LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :18 1TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS
2010 m. kovo 9 d.
Byla F-33/09
Aglika T z v etanova
prieš
Europos Komisiją
„Viešoji tarnyba — Laikinieji tarnautojai — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — 
Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje numatytos sąlygos — Įprastinė gyvenamoji vieta 
prieš pradedant eiti pareigas — Gyvenimas referenciniu laikotarpiu paskyrimo vietoje, turint studento 
statusą — Stažuotės referenciniu laikotarpiu ne paskyrimo vietoje — Atsižvelgimas į faktinę 
gyvenamąją vietą“
Dalykas: Pagal EB 236 ir AE 152 pareikštas ieškinys, kuriuo A. Tzvetanova, me rgautinė pavardė – 
Sabeva, prašo p anaikinti Komisijos sprendimą atsisakyti jai s uteikti ekspatriacijos 
išmoką, numatytą E uropos S ąjungos p areigūnų t arnybos n uostatų V II priedo 
4 straipsnyje, kiek šis sprendimas išplaukia i š 2008 m. liepos 10 d. Individualių išmokų 
administravimo ir m okėjimo biuro parengtos pažymos, kurioje nustatytos individualios 
išmokos.
Sprendimas:Panaikinti 2008 m. liepos 10 d. Komisijos sprendimą atsisakyti ieškovei suteikti 
ekspatriacijos išmoką, numatytą Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnyje. 
Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
Pareigūnai — Darbo užmokestis — Ekspatriacijos išmoka — Skyrimo s ąlygos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punktas)
Nors Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 4 straipsnio 1 dalies a punkte vartojami žodžiai „gyventi“ 
ir „užsiimti savo pagrindine veikla“, ši nuostata turi būti aiškinama taip, kad p agrindinis ekspatriacijos 
išmokos skyrimo kri terijus – pareigūno įprastinė gyvenamoji vieta (o ne deklaruota gyvenamoji vieta 
ar p aprasčiausia apsistojimo vieta) iki jo tarnybos pradžios. Įprastinė gyvenamoji vieta yra vieta, kur 
suinteresuotasis asmuo įkūrė nuolatinį arba įprastą savo interesų centrą, siekdamas, kad j is būtų 
stabilus.
Įrašymas į v ietos registrą yra v ien formalumas, kuriuo remiantis negalima nustatyti suinteresuotojo 
asmens faktinės g yvenamosios v ietos toje v ietoje. B e to, dokumentai, ku riuose a tsispindi 
suinteresuotojo asmens ryšiai s u nurodyta šalimi ar ku riuose minimas adr esas šioje šalyje, kai p antai 
pažymos dėl pilietinių teisių įgyvendinimo ar t ransporto priemonės registracija ir s u tuo susijusių 
mokesčių bei rinkliavų sumokėjimas, neturi įrodomosios galios, jei institucijos ar f iziniai ar ba juridiniai 
asmens, parengę šiuos dokumentus, nepatikrino s uinteresuotojo asmens faktinės gyvenamosios vietos.
2 ECLI:EU:F:2010 :18SANTRAUKA—BYLAF-33/09
TZVETANOVA/KOMISIJA
Nors iš principo tai, kad g yvenama šalyje siekiant, be kita ko , pabaigti universitetines studijas ir a tlikti 
profesinės praktikos stažuotę, kai a bu šie veiksmai yra iš esmės laikini ir p apildo individo išsilavinimą, 
nereiškia j o ke tinimo pe rkelti savo interesų centrą į š ią šalį, vis dėlto negalima atmesti to, jog taip 
gyvenant įkuriama įprastinė gyvenamoji vieta šioje šalyje, jei atsižvelgiant į ki tas reikšmingas faktines 
aplinkybes įrodomi tvirti atitinkamo asmens ir a ptariamos šalies socialiniai ir p rofesiniai r yšiai. Nors 
tarp ki tų „reikšmingų faktinių aplinkybių“ yra tai, kad s tudentas toliau beveik be pe rtraukų g yveno 
savo studijų šalyje po jų baigimo ir n et ilgiau nei referencinį laikotarpį, remiantis vien studijomis 
negalima preziumuoti užtikrinto ke tinimo pe rketi nuolatinį interesų centrą į s tudijų šalį, bet 
daugiausia galima kalbėti apie neaiškią perspektyvą tai padar yti.
Pareigūnas praranda teisę į e kspatriacijos išmoką tik jei per visą referencinį laikotarpį jis paskyrimo 
vietoje turėjo įprastinę gyvenamąją vietą ar v ykdė savo pagrindinę profesinę veiklą.
(žr. 39, 43, 45, 46, 48 ir 57 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1989 m. spalio 10 d. Sprendimo Atala-Palmerini prieš Komisiją, 201/88, Rink. p. 3109 , 
10 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1992 m. balandžio 8 d. Sprendimo C ostacurta G elabert prieš Komisiją, 
T-18/91, Rink. p. II-1655 , 42 punktas; 1995 m. gruodžio 14 d. Sprendimo Diamantaras prieš Komisiją, T-72/94, 
Rink. VT p. I-A-285 ir II- 865, 48 punktas; 2000 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo Lemaître prieš Komisiją, T-317/99, 
Rink. VT p. I-A-191 ir II- 867, 51 punktas; 2001 m. gegužės 3 d. Sprendimo Liaskou prieš Tarybą, T-60/00, 
Rink. VT p. I-A-107 ir II- 489, 52, 55 ir 56 punktai; 2003 m. birželio 4 d. Sprendimo Del Vaglio prieš Komisiją, 
T-124/01 ir T -320/01, Rink. VT p. I-A-157 ir II- 767, 85 punktas; 2005 m. spalio 25 d. Sprendimo D edeu i 
Fontcuberta prieš Komisiją, T-299/02, Rink. VT p. I-A-303 ir II- 1377 , 66 punktas; 2006 m. rugsėjo 27 d. Sprendimo 
Kontouli prieš Tarybą, T-416/04, Rink. VT p. I-A-2-181 ir II- A-2-897, 90, 105 ir 106 punktai; 2007 m. birželio 19 d. 
Sprendimo Asturias Cuerno prieš Komisiją, T-473/04, Rink. VT p. I-A-2-139 ir II- A-2-963, 73 ir 74 punktai ir 
nurodyta teismo praktika.
Tarnautojų t eismo p raktika: 2008 m. b alandžio 8 d. S prendimo B ordini p rieš K omisiją, F-134/06, 
Rink. VT p. I-A-1-87 ir II- A-1-435, 74, 76 ir 77 punktai.