ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 73/8

2011 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis (Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Byla C-518/10) (1)

(Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Žmonėms skirti medicinos produktai - Papildomos apsaugos liudijimas - Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 - 3 straipsnis - Liudijimo išdavimo sąlygos - Sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ - Kriterijai - Leidimas pateikti į rinką - Į rinką pateiktas medicinos produktas, kurį sudaro tik viena veiklioji sudedamoji dalis, nors patento apibrėžties punktuose nurodytas veikliųjų sudedamųjų dalių derinys)

2012/C 73/13

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Šalys

Ieškovė: Yeda Research and Development Company Ltd, Aventis Holdings Inc

Atsakovė: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Dalykas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomo apsaugos liudijimo (OL L 152, p. 1) 3 straipsnio a punkto aiškinimas — Liudijimo išdavimo sąlygos — Sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ — Kriterijai — Susitarimo 89/695/EEB dėl Bendrijos patentų įtaka vertinant šiuos kriterijus, kai netiesiogiai ar papildomai pažeidžiamas patentas, kaip tai suprantama pagal šio susitarimo 26 straipsnį.

Rezoliucinė dalis

2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo 3 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad juo kompetentingoms valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnyboms draudžiama išduoti papildomos apsaugos liudijimą tuo atveju, kai paraiškoje paminėta veiklioji sudedamoji dalis yra nurodyta pagrindinio patento apibrėžties punktuose kaip veiklioji sudedamoji dalis, naudojama esant deriniui su kita veikliąja sudedamąja dalimi, tačiau nėra apibrėžties punkto, susijusio tik su šia veikliąja sudedamąja dalimi.

(1) OL C 13, 2011 1 15.
C 257/11

2022 m. gegužės 5 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Bundesgerichtshof (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG / the-trading-company GmbH

(Byla C-179/21) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Vartotojų apsauga - Direktyva 2011/83/ES - 6 straipsnio 1 dalies m punktas - Vartotojo ir prekiautojo nuotolinės prekybos sutartis - Prekiautojo pareiga pateikti vartotojui informaciją apie gamintojo komercinės garantijos buvimą ir su tuo susijusias sąlygas - Tokios pareigos atsiradimo sąlygos - Vartotojui teiktinos informacijos apie gamintojo komercinę garantiją turinys - Direktyvos 1999/44/EB 6 straipsnio 2 dalies poveikis)

(2022/C 257/15)

Proceso kalba: vokiečių

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Bundesgerichtshof

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: absoluts-bikes and more- GmbH & Co. KG

Atsakovė: the-trading-company GmbH

Rezoliucinė dalis

1. 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/83/ES dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/7/EB, 6 straipsnio 1 dalies m punktas turi būti aiškinamas taip, kad, kiek tai susiję su gamintojo siūloma komercine garantija, šioje nuostatoje įtvirtinta prekiautojo pareiga pateikti informaciją atsiranda ne dėl paties šios garantijos buvimo fakto, bet tik tada, kai vartotojas turi teisėtą interesą gauti informaciją apie šią garantiją, kad galėtų nuspręsti, ar užmegzti sutartinius santykius su prekiautoju. Toks teisėtas interesas, be kita ko, nustatomas, kai prekiautojas gamintojo siūlomą komercinę garantiją pateikia kaip pagrindinį arba lemiamą savo pasiūlymo elementą. Siekiant nustatyti, ar garantija yra toks pagrindinis ar lemiamas elementas, reikia atsižvelgti į pasiūlymo dėl atitinkamos prekės turinį ir bendrą struktūrą, nuorodos apie gamintojo komercinę garantiją svarbą pardavimo ar reklamos požiūriu, šios nuorodos vietą pasiūlyme, klaidos ar painiavos riziką, kurią tokia nuoroda gali sukelti vidutiniam vartotojui, kuris yra pakankamai gerai informuotas, protingai pastabus ir, kiek tai susiję su įvairiomis teisėmis į garantiją, kuriomis jis gali pasinaudoti, arba su tikrąją garantijos teikėjo tapatybe, nuovokus, taip pat į tai, ar pasiūlyme yra paaiškinimų apie kitas su preke susijusias garantijas, ir į bet kurį kitą veiksnį, galintį patvirtinti objektyvų poreikį apsaugoti vartotoją.

2. Direktyvos 2011/83 6 straipsnio 1 dalies m punktas, siejamas su 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/44/EB dėl vartojimo prekių pardavimo ir susijusių garantijų tam tikrų aspektų 6 straipsnio 2 dalies antra įtrauka, turi būti aiškinamas taip, kad informacija, kuri turi būti pateikta vartotojui apie sąlygas, susijusias su gamintojo komercine garantija, apima bet kokią informaciją, susijusią su tokios garantijos taikymo ir įgyvendinimo sąlygomis, leidžiančiomis vartotojui nuspręsti, ar užmegzti sutartinius santykius su prekiautoju, ar ne.

(1) OL C 242, 2021 6 21.
2022 m. gegužės 5 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas (Cour de cassation (Prancūzija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) baudžiamojoje byloje prieš BV

(Byla C-570/20) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Mokėtino mokesčio slėpimas sukčiaujant - Sankcijos - Nacionalinės teisės nuostatos, numatančios administracinę ir baudžiamąją sankcijas už tą pačią veiką - Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija - 49 straipsnis - 50 straipsnis - Non bis in idem principas - 52 straipsnio 1 dalis - Non bis in idem ribojimas - Reikalavimas numatyti aiškias ir tikslias taisykles - Nacionalinių teismų galimybė atsižvelgti į nacionalinės teisės aktų aiškinimą - Būtinybė numatyti taisykles, užtikrinančias visų skirtų sankcijų proporcingumą - Skirtingo pobūdžio sankcijos)

(2022/C 257/10)

Proceso kalba: prancūzų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Cour de cassation

Šalys pagrindinėje baudžiamojoje byloje

BV

dalyvaujant: Direction départementale des finances publiques de la Haute-Savoie

Rezoliucinė dalis

Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 50 straipsnyje, siejamame su jos 52 straipsnio 1 dalimi, užtikrinama pagrindinė teisė turi būti aiškinama taip, kad pagal ją:

— nedraudžiama, kad nacionalinės teisės aktuose numatytos baudžiamojo persekiojimo ir baudžiamojo pobūdžio sankcijų slėpimo sukčiaujant ar nedeklaravimo pridėtinės vertės mokesčio (PVM) srityje kumuliacijos apribojimas sunkiausiais atvejais grindžiamas tik suformuota jurisprudencija, pagal kurią teisės nuostatos, apibrėžiančios šios kumuliacijos taikymo sąlygas, aiškinamos siaurai, su sąlyga, kad nusikalstamos veikos padarymo metu gali būti pagrįstai numatoma, kad už ją gali būti kumuliatyviai taikomas baudžiamasis procesas ir baudžiamojo pobūdžio sankcijos, bet

— draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias tuo atveju, kai kumuliatyviai taikoma piniginė sankcija ir laisvės atėmimo bausmė, aiškiomis ir tiksliomis taisyklėmis, prireikus išaiškintomis nacionalinių teismų, neužtikrinama, kad visos skirtos sankcijos neviršytų nustatytos nusikalstamos veikos sunkumo.

(1) OL C 28, 2021 1 25.
1.

2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo 22 straipsnio 5 punktas turi būti aiškinamas taip, kad nepagrįstu praturtėjimu grindžiamam ieškiniui dėl grąžinimo netaikytinas šioje nuostatoje numatytas išimtinės jurisdikcijos pagrindas, net jei šis ieškinys pareikštas pasibaigus terminui, per kurį per priverstinio vykdymo procesą nepagrįstai sumokėtas sumas galima reikalauti grąžinti per tą patį vykdymo procesą.
2021 m. birželio 10 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje (Court of Appeal (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs / WR

(Byla C-279/19) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra akcizų tvarka - Direktyva 2008/118/EB - 33 straipsnio 3 dalis - Vienoje valstybėje narėje į apyvartą išleisti produktai, komerciniais tikslais laikomi kitoje valstybėje narėje - Asmuo, privalantis sumokėti akcizus, dėl kurių atsirado prievolė apskaičiuoti - Asmuo, laikantis prekes, kurios turi būti pristatytos kitoje valstybėje narėje - Prekių vežėjas)

(2021/C 297/03)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Kita apeliacinio proceso šalis: WR

Rezoliucinė dalis

2008 m. gruodžio 16 d. Tarybos direktyvos 2008/118/EB dėl bendros akcizų tvarkos, panaikinančios Direktyvą 92/12/EEB, 33 straipsnio 3 dalį reikia aiškinti taip, kad asmuo, kuris kito asmens sąskaita gabena akcizais apmokestinamas prekes į kitą valstybę narę ir fiziškai turi šias prekes, kai atsiranda prievolė apskaičiuoti su jomis susijusius akcizus, pagal šią nuostatą privalo juos sumokėti, net jeigu neturi jokių su minėtomis prekėmis susijusių teisių ar interesų ir nežino, kad jos yra apmokestinamos akcizais; arba, net jei tai žino, nenutuokia, kad atsirado prievolė apskaičiuoti su jomis susijusius akcizus.

(1) OL C 230, 2019 7 8.
C 182/4

2021 m. kovo 10 d. Teisingumo Teismo (šeštoji kolegija) sprendimas byloje (Verwaltungsgericht Schwerin (Vokietija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) FD / Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg

(Byla C-365/19) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra žemės ūkio politika - Tiesioginės išmokos - Reglamentas (ES) Nr. 1307/2013 - 24 straipsnis - Jaunasis ūkininkas, kuriam paskirta teisių į išmokas pirmą kartą - 30 straipsnio 6 dalis - Deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 639/2014 - 28 straipsnio 2 dalis - Papildomų teisių į išmokas skyrimas iš nacionalinio rezervo)

(2021/C 182/04)

Proceso kalba: vokiečių

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Verwaltungsgericht Schwerin

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėja: FD

Atsakovė: Staatliches Amt für Landwirtschaft und Umwelt Mittleres Mecklenburg

Rezoliucinė dalis

2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013, kuriuo nustatomos pagal bendros žemės ūkio politikos paramos sistemas ūkininkams skiriamų tiesioginių išmokų taisyklės ir panaikinami Tarybos reglamentas (EB) Nr. 637/2008 ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 73/2009, 30 straipsnio 6 dalis, siejama su 2014 m. kovo 11 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014, kuriuo papildomas Reglamentas Nr. 1307/2013 ir iš dalies keičiamas to reglamento X priedas, 28 straipsnio 2 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad jaunasis ūkininkas, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 1307/2013 30 straipsnio 11 dalies a punktą, siejamą su šio reglamento 50 straipsnio 2 dalimi, kuriam pagal to paties reglamento 24 straipsnį jau buvo paskirta tiek teisių į išmokas pirmą kartą, kiek paraiškos pateikimo dieną jis deklaravo reikalavimus atitinkančių hektarų, turi teisę vėliau gauti iš nacionalinio rezervo skiriamų papildomų teisių į išmokas, kurios atitiktų papildomai tuo metu turimų reikalavimus atitinkančių hektarų, už kuriuos jam neskirta teisių į išmokas, skaičių. Ši teisė priklauso nuo to, ar yra pakankamai lėšų nacionaliniame ar regioniniuose rezervuose. Jei taip nėra, paskirstymas turėtų būti vykdomas siekiant užtikrinti vienodas sąlygas ūkininkams, turintiems teisę į išmokas pagal Reglamento Nr. 1307/2013 30 straipsnio 6 dalį, ir išvengti bet kokio rinkos ir konkurencijos iškraipymo.

(1) OL C 288, 2019 8 26.
4.

Europos Komisija padengia ne tik savo per procesą pirmojoje instancijoje byloje T-201/17 ir per procesą Teisingumo Teisme patirtas bylinėjimosi išlaidas, bet ir Printeos SA per šiuos procesus patirtas bylinėjimosi išlaidas.
2020 m. liepos 2 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Blackrock Investment Management (UK) Limited / Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Byla C-231/19) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Apmokestinimas - Pridėtinės vertės mokestis (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - Neapmokestinimas - 135 straipsnio 1 dalies g punktas - Specialių investicinių fondų valdymo sandorių neapmokestinimas - Viena paslauga, naudojama specialiems investiciniams fondams ir kitiems fondams valdyti)

(2020/C 279/15)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantė: Blackrock Investment Management (UK) Limited

Atsakovai apeliaciniame procese: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Rezoliucinė dalis

2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 135 straipsnio 1 dalies g punktas turi būti aiškinamas taip, kad vienai valdymo paslaugai, kurią trečiajam asmeniui priklausanti informacinė platforma teikia fondų, kuriuos apima specialūs investiciniai fondai ir kiti fondai, valdymo bendrovei, netaikomas šioje nuostatoje numatytas neapmokestinimas.

(1) OL C 172, 2019 5 20.
2020 m. spalio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale ordinario di Brescia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) JH / KG

(Byla C-681/18) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Socialinė politika - Direktyva 2008/104/EB - Darbas per laikinojo įdarbinimo įmonę - 5 straipsnio 5 dalis - Vienodas požiūris - Priemonės, kurios reikalingos siekiant išvengti piktnaudžiavimo naudojantis darbu per laikinojo įdarbinimo įmones - Valstybėms narėms tenkanti pareiga vengti vėlesnių paskyrimų - Apribojimų nenustatymas nacionalinės teisės aktuose - Atitinkančio aiškinimo reikalavimas)

(2020/C 423/02)

Proceso kalba: italų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunale ordinario di Brescia

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovas: JH

Atsakovė: KG

Rezoliucinė dalis

2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones 5 straipsnio 5 dalies pirmas sakinys turi būti aiškinamas taip: jis nedraudžia nacionalinės teisės aktų, neribojančių vėlesnių to paties laikinojo darbuotojo paskyrimų dirbti toje pačioje įmonėje laikinojo darbo naudotojoje, skaičiaus, pagal kuriuos darbo per laikinojo įdarbinimo įmones teisėtumas nepriklauso nuo to, ar nurodytos techninės, gamybinės, organizacinės arba su darbuotojų pavadavimu susijusios priežastys, pateisinančios tokį darbą. Tačiau ši nuostata turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei draudžiama nesiimti jokių priemonių, kad būtų išsaugotas laikinasis darbo per laikinojo įdarbinimo įmones pobūdis, ir draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatyta jokios priemonės, skirtos išvengti vėlesniems to paties laikinojo darbuotojo paskyrimams dirbti toje pačioje įmonėje laikinojo darbo naudotojoje, siekiant nesilaikyti visų Direktyvos 2008/104 nuostatų.

(1) OL C 35, 2019 1 28.
2.

Reglamento 2016/679 46 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad šiose nuostatose reikalaujamomis tinkamomis apsaugos priemonėmis, įgyvendinamomis teisėmis ir veiksmingomis duomenų subjektų teisių gynimo priemonėmis turi būti užtikrinama, kad asmenų, kurių asmens duomenys perduodami į trečiąją šalį remiantis standartinėmis duomenų apsaugos sąlygomis, teisių apsaugos lygis būtų iš esmės lygiavertis tam, kuris garantuojamas Europos Sąjungoje šiuo reglamentu, siejamu su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija. Šiuo tikslu, vertinant tokio perdavimo atveju užtikrinamą apsaugos lygį, be kita ko, turi būti atsižvelgta ir į duomenų valdytojo ar jo duomenų tvarkytojo, įsteigtų Europos Sąjungoje, ir perduodamų duomenų gavėjo, įsteigto atitinkamoje trečiojoje šalyje, sudarytų sutarčių sąlygas, ir, kiek tai susiję su galima šios trečiosios šalies valdžios institucijų prieiga prie taip perduotų asmens duomenų, į atitinkamus šios šalies teisinės sistemos aspektus, be kita ko, nurodytus to reglamento 45 straipsnio 2 dalyje.
C 230/6

2020 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Cour d'appel de Mons (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Wagram Invest SA / Belgijos valstybė

(Byla C-640/18) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 78/660/EEB - Tam tikrų tipų bendrovių metinės atskaitomybės - Tikros ir teisingos padėties principas - Akcinės bendrovės perkamas ilgalaikis finansinis turtas - Su ilgesnės nei vienų metų trukmės skola be palūkanų susijusio diskonto įtraukimas į pelno ir nuostolių ataskaitą ir ilgalaikio turto įsigijimo kainos atskaičius šį diskontą įrašymas į balanso turto straipsnį)

(2020/C 230/06)

Proceso kalba: prancūzų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Cour d'appel de Mons

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantė: Wagram Invest SA

Kita apeliacinio proceso šalis: Belgijos valstybė

Rezoliucinė dalis

Akcinei bendrovei įsigyjant ilgalaikį finansinį turtą, kurio kaina sumokama dalimis per ilgą laikotarpį be palūkanų, panašiomis į paskolos sąlygomis, tikros ir teisingos padėties principas, įtvirtintas 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 78/660/EEB, grindžiamos [EB sutarties 44 straipsnio 2 dalies g punktu], dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių 2 straipsnio 3 dalyje, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį nedraudžiama naudoti apskaitos metodo, pagal kurį numatyta į pelno ir nuostolių ataskaitą įtraukti su šiuo įsigijimu susijusį su ilgesnės nei vienų metų trukmės skola be palūkanų susijusį diskontą ir įrašyti ilgalaikio turto įsigijimo kainą į balanso turto straipsnį atskaičius šį diskontą.

(1) OL C 4, 2019 1 7.
C 432/10

2019 m. lapkričio 7 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Eni SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze (C-364/18), Shell Italia E & P SpA/Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, buvusi Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico (C-365/18)

(Sujungtos bylos C-364/18 ir C-365/18) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 94/22/EB - Energija - Leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygos - Mokesčiai - Apskaičiavimo metodas - QE ir „Pfor“ indeksai - Diskriminacinis pobūdis)

(2019/C 432/10)

Proceso kalba: italų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Šalys pagrindinėje byloje

(Byla C-364/18)

Pareiškėja: Eni SpA

Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell'Economia e delle Finanze

dalyvaujant: Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, buvusiai Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico, Regione Basilicata, Comune di Viggiano, Regione Calabria, Comune di Ravenna, Assomineraria

(Byla C-365/18)

Pareiškėja: Shell Italia E & P SpA

Atsakovės: Ministero dello Sviluppo Economico, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Autorità di Regolazione per l’Energia, Reti e Ambiente, buvusi Autorità per l’energia elettrica e il gas e il sistema idrico

dalyvaujant: Regione Basilicata, Comune di Viggiano, Assomineraria

Rezoliucinė dalis

1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 94/22/EB dėl leidimų žvalgyti, tirti ir išgauti angliavandenilius išdavimo ir naudojimosi jais sąlygų 6 straipsnio 1 dalis, siejama su jos šešta konstatuojamąja dalimi, turi būti aiškinama taip, kad ja nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos gamtinių dujų gavybos koncesijų turėtojų mokėtinų mokesčių dydis apskaičiuojamas atsižvelgiant į indeksą, pagrįstą vidutinės trukmės ir ilgalaikėmis naftos ir kito kuro kotiruojamomis kainomis, o ne indeksu, atspindinčiu trumpalaikę gamtinių dujų rinkos kainą.

(1) OL C 294, 2018 8 20.
2019 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje Europos Komisija/NEX International Limited, buvusi Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd

(Byla C-39/18 P) (1)

(Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Japonijos jenos palūkanų normos išvestinių finansinių priemonių sektorius - Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas - Įmonės atsakomybė už tai, kad ji padėjo įgyvendinti kartelį - Baudos apskaičiavimas - Pareiga motyvuoti)

(2019/C 305/15)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama B. Mongin, M. Farley, T. Christoforou ir V. Bottka

Kitos proceso šalys: NEX International Limited, buvusi Icap plc, Icap Management Services Ltd, Icap New Zealand Ltd, atstovaujamos advokatų C. Riis-Madsen ir S. Frank

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti apeliacinį skundą.

2. Priteisti iš Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 142, 2018 4 23.
2.

Pagrindų sprendimas 2002/584, iš dalies pakeistas Pamatiniu sprendimu 2009/299, aiškintinas taip, kad, jeigu suinteresuotasis asmuo asmeniškai nedalyvavo procese arba atitinkamais atvejais procesuose, reikšminguose taikant šio pagrindų sprendimo 4a straipsnio 1 dalį, ir jeigu nei prie minėto pagrindų sprendimo pridėtoje vienodoje Europos arešto orderio formoje, nei iš išduodančiosios teisminės institucijos pagal to paties iš dalies pakeisto pagrindų sprendimo 15 straipsnio 2 dalį gautoje papildomoje informacijoje nepateikta pakankamai duomenų, kuriais remiantis būtų galima nustatyti, kad susiklostė vienas iš Pagrindų sprendimo 2002/584 4a straipsnio 1 dalies a–d punktuose numatytų atvejų, vykdančioji teisminė institucija gali atsisakyti vykdyti Europos arešto orderį. Nepaisant to, šiuo iš dalies pakeistu pagrindų sprendimu vykdančiajai teisminei institucijai neužkertamas kelias atsižvelgti į visas nagrinėjamos bylos aplinkybes, kad įsitikintų, jog per atitinkamą procesą ar procesus buvo užtikrinta suinteresuotojo asmens teisė į gynybą.
C 206/2

2021 m. kovo 25 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas byloje Sun Pharmaceutical Industries Ltd, buvusi Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd / Europos Komisija

(Byla C-586/16 P) (1)

(Apeliacinis skundas - Konkurencija - Karteliai - Farmacijos produktai - Antidepresantų (citalopramas) rinka - Taikūs susitarimai dėl ginčų dėl proceso patentų, kuriuos sudarė originalių vaistų gamintojas, kuriam priklauso šie patentai, ir generinių vaistų gamintojas - SESV 101 straipsnis - Potenciali konkurencija - Ribojimas dėl tikslo - Kvalifikacija - Baudos dydžio apskaičiavimas)

(2021/C 206/02)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, buvusi Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd, atstovaujamos solisitoriaus R. Vidal, QC B. Kennelly ir solisitoriaus L. Penny

Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin ir C. Vollrath, padedamų baristerių M. B. Rayment, D. Bailey, QC G. Peretz ir SC S. Kingston

Kitos proceso šalies pusėje įstojusi į bylą šalis: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė, atstovaujama iš pradžių D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery ir D. Robertson, padedamų QC J. Holmes, vėliau D. Guðmundsdóttir, padedamo QC J. Holmes

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti apeliacinį skundą.

2. Sun Pharmaceutical Industries Ltd ir Ranbaxy (UK) Ltd padengia savo ir Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

3. Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 30, 2017 1 30.