai, kad ji negalėjo iš anksto žinoti, kuriais verslo metais bus remiamasi nustatant maksimalų baudos dydį, savaime nėra teisinio saugumo principo pažeidimas.

(žr. 80–81, 83–84 punktus)