Keywords

Summary



Keywords

1. Konkurencija – Karteliai – Karteliai, kuriems „ratione materiae“ ir „ratione temporis“ taikomas EAPB sutarties teisinis režimas – EAPB sutarties galiojimo pabaiga – Komisijos, veikiančios pagal Reglamento Nr. 1/2003 teisės nuostatas, kontrolės išlaikymas

(AP 65 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamentas Nr. 1/2003)

2. Institucijų aktai – Taikymas laiko atžvilgiu – EAPB sutarties galiojimo pabaiga – Komisijos sprendimas, priimtas dėl įmonės po to, kai baigė galioti EAPB sutartis, ir susijęs su faktinėmis aplinkybėmis, įvykusiomis prieš minėtai sutarčiai baigiant galioti – Nusikaltimų ir bausmių teisėtumo principas – Teisėtų lūkesčių principas – Apimtis – Įmonių atsakomybė už savo veiksmus, kuriais pažeidžiamos konkurencijos taisyklės, EAPB sutarties teisinio reglamentavimo sritį perimant EB sutarčiai – Materialinės normos – Procedūrinės normos

(AP 65 straipsnio 1 ir 5 dalys; Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 7 straipsnio 1 dalis ir 23 straipsnio 2 dalis)

3. Ieškinys dėl panaikinimo – Sprendimas dėl panaikinimo – Apimtis – Absoliuti „res judicata“ galia – Apimtis

4. Apeliacinis skundas – Pagrindai – Sprendimo, kuriame padarytas Sąjungos teisės pažeidimas, motyvai – Rezoliucinė dalis, pagrįsta dėl kitų teisinių motyvų – Atmetimas

5. Konkurencija – Sąjungos teisės normos – Pažeidimai – Priskyrimas – Egzistuojančio subjekto padarytas pažeidimas, kurį tęsė kitas subjektas, perėmęs pirmojo subjekto ekonominę veiklą atitinkamoje rinkoje – Viso pažeidimo priskyrimas tam kitam subjektui

(EB 81 straipsnio 1 dalis ir 230 straipsnio ketvirta pastraipa)

6. Konkurencija – Administracinė procedūra – Teisinių procedūrų ir sankcijų taikymo terminai – Pažeidimo priskyrimas kitam juridiniam asmeniui nei asmuo, kuris buvo atsakingas už įmonės valdymą pažeidimo metu

(Tarybos reglamento Nr. 1/2003 25 straipsnio 1–6 dalys; Bendrasis sprendimas Nr. 715/78 1 straipsnio 1–3 dalys)

7. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Baudos sumažinimas dėl kaltinamosios įmonės bendradarbiavimo – Sąlygos

(Komisijos pranešimas 96/C 207/04)

8. Apeliacinis skundas – Pagrindai – Klaidingas faktinių aplinkybių vertinimas – Nepriimtinumas – Teisingumo Teismo vykdoma Bendrajam Teismui pateiktų faktinių aplinkybių vertinimo kontrolė – Netaikymas, išskyrus iškraipymo atvejį

(EB 225 straipsnio 1 dalis ir 229 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirma pastraipa; Tarybos reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnis)

Summary

1. Atsižvelgiant į valstybių narių teisinėms sistemoms, kurių ištakos siekia romėnų teisę, bendrą principą, keičiant teisės aktus reikia užtikrinti teisinių struktūrų tęstinumą, nebent teisės aktų leidėjas nurodo kitaip. Šis principas taikomas Sąjungos pirminės teisės pakeitimams.

Šiuo atžvilgiu nėra jokių įrodymų, jog Sąjungos teisės aktų leidėjas būtų norėjęs, kad už EAPB sutartimi draudžiamus suderintus veiksmus visai nebūtų baudžiama šiai Sutarčiai nustojus galioti. EAPB, EB ir ESV sutarčių seka siekiant užtikrinti laisvą konkurenciją patvirtinama, kad Komisija galėjo skirti sankcijas už bet kokius AP 65 straipsnio 1 dalyje numatytą pažeidimą atitinkančius veiksmus, nesvarbu, įvykdytus galiojant EAPB sutarčiai ar jai pasibaigus – 2002 m. liepos 23 d., ir gali toliau tai daryti.

Šiomis aplinkybėmis Sutarčių tikslams ir nuoseklumui prieštarautų ir būtų nesuderinama su Sąjungos teisės sistemos tęstinumu, jei Komisija neturėtų kompetencijos užtikrinti su EAPB sutartimi susijusių teisės normų, net ir šiai Sutarčiai nustojus galioti sukuriančių padarinių, vienodo taikymo. Todėl Bendrasis Teismas (anksčiau Pirmosios instancijos teismas) nedaro teisės klaidos, kai aiškina, kad Reglamentas Nr. 1/2003 leidžia Komisijai nustojus galioti EAPB sutarčiai konstatuoti ir skirti sankcijas už kartelius sektoriuose, kurie ratione materiæ ir ratione temporis patenka į EAPB sutarties taikymo sritį.

(žr. 72–74, 77–78 punktus)

2. Pagal nusikaltimų ir bausmių teisėtumo principą, įtvirtintą, be kita ko, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 49 straipsnio 1 dalyje, reikalaujama, kad Sąjungos teisės aktuose būtų aiškiai apibrėžti pažeidimai ir sankcijos. Be to, pagal teisinio saugumo principą reikalaujama, kad tokiais teisės aktais suinteresuotieji asmenys galėtų tiksliai žinoti jais nustatytų pareigų turinį ir kad šie asmenys galėtų aiškiai žinoti savo teises ir pareigas ir imtis atitinkamų veiksmų. Kadangi Sutartyse aiškiai apibrėžti pažeidimai ir už juos įmonėms už konkurencijos taisyklių pažeidimą skiriamų sankcijų pobūdis ir dydis, nusikaltimų ir bausmių teisėtumo ir teisinio saugumo principais nesiekiama garantuoti, kad dėl vėlesnių teisinių pagrindų ir procedūros taisyklių pakeitimų joms nebus taikoma jokių sankcijų, susijusių su jų ankstesniu neteisėtu elgesiu.

Kiek tai susiję su Komisijos sprendimu dėl teisinės padėties, galutinai susidariusios nepasibaigus galioti EAPB, priimtu dėl įmonės po to, kai ši sutartis baigė galioti, Bendrasis teismas nedaro klaidos nusprendęs, kad, pirma, laikantis teisės aktų taikymo laiko atžvilgiu principų ir su teisinio saugumo bei teisėtų lūkesčių apsaugos principais susijusių reikalavimų būtina taikyti EAPB sutarties 65 straipsnio 1 ir 5 dalyse numatytas materialines nuostatas faktinėms aplinkybėms, susiklosčiusioms prieš pasibaigiant EAPB sutarties galiojimui ir patenkančioms į šios sutarties taikymo sritį ratione materiæ ir ratione temporis . Šiuo atžvilgiu AP 65 straipsnio 1 ir 5 dalyse numatytas aiškus teisinis pagrindas skirti sankciją už konkurencijos taisyklių pažeidimą, todėl rūpestinga įmonė negalėjo nežinoti savo elgesio pasekmių, taip pat tikėtis, kad dėl EAPB sutarties teisinio reglamentavimo srities perėmimo EB sutartimi ji galėtų išvengti bet kokių sankcijų už anksčiau padarytus AP 65 straipsnio pažeidimus.

Antra, kiek tai susiję su taikomomis procedūros nuostatomis, Bendrasis Teismas teisingai nusprendė, kad Komisija yra kompetentinga vykdyti procedūrą pagal Reglamento Nr. 1/2003 7 straipsnio 1 dalį ir 23 straipsnio 2 dalį. Iš tiesų nuostata, kuri yra akto teisinis pagrindas ir kurios pagrindu Sąjungos institucija priima tam tikrą teisės aktą, turi galioti priimant šį teisės aktą, o procedūros normos paprastai laikomos taikytinomis jų įsigaliojimo metu.

(žr. 79–83, 86–88 punktus)

3. Res judicata galios principas yra labai svarbus tiek Sąjungos, tiek nacionalinės teisės sistemose. Res judicata galia yra susijusi tik su faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis, kurios realiai arba būtinai išnagrinėtos tam tikrame teismo sprendime.

Kai Sąjungos teismas turi tik nustatyti įmonės pareiškimo turinį ir konstatuoja, kad tokiu pareiškimu siekiama perkelti vienos įmonės atsakomybę už neteisėtus veiksmus kitai, sprendimas dėl šio veiksmo teisėtumo yra obiter dictum , priimtas peržengus Sąjungos teismui pateikto nagrinėti ginčo ribas, todėl juo nei realiai, nei būtinai nesprendžiamas teisės klausimas. Taigi jis negali turėti res judicata galios.

(žr. 123, 131–132 punktus)

4. Net jei Bendrojo Teismo sprendimo motyvais pažeidžiama Sąjungos teisė, bet jo rezoliucinė dalis pasirodo pagrįsta dėl kitų teisinių motyvų, apeliacinis skundas turi būti atmestas.

(žr. 136 punktą)

5. Už įmonės padarytą konkurencijos taisyklių pažeidimą iš esmės turi atsakyti tas fizinis ar juridinis asmuo, kuris vadovavo įmonei darant tokį pažeidimą, net jei sprendimo, kuriame nustatytas šis pažeidimas, priėmimo momentu įmonės valdymas jam jau nebuvo patikėtas. Atsakant į klausimą, kokiomis aplinkybėmis pažeidimo nepadaręs subjektas vis tiek gali būti nubaustas už šį pažeidimą, pažymėtina, kad taip yra tuomet, kai pažeidimą padaręs subjektas nustojo egzistuoti teisiniu arba ekonominiu požiūriu, nes sankcija, skirta įmonei, kuri nebevykdo ūkinės veiklos, gali neturėti atgrasomojo poveikio.

Kai įmonė, atsiradusi sujungus dviejų bendrovių veiklą, aiškiai pareiškimu patvirtina norinti kaip įmonė, toliau vykdanti su karteliu susijusią ūkinę veiklą, prisiimti atsakomybę už subjekto, priklausančio vienai iš šių bendrovių, neteisėtus veiksmus, atsižvelgiant į baudą, kurią Komisija gali jai skirti pradėjusi persekiojimo dėl kartelio procedūrą, atsakomybės, kurią įmonė prisiėmė tokiu pareiškimu, perkėlimo teisinės pasekmės jai yra labai aiškios ir ji gali jas numatyti.

Tokią atsakomybę prisiėmusi įmonė nebegali prašyti leisti atsiimti savo pareiškimą tuo metu, kai jo pagrindu Komisija jai realiai skyrė baudą. Vis dėlto tokio pareiškimo neatšaukiamumas netrukdo įmonei pareiškiant ieškinį Sąjungos teismuose ginčyti pareiškimo turinio aiškinimą arba tiesioginį ar netiesioginį faktinių ir teisinių aplinkybių pripažinimą per Komisijos vykdomą administracinę procedūrą, nes neatšaukiamumas negali riboti teisės pareikšti ieškinį Bendrajame Teisme, kurią fizinis ar juridinis asmuo turi pagal EB 230 straipsnio ketvirtą pastraipą, įgyvendinimo.

(žr. 143–144, 149–150, 153–155 punktus)

6. Tiek Bendrojo sprendimo Nr. 715/78 dėl bylų nagrinėjimo senaties terminų ir sankcijų įgyvendinimo pagal Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartį 1 straipsnio 1 dalyje, tiek Reglamento Nr. 1/2003 25 straipsnio 1 dalyje Komisijos įgaliojimams skirti baudas už konkurencijos teisės nuostatų nesilaikymą nustatytas penkerių metų senaties terminas. Remiantis Sprendimo Nr. 715/78 1 straipsnio 2 dalimi ir Reglamento Nr. 1/2003 25 straipsnio 2 dalimi šis terminas pradedamas skaičiuoti nuo dienos, kurią pažeidimas padarytas arba baigiasi, o remiantis Sprendimo Nr. 715/78 2 ir 3 straipsniais ir Reglamento Nr. 1/2003 25 straipsnio 3–6 dalimis jis gali būti nutrauktas arba sustabdytas.

Komisijai priėmus sprendimą, kuriuo įmonei, kaip ūkio subjekto įgijėjai, prisiėmusiai atsakomybę už to ūkio subjekto neteisėtą elgesį, skiriama bauda, senatis gali būti vertinama tik atsakomybę prisiėmusios įmonės atžvilgiu, nes Komisijos sprendimu bauda skiriama tik jai. Kalbant konkrečiai, nors iš tiesų kai kurie įgyto subjekto veiksmai gali daryti poveikį atsakomybę prisiėmusiai įmonei, o senaties pasibaigimo šio subjekto atžvilgiu negalima nepaisyti perkeliant atsakomybę, iš to neišplaukia, kad senatį reikia vertinti šio subjekto atžvilgiu.

(žr. 166–168 punktus)

7. Baudos už konkurencijos taisyklių pažeidimą sumažinimas remiantis Komisijos pranešimu dėl baudų neskyrimo ar sumažinimo kartelių atvejais gali būti pateisinamas tik tuomet, kai pateikta informacija ir suinteresuotosios įmonės elgesys gali būti šiuo atžvilgiu laikomi tikro jos bendradarbiavimo įrodymu.

(žr. 176 punktą)

8. Kai Bendrasis Teismas nusprendžia, jog Komisija teisingai manė, kad bauda įmonei neturi būti sumažinta daugiau kaip 20 %, t. y. daugiau, nei jau pritaikytas sumažinimas, įgyvendindamas savo neribotą jurisdikciją, suteiktą taikant EB 229 straipsnį ir Reglamento Nr. 1/2003 31 straipsnį, jis atlieka faktinių aplinkybių vertinimą, kurio nekontroliuoja Teisingumo Teismas apeliacinėse bylose.

Iš EB 225 straipsnio ir Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirmos pastraipos matyti, kad tik Bendrasis Teismas turi kompetenciją konstatuoti faktines aplinkybes, išskyrus atvejus, kai jo konstatuotų aplinkybių neatitiktis tikrovei matyti iš jam pateiktos bylos medžiagos, ir įvertinti šiuos faktus. Bendrajam Teismui konstatavus ar įvertinus faktines aplinkybes, pagal EB 225 straipsnį Teisingumo Teismas turi kompetenciją patikrinti Bendrojo Teismo pateiktą teisinį šių faktinių aplinkybių ir jais remiantis padarytų teisinių išvadų įvertinimą. Faktinių aplinkybių vertinimas nėra teisės klausimas, kuriam taikoma Teisingumo Teismo kontrolė, išskyrus atvejus, kai yra iškraipomi Bendrajam Teismui pateikti įrodymai.

(žr. 179–180 punktus)