GENERALINIO ADVOKATO

YVES BOT IŠVADA,

pateikta 2010 m. rugsėjo 2 d.( )

Byla C‑362/09 P

Athinaïki Techniki AE

prieš

Europos Bendrijų Komisiją

„Valstybės pagalba – Skundas – Komisijos sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą – Aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį – Komisijos sprendimas atšaukti sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą – Neteisėtumo, kurį siekiama ištaisyti šiuo atšaukimu, nenurodymas – Sprendimo dėl atšaukimo neteisėtumas“

1. Šiuo apeliaciniu skundu tęsiama byla, kurioje buvo priimtas 2008 m. liepos 17 d. Sprendimas Athinaïki Techniki prieš Komisiją( ).

2. Tame sprendime Teisingumo Teismas nusprendė, kad 2004 m. birželio 2 d. Europos Bendrijų Komisijos administracinė priemonė, nutraukiant bendrovės, kurios teises perėmė Athinaïki Techniki AE( ), skundo nagrinėjimą, pripažintina „sprendimu“ pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999( ) 4 straipsnį ir todėl yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį. Teisingumo Teismas grąžino bylą Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui, kad jis galėtų išnagrinėti Athinaïki Techniki pareikštą ieškinį dėl šio akto panaikinimo.

3. 2008 m. rugsėjo 26 d. Komisija parašė apeliantei, kad vadovaudamasi Teisingumo Teismo sprendimu ji atšaukia savo laišką, kuriuo informavo apeliantę apie skundo nagrinėjimo nutraukimą, atnaujina procedūrą ir pakartoja ankstesnį prašymą apeliantei pateikti tokią informaciją, kuri patvirtintų valstybės pagalbos suteikimą.

4. 2009 m. birželio 29 d. Nutartimi Athinaïki Techniki prieš Komisiją( ) Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad, vadovaujantis šiuo laišku, ieškinys dėl 2004 m. birželio 2 d. sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą neteko dalyko.

5. Athinaïki Techniki pateikė apeliacinį skundą dėl šios nutarties, kuriame visų pirma kaltina Pirmosios instancijos teismą nepaisius sąlygų, kurioms esant Komisija gali atšaukti savo sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą ir kaip jos išplaukia iš Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją.

6. Šioje išvadoje siūlau Teisingumo Teismui pripažinti šį apeliacinį skundą pagrįstu.

7. Bus parodyta, jog, vadovaujantis minėtu Sprendimu Athinaïki Techniki prieš Komisiją, apeliantė turėjo teisę į teisminį Komisijos išvados, pagal kurią, vadovaujantis 2004 m. birželio 2 d. šios institucijos turėta informacija, nebuvo reikalo pradėti oficialios tyrimo procedūros ir buvo pateisinama nutraukti bylos nagrinėjimą, įvertinimą.

8. Bus išdėstyta, kad, vadovaujantis šiuo sprendimu, Komisija galėjo teisėtai atšaukti savo sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą tik siekdama ištaisyti jo neteisėtumą. Bus paaiškinta, kad 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške nėra nurodytos tinkamos priežastys, dėl kurių Komisija nusprendė atšaukti šį sprendimą ir atnaujinti pirminio tyrimo procedūrą. Bus parodyta, kad šis atšaukimas nėra pateisinamas ir dėl jo apeliantė prarado galimybę, kad jos skundo nagrinėjimo nutraukimą įvertintų teismas, taip pažeidžiant minėtą Sprendimą Athinaïki Techniki prieš Komisiją. Remiantis tuo bus padaryta išvada, kad ginčijamoje nutartyje, pagal kurią Komisija atšaukė ginčijamą sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą ir dėl to ieškinys dėl šio sprendimo neteko dalyko, buvo padaryta teisės klaida.

9. Papildomai bus parodyta, kad ginčijamoje nutartyje teisės klaida taip pat padaryta, kiek Pirmosios instancijos teismas konstatavo, jog 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške nurodytas atšaukimas turi tokį patį poveikį kaip ir teismo sprendimas dėl panaikinimo, ir todėl apeliantė nebėra suinteresuota, kad sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą būtų panaikintas.

I – Teisinis ir faktinis ginčijamos nutarties kontekstas

A – Faktinės aplinkybės prieš priimant Sprendimą Athinaïki Techniki prieš Komisiją

10. 2001 m. spalio mėn. Graikijos valdžios institucijos pradėjo viešojo pirkimo procedūrą, siekdamos perleisti 49 % kazino Mont Parnès kapitalo. Konkuravo du dalyviai, t. y. konsorciumas Casino Attikis ir Hyatt Consortium. Po tariamai reikalavimų neatitinkančios procedūros sutartis buvo sudaryta su Hyatt Consortium.

11. Konsorciumo Casino Attikis narė bendrovė Egnatia SA, kurią po susijungimo perėmė Athinaïki Techniki, pateikė skundus Komisijos Vidaus rinkos generalinio direktorato (GD) ir Konkurencijos GD tarnyboms. Pirmojo GD prašyta patikrinti, ar procedūra dėl 49 % kazino Mont Parnès kapitalo perleidimo atitinka Bendrijos viešųjų pirkimų teisę, o į antrąjį kreiptasi su skundu dėl valstybės pagalbos, suteiktos Hyatt Consortium toje pačioje procedūroje.

12. 2003 m. liepos 15 d. laišku Konkurencijos GD Athinaïki Techniki priminė savo sprendimų priėmimo praktiką, pagal kurią valstybinio turto perleidimas taikant viešo konkurso procedūrą nėra laikomas valstybės pagalba, jei ta procedūra vyko skaidriai ir nebuvo diskriminacijos. Todėl jis pranešė, kad nuomonės nepareikš, kol Vidaus rinkos GD nebaigs aptariamos viešojo pirkimo procedūros tyrimo.

13. 2003 m. rugpjūčio 28 d. elektroniniu laišku Athinaïki Techniki atstovas iš esmės pareiškė, kad skundas dėl valstybės pagalbos suteikimo yra susijęs su skirtingomis nei viešojo pirkimo procedūros aplinkybėmis ir kad dėl to Konkurencijos GD tarnybos neturėtų laukti Vidaus rinkos GD išvadų.

14. 2003 m. rugsėjo 16 d. laišku Konkurencijos GD tarnybos pakartojo 2003 m. liepos 15 d. laiške išdėstytas mintis, tačiau paragino Athinaïki Techniki pateikti papildomos informacijos apie bet kokią kitą pagalbą, kuri nebūtų susijusi su kazino pardavimo konkursu.

15. 2004 m. sausio 22 d. ir rugpjūčio 4 d. laiškais Vidaus rinkos GD tarnybos informavo Athinaïki Techniki, kad neketina toliau nagrinėti dviejų joms pateiktų skundų.

16. Tuomet Komisija Athinaïki Techniki nusiuntė 2004 m. gruodžio 2 d. laišką, kuris išdėstytas taip:

„Šiuo laišku atsakau į jūsų pateiktą klausimą telefonu, ar Komisija tęsia tyrimą pirmiau nurodytoje byloje, ar šios bylos nagrinėjimas yra nutrauktas.

2003 m. rugsėjo 16 d. laišku Komisija jus informavo, kad remiantis jos turima informacija nėra pakankamo pagrindo tęsti šios bylos tyrimą [remiantis [Reglamento Nr. 659/1999] 20 straipsniu].

Nesant papildomos informacijos, kurios pagrindu būtų galima tęsti tyrimą, 2004 m. birželio 2 d. Komisija nutraukė bylos nagrinėjimą.“

17. 2005 m. vasario 18 d. Pirmosios instancijos teismo kanceliarijai Athinaïki Techniki pateikė ieškinį, kuriuo prašė panaikinti šį sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, apie kurį sužinojo gavusi šį laišką.

18. 2006 m. rugsėjo 26 d. Nutartimi Athinaïki Techniki prieš Komisiją( ) Pirmosios instancijos teismas patenkino Komisijos prieštaravimą dėl priimtinumo. Jis nusprendė, kad šis laiškas nelaikomas sprendimu pagal Reglamento Nr. 659/1999 25 straipsnį ir nesukelia teisinių pasekmių, todėl dėl jo negalima pateikti ieškinio pagal EB 230 straipsnį.

19. Athinaïki Techniki pateikė apeliacinį skundą dėl šios nutarties.

B – Sprendimas Athinaïki Techniki prieš Komisiją

20. Visų pirma Teisingumo Teismas konstatavo, kad Athinaïki Techniki ieškinys dėl panaikinimo pateiktas ne dėl 2004 m. gruodžio 2 d. laiško, o dėl Konkurencijos GD sprendimo nutraukti šios bendrovės skundo dėl Graikijos Respublikos suteiktos pagalbos konsorciumui Hyatt Regency per viešąjį pirkimą, susijusį su kazino Mont Parnès, nagrinėjimą.

21. Teisingumo Teismas taip pat pažymėjo, jog Athinaïki Techniki prašė panaikinti šį sprendimą dėl to, kad jis buvo priimtas remiantis EB 88 straipsnio 3 dalimi, Komisijai prieš tai nepradėjus oficialios tyrimo procedūros pagal EB 88 straipsnio 2 dalį, per kurią ji būtų galėjusi pateikti pastabas.

22. Atsižvelgdamas į tokias aplinkybes Teisingumo Teismas visų pirma apibrėžė pasibaigus pirminio tyrimo procedūrai priimamų aktų pobūdį ir išnagrinėjo, ar Pirmosios instancijos teismas galėjo pagrįstai padaryti išvadą, kad ginčijamas aktas dėl skundo nagrinėjimo nutraukimo nėra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį.

1. Dėl pasibaigus pirminio valstybės pagalbos tyrimo procedūrai priimamų aktų pobūdžio

23. Pirmiausia Teisingumo Teismas priminė, kad valstybės pagalbos kontrolės procedūroje reikia skirti pirminį pagalbos tyrimo etapą, kuris skirtas tik Komisijai susidaryti pirminę nuomonę apie dalinį ar visišką nagrinėjamos pagalbos suderinamumą su bendrąja rinka, ir paties tyrimo etapą, kuris skirtas šiai institucijai surinkti visą informaciją apie bylos aplinkybes, o šis antrasis etapas yra būtinas, kai Komisija patiria rimtų sunkumų vertindama, ar pagalba suderinama su bendrąja rinka( ).

24. Jis pažymėjo, kad tik šiame etape EB sutartyje nustatyta Komisijos pareiga pareikalauti suinteresuotųjų asmenų pateikti pastabas, ir todėl, jeigu pabaigusi pirmąjį etapą Komisija prima kitokį sprendimą nei sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą, šie suinteresuotieji asmenys turi teisę ginčyti šį sprendimą, kad užtikrintų savo turimų procedūrinių garantijų paisymą( ).

25. Be to, Teisingumo Teismas nurodė, kad Reglamentu Nr. 659/1999 tokiems suinteresuotiesiems asmenims suteikiama teisė inicijuoti pirminio tyrimo etapą, pateikiant Komisijai informaciją apie tariamą neteisėtą pagalbą, o ši privalo nedelsdama išnagrinėti galimą pagalbos suteikimą ir jos suderinamumą su bendrąja rinka. Teisingumo Teismo teigimu, nors per šią procedūrą suinteresuotieji asmenys negali pasinaudoti gynybos teisėmis, jie vis tiek turi teisę būti į ją tinkamai įtraukti, atsižvelgiant į konkretaus atvejo aplinkybes, o tai reiškia, kad kai pagal Reglamento Nr. 659/1999 20 straipsnio 2 dalies antrąjį sakinį Komisija juos informuoja, jog nėra pakankamų priežasčių nagrinėti atitinkamo atvejo, ji taip pat privalo suteikti jiems galimybę per protingą terminą pateikti jai papildomas pastabas( ).

26. Teisingumo Teismas toliau argumentavo:

„40. Kai šios pastabos pateikiamos arba baigiasi nustatytas protingas terminas, pagal Reglamento Nr. 659/1999 13 straipsnio 1 dalį Komisija privalo užbaigti pirminį tyrimo etapą ir priimti sprendimą pagal to reglamento 4 straipsnio 2, 3 arba 4 dalį, t. y. sprendimą, kuriuo konstatuojamas pagalbos nebuvimas, neteikiami prieštaravimai arba pradedama oficiali tyrimo procedūra. Taip šiai institucijai nesuteikiama galimybė vilkinti procedūros pirminio tyrimo stadijoje. Atėjus laikui ji privalo pradėti kitą tyrimo etapą arba atitinkamu sprendimu nuspręsti nutraukti bylos nagrinėjimą (dėl procedūros konkurencijos srityje žr. 1997 m. kovo 18 d. Sprendimo Guérin automobiles prieš Komisiją C‑282/95 P, Rink. p. I‑1503, 36 punktą). Pagal Reglamento Nr. 659/1999 20 straipsnio 2 dalies trečiąjį sakinį Komisija, priėmusi tokį sprendimą po to, kai suinteresuotoji šalis pateikė pastabas, pastarajai išsiunčia to sprendimo kopiją.

41. Šiomis aplinkybėmis reikia atkreipti dėmesį, kad Komisija gali priimti vieną iš pirmiau minėtų Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnyje nurodytų sprendimų, nenurodydama, kad tai yra pagal tą nuostatą priimtas sprendimas.“

27. Šiuo klausimu Teisingumo Teismas priminė nusistovėjusią teismo praktiką dėl ieškinių dėl panaikinimo priimtinumo, pagal kurią vertinant ginčijamus aktus reikia remtis jų turiniu ir jų autorių ketinimais. Jis nurodė, kad priemonės, kuriomis galutinai nustatoma Komisijos pozicija pasibaigus administracinei procedūrai ir kuriomis siekiama sukelti privalomų teisinių pasekmių, darančių įtakos ieškovo interesams, iš esmės pripažintinos aktais, dėl kurių galima pareikšti ieškinį, nesvarbu, kokia šių aktų forma, ar laikomasi jiems nustatytų formalių reikalavimų dėl pavadinimo, ar jie yra pakankamai motyvuoti, ar juose nurodoma juos pagrindžianti teisės nuostata( ).

28. Iš to Teisingumo Teismas padarė išvadą, kad nesvarbu, jog ginčijamas aktas nėra nurodomas kaip „sprendimas“, jame nedaroma nuoroda į Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 2, 3 ar 4 dalį arba Komisija apie jį neinformavo atitinkamos valstybės narės, taip pažeisdama šio reglamento 25 straipsnį( ).

29. Toliau Teisingumo Teismas pateikė tokius argumentus:

„45. Priešingu atveju Komisija galėtų išvengti Bendrijos teismo kontrolės paprasčiausiai nesilaikydama tokių formalių reikalavimų. Iš teismo praktikos matyti: kadangi Europos bendrija yra teisinė Bendrija, kurioje prižiūrima, ar jos institucijų priimti teisės aktai atitinka EB steigimo sutartį, Bendrijos teisme pateiktam ieškiniui taikomos procesinės nuostatos turi būti aiškinamos kiek įmanoma taip, kad šių nuostatų taikymas padėtų įgyvendinti tikslą užtikrinti iš Bendrijos teisės kylančių asmenų teisių teisminę gynybą (šiuo klausimu žr. 2002 m. liepos 25 d. Sprendimo Unión de Pequeños Agricultores prieš Tarybą, C‑50/00 P, Rink. p. I‑6677, 44 punktą; 2007 m. sausio 18 d. Sprendimo PKK ir KNK prieš Tarybą, C‑229/05 P, Rink. p. I‑439, 109 punktą ir 2007 m. kovo 13 d. Sprendimo Unibet, C‑432/05, Rink. p. I‑2271, 37 ir 44 punktus).

46. Iš to matyti, kad nustatant, ar aktas dėl valstybės pagalbos yra sprendimas pagal Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnį, reikia patikrinti ar, atsižvelgiant į jo turinį ir Komisijos siekius, ši institucija po pirminio tyrimo etapo nagrinėjamu aktu priėmė galutinę poziciją dėl skunde nurodytos priemonės ir atitinkamai ar ji nusprendė, kad ši priemonė yra arba nėra pagalba, ir kad ji kelia arba nekelia abejonių dėl suderinamumo su bendrąja rinka.“

2. Dėl klausimo, ar sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį

30. Teisingumo Teismas taip įvertino aktą, apie kurį Athinaïki Techniki buvo informuota 2004 m. gruodžio 2 d. laišku:

„52. Iš šio akto turinio ir Komisijos siekiamo tikslo matyti, kad [ši] taip nusprendė baigti dėl Athinaïki Techniki skundo pradėtą pirminę tyrimo procedūrą. Minėtu aktu Komisija konstatavo, kad remiantis pradėtu tyrimu nebuvo galima daryti išvados, jog egzistuoja pagalba pagal EB 87 straipsnį, ir netiesiogiai atsisakė pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą oficialią tyrimo procedūrą (šiuo klausimu žr. [1998 m. balandžio 2 d.] Sprendimo Komisija prieš Sytraval ir Brink’s France [C‑367/95 P, Rink. p. I‑1719] 47 punktą).

53. Be to, remiantis šio sprendimo 36 punkte minėta teismo praktika, esant tokiai situacijai asmenys, kurie turi šioje nuostatoje nustatytas procedūrines garantijas, gali jomis pasinaudoti tik tuo atveju, jeigu turi galimybę šį sprendimą užginčyti Bendrijos teisme pagal EB 230 straipsnio ketvirtą pastraipą. Šis principas taip pat taikomas ir tais atvejais, kai sprendimas priimamas Komisijai manant, jog pagalba yra suderinama su bendrąja rinka, ir kai ji laikosi nuomonės, jog pagalba visiškai neegzistuoja.

54. Ginčijamas aktas negali būti laikomas pirminiu ar parengiamuoju, nes pradėtoje administracinėje procedūroje po jo nebus priimamas joks kitas aktas, dėl kurio būtų galima teikti ieškinį dėl panaikinimo (šiuo klausimu žr. [1994 m. birželio 16 d.] Sprendimo SFEI ir kt. prieš Komisiją [C‑39/93 P, Rink. p. I‑2681] 28 punktą).

55. Priešingai nei nusprendė Pirmosios instancijos teismas, šiuo atveju nesvarbu, kad suinteresuotoji šalis dar galėtų Komisijai pateikti papildomos informacijos, kurią gavusi [ši] privalėtų persvarstyti savo poziciją dėl nagrinėjamos valstybės taikomos priemonės.

56. Iš tiesų apie sprendimo, priimto po pirminės tyrimo stadijos, teisėtumą sprendžiama tik atsižvelgiant į informaciją, kurią Komisija galėjo turėti to sprendimo priėmimo momentu (žr. [2008 m. balandžio 15 d.] Sprendimo Nuova Agricast [C‑390/06, Rink. p. I‑2577] 54–60 punktus), t. y. šiuo atveju – ginčijamo akto priėmimo momentu.

57. Jei suinteresuotoji šalis pateikia papildomos informacijos po to, kai bylos nagrinėjimas nutrauktas, Komisija gali būti priversta pradėti, jei reikia, naują administracinę procedūrą. Tačiau ši informacija nedaro įtakos faktui, kad pirmoji pirminio tyrimo procedūra jau baigta.

58. Iš to galima spręsti, kad, priešingai nei nusprendė Pirmosios instancijos teismas [minėtos 2006 m. rugsėjo 26 d. nutarties Athinaïki Techniki prieš Komisiją] 29 punkte, Komisija priėmė galutinę poziciją dėl Athinaïki Techniki prašymo konstatuoti, jog padarytas EB 87 ir 88 straipsnių pažeidimas.

59. Galiausiai, kaip nurodyta šio sprendimo 44 punkte, vertinant ginčijamą aktą visiškai nesvarbu, kad Komisija apie jį nepranešė atitinkamai valstybei narei, kad ji jo nepavadino „sprendimu“ ir nepadarė nuorodos į Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnį.

60. Šiuo atžvilgiu, remiantis [minėtos 2006 m. rugsėjo 26 d. nutarties Athinaïki Techniki prieš Komisiją] 6 punkte nurodyta administracinės procedūros eiga, matyti, kad Komisija priėmė poziciją ją motyvuodama tuo, kad aptariama valstybės taikoma priemonė nėra valstybės pagalba. Taigi ginčijamas aktas turi būti laikomas sprendimu pagal Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 2 dalį, skaitomą kartu su šio reglamento 13 straipsnio 1 dalimi ir 20 straipsnio 2 dalies trečiu sakiniu.

61. Kadangi šiuo aktu iš Athinaïki Techniki buvo atimta galimybė pateikti pastabas per EB 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą oficialią tyrimo procedūrą, jis sukėlė privalomų teisinių pasekmių, galinčių pažeisti šios bendrovės interesus.

62. Taigi ginčijamas aktas yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį pagal EB 230 straipsnį.“

31. Dėl Athinaïki Techniki pateikto apeliacinio skundo Teisingumo Teismas priėmė tokį sprendimą:

„1. Panaikinti 2006 m. rugsėjo 26 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo nutartį Athinaïki Techniki prieš Komisiją (T‑94/05).

2. Atmesti Europos Bendrijų Komisijos Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teisme pateiktą prieštaravimą dėl priimtinumo.

3. Grąžinti bylą Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismui, kad jis priimtų sprendimą dėl Athinaïki Techniki AE reikalavimų, kuriais prašoma panaikinti 2004 m. birželio 2 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą nutraukti jos skundo nagrinėjimą dėl tariamos valstybės pagalbos, kurią Graikijos Respublika suteikė konsorciumui Hyatt Regency per viešąjį pirkimą, susijusį su 49 % kazino Mont Parnès kapitalo perleidimu.

<...>“

C – Skundžiama nutartis

32. 2008 m. spalio 2 d. laišku Komisija informavo Pirmosios instancijos teismą, kad 2008 m. rugsėjo 26 d. ji išsiuntė apeliantei laišką, kuriame sakoma:

„Remiuosi [2004 m. gruodžio 2 d.] laišku( ), kuriuo Konkurencijos DG tarnybos jus informavo, kad vadovaujantis jų turima informacija nėra pakankamo pagrindo tęsti šios bylos tyrimo ir kad nesant papildomos informacijos, kurios pagrindu būtų galima tęsti tyrimą, Komisija nutraukė administracinį šios bylos nagrinėjimą.

Atsižvelgdama į [Sprendimą Athinaïki Techniki prieš Komisiją], Konkurencijos DG tarnyba jus informuoja, kad šis laiškas atšaukiamas, o minėta byla atnaujinama.

Todėl vėl pateikiame mūsų ankstesnį prašymą ir dar kartą prašome jūsų pateikti informaciją, patvirtinančią, kad parduodant kazino Mont Parnès buvo suteikta neteisėta valstybės pagalba.“

33. Komisija, palaikoma įstojusios į bylą šalies Athens Resort Casino AE Symmetochon( ), tvirtino, kad dėl 2008 m. rugsėjo 26 d. laiško byla neteko dalyko, todėl priimti sprendimo nereikia.

34. Athinaïki Techniki prieštaravo tokiai pozicijai.

35. Skundžiamoje nutartyje Pirmosios instancijos teismas pateikė tokius argumentus:

„32 Iš pradžių reikia pabrėžti, kad dar 1992 m. lapkričio 18 d. Nutarties SFEI ir kt. prieš Komisiją (C‑222/92) 1 ir 2 punktuose Teisingumo Teismas yra nusprendęs, jog ieškinio dėl sprendimo nutraukti skundo, susijusio su tariama valstybės pagalba, nagrinėjimą atveju pirminio tyrimo procedūros atnaujinimas reiškia, kad atšaukiamas sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą. Teisingumo Teismas laikėsi nuomonės, kad minėtas ieškinys neteko dalyko, ir pripažino, kad dėl jo nereikia priimti sprendimo (minėtos Nutarties SFEI ir kt. prieš Komisiją 5 ir 7 punktai; taip pat šiuo klausimu žr. 2008 m. liepos 1 d. Teisingumo Teismo sprendimo Chronopost <...> prieš UFEX ir kt., C‑341/06 P ir C‑342/06 P, [Rink. p. I‑4777] 3 punktą bei 2006 m. birželio 7 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo UFEX ir kt. prieš Komisiją, T‑613/97, Rink. p. II‑1531, 8 ir 11 punktus).

33 Antra, iš [minėto Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją] 52, 54 ir 58 punktų matyti, kad Teisingumo Teismo išvada, pagal kurią [sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą] galutinai įtvirtino Komisijos poziciją dėl ginčijamos priemonės, buvo būtina, kad [šis sprendimas] galėtų būti laikomas sprendimu, dėl kurio galima pareikšti ieškinį. Tačiau po to, kad buvo atnaujinta pirminio tyrimo procedūra ir apeliantės paprašyta pateikti jos kaltinimus pagrindžiančius dokumentus, nebėra akto, kuriuo galutinai nustatoma Komisijos pozicija, tai yra, akto, dėl kurio gali būti pareiškiamas ieškinys.

34 Trečia, reikia pažymėti, kad [sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą] buvo priimtas baigus pirminio tyrimo procedūrą ir, vadovaujantis [minėtu Sprendimu Athinaïki Techniki prieš Komisiją], turi būti aiškinamas arba kaip implicitinis sprendimas, kuriuo konstatuojama, kad nagrinėjama priemonė nėra pagalba EB 87 straipsnio 1 dalies prasme, arba kaip implicitinis sprendimas nepareikšti prieštaravimų. Todėl panaikinimo atveju Komisija privalėtų atnaujinti pirminio tyrimo procedūrą ir, kaip Teisingumo Teismas patikslino [minėto Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją] 40 punkte, oficialiai priimti vieną iš Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnyje numatytų sprendimų arba sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, kurie būtų nauji aktai, dėl kurių būtų galima pareikšti ieškinį.

35 Šiomis aplinkybėmis reikia atkreipti dėmesį, kad [sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą] atšaukimas turi tokį patį poveikį kaip ir [jį] panaikinantis teismo sprendimas, nes taip atnaujinta pirminio tyrimo procedūra bus užbaigta vienu iš Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnyje numatytų oficialių sprendimų ar sprendimu nutraukti skundo nagrinėjimą. Teismo sprendimas, kuriuo būtų panaikintas [sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą], neturėtų jokių papildomų teisinių pasekmių, palyginti su atšaukimo pasekmėmis (1999 m. gruodžio 6 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Elder prieš Komisiją, T‑178/99, Rink. p. II‑3509, 20 punktas).

36 Todėl apeliantė nėra niekaip suinteresuota, kad būtų panaikintas [sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą] (šiuo klausimu žr. 1997 m. gegužės 28 d. Pirmosios instancijos teismo Nutarties Proderec prieš Komisiją, T‑145/95, Rink. p. II‑823, 27 punktą, ir minėtos nutarties Elder prieš Komisiją 21 punktą).

37 Todėl konstatuotina, kad šis ieškinys neteko dalyko ir nėra reikalo priimti sprendimo.“

36. Pirmosios instancijos teismas taip pat pateikė motyvus, dėl kurių jis mano, kad tokiai išvadai neprieštarauja apeliantės argumentai.

37. Pirma, dėl apeliantės argumento, kad 2004 m. gruodžio 2 d. laiške minima Komisija, o 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške kalbama apie Komisijos tarnybas, jis nusprendė, kad šis argumentas neturi įtakos paskutiniojo laiško kvalifikavimui.

38. Antra, dėl argumento, pagal kurį Komisija negalėjo atsisakyti imtis veiksmų ir kad privalėjo pradėti oficialią tyrimo procedūrą, Pirmosios instancijos teismas pažymėjo, kad apeliantė nenurodė jokios teisės nuostatos, kuri įpareigotų Komisiją, atšaukus sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, pradėti kitokią procedūrą nei ta, kurioje buvo priimtas šis sprendimas.

39. Trečia, dėl apeliantės teiginių, jog, pirma, Komisijos veiksmais siekiama užkirsti kelią teisminei sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą kontrolei ir, antra, prašymas pateikti informaciją nėra svarbus, teismas nusprendė, kad iš to neišplaukia joks teisinis argumentas.

40. Pirmosios instancijos teismas papildė, kad iš apeliantės Pirmosios instancijos teismo procese pateiktų dokumentų nematyti, jog ji dar administracinėje procedūroje būtų paaiškinusi, kaip ginčijamos priemonės atitiko valstybės pagalbos buvimą apibrėžiančias sąlygas, ir todėl ji negali teisėtai ginčyti, jog, atsižvelgiant į bylos aplinkybes, Komisijos prašymas pateikti papildomos informacijos buvo tinkamas veiksmas.

41. Ketvirta, kalbėdamas apie apeliantės argumentus dėl res judicata galios, Pirmosios instancijos teismas pažymėjo, kad Sprendimu Athinaïki Techniki prieš Komisiją, Teisingumo Teismas panaikino 2006 m. rugsėjo 26 d. Nutartį Athinaïki Techniki prieš Komisiją, bet šis sprendimas neturėjo įtakos sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą galiojimui.

II – Apeliacinis skundas

42. Apeliantė prašo Teisingumo Teismo panaikinti skundžiamą nutartį, patvirtinti jos reikalavimus pirmojoje instancijoje ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

43. Komisija ir Athens Resort Casino prašo atmesti šį apeliacinį skundą kaip aiškiai nepagrįstą ir priteisti iš apeliantės bylinėjimosi išlaidas.

A – Apeliacinio skundo pagrindai ir šalių argumentai

44. Apeliantė grindžia savo skundą keturiais pagrindus. Šie pagrindai ir Komisijos bei Athens Resort Casino pateikti gynybos argumentai išdėstyti toliau.

1. Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas

45. Pirmasis apeliacinio skundo pagrindas susijęs su teisės klaida aiškinant ankstesnę Teisingumo Teismo praktiką dėl administracinio akto atšaukimo teisėtumo sąlygų.

46. AthinaïkiTechniki pažymi, kad administracinio akto atšaukimas yra teisėtas, jeigu atšaukiamas aktas yra neteisėtas ir atšaukiama per protingą terminą. Tačiau, pirma, sprendimas dėl atšaukimo buvo priimtas vėliau nei po ketverių su puse metų po pirminio sprendimo, t. y. pasibaigus protingam terminui. Antra, sprendimas dėl atšaukimo buvo motyvuojamas ne sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą neteisėtumu, o tik Sprendimu Athinaïki Techniki prieš Komisiją. Kadangi sprendimo motyvavimas priklauso ordre public sričiai, į tokio motyvavimo stoką Pirmosios instancijos teismas privalėjo atsižvelgti ex officio ir nuspręsti, jog sprendimas dėl atšaukimo buvo neteisėtas.

47. Be to, minėta Nutartis SFEI ir kt. prieš Komisiją negali būti taikoma, o kituose Pirmosios instancijos teismo nurodytuose sprendimuose tik daroma nuoroda į šią nutartį.

48. Athens Resort Casino tvirtina, kad, nesant specialių teisės nuostatų, administracinių aktų atšaukimą reglamentuojantys bendrieji principai – tai teisėtumo principas ir suinteresuoto asmens teisėtų lūkesčių apsaugos principas. Kadangi apeliantė nuo pat pradžių ginčijo sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą teisėtumą, ji nebegali remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu.

49. Be to, kalbant apie apeliantės išdėstytą argumentą dėl atšaukimo motyvavimo, pasakytina, kad, vadovaujantis teismų praktika, nėra būtina, kad motyvavimas būtų pateiktas pačiame akte. Motyvavimas gali netiesiogiai išplaukti iš taikomų teisės nuostatų ar nagrinėjamo akto konteksto. Jos nuomone, teismo proceso trukmė negali būti priskirta Komisijos atsakomybės sričiai ir yra susijusi vien su įprastu teisingumo vykdymo Sąjungoje veikimu. Be to, šią trukmę Komisija sutrumpino atšaukdama sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą.

50. Komisija pažymi, kad kaltinimai dėl sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą atšaukimo nepriimtini, nes susiję ne su skundžiama nutartimi, o tik su šio sprendimo atšaukimu, o tai nebuvo ginčo Pirmosios instancijos teisme dalykas.

51. Be to, jos teigimu, apeliacinio skundo dalis, susijusi su sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą atšaukimu, išdėstyta piktnaudžiaujant teisėmis. Komisija atšaukė sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą apeliantės naudai, taip galbūt pablogindama jos konkurentės padėtį. Todėl apeliantė neturi jokio intereso kelti klausimo dėl termino, taikytino jos naudai paskelbtam atšaukimui. Tas pats pasakytina apie argumentą, susijusį su sprendimo dėl atšaukimo motyvavimu. Todėl, Komisijos nuomone, šie argumentai atmestini kaip aiškiai nepriimtini. Bet kuriuo atveju Komisija mano privalanti imtis priemonių vykdydama sprendimą dėl panaikinimo (EB 233 straipsnis), net jei tai daroma praėjus protingam terminui.

52. Galiausiai, Komisijos nuomone, 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške aiškiai nurodyta, kad ji priima sprendimą dėl atšaukimo vadovaudamasi Sprendimu Athinaïki Techniki prieš Komisiją, kuris buvo žinomas apeliantei, nes ji pati jį inicijavo.

2. Antrasis apeliacinio skundo pagrindas

53. Apeliantė kaltina Pirmosios instancijos teismą padarius teisės klaidą, nes jis atsisakė spręsti klausimą dėl piktnaudžiavimo įgaliojimais.

54. Athinaïki Techniki atkreipia dėmesį į tai, kad akto atšaukimu gali būti siekiama vienintelio tikslo – suteikti administracijai galimybę užtikrinti teisėtumo principo laikymąsi. Tačiau nagrinėjamas atšaukimas buvo motyvuotas paprasčiausia nuoroda į Sprendimą Athinaïki Techniki prieš Komisiją, kuriame buvo pareikšta nuomonė ne dėl sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą teisėtumo, o tik dėl jo kvalifikavimo kaip akto, dėl kurio galima pareikšti ieškinį. Todėl Komisija siekė atšaukti šį sprendimą ne tam, kad užtikrintų teisėtumo principą, bet tik norėdama išvengti Bendrijos teismų kontrolės.

55. Athens Resort Casino mano, kad šis pagrindas yra nepagrįstas. Jos nuomone, Komisija ne tik nesiekė išvengti teismo kontrolės, bet priešingai – viršijo Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją reikalavimus, nes nusprendė atnaujinti bylą ir taip sutiko atsižvelgti į naują, jai dar nežinomą informaciją.

3. Trečiasis apeliacinio skundo pagrindas

56. Trečiajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantė kaltina Pirmosios instancijos teismą padarius teisės klaidą, nes jis nusprendė, kad vienintelė sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą panaikinimo pasekmė – tai pareiga atnaujinti pirminio tyrimo procedūrą.

57. Athinaïki Techniki iš esmės pažymi, kad Pirmosios instancijos teismas nepaisė teismo sprendimo dėl panaikinimo poveikio ir proporcingumo principo.

58. Pirmoje trečiojo pagrindo dalyje Athinaïki Techniki tvirtina, kad teismo sprendimas dėl panaikinimo sukelia kitokias teisines pasekmes nei pareiga pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Egzistuoja tokios dvi galimybės: jei teismas būtų konstatavęs, jog šioje byloje Komisija pažeidė pareigą pradėti oficialią tyrimo procedūrą, darydama logišką išvadą iš tokio sprendimo ši institucija neturėtų kito pasirinkimo kaip tik pradėti tokią procedūrą. Jei teismas būtų tiesiogiai konstatavęs EB 87 straipsnio pažeidimą, Komisija turėtų padaryti išvadas remdamasi valstybės pagalbos buvimu, o tai, vadovaujantis EB 88 straipsnio 2 dalimi, reikštų, kad suinteresuota valstybė privalėtų panaikinti pagalbą arba ją pakeisti per Komisijos nustatytą terminą.

59. Antroje trečiojo pagrindo dalyje Athinaïki Techniki teigia, kad, vadovaujantis proporcingumo principu, kai administracija turi atšaukti aktą, ji iš kelių galimybių privalo pasirinkti tokią, kuri ne tik užtikrintų teisėtumo atkūrimą, bet ir būtų palankiausia suinteresuotajam asmeniui. Pirmosios instancijos teismas turi turėti galimybę kontroliuoti atitinkamą pasirinkimą, nes juo gali būti sukeliamos skirtingos teisinės pasekmės. Priėmusi sprendimą dėl atšaukimo Komisija pasirinko tokią formą, kuria nėra užtikrinamas tinkamiausias teisėtumo atkūrimas. Tinkamiausia priemonė būtų sprendimas, kuris sukeltų tokias pačias pasekmes kaip ir teismo sprendimas dėl panaikinimo, tai yra, pradėti oficialią valstybės pagalbos tyrimo procedūrą.

60. Athens Resort Casino mano, kad šis trečiasis apeliacinio skundo pagrindas nepagrįstas. Jos teigimu, kai teisminiu keliu panaikintas aktas yra ne privalomai priimtinas, o vadovaujantis institucijos diskrecija priimtas aktas, t. y. aktas, priimtas neperžengiant vertinimo įgaliojimų ribų, Pirmosios instancijos teismas negali priversti Komisijos priimti teisinius sprendimus, kuriuos gali pasirinkti tik ji, nes taip teismas vykdytų Komisijai priskirtus įgaliojimus.

4. Ketvirtasis apeliacinio skundo pagrindas

61. Apeliantė kaltina Pirmosios instancijos teismą padarius teisės klaidą dėl to, kad jis nepaisė Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją res judicata galios.

62. Athinaïki Techniki mano, kad iš minėto sprendimo 40 punkto matyti, jog Komisija negali nesiimdama veiksmų vilkinti valstybės pagalbos nagrinėjimo tyrimo. Tačiau atšaukusi sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą Komisija kaip tik atkūrė padėtį, kuri egzistavo prieš priimant šį sprendimą, o Pirmosios instancijos teismas, nepripažinęs tokio atšaukimo neteisėtumo, padarė teisės klaidą. Be to, bet koks protingas terminas jau pasibaigė. Todėl Komisija nebegali išlaikyti netikrumo. Ji privalo priimti sprendimą ir prireikus paklusti Bendrijos teismo sprendimui.

63. Athens Resort Casino nuomone, šis pagrindas nepagrįstas. Anot jos, iš Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją matyti, kad Komisija neturėjo teisės nesiimti veiksmų ir per protingą terminą nuo skundo pateikimo užbaigti atitinkamos procedūros priimant sprendimą. Šis teismo sprendimas tikrai nereiškia, kad šiuo atveju nebebuvo galima grįžti prie pirminio tyrimo procedūros.

64. Komisija atsako iš karto į visus pagrindus dėl piktnaudžiavimo įgaliojimais, Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją pasekmių ir proporcingumo principo, nes, jos nuomone, visi šie pagrindai susiję su tuo, kad Komisija tik siekė išvengti teisminės sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą kontrolės ir atkūrė neveikimo situaciją. Jos nuomone, šie teiginiai klaidingi, nes atnaujinusi pirminio tyrimo procedūrą ji pradėjo bylos duomenų vertinimą. Be to, apeliantė nenurodė priežasčių, dėl ko Komisija tariamai privalėjo pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Dar daugiau, Pirmosios instancijos teismas negali priimti sprendimo ultra petita. Atšaukus sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą ieškinys dėl panaikinimo neteko dalyko ir ieškinio reikalavimai neapima jokių kitų reikalavimų dėl Komisijos procedere. Atsižvelgiant į teisių gynybos priemonių savarankiškumą, vienintelis būdas įpareigoti Komisiją pradėti oficialią tyrimo procedūrą – pateikti ieškinį dėl neveikimo pagal EB 232 straipsnį.

B – Vertinimas

65. Keturi pagrindžiant apeliacinį skundą pateikti pagrindai iš esmės apima dvi kaltinimų grupes. Pirmajame, antrajame ir ketvirtajame pagrinduose apeliantė kaltina Pirmosios instancijos teismą nusprendus, kad sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą buvo atšauktas, nors šis atšaukimas buvo neteisėtas. Trečiajame pagrinde apeliantė kaltina Pirmosios instancijos teismą neteisingai išaiškinus teismo sprendimo dėl panaikinimo pasekmes, pripažinus, kad ginčijamas atšaukimas sukėlė tokias pačias pasekmes kaip toks teismo sprendimas.

1. Dėl atšaukimo teisėtumo

a) Dėl kaltinimų priimtinumo

66. Komisija pažymi, kad apeliantės kaltinimai, kuriais ginčijamas atšaukimo teisėtumas, nepriimtini, nes jie susiję ne su skundžiama nutartimi, o su aktu dėl atšaukimo, ir šis aktas dėl atšaukimo nebuvo ginčo Pirmosios instancijos teisme dalykas. Galiausiai ji tvirtina, kad Athinaïki Techniki visiškai nėra suinteresuota ginčyti tokį atšaukimą, nes tai buvo panaikintas jai nenaudingas aktas.

67. Dėl pirmojo punkto pasakytina, kad apeliantės kaltinimai tikrai susiję su skundžiama nutartimi, o ne su 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku. Apeliantė įvairiuose apeliacinio skundo pagrinduose Pirmosios instancijos teismą kaltina padarius teisės klaidą, nes jis nusprendė, kad šiuo laišku Komisija atšaukė sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, nors šiame laiške nenurodytas neteisėtumas, kurį siekiama ištaisyti šiuo atšaukimu; atšaukimu tik siekiama užkirsti kelią Sąjungos teismui atlikti teisminę šio sprendimo kontrolę ir todėl jis prieštarauja Sprendimui Athinaïki Techniki prieš Komisiją.

68. Dėl antrojo punkto pažymėtina, jog iš skundžiamos nutarties matyti, kad šiuos kaltinimus apeliantė tikrai buvo pateikusi Pirmosios instancijos teismui ir kad jie pateko į ginčo dalyką, kurį nagrinėjo Pirmosios instancijos teismas.

69. Šioje nutartyje Pirmosios instancijos teismas turėjo išnagrinėti ir nuspręsti, ar vadovaujantis 2008 m. rugsėjo 26 d. Komisijos laišku ieškinys dėl sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą neteko dalyko. Be to, iš minėtos nutarties motyvų 23–30 punktų matyti, kad apeliantė Pirmosios instancijos teisme ginčijo atšaukimo, apie kurį buvo pranešta šiame laiške, teisėtumą.

70. Taigi apibendrinant, galima daryti išvadą, kad, kaip matyti iš nutarties motyvų 23 ir 24 punktų, apeliantė tvirtino, jog 2008 m. rugsėjo 26 d. laiškas nėra sprendimui nutraukti skundo nagrinėjimą prieštaraujantis aktas, nes šiame laiške Komisija tik dar kartą pateikia prieš trejus metus jau išreikštą prašymą pateikti valstybės pagalbos suteikimą patvirtinančią informaciją. Remiantis 27 punktu, apeliantė teigė, kad šis prašymas nėra svarbus argumentas pateisinti tokį atšaukimą. Iš 27 ir 28 punktų matyti, kad ji tvirtino, jog 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku tik siekiama išvengti teisminės sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą kontrolės. Remiantis 27 ir 28 bei 40 punktai, ji tvirtino, kad šis laiškas prieštarauja Sprendimui Athinaïki Techniki prieš Komisiją.

71. Galiausiai dėl trečiojo punkto pasakytina, kad Komisija nepagrįstai teigia, jog apeliantė visiškai nebuvo suinteresuota ginčyti Pirmosios instancijos teismo vertinimo dėl šio atšaukimo teisėtumo, nes nuo atsakymo į šį klausimą tiesiogiai priklauso atsakymas į klausimą, ar ieškinys dėl sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą neteko dalyko, o šis klausimas sudaro šios bylos dalyką.

b) Dėl esmės

72. Pirmuoju, antruoju ir ketvirtuoju apeliacinio skundo pagrindais apeliantė tvirtina, kad Pirmosios instancijos teismas padarė teisės klaidą nusprendęs, jog Komisija atšaukė sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, nors šis atšaukimas nebuvo pagrįstas šio sprendimo neteisėtumu, ir kad taip jis atėmė iš jos teisę pareikšti ieškinį dėl šio sprendimo, kartu pažeisdamas Sprendimą Athinaïki Techniki prieš Komisiją.

73. Manyčiau, kad dėl toliau išdėstytų priežasčių šis kaltinimas pagrįstas.

74. Pirmiausia, kaip tvirtina apeliantė, Pirmosios instancijos teismas negalėjo savo vertinimo grįsti Nutarties SFEI ir kt. prieš Komisiją argumentais. Toje nutartyje Teisingumo Teismas konstatavo, kad ieškovės jo prašė nuspręsti, jog po to, kai Komisija atšaukė sprendimą nutraukti jų skundo nagrinėjimą, nebėra reikalo priimti sprendimo, o šioje byloje Athinaïki Techniki ginčija, kad jos ieškinys neteko dalyko.

75. Remiantis tuo matyti, kad Nutartyje SFEI ir kt. prieš Komisiją Teisingumo Teismas turėjo spręsti kitokį ginčą, nei kilo tarp šalių šioje byloje. Mano žiniomis, dėl šioje byloje Teisingumo Teismo nagrinėjamo klausimo, susijusio su Komisijos 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku paskelbto atšaukimo teisėtumu, dar nėra jokios teismo praktikos.

76. Žinoma, neabejotina, kad Komisija turi teisę atgaline data atšaukti, jos nuomone, neteisingą aktą. Ši teisė grindžiama teisėtumo principu, pagal kurį neleidžiama tęsti neteisėtumo ir administracijai suteikiama galimybė panaikinant neteisėtą aktą atkurti neteisingai sutrikdytą teisinę tvarką. Ši teisė taip pat suteikia galimybę išvengti teisminių ginčų arba, jei aktas atšaukiamas po to, kai buvo pareikštas ieškinys, leisti šalims sutrumpinti teisminę procedūrą ir sutaupyti bylinėjimosi išlaidas, ir todėl ji padeda užtikrinti gerą administravimą( ).

77. Vadovaujantis EB 87 ir EB 88 straipsniais, ši teisė atšaukti aiškiai taikoma valstybės pagalbos srityje. Iš šių nuostatų matyti, kad valstybės pagalbą pagal šias nuostatas sudaranti valstybės priemonė gali būti priimta tik esant Sąjungos teisėje nustatytoms sąlygoms ir kad Komisija turi pareigą užtikrinti šių sąlygų laikymąsi ne tik nagrinėdama naujus pagalbos projektus, apie kuriuos jai buvo pranešta, bet ir nuolat kontroliuodama esamą pagalbą.

78. Pagal teisėtumo principą Komisija visada turi turėti galimybę pakeisti savo vertinimą, kad valstybės priemonė nėra pagalba, jeigu ji – net ir po ilgo laiko – nustato, jog šis vertinimas klaidingas( ).

79. Kaip pažymi Komisija ir Athens Resort Casino, taip pat neginčijama, kad teismų praktika, susijusi su labai griežtomis sąlygomis, kurioms esant gali būti atšauktas administracinis aktas ir kurios kyla iš teisėtumo principo ir teisinio saugumo principo suderinimo, buvo suformuota dėl teisę suteikiančio akto, siekiant apsaugoti naudą dėl šio akto gavusių subjektų teisėtus lūkesčius( ).

80. Taip pat teisinga, kad šios bylos kontekstas kitoks, nes sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą daro neigiamą poveikį apeliantei, kad apeliantė siekia jo panaikinimo ir kad todėl ji nėra naudą tarp dėl šio akto gavusių subjektų, kurie pagrįstai suinteresuoti tolesniu šio sprendimo galiojimu.

81. Vis dėlto manyčiau, kad, atsižvelgiant į Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją argumentus, kuriuose primenama skundą dėl valstybės pagalbos gavusios Komisijos pareigų apimtis ir patikslinamos pareiškėjo teisės šioje procedūroje, Komisija neturėjo teisės atšaukti sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške išdėstytomis sąlygomis.

82. Kaip matyti iš minėto sprendimo, suinteresuotoji šalis EB 88 straipsnio 2 dalies prasme, kaip antai – Athinaïki Techniki, pagal Reglamento Nr. 659/1999 10 straipsnio 1 dalį ir 20 straipsnio 2 dalies pirmąjį sakinį turi teisę inicijuoti pirminio tyrimo etapą pagal EB 88 straipsnio 3 dalį, pateikdama Komisijai informaciją apie galimą neteisėtą pagalbą( ).

83. Tai taip pat reiškia, kad tokį skundą gavusi institucija turi tam tikras pareigas. Pavyzdžiui, ji privalo nedelsdama išnagrinėti galimą pagalbos buvimą ir jos suderinamumą su bendrąja rinka. Nusprendusi, kad nėra pakankamų priežasčių pareikšti nuomonės šiuo klausimu, Komisija taip pat privalėjo suteikti suinteresuotajai šaliai galimybę per protingą terminą pateikti jai papildomas pastabas( ).

84. Be to, kai šios pastabos pateikiamos arba baigiasi nustatytas protingas terminas, pagal Reglamento Nr. 659/1999 13 straipsnio 1 dalį, Komisija privalo užbaigti pirminį tyrimo etapą ir priimti sprendimą pagal šio reglamento 4 straipsnio 2, 3 arba 4 dalį, t. y. sprendimą, kuriuo konstatuojamas pagalbos nebuvimas, neteikiami prieštaravimai arba pradedama oficiali tyrimo procedūra( ).

85. Kaip aiškiai konstatavo Teisingumo Teismas, Komisijai nesuteikiama galimybė nesiimti veiksmų pirminio tyrimo etape. Atėjus laikui, ji privalo pradėti kitą tyrimo etapą arba atitinkamu sprendimu nuspręsti nutraukti bylos nagrinėjimą( ).

86. Be to, kai Komisija, kaip ir šioje byloje, priima sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą po to, kai suinteresuotoji šalis pateikė informaciją, suinteresuotajai šaliai išsiunčiama šio sprendimo kopiją.

87. Galiausiai Sprendime Athinaïki Techniki prieš Komisiją Teisingumo Teismas nusprendė, kad toks sprendimas, kaip antai – 2004 m. birželio 2 d. sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą, kuriuo Komisija nusprendė baigti dėl Athinaïki Techniki skundo pradėtą pirminio tyrimo etapą, yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį.

88. Iš šių argumentų galima padaryti tokias šiai bylai reikšmingas išvadas.

89. Pirma, iš vertinimo, kuriuo remdamasis Teisingumo Teismas nusprendė, kad 2004 m. birželio 2 d. priimtas sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį, išplaukia, jog apeliantė turėjo teisę į teisminę Komisijos nuomonės, pagal kurią, remiantis tą dieną šios institucijos turėta informacija, ji galėjo teisėtai nuspręsti nutraukti bylą ir implicitiškai nuspręsti nesant reikalo pradėti oficialios tyrimo procedūros, kontrolę.

90. Antra, dėl minėtų Komisijos pareigų ir apeliantei pripažįstamos teisės imtis teisių gynimo priemonių, ši institucija galėjo atšaukti atitinkamą sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą tik siekdama ištaisyti šio sprendimo neteisėtumą. Šiuo klausimu Komisija rašytinėse pastabose nenurodo turėjusi teisę atšaukti šį sprendimą, vadovaudamasi visiška diskrecija.

91. Todėl 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške Komisija turėjo išdėstyti ar bent trumpai paminėti argumentus, dėl kurių ji atšaukia savo sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, t. y. priežastis, dėl kurių jai atrodo, kad, priešingai nei ji buvo nusprendusi 2004 m. birželio 2 d., ji neturėjo nutraukti bylos nagrinėjimo.

92. Konstatuotina, kad 2008 m. rugsėjo 26 d. laiškas neatitiko šio reikalavimo. Komisija tik informavo apeliantę atšaukianti 2004 m. gruodžio 2 d. laišką ir atnaujinanti bylą „atsižvelgdama į Teisingumo Teismo sprendimą [Athinaïki Techniki prieš Komisiją]“. Tačiau neginčijama, kad šiame sprendime Teisingumo Teismas išsakė nuomonę ne dėl sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą teisėtumo, o tik dėl jo kvalifikavimo kaip akto, dėl kurio galima pareikšti ieškinį.

93. Todėl apeliantė pagrįstai teigia, kad šio sprendimo atšaukimas nepateisinamas.

94. Prieštaraudamos šiam vertinimui Komisija ir Athens Resort Casino savo raštuose pažymi, kad Teisingumo Teismui nusprendus, jog skundo nagrinėjimo nutraukimas yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį, šis sprendimas dėl atšaukimo vis tiek privalėjo būti priimtas, nes 2004 m. gruodžio 2 d. laiške nebuvo pateiktas motyvavimas, kurio reikalaujama sprendimo valstybės pagalbos srityje atveju.

95. Tačiau šis argumentas veikiausiai negali sukelti abejonių dėl jau išdėstytos nuomonės. Jei Komisija iš tiesų siekė ištaisyti motyvavimo stoką, ji galėjo pateikti šio nutraukimo motyvus 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške. Siekiant ištaisyti galimą 2004 m. gruodžio 2 d. laiško motyvavimo stoką nebuvo būtina atnaujinti pirminės tyrimo procedūros ir taip nustatyti apeliantei papildomą terminą prieš priimant sprendimą su tokia pačia rezoliucine dalimi. Manyčiau, kad ginčijamas atšaukimas visiškai nepateisinamas. Taigi apeliantė pagrįstai tvirtina, kad šiuo sprendimu siekiama tik išvengti teisminės sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą kontrolės Pirmosios instancijos teisme.

96. Athens Resort Casino prieštarauja šiam aiškinimui ir tvirtina, kad atnaujindama procedūrą Komisija viršijo tai, kas buvo būtina vykdant Sprendimą Athinaïki Techniki prieš Komisiją, nes atnaujinusi bylą ši institucija norėjo surinkti jai dar nežinomos informacijos.

97. Šiam argumentui negalima pritarti, nes jis grindžiamas paprasčiausia prielaida. Jokia aplinkybė neįrodo, kad Komisija nusprendė atnaujinti pirminę tyrimo procedūrą, nes ji konstatavo, jog nagrinėjamoje byloje, priešingai nei ji manė anksčiau, reikalinga atlikti papildomus tyrimus. Kaip minėta, 2008 m. rugsėjo 26 d. laiške nėra jokių svarbių duomenų, kurie galėtų paaiškinti priežastis, dėl kurių Komisija nusprendė grįžti prieš savo ankstesnio vertinimo ir atnaujinti pirminę tyrimo procedūrą.

98. Vienintelė šiame laiške esanti informacija be, pranešimo apie atšaukimą, – tai pakartotinis prašymas apeliantei pateikti informaciją, parodančią neteisėtos valstybės pagalbos suteikimą parduodant kazino Mont Parnès kapitalo dalis. Tačiau, kaip pažymi pati Komisija šiame laiške, ji jau buvo pateikusi tokį prašymą ir 2004 m. birželio 2 d. nusprendusi nutraukti bylą, atsižvelgdama į apeliantės atsakymą.

99. Be to, manyčiau, jog šis prašymas patvirtina, kad 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku nebuvo siekiama suteikti Komisijai galimybės ištaisyti galimą 2004 m. birželio 2 d. sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą neteisėtumą, nes ši institucija neatkuria padėties, kurioje ji buvo prieš priimdama šį sprendimą. Atsižvelgiant į šį prašymą, 2008 m. rugsėjo 26 d. laiškas gali būti aiškinamas kaip naujos pirminio tyrimo procedūros pradžia, o ne kaip faktinis 2004 m. birželio 2 d. sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą atšaukimas.

100. Todėl atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, apeliantė pagrįstai teigia, kad Komisija, prisidengdama siekiu ištaisyti šio sprendimo neteisėtumą, užkerta kelią apeliantei pasinaudoti teise į šio sprendimo teisėtumo kontrolę.

101. Kitaip tariant: „Sukamasi ratu“. Jeigu toks atšaukimas pripažįstamas teisėtu, kaip tai buvo padaryta skundžiamoje nutartyje, tai galėtų lemti, jog Komisija, pažeisdama valstybės pagalbos srityje jai tenkančias pareigas, gali nesiimti jokių veiksmų, nes, vadovaujantis šia nutartimi, ši institucija gali nutraukti suinteresuoto subjekto pateikto skundo nagrinėjimą, o vėliau, jei šis subjektas pareikštų ieškinį, – atnaujinti pirminį tyrimo etapą ir kartoti šiuos veiksmus tiek, kiek to reikėtų siekiant išvengti jos elgesio teisminės kontrolės.

102. Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlau Teisingumo Teismui nuspręsti, kad apeliantės pateikti apeliacinio skundo pagrindai, pagal kuriuos skundžiamoje nutartyje padaryta teisės klaida, nes Pirmosios instancijos teismas pripažino, kad Komisija atšaukė sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, yra pagrįsti.

2. Dėl netinkamo teismo sprendimo dėl panaikinimo pasekmių išaiškinimo

103. Šis trečiasis apeliacinio skundo pagrindas nagrinėjamas tik papildomai, jei Teisingumo Teismas nesutiktų su kitų trijų apeliacinio skundo pagrindų vertinimo išvada.

104. Trečiajame apeliacinio skundo pagrinde apeliantė tvirtina, kad skundžiamoje nutartyje padaryta teisės klaida, nes nutarties 34–36 punktuose Pirmosios instancijos teismas nusprendė, jog sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą atšaukimas 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku sukelia tokias pačias pasekmes kaip ir teismo sprendimas dėl panaikinimo, ir todėl apeliantė nebėra suinteresuota šio sprendimo panaikinimu.

105. Nors akto atšaukimo pasekmė yra tai, kad jis pašalinamas iš teisinės sistemos, o dėl jo pareikštas ieškinys iš esmės netenka dalyko, teismų praktikoje pripažįstama, kad ypatingomis aplinkybėmis ieškovas gali išsaugoti interesą, kad būtų priimtas sprendimas dėl jo ieškinio dėl panaikinimo.

106. Pavyzdžiui, Teisingumo Teismas yra pripažinęs, kad ieškovas išsaugo interesą, jog būtų išnagrinėtas ieškinys dėl jau įvykdyto sprendimo ar nebetaikytino akto, siekdamas užkirsti kelią tokio sprendimo ar akto trūkumų pasikartojimui( ).

107. Kaip ir apeliantė, manyčiau, kad Pirmosios instancijos teismo vertinimas skundžiamos nutarties 34–36 punktuose yra klaidingas. Pavyzdžiui, šios nutarties 34 punkte Pirmosios instancijos teismas pažymėjo, kad sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą atveju Komisija „privalėtų atnaujinti pirminio tyrimo procedūrą ir, kaip [Sprendimo Athinaïki Techniki prieš Komisiją] 40 punkte patikslino Teisingumo Teismas, oficialiai priimti vieną iš Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnyje numatytų sprendimų arba sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, o tai būtų nauji aktai, dėl kurių būtų galima pareikšti ieškinį“.

108. Remdamasis tuo aptariamos nutarties 35 punkte jis padarė išvadą, kad sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą atšaukimas turi tokį patį poveikį kaip ir šį aktą panaikinantis teismo sprendimas, nes taip atnaujinta pirminio tyrimo procedūra užbaigiama vienu iš Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnyje numatytų oficialių sprendimų ir tokį aktą panaikinantis teismo sprendimas neturėtų jokių papildomų teisinių pasekmių, palyginti su atlikto atšaukimo pasekmėmis. Skundžiamos nutarties 36 punkte Pirmosios instancijos teismas padarė išvadą, jog apeliantė nebėra suinteresuota, kad būtų panaikintas 2004 m. birželio 2 d. sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą.

109. Manyčiau, šis vertinimas kritikuotinas dėl tokios priežasties.

110. Vadovaujantis teismų praktika, pagal EB 233 straipsnį tam, kad laikytųsi sprendimo dėl panaikinimo ir jį visiškai įvykdytų, institucija, kuri buvo priėmusi panaikintą aktą, privalo atsižvelgti ne tik į sprendimo dėl panaikinimo rezoliucinę dalį, bet ir į ją lėmusius motyvus, kurie sudaro būtiną sprendimo pagrindą( ).

111. Teismo sprendimas dėl panaikinimo skiriasi nuo atšaukimo, kaip antai atšaukimo, apie kurį buvo pranešta 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku, kuriame, kaip minėta, visiškai neminimas 2004 m. birželio 2 d. sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą neteisėtumas, nes teismo sprendime dėl panaikinimo išdėstomi motyvai, kuriais grindžiamas šis panaikinimas, ir šie motyvai, vadovaujantis ankstesniame punkte aprašytu principu, privalomi Komisijai.

112. Tai reiškia, kad Komisija iš tiesų galėtų būti priversta atnaujinti pirminio tyrimo procedūrą, kurią užbaigusi galėtų priimti vieną iš Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnyje numatytų sprendimų ar prireikus naują sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, jei Pirmosios instancijos teismas būtų konstatavęs, kad ji neišnagrinėjo skundo rūpestingai ir nešališkai.

113. Tačiau ji taip pat galėtų būti priversta nedelsdama užbaigti pirminio tyrimo procedūrą ir priimti sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą, jei Pirmosios instancijos teismas būtų konstatavęs, kad bylos medžiagos pakako nuspręsti, jog nagrinėjama valstybės priemonė buvo su Sąjungos teise nesuderinama valstybės pagalba arba kelia abejonių dėl suderinamumo su Sąjungos teise.

114. Be to, būtent tokio antrojo sprendimo apeliantė siekė pateikusi ieškinį dėl sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą panaikinimo. Kaip Sprendime Athinaïki Techniki prieš Komisiją pažymėjo Teisingumo Teismas, tik oficialioje tyrimo procedūroje, siekiant užtikrinti suinteresuotųjų asmenų procesines teises, Komisija turi pareigą suteikti galimybę pateikti pastabas, kad jie galėtų ginčyti sprendimą nutraukti skundo nagrinėjimą, kaip antai – 2004 m. birželio 2 d. sprendimą( ).

115. Todėl teismo sprendimas dėl panaikinimo aiškiai skiriasi nuo tokio atšaukimo, apie kurį buvo pranešta 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku, nes jame būtų išdėstyti motyvai, kuriais grindžiamas šis panaikinimas, ir šie motyvai, vadovaujantis minėtu principu, privalomi Komisijai. Todėl toks teismo sprendimas, kaip ir nagrinėjamo akto neteisėtumu grindžiamas atšaukimas, užkirstų kelią tam, kad konstatuotas neteisėtumas pasikartos ateityje.

116. Todėl manyčiau, jog vertinimas, pagal kurį sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą atšaukimas, apie kurį buvo pranešta 2008 m. rugsėjo 26 d. laišku, sukelia tokias pačias pasekmes kaip ir teismo sprendimas dėl panaikinimo, yra teisiškai klaidingas.

117. Remiantis tuo taip pat būtų galima daryti išvadą, kad Komisijai tinkamai nenurodžius priežasčių, dėl kurių ji priėmė ginčijamą sprendimą dėl atšaukimo, užbaigus pirminio tyrimo procedūrą jai niekas nebūtų trukdęs priimti kitokį sprendimą, nei pradėti oficialią tyrimo procedūrą, nepaisant to, kad nagrinėjama valstybės priemonė galėtų būti su Sąjungos teise nesuderinama valstybės pagalba arba kelti abejonių dėl suderinamumo su Sąjungos teise.

118. Todėl apeliantė tikrai lieka teisiškai suinteresuota pateikti ieškinį dėl 2004 m. birželio 2 d. sprendimo nutraukti skundo nagrinėjimą, siekdama išvengti, kad vėl bus priimtas neteisėtas sprendimas, nes jame būtų neteisingai neatsižvelgta į tai, jog remiantis bylos medžiaga gali būti pateisinama pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą.

119. Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, manyčiau, kad apeliacinis skundas dėl šios nutarties pagrįstas ir todėl ši nutartis naikintina.

3. Dėl skundžiamos nutarties panaikinimo pasekmių

120. Apeliantė prašo Teisingumo Teismo patenkinti jos reikalavimus pirmojoje instancijoje ir priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, bet ginčas negali būti išspręstas, nes Pirmosios instancijos teismas dar nėra iš esmės išnagrinėjęs apeliantės ieškinio dėl skundžiamo akto.

121. Taigi siūlyčiau Teisingumo Teismui grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl Athinaïki Techniki reikalavimų panaikinti 2004 m. birželio 2 d. Komisijos sprendimą nutraukti jos skundo nagrinėjimą, ir atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimą.

III – Išvada

122. Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, siūlyčiau Teisingumo Teismui priimti tokį sprendimą:

1. Panaikinti 2009 m. birželio 29 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo nutartį Athinaïki Techniki prieš Komisiją (T‑94/05).

2. Grąžinti bylą Europos Sąjungos Bendrajam Teismui, kad šis priimtų sprendimą dėl Athinaïki Techniki AE reikalavimų panaikinti 2004 m. birželio 2 d. Komisijos sprendimą nutraukti jos skundo nagrinėjimą.

3. Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.