ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 319/11

2012 m. rugpjūčio 6 d. pareikštas ieškinys byloje Premiere Polish prieš VRDT — Donau Kanol (ECOFORCE)

(Byla T-361/12)

2012/C 319/21

Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

Šalys

Ieškovė: Premiere Polish Co., Ltd (Čeltnamas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama solisitorių C. Jones ir M. Carter

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Donau Kanol GmbH & Co KG (Ried im Traunkreis, Austrija)

Reikalavimai

Ieškovė Bendrojo Teismo prašo:

— panaikinti 2012 m. birželio 8 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 851/2011-4,

— patenkinti visą ieškovės Bendrijos prekių ženklo paraišką Nr. 8777005 arba grąžinti bylą Apeliacinei tarybai ir

— priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovė.

Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: Žodinis prekių ženklas ECOFORCE 3 klasės prekėms — Bendrijos prekių ženklo paraiškos Nr. 8777005.

Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remiamasi: vaizdinio Bendrijos prekių ženklo ECO FORTE 1, 3 ir 5 klasių prekėms registracijos paraiška Nr. 7243173.

Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą.

Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

Ieškinio pagrindai: Tarybos reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas.
—

Ieškovės nuomone, Komisija neatsižvelgė į tai, kad Švietimo, garso ir vaizdo bei kultūros vykdomoji įstaiga, vertindama projekto reCity Erasmus Mundus Master Course pakeitimus, 2011 m. gruodžio 21 d. pristatytus Kalabrijos regiono Università degli Studi„Mediterranea“, susijusius su kitu, nei iš pradžių numatytas, konsorciumu, veikė akivaizdžiai pežeisdama Administrative and Financial Handbook II.A.1 ir II.B.4 skyrius, kurie yra sudedamoji Specific Grant Agreement, esančio Framework Partnership Agreement priede, dalis ir Framework Partnership Agreement II.12.3 straipsnį.
—

Panaikinti visą arba iš dalies 2012 m. vasario 8 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 ir ex CP 194/09), kurią Švedija suteikė „Hammar Nordic Plugg AB“;
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 165/24

2012 m. kovo 23 d. pareikštas ieškinys byloje Scooters India prieš VRDT — Brandconcern (LAMBRETTA)

(Byla T-132/12)

2012/C 165/42

Kalba, kuria surašytas ieškinys: anglų

Šalys

Ieškovė: Scooters India Ltd (Sarojini Nagar, Indija), atstovaujama baristerio B. Brandreth

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Brandconcern BV (Amsterdamas, Nyderlandai)

Reikalavimai

— Panaikinti 2012 m. sausio 12 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 2308/2010-1, kuriuo atmestas ieškovės apeliacinis skundas dėl prekių ženklo registracijos 6 ir 7 klasių prekėms panaikinimo ir

— priteisti iš atsakovės ieškovės patirtų bylinėjimosi Apeliacinėje taryboje ir Europos Sąjungos Bendrajame Teisme išlaidų atlyginimą.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Įregistruotas Bendrijos prekių ženklas, dėl kurio pateiktas prašymas panaikinti jo registraciją: žodinis prekių ženklas LAMBRETTA 6, 7 ir 28 klasių prekėms — Bendrijos prekių ženklo registracijos Nr. 1618982.

Bendrijos prekių ženklo savininkas: ieškovė.

Šalis, prašanti panaikinti Bendrijos prekių ženklo registraciją: kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis.

Prašymo panaikinti registraciją motyvai: šalis grindė savo prašymą Reglamento (EB) Nr. 207/2009 51 straipsnio 1 dalies a punktu.

Anuliavimo skyriaus sprendimas: panaikinti Bendrijos prekių ženklo registraciją.

Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

Ieškinio pagrindai: teigiama, kad Apeliacinė taryba padarė tris klaidas vertindama įrodymus pagal 51 straipsnio 1 dalies c punktą. Jei Apeliacinė taryba teisingai taikytų Sprendime Vallis prieš New Yorker (T-415/09) ir (arba) Sprendime La Mer Technology Inc prieš Laboratoires Goemar SA (C-259/02) pateiktus nurodymus ir (arba) peržiūrėtų įrodymus, ji būtų nusprendusi, kad prekių ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas SIL sutikimu 6 ir 7 klasių prekėms.
3.

Trečiasis ieškinio pagrindas: proporcingumo principo pažeidimas Ieškovė tvirtina, kad priimdama sprendimą atsakovė nepaisė proporcingumo principo. Ieškovė iš tiesų negali atmesti galimybės, kad vienas iš energijos gamintojų, kuriam ji tiekė transformatorius, pažeisdamas sutartį be ieškovės žinios pardavė transformatorius Irano Branduolinės energijos tarnybai. Tačiau Irano Branduolinės energijos tarnyba taip pat be jokių sunkumų būtų galėjusi įsigyti atitinkamus transformatorius pasaulinėje arba Europos Sąjungos rinkoje. Ginčijamus vidutinės įtampos transformatorius gamina visi žinomi generatorių gamintojai ir platina juos visame pasaulyje, įskaitant Iraną. Be to, pasaulyje vyksta aktyvi prekyba naudotais transformatoriais, kurie atitinka ieškovės gaminamų transformatorių charakteristikas.
1.

Pirmasis ieškinio pagrindas susijęs su akivaizdžia teisės klaida, padaryta analizuojant atrankumo sąvoką ir nagrinėjamą priemonę kvalifikuojant kaip valstybės pagalbą. — Ieškovės mano, kad Komisija neįrodė, jog nagrinėjama mokesčių priemonė palaikė „tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą“, kaip to reikalaujama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Komisija tik teigė, kad ši priemonė yra atrankioji, nes ji buvo taikoma tik įsigyjant užsienio (konkrečiu atveju trečiųjų šalių, kurios nėra ES šalys), o ne nacionalinės bendrovės akcijų. Ieškovės mano, kad toks samprotavimas yra klaidingas ir cikliškas: dėl to, kad nagrinėjamos priemonės taikymas — kaip ir bet kurios kitos mokesčių priemonės — taikymas priklauso nuo tam tikrų objektyvių reikalavimų įvykdymo, ši priemonė netampa atrankiąja de iure ar de facto. Ispanija pateikė duomenis, parodančius, kad tai yra bendro pobūdžio priemonė, de iure ir de facto, taikoma visoms įmonėms, apmokestinamoms Ispanijos pelno mokesčiu, nepaisant jų dydžio, pobūdžio, sektoriaus ar kilmės. — Antra, skirtingas prima facie TRLIS 12 straipsnio 5 dalies, kuri visai nėra atrankusis pranašumas, vertinimas skirtas apmokestinimo tikslais sulyginti visus akcijų, nesvarbu ar jos būtų nacionalinės, ar užsienio, įsigijimo sandorius. Tam tikrose trečiosiose šalyse egzistuoja rimtų kliūčių susijungimams, kurios trukdo juos praktiškai įvykdyti; kita vertus, juos galima vykdyti nacionalinėje erdvėje ir būtent jų atžvilgiu suteikiama teisė nurašyti finansinę prestižo vertę. Todėl TRLIS 12 straipsnio 5 dalimi tokia teisė tik išplečiama trečiųjų šalių įmonių akcijų įsigijimui, t. y. sandoriui, kuris yra artimiausias — ir labiausiai įmanomas — funkcinis ekvivalentas nacionaliniams susijungimams ir yra Ispanijos schemos struktūros ir logikos dalis. — Komisija suklydo manydama, kad nėra kliūčių susijungimams su trečiųjų šalių įmonėmis ir todėl suklydo nustatydama atskaitos sistemą, būtiną atrankumui įrodyti, bei atmesdama argumentus, susijusius su mokestiniu neutralumu. Ji ypač suklydo analizuodama Jungtinėse Amerikos Valstijose, Brazilijoje ir Meksikoje įvykdytus sandorius. — Be to, Sprendimas turėtų būti panaikintas bent atvejais, susijusiais su trečiųjų šalių įmonių akcijų daugumos dalies įsigijimais aplinkybėmis, panašiomis į tas, kuriomis vykdomi nacionaliniai susijungimai ir dėl to juos pateisina Ispanijos schemos struktūra ir logika.
—

Be to, ginčijama norma sudaro galimybę tiesiogiai pažeisti ieškovės nuosavybės teisę, nes jos nuosavybės teise turimos euro monetos iš jos paimamos be kompensacijos.
—

panaikinti 2010 m. gruodžio 20 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1243/2010, kuriuo importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės, Since Hardware (Guangzhou) Co. Ltd. bendrovės pagamintoms lyginimo lentoms nustatomas galutinis antidempingo muitas (1),
4.

Ketvirtajame pagrinde teigiama, kad ginčijamu sprendimu pažeidžiami SESV 101 straipsnis ir EEE susitarimo 53 straipsnis, nes jis grindžiamas nuostata, kad konkurentų bendravimas už EEE ribų iš esmės yra SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimas, t. y. neatsižvelgiant į tai, kad tas bendravimas yra dalis to paties vieno ir tęstinio pažeidimo, kurio esmė yra konkurentų kontaktai vadovybės lygmeniu. Susitarimai ir suderinti veiksmai dėl į EEE įvežamų krovinių neriboja konkurencijos EEE ir neturi įtakos valstybių narių prekybai. Be to, vyriausybių kišimasis į tam tikras jurisdikcijas užkerta kelią taikyti SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį.
Be to, nurodoma, kad ginčijamame sprendime yra tam tikrų akivaizdžių ieškovo prašymo dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo vertinimo klaidų. Ieškovas tvirtina, kad Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovo prašymas atmestas dėl to, kad naudojant laivą Niamh Eoghan kaip keleto mažesnių laivų pajėgumų pakaitalą nepadidėjo Airijos laivyno kompleksinio segmento bendrasis pajėgumas, kai šis laivas buvo užregistruotas, yra nepagrįstas.
Galiausiai, Sąjungos institucijos padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, pažeidė rūpestingumo, gero administravimo ir nediskriminavimo principus ir suklydo taikydamos Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktus, kai atsisakė pripažinti Greenwood Houseware (Zuhai) Ltd rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančia bendrove. Sąjungos institucijų atsisakymas pripažinti ieškovę Greenwood Houseware (Zuhai) Ltd rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančia bendrove grindžiamas klaidingu faktinių aplinkybių ir pateiktų įrodymų vertinimu. Be to, Sąjungos institucijos neparodė reikalaujamo rūpestingumo ir pastabumo vertindamos visus svarbius aspektus, susijusius su minėto reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto 2 ir 3 kriterijų taikymu.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 113/65

2010 m. vasario 17 d. pareikštas ieškinys byloje Cindu Chemicals ir kiti prieš ECHA

(Byla T-95/10)

2010/C 113/97

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Cindu Chemicals BV (Eithornas, Nyderlandai), Deza, a.s. (Valašske Meziržyčiai, Čekijos Respublika), Koppers Denmark A/S (Niborgas, Danija), Koppers UK Ltd (Skantorpas, Jungtinė Karalystė), atstovaujamos advokatų K. Van Maldegem, R. Cana ir solisitoriaus P. Sellar,

Atsakovė: Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)

Ieškovių reikalavimai

— Pripažinti ieškinį priimtinu ir pagrįstu.

— Iš dalies panaikinti ginčijamą aktą, kiek jis susijęs su antraceno alyva, kurioje mažai antraceno.

— Priteisti iš ECHA bylinėjimosi išlaidas

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovės prašo iš dalies panaikinti Europos cheminių medžiagų agentūros (toliau — ECHA) sprendimą (ED/68/2009), kuriuo pripažinta, kad antraceno alyva, kurioje mažai antraceno (CAS Nr. 90640-82-7), yra medžiaga, atitinkanti Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 (1) (toliau — REACH reglamentas) 57 straipsnio d ir e punktuose nustatytus kriterijus, remiantis REACH reglamento 59 straipsniu.

Remiantis ginčijamu sprendimu, apie kurį ieškovės sužinojo iš ECHA pranešimo spaudai, antraceno alyva, kurioje mažai antraceno, buvo įrašyta į 14 cheminių medžiagų, kurias siūloma pripažinti keliančiomis ypatingai didelį susirūpinimą, sąrašą, kad vėliau galimai būtų įrašytos į REACH reglamento XIV priedą. Ginčijamame akte nurodyti motyvai, dėl kurių antraceno alyva, kurioje mažai antraceno, buvo pripažinta keliančia ypatingai didelį susirūpinimą, yra tai, kad ši medžiaga kancerogeninė, mutageginė ir labai bioakumuliacinė, remiantis REACH reglamento XIII priede įtvirtintais kriterijais.

Ieškovės mano, kad ginčijamas aktas pažeidžia taikytinas normas, kurios REACH reglamentu nustatomos pripažinimui ypatingai didelį susirūpinimą keliančiomis medžiagomis, ir nurodo keturis pagrindus ieškiniui pagrįsti, kurie yra tokie patys, kaip nurodytieji Byloje T-94/10 Rütgers Germany ir kiti prieš ECHA.

(1) 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, p. 1)
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 102/31

2009 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Mojo Concerts ir Amsterdam Music Dome Exploitatie prieš Komisiją

(Byla T-90/09)

2009/C 102/46

Proceso kalba: olandų

Šalys

Ieškovės: Mojo Concerts BV (Delftas, Nyderlandai) ir Amsterdam Music Dome Exploitatie BV (Delftas, Nyderlandai), atstovaujamos advokatės S. Beeston

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovių reikalavimai

Ieškovės reikalauja:

— panaikinti skundžiamą sprendimą,

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovės reikalauja panaikinti 2008 m. spalio 21 d. Komisijos sprendimą dėl Roterdamo miesto investicijų į „Ahoy“ kompleksą (valstybės pagalba C 4/2008 (ex N 97/2007, ex CP 91/2007)).

Jų nuomone, skundžiamo sprendimo motyvuose pastebima akivaizdi Komisijos vertinimo klaida; kai kurie argumentai yra netinkamai ir (arba) nepakankamai pagrįsti.

Pirmiausia ieškovės teigia, kad nustatyta nuomos vertė ir „Ahoy“ akcijų vertė neatitinka rinkos sąlygų. Investicijos, lemiančios tik vertės išlaikymą, taip pat gali teikti privalumų. Be to, nustatant nuomos ir akcijų vertę į investicijas nebuvo atsižvelgta. Apribojimai, dėl kurių susitarė miestas ir eksploatuotojas, taip pat netrukdo tam, kad dėl investicijų atsirastų pridėtinė vertė. Galiausiai nuostata dėl pelno paskirstymo neteikia papildomų garantijų, kad sandoriai atitiks rinkos sąlygas.

Ieškovės taip pat teigia, jog buvo padaryta procedūrinių ir motyvavimo klaidų, nes Komisija neatsižvelgė arba nepakankamai atsižvelgė į jų pateiktus argumentus, dalį dokumentų nepagrįstai laikė konfidencialiais ir todėl nesuteikė ieškovėms galimybės susipažinti su visu jų turiniu, dėl ko buvo pažeista pareiga išklausyti.
—

Panaikinti 2008 m. balandžio 2 d. Europos Bendrijų Komisijos sprendimą C (2008) 1089 galutinis dėl valstybės pagalbos Nr. C 38/2007 (ex NN 45/2007), Prancūzijos skirtos Arbel Fauvet Rail SA.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 171/41

2008 m. balandžio 29 d. pareikštas ieškinys byloje Arbeitsgemeinschaft Golden Toast prieš VRDT (Golden Toast)

(Byla T-163/08)

(2008/C 171/79)

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovė: Arbeitsgemeinschaft Golden Toast e.V. (Diuseldorfas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Späth ir G. Hasselblatt

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti 2008 m. sausio 31 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 761/2007-1).

— Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Golden Toast“ 5, 8, 9, 11, 14, 16, 21, 24, 25, 28–32, 39 ir 41–44 klasių prekėms ir paslaugoms (paraiška Nr. 4 811 171).

Eksperto sprendimas: iš dalies atmesti paraišką 11 ir 30 klasių prekių atžvilgiu.

Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 40/94 (1) 73 straipsnio pirmame sakinyje įtvirtintos motyvavimo pareigos pažeidimas, nes skundžiamas sprendimas grindžiamas skiriamojo požymio to paties reglamento 7 straipsnio 1 dalies b punkto prasme nebuvimu, tačiau tai nebuvo nagrinėta. Be to, pažeistas Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas, nes buvo neteisingai išaiškintos prašomo įregistruoti prekių ženklo apibūdinamojo pobūdžio nustatymo sąlygos.

(1) 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1).
—

proporcingumo, teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų pažeidimas: ginčijamo sprendimo 16-26 punktuose Komisija pagrindė dvi alternatyvias sąlygas, leidusias pripažinti, kad išlaidos iš tikrųjų atsirado iki 2001 m. gruodžio 31 d., remdamasi 2002 m. gegužės 29 d. įvykusiame CDRR komiteto susitikime paskelbtomis gairėmis, nors šios gairės CDRR buvo išplatintos tik po 2001 m. gruodžio 31 dienos. Ieškovas pripažįsta, kad šios gairės gali prisidėti prie bendros pagalbos, skirtos palūkanų subsidijoms, užbaigimo užtikrinimo, ir tai, jog paskolos gavėjas privalo grąžinti grynąsias palūkanas nuo šių subsidijų. Vis dėlto įgyvendinimo sprendimų ir šiuo tikslu sudarytų susitarimų turinys taip pat turi būti suderintas su šiais sprendimais ir juos atitikti, o taip nėra SGAIA sprendimo ir nagrinėjamo susitarimo atveju. Šiose gairėse Komisija pripažino, kad yra ir kiti metodai, kuriais būtų galima įskaičiuoti nagrinėjamas išlaidas. Vienas šių metodų — „įsipareigojimas“ finansuoti visas palūkanų subsidijas, kurias reikia sumokėti baigus programą. Tačiau šis „įsipareigojimas“ faktiškai prasideda nuo to momento, kai CGD nebegali iš gavėjų reikalauti sumokėti daugiau nei vien grynąsias subsidijų palūkanas. Todėl ginčijamame sprendime neatsižvelgta į labiau SGAIA atitinkančius sprendimus, kuriuos būtų lengviau vykdyti ir jie nebūtų nepalankūs tarpininkui ir gavėjams bei kuriais būtų apsaugoti interesai, kuriems gresia pavojus. Be to, Portugalijos Respublika ir CGD teisėtai tikėjosi, kad galės remtis subsidija kitomis sąlygomis nei išplaukiančiomis iš gairių, apie kurias jiems buvo pranešta tik užbaigus programą.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 140/26

2007 m. balandžio 16 d. pareikštas ieškinys byloje Siemens prieš Komisiją

(Byla T-110/07)

(2007/C 140/46)

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovė: Siemens AG (Berlynas ir Miunchenas, Vokietija), atstovaujama advokatų I. Brinker, T. Loest ir C. Steinle

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti pagal EB 231 straipsnio 1 dalį 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą (byla COMP/F/38.899 — Dujų izoliacijos skirstomieji įrenginiai) tiek, kiek jis susijęs su ieškove;

— arba sumažinti ieškovei sprendimo 2 straipsnio m punkte paskirtą baudą;

— pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 87 straipsnio 2 dalį priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė skundžia 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimą K(2006) 6762 galutinis byloje COMP/F/38.899 — Dujų izoliacijos skirstomieji įrenginiai. Skundžiamu sprendimu ieškovei ir kitoms įmonėms buvo paskirtos baudos už EB 81 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos teigimu, ieškovė dalyvavo susitarimuose ir suderintuose veiksmuose dujų izoliacijos skirstomųjų įrenginių sektoriuje.

Pagrįsdama savo ieškinį, ieškovė pateikia tris pagrindus.

Pirmiausia atsakovė kritikuojama, kad ji konkrečiai ir detaliai neparodė ir neįrodė tariamų pažeidimų. Konkrečiai kalbant, Komisija neparodė ir neįrodė tariamų pažeidimų poveikio bendrajai rinkai ir EEE per pirmąjį tariamo pažeidimo etapą iki 1999 metų.

Antra, ieškovė tvirtina, kad Komisija neteisingai nusprendė, jog tai vienas ilgai trunkantis pažeidimas ir neteisingai nustatė jo trukmę. Ieškovės teigimu, atsakovė negalėjo įrodyti, kad ieškovė tęsė tariamą pažeidimą po 1999 m. balandžio 22 dienos. Be to, ieškovės nuomone, buvo pažeistas Reglamento Nr. 1/2003 (1) 25 straipsnis, nes pasibaigė jos dalyvavimui tariamo pažeidimo pirmame etape iki 1999 metų taikomi senaties terminai.

Galiausiai ieškovė nurodo Komisijos rimtas teisines klaidas, padarytas nustatant baudą. Pavyzdžiui, teigiama, kad Komisija neteisingai įvertino pažeidimo rimtumą ir trukmę, bei ieškovei pritaikė akivaizdžiai per didelį „atgrasinimo daugiklį“. Be to, atsakovė neteisingai nusprendė, jog ieškovės vaidmuo buvo pagrindinis ir neteisingai neįvertino jos bendradarbiavimo su Komisija.

(1) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1)
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 60/50

2006 m. sausio 24 d. pareikštas ieškinys byloje Alliance One International prieš Komisiją

(Byla T-25/06)

(2006/C 60/93)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Alliance One International, Inc. (Danville, JAV), atstovaujama advokatų C. Osti, A. Prastaro

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti 2005 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimo C(2005) 4012 galutinis, susijusio su EB sutarties 81 straipsnio taikymo procedūra (Byla COMP/C.38.281/B.2 Raw Tobacco Italija), 1.1 straipsnio a dalį tiek, kiek ji yra susijusi su SCC, Dimon Inc. ir Alliance One;

— Atitinkamai sumažinti Transcatab ir Dimon Italiano-Mindo paskirtas baudas, kad jos neviršytų 10 % jų apyvartos pastaraisiais finansiniais metais;

— Be to, sumažinti Transcatab ir Dimon Italiano-Mindo paskirtas baudas, kadangi didinantis koeficientas netaikomas;

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ginčijamame sprendime Komisija teigia, kad kelios įmonės, įskaitant ieškovę ir jos dukterines įmones Transcatab ir Dimon Italia, vėliau pavadinta MINDO, pažeidė EB 81 straipsnio 1 dalį sudarydamos sutartis ir (arba) imdamosi suderintų veiksmų Italijos žaliavinio tabako sektoriuje.

Ieškovė prašo iš dalies panaikinti šį sprendimą, teigdama, kad, pirma laikydama ją solidariai atsakinga už jos dukterinių įmonių įvykdytą pažeidimą, Komisija pažeidė patronuojančių bendrovių atsakomybę reguliuojančias taisykles. Ieškovė ginčija Komisijos pateiktus argumentus ir įrodymus, kuriais grindžiama jos išvada.

Ieškovė taip pat mano, kad Komisija pažeidė Reglamento 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį, paskirdama baudas, viršijančias 10 % bendros dukterinių įmonių apyvartos.

Galiausiai, ieškovė mano, kad Komisija jos dukterinėms įmonėms neturėjo taikyti didinančio koeficiento, kadangi tai nepagrįsta šalių apyvarta ar Komisijos sprendimų praktika. Ji teigia, kad jai taikomas didinantis koeficientas yra aukštesnis nei taikytas kitai įmonei, akivaizdžiai pažeidžiant proporcingumą ir pareigą motyvuoti. Ieškovė taip pat tvirtina, kad Mindo taikomo didinančio koeficiento motyvavimas yra nenuoseklus, nes nustatant tą pačią baudą taikomi skirtingi kriterijai.

(1) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo, OL L 1, 2003 1 4, p. 1.
—

priteisti iš Komisijos sumokėti delspinigius ir 1) kompensaciją už ieškovo patirtą žalą karjerai bei 2) atlyginti kitus nuostolius, atsiradusius pritaikius 2004 m. gegužės 1 d. įsigaliojusią Pareigūnų tarnybos statuto XIII priedo 21 straipsnio pereinamojo laikotarpio nuostatą, sumokant teisėtą ir teisingą atlyginimą arba įpareigoti, remiantis vienodo užmokesčio principu, sumažinti pensijų įmokų dalį. Šios sumos vėliau bus perskaičiuotos, o šiuo metu laikinai ex aequo et bono nustatoma minimali 10 000 EUR dydžio suma per metus