LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2011 :8 1TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) NU TARTIS
2011 m. vasario 4 d.
Byla F-54/10
Luc Ver heyden
prieš
Europos Komisiją
„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (O LAF) sprendimas perduoti 
informaciją apie fizinius asmenis Italijos teisminėms institucijoms — Sprendimo poveikis tretiesiems 
asmenims — Vienodo požiūrio principas“
Dalykas: Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai p agal jos 106 a straipsnį, pareikštas 
ieškinys, ku riuo L . Verheyden p irmiausia p rašo p anaikinti Komisijos sprendimą 
atsisakyti jam s umokėti 3 000  eurų ko mpe nsaciją, T arnautojų t eismo p riteistą 
kiekvienam ieškovui bylose, ku riose priimtas 2009 m. balandžio 28 d. Tarnautojų 
teismo sprendimas Violetti ir kt. prieš Komisiją (F-5/05 ir F-7/05).
Sprendimas:Atmesti ieškinį kai p akivaizdžiai n epagrįstą. Ieškovas padengia visas bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1. Procesas — Nagrinėjimas iš esmės prieš nagrinėjimą dėl priimtinumo — Priimtinumas
2. Pareigūnai — Vienodas požiūris — Panašių individualių sprendimų adresatų skirtingas vertinimas, 
kai apskundus šiuos sprendimus teisme vienų ieškiniai buvo p atenkinti, o k itų a tmesti — 
Diskriminacijos nebuvimas
3. Pareigūnai — Administracijos rūpestingumo p areiga — Gero administravimo p rincipas — Apimtis — 
Teisminė kontrolė — Ribos
1. Sąjungos teismas gali vertinti, ar g ero teisingumo vykdymo sumetimais ieškinys turi būti bet kuriuo 
atveju atmestas iš esmės, nesant reikalo spręsti dėl jo priimtinumo.
(žr. 31 punktą)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 2002 m. vasario 26 d. Sprendimo Taryba prieš Bohringer, C-23/00 P, 51 ir 52 punktai.
2. Kelių panašių toje pačioje procedūroje priimtų individualių sprendimų adr esatai gali būti vertinami 
skirtingai, jeigu šiuos sprendimus teismas panaikino t ik kai ku rių iš jų atžvilgiu, o ki tų adr esatų 
ieškinius kompe tentingas teismas atmetė.
2 ECLI:EU:F:2011 :8SANTRAUKA–BYLAF-54/10
VERHEYDEN/KOMISIJA
Pareigūno, kurio ieškinys atmestas dėl nepriimtinumo, padėtis objektyviai s kiria si nuo padėties kitų 
pareigūnų, kurie ieškinius pateikė pe r nustatytus terminus ir p asiekė, kad b ūtų kon statuota, jog jų 
atžvilgiu padar yta klaida, ir t okiomis aplinkybėmis Tarnautojų teismas jiems priteisė žalos atlyginimą iš 
institucijos. Todėl institucija, atsisakiusi išmokėti šiam a smeniui tokią pačią sumą kai p ir ki tiems 
pareigūnams, akivaizdžiai n epažeidė vienodo vertinimo principo.
(žr. 34 ir 35 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1999 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Komisija prieš AssiDomän Kraft Products ir kt., 
C-310/97 P, 49–71 punktai.
3. Laikydamasi gero ad ministravimo principo ir r ūpestingumo pareigos ad ministracija, priimdama 
sprendimą dėl tarnautojo padėties, privalo atsižvelgti į visus jos sprendimą galinčius lemti veiksnius ir 
tai dar ydama turi atsižvelgti ne tik į t arnybos, bet ir į a titinkamo pareigūno interesą. Siekdamos būti 
itin rūpestingos savo tarnautojams, institucijos taip pat gali tam tikriems pareigūnams, ku rie laiku 
neapskundė su jais susijusių individualių sprendimų, taikyti kitų pareigūnų atžvilgiu priimtų palankių 
teismo sprendimų padari nius.
Vis dėlto, atsižvelgiant į did elę institucijų diskreciją vertinti tarnybos interesą, Sąjungos teismo kon trolė 
turi a psiriboti kl ausimu, ar a titinkama institucija neviršijo p rotingumo ri bų ir s avo di skrecija 
nesinaudojo akivaizdžiai kl aidingai.
(žr. 36 ir 37 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1987 m. vasario 4 d. Sprendimo M aurissen prieš Audito Rūmus, 417 /85, 12 punktas; 
2001 m. sausio 11 d. Sprendimo Gevaert prieš Komisiją, C-389/98 P, 44, 45 ir 56 punktai.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1998 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo H aas ir kt. prieš Komisiją, T-3/96, 
53 punktas; 2004 m. kovo 16 d. Sprendimo Afari prieš ECB, T-11/03, 42 punktas.