ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
13

BPV atsakė ieškovui 2018 m. spalio 17 d. raštu (toliau – ginčijamas sprendimas). Šiame rašte BPV visų pirma apibendrino ieškovo prašymą, kiek tai susiję, pirma, su jo 2018 m. ex ante įnašu ir, antra, su jo 2015 m. ex ante įnašu. Be to, kiek tai susiję su 2018 m. ex ante įnašu, cituodama Reglamento Nr. 806/2014 70 straipsnio 4 dalį ir 2014 m. spalio 21 d. Komisijos deleguotojo reglamento (ES) 2015/63, kuriuo papildomos Direktyvos 2014/59 nuostatos dėl ex ante įnašų, skirtų pertvarkymo finansavimo struktūroms (OL L 11, 2015, p. 44), 12 straipsnio 2 dalį, BPV konstatavo, kad nė vienoje iš šių dviejų reglamentų nuostatų nebuvo numatytas ieškovo prašomas perskaičiavimas ar grąžinimas. BPV nurodė, kad, priešingai, nei tvirtino ieškovas savo prašyme, ECB atliktas kredito įstaigos leidimo panaikinimas reiškė statuso pasikeitimą, kaip tai suprantama pagal Deleguotojo reglamento 2015/63 12 straipsnio 2 dalį. Todėl ji nusprendė, kad 2018 m. liepos 11 d. ECB sprendimas, susijęs su ieškovu, neturėjo įtakos jo mokėtinam metiniam 2018 m. įnašui ir jos neįpareigojo perskaičiuoti ar grąžinti aptariamo įnašo dalį. Galiausiai, kiek tai susiję su 2015 m. ex ante įnašais, BPV patikslino, kad valstybių narių gauti įnašai buvo pervesti BPF remiantis AIG 3 straipsnio 3 dalimi. Ji nusprendė, kad įstaigos, kurios sumokėjo 2015 m. ex ante įnašus ir kurių leidimas vėliau buvo panaikintas, neturi teisės į šių ir į visų kitų tinkamai sumokėtų ex ante įnašų grąžinimą, vadovaujantis Reglamento Nr. 806/2014 70 straipsnio 4 dalimi. Atsižvelgdama į šias aplinkybes, BPV padarė išvadą, kad negali perskaičiuoti ieškovo 2018 m. ex ante įnašo, ir, motyvuodama tuo, kad ECB panaikino jo leidimą, jam grąžinti už 2015 m. sumokėto ex ante įnašo likutį.
108

Galiausiai pagal jurisprudenciją, taikomą kovai su SESV 101 ir 102 straipsnių pažeidimais, teisė į gynybą pažeidžiama, kai egzistuoja galimybė, jog dėl Komisijos padaryto pažeidimo jos vykdytos administracinės procedūros rezultatas galėjo būti kitoks. Įmonė ieškovė įrodo, kad toks pažeidimas padarytas, jei pateikia pakankamai įrodymų ne dėl to, kad Komisijos sprendimo turinys būtų buvęs kitoks, o dėl to, kad ji būtų galėjusi geriau apsiginti, jei nebūtų buvę pažeidimo, pavyzdžiui, dėl to, jog gynybai ji būtų galėjusi panaudoti dokumentus, su kuriais per administracinę procedūrą jai nebuvo leista susipažinti (žr. 2012 m. gegužės 24 d. Sprendimo MasterCard ir kt. / Komisija, T‑111/08, EU:T:2012:260, 269 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
106

Trečia, ieškovės argumentas, kad EFSA nebegali ginčyti pareiškėjo pateiktos informacijos išsamumo, nes remdamasi Įgyvendinimo reglamento Nr. 844/2012 8 straipsniu valstybė narė ataskaitos rengėja pripažino paraišką pratęsti patvirtinimo galiojimą priimtina, yra nepagrįstas. Iš tiesų vien tai, kad dokumentų rinkinyje formaliai yra visi minėto reglamento 7 straipsnyje nurodyti elementai, nereiškia, kad moksliškai minėtų elementų kokybė yra užtikrinta, tokiai kokybei užtikrinti gali prireikti išsamaus tyrimo, o valstybė narė ataskaitos rengėja ir EFSA gali skirtingai ją vertinti, kiek tai susiję su elementų pakankamumu arba nepakankamumu, kad būtų patenkinta paraiška pratęsti patvirtinimo galiojimą. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad pagal Įgyvendinimo reglamento Nr. 844/2012 7 straipsnį reikalaujama tik pateikti jame nurodytus dokumentus, kad būtų parengtas „papildomas“ dokumentų rinkinys. Remiantis to paties reglamento 8 straipsniu, šiuo atveju kalbama apie paraiškos priimtinumo sąlygą, taigi formalų reikalavimą, kurį įvykdžius, galima pradėti dokumentų rinkinio vertinimą iš esmės, numatytą šio reglamento 2 skyriuje. Reikia konstatuoti, kad tai, jog paraiška formaliai pripažįstama priimtina, kaip tai suprantama pagal Įgyvendinimo reglamento Nr. 844/2012 8 straipsnį, nereiškia, kad valstybė narė negali prašyti papildomos informacijos pagal minėto reglamento 11 straipsnio 5 dalį arba kad, remiantis to paties reglamento 13 straipsnio 3 dalimi, EFSA negali prašyti pateikti papildomos informacijos. Be to, tokia situacija susiklostė ir nagrinėjamu atveju, nes 2016 m. liepos 13 d. pranešimu ieškovė gavo EFSA raštą, kuriuo prašoma papildomos informacijos apie oksasulfuroną. (Praleista)
23

Trečia, ieškovė iš esmės teigia, kad ginčijamas prekių ženklas neapima reikiamų ir būtinų nagrinėjamos prekės veikimo ir naudojimo charakteristikų, kaip antai skiriamosios linijos, rodančios, kad prekė gali būti atskirta į dvi dalis, erdvinės stačiakampio formos ir atklijuojamų gaminio sluoksnių, ir kad be jų negali būti pasiektas nurodytas techninis rezultatas. Ji priduria, kad atsižvelgiant į tai, jog minėtos charakteristikos į ginčijamą prekių ženklą neįtrauktos, jos gali būti įtrauktos į kitokio dizaino konkuruojančias prekes, o tai neleidžia pripažinti negaliojančia ginčijamo prekių ženklo registracijos remiantis Reglamento Nr. 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčiu. Be to, nėra galimybės pakenkti konkurencijai, nes, be ieškovės naudojamų spalvų derinių, rinkoje egzistuoja daug kitų derinių, kaip tai matyti iš įstojusios į bylą šalies pateiktos paraiškos įregistruoti prekių ženklą, dėl kurio Protestų skyrius priėmė 2019 m. vasario 22 d. sprendimą B 3035 519; tame sprendime nuspręsta, kad nėra galimybės supainioti įstojusios į bylą šalies prašomo įregistruoti prekių ženklo su ankstesniais ieškovės prekių ženklais, atsižvelgiant visų pirma į spalvų skirtumus. Galiausiai rinkoje yra kitų sandarinimo sprendinių, kuriems šis konkretus techninis sprendinys net nebūtinas.
112

Dėl ieškovės pageidavimo per apklausą Specialiajame patariamajame komitete dėl APNP pasinaudoti advokato pagalba, Parlamentas nurodo, kad ieškovės vaidmuo per administracinio tyrimo procedūrą yra pateikti savo įvykių versiją, kad šis komitetas galėtų nustatyti, ar šie įvykiai reiškia psichologinį priekabiavimą, o ne įsitraukti į kaltinimų tariamam priekabiautojui procedūrą. Iš tikrųjų tai APNP yra tas asmuo, kuris pateikia kaltinimus Specialiajame patariamajame komitete dėl APNP, o Parlamento narys yra tas, kuris turi gintis nuo šių kaltinimų. Taigi, atsižvelgiant į tai, kad tariamai nuo psichologinio priekabiavimo nukentėjęs asmuo turi labiau ribotas procedūrines teises nei asmuo, kuris yra kaltinamas, ieškovė neturėjo pagrindo per savo apklausą Specialiajame patariamajame komitete dėl APNP reikalauti savo advokato pagalbos. Šiuo klausimu tai, kad APNP taikomos vidaus taisyklės dėl priekabiavimo buvo iš dalies pakeistos tik 2015 m. liepos 6 d., siejant su tuo, kad tariamas nukentėjusysis turi būti apklausiamas vienas, neturi reikšmės, nes, pirma, šiuo pakeitimu buvo tik kodifikuota ankstesnė praktika ir, antra, pagal jurisprudenciją, pirmiausia suformuotą 1976 m. gruodžio 16 d. Sprendimu Perinciolo / Taryba (124/75, EU:C:1976:186, 35–37 punktai), pareigūnas arba tarnautojas turi pagrindą reikalauti advokato pagalbos per administracinę procedūrą tik tuo atveju, jeigu tai yra aiškiai numatyta taikytinuose teisės aktuose. Dėl Parlamento juriskonsulto dalyvavo per ieškovės apklausą Parlamentas pažymi, kad ši aplinkybė nesukėlė jokių pasekmių, nes jis dalyvavo tik kaip stebėtojas. Be to, jo dalyvavimas buvo pateisinamas siekiant užtikrinti, kad administracinis tyrimas vyktų laikantis pareigūnų tarnybą reglamentuojančios teisės. Jo dalyvavimas nebuvo skirtas X interesams apginti, supriešinant juos su ieškovės interesais, nes bet kuriuo atveju procedūra Specialiajame patariamajame komitete dėl APNP nėra ginčo teisena.
7.

Europos Sąjungos prekių ženklas – Europos Sąjungos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Santykiniai atmetimo pagrindai – Ankstesnio tapataus arba panašaus prekių ženklo, įregistruoto tapačioms arba panašioms prekėms ar paslaugoms, savininko protestas – Galimybė supainioti su ankstesniu prekių ženklu – Vaizdinis prekių ženklas „WS wellpharma shop“ ir žodinis prekių ženklas WELL AND WELL (Europos Parlamento ir Tarybos reglamento 2017/1001 8 straipsnio 1 dalies b punktas) (žr. 66–69 punktus)
644

Šiuo klausimu BPV nurodė: „kiek tai susiję su konkrečių įgijėjų atranka, FROB visais atvejais susisieks su pakankamu pirkėjų skaičiumi, atlikusi rinkos intereso investuoti į banko veiklą tyrimą. Atsižvelgiant į būtinybę užbaigti pardavimo procedūrą per labai trumpą laiką, per privataus pardavimo procedūrą išreikštas interesas suteikia informacijos apie rinkos interesų analizę. Per privataus pardavimo procedūrą buvo susisiekta su keliais potencialiais Ispanijos ir tarptautinėse rinkose veikiančiais konkurso dalyviais. Tik penkios šalys išreiškė savo pradinį interesą, todėl buvo pakviestos pateikti pasiūlymus, kurie nėra privalomi vykdant privataus pardavimo procedūrą. FROB susisieks su penkiomis šalimis, kurios buvo kviečiamos pateikti pasiūlymus per privataus pardavimo procedūrą. Susisiekimas su šiomis penkiomis šalimis pateisinamas finansinio stabilumo sumetimais ir didele rizika, kad pardavimo vykdymas platesniame potencialių pirkėjų rate, rizikos ir vertinimų atskleidimas arba banko ypatingos ar neypatingos svarbos funkcijų nustatymas sukeltų papildomo neaiškumo ir pasitikėjimo rinka praradimą. Be to, susisiekimas su dideliu skaičiumi pirkėjų gali padidinti informacijos nutekėjimo tikimybę, taigi, ir riziką, kad dėl banko gali būti priimtas sprendimas per labai trumpą laiką. Be to, dėl skubos ir labai trumpo termino, kurio gali reikėti per pardavimo procedūrą, didesnio dalyvių skaičiaus pakvietimas padidintų procedūros sudėtingumą. Beje, remiantis iš banko gauta informacija, abejotina, ar konkurso dalyviai, dar neišreiškę suinteresuotumo privataus pardavimo procedūra, pateiks pasiūlymus. Remdamasi Reglamento [Nr. 806/2014] 24 straipsnio 3 dalimi BPV stengsis rasti pusiausvyrą tarp pardavimo reikalavimų ir būtinybės pasiekti pertvarkymo tikslus. Konkrečiai kalbant, BPV iš dalies nukryps nuo pardavimo reikalavimų dėl skubos, ir, be kita ko, dėl realios grėsmės finansiniam stabilumui, kuri kyla dėl banko žlugimo ir dėl to, kad būtinybė susisiekti su kuo daugiau pirkėjų taip pat pakenktų verslo pardavimo priemonės veiksmingumui.“
86

Antra, antrojo ginčijamo sprendimo skyriuje „Information on the liquidity situation and the capital ratios of BPE“ (Informacija apie BPE likvidumą ir kapitalo pakankamumo rodiklius) ECB nurodė: „[i]n your confirmatory application you do not contest the ECB’s reasoning and arguments put forward as justification for the non-disclosure of the liquidity situation and the capital ratios of BPE“ („[k]artotiniame prašyme neginčijate ECB išdėstytų motyvų ir argumentų, kuriais grindžiamas informacijos apie BPE likvidumą ir kapitalo pakankamumo rodiklius neatskleidimas“) ir „[t]he Executive Board takes the view that such data are protected under Article 4(1)(c) (“protected as such under Union law”) and the first indent of Article 4(2) (“the commercial interests of a natural or legal person”) of Decision ECB/2004/3“ („Vykdomosios valdybos nuomone, ši informacija saugoma pagal Sprendimo ECB/2004/3 4 straipsnio 1 dalies c punktą („pagal Sąjungos teisę saugoma kaip tokia“) ir 4 straipsnio 2 dalies pirmą įtrauką („komerciniai fizinių arba juridinių asmenų interesai“). Šie sakiniai nepalieka jokių abejonių, kad informacijai apie Banco Popular likvidumą ir kapitalo pakankamumo rodiklius netaikomos Sprendimo 2004/258 4 straipsnio 1 dalies a punkto pirmoje, antroje ir septintoje įtraukose numatytos išimtys.
405

Be to, priešingai, nei teigia ieškovė konkrečiai dėl SAS ir Qantas, bylos duomenys liudija, kad ieškovės įsitraukimo lygmuo atsisakant mokėti komisinius neprilygsta kitų dviejų bendrovių įsitraukimui. Iš tiesų, kaip galima teigti remiantis ginčijamu sprendimu, ieškovė dalyvavo daugelyje daugiašalių diskusijų dėl šio vieno ir tęstinio pažeidimo epizodo, vykusių ACCS formatu Šveicarijoje (692 ir 693 konstatuojamosios dalys) ir Italian Board Airline Representatives (Oro bendrovių atstovų Italijos padalinys) formatu Italijoje (694 konstatuojamoji dalis), Lufthansa patalpose Italijoje (695 konstatuojamoji dalis) ir Milane (696 konstatuojamoji dalis). Ši padėtis visų pirma priešinga Qantas padėčiai, kurios atveju vienintelis susitikimas dvišaliu formatu su British Airways galėtų esant reikalui pagrįsti jos dalyvavimą tame pažeidimo epizode (685 konstatuojamoji dalis). Ši padėtis taip pat priešinga SAS padėčiai. Šiuo atveju, priešingai, nei leidžia suprasti ieškovė, tai, kad SAS yra ACCS narė neturi reikšmės, nes netvirtinama, kad ji dalyvavo to sprendimo 692 ir 693 konstatuojamosiose dalyse aptariamuose bendravimo epizoduose. Ieškovė taip pat mini du daugiašalius susitikimus, nurodytus atitinkamai to sprendimo 503 ir 686 konstatuojamosiose dalyse, kuriuose dalyvavo tiek SAS, tiek ieškovė. Tačiau, viena vertus, ieškovė klysta nurodydama, kad Komisija rėmėsi pirmuoju iš nurodytų susitikimų, kad įrodytų jos dalyvavimą atsisakant mokėti komisinius, nes šiuo įrodymu pasinaudota tik tiek, kiek tai susiję su dalimi dėl PSM. Kita vertus, jeigu SAS tikrai dalyvavo ginčijamo sprendimo 686 konstatuojamojoje dalyje nurodytame susitikime, tas susitikimas turi būti vertinamas atsižvelgiant į kitus susitikimus, kuriuose dalyvavo ieškovė ir apie kuriuos ką tik priminta. Iš tiesų, tų susitikimų buvo daugiau ir įvairesnių, nei tų, kuriuose dalyvavo SAS, įskaitant ir atsižvelgus į ieškovės minėtus susitikimus ir bylos medžiagoje nurodytus susitikimus, apie kuriuos nekalbama aptariamame sprendime ir per kuriuos SAS su keliais konkuruojančiais vežėjais nagrinėjo vieno ekspeditoriaus prašymą dėl komisinių už papildomus mokesčius.
8)

kurie yra įsteigti pagal loi du 27 juin 1921 sur les associations sans but lucratif, les associations internationales sans but lucratif et les fondations (1921 m. birželio 27 d. Pelno nesiekiančių asociacijų, pelno nesiekiančių tarptautinių asociacijų ir fondų įstatymas), jeigu jie išimtinai vykdo sertifikavimo veiklą, kaip ji suprantama pagal loi du 15 juillet 1998 relative à la certification des titres émis par des sociétés commerciales (1998 m. liepos 15 d. Komercinių bendrovių išleistų vertybinių popierių sertifikavimo įstatymas), ir jų išduoti sertifikatai prilyginami vertybiniams popieriams, kuriais remiamasi taikant 1992 m. Code des impôts sur les revenus pagal to paties įstatymo 13 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą.“
22

Iš jurisprudencijos matyti, kad nors teisė būti išklausytam, įtvirtinta Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio antrame sakinyje, taikoma visoms faktinėms arba teisinėms aplinkybėms ir įrodymams, kurie sudaro sprendimo pagrindą, ji netaikoma galutinei pozicijai, kurios administracija ketina laikytis. Todėl Apeliacinė taryba neprivalo išklausyti ieškovės dėl faktų vertinimo, kuris priskiriamas jos galutinei pozicijai. Be to, iš jurisprudencijos matyti, jog tai, kad viena šalis negalėjo pateikti paaiškinimų dėl tvirtinimų, kurie nėra ginčijamo sprendimo savarankiškas motyvas, bet sudaro dalį Apeliacinės tarybos argumentų, pateiktų dėl visapusiško galimybės supainioti vertinimo, tačiau ši šalis galėjo pateikti paaiškinimus dėl motyvų, susijusių su žymenų, kuriais grindžiamas sprendimas, palyginimu, nelaikytina Reglamento Nr. 207/2009 75 straipsnio pažeidimu (žr. 2008 m. sausio 23 d. Sprendimo Demp / VRDT – Bau How (BAU HOW), T‑106/06, nepaskelbtas Rink., EU:T:2008:14, 17 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
50

Be to, darant prielaidą, kad IV pareigų grupės sutartininkai paprastai negali dalyvauti konkursuose į AST2 lygio pareigas dėl to, kad ši pareigų grupė atitinka pareigūnų AD lygį, KTĮS 82 straipsnio 7 dalies antras sakinys netektų prasmės, nes jame būtent šiems sutartininkams suteikiama teisė dalyvauti tokiuose konkursuose.
7

2016 m. gegužės 19 d. ieškovė pateikė tris apeliacijas dėl Anuliavimo skyriaus sprendimų, užbaigusių bylų nagrinėjimą, be kita ko, teigdama, kad įstojusiai į bylą šaliai atsisakius savo reikalavimų turėjo būti gautas ieškovės sutikimas dėl bylų užbaigimo, kad reikalavimų buvo atsisakyta vėlyvoje procedūros stadijoje ir kad iš jos atimta palankaus sprendimo dėl prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, galiojimo galimybė. Be to, toks reikalavimų atsisakymas reiškia piktnaudžiavimą procedūra.
427

Ketvirtojo pagrindo antroje ir trečioje dalyse ieškovė teigia, kad Komisija nepaaiškino, kodėl Three konkurencija didmeninėje rinkoje yra ypač reikšminga, palyginti su kitais operatoriais, kurių numatoma rinkos dalis nebuvo nagrinėta. Ieškovės teigimu, ne tik kad visi kiti rinkos dalyviai yra daug tvirtesni už Three, bet tokia padėtis laikui bėgant tęsėsi, o neseniai Three užfiksuotas nedidelis rinkos dalių padidėjimas liko nereikšmingas ir neturėjo įtakos rinkos konkurencinei struktūrai ar dinamikai. Be to, kvalifikuodama Three kaip „svarbią konkurencinę jėgą“, Komisija padarė klaidų ir rinkos dalių analizėje, ir bendros naujų Three klientų dalies analizėje, ir Three svarbos didmeninėje rinkoje kokybiniame vertinime.
230

Reikia pažymėti, jog tai, kad tam tikros kartelio savybės laikui bėgant keitėsi, be kita ko, įsitraukė nauji dalyviai, sumažėjo jų skaičius ar kartelis buvo praplėstas taip, kad būtų įtraukta ir HP, nekliudo Komisijai šio kartelio pripažinti vienu ir tęstiniu pažeidimu, jei kartelio tikslas nesikeičia (šiuo klausimu žr. 2011 m. kovo 24 d. Sprendimo Aalberts Industries ir kt. / Komisija, T‑385/06, EU:T:2011:114, 10 punktą). Be to, pažymėtina, jog, kaip teigia Komisija, tai, kad Quanta Storage, Inc. (toliau – Quanta) dalyvavo palaikant slaptus ryšius tiek dėl Dell, tiek dėl HP praėjus labai nedaug laiko po to, kai ji prisijungė prie kartelio, parodo, kad buvo bendras planas, kuriuo siekiama iškraipyti konkurenciją ir kuris toliau buvo vykdomas, nepaisant to, kad tam tikros įmonės nustojo dalyvauti darant minėtą vieną pažeidimą (šiuo klausimu žr. 2013 m. rugsėjo 16 d. Sprendimo Masco ir kt. / Komisija, T‑378/10, EU:T:2013:469, 119 ir 120 punktus). (Praleista)
99

Dėl 1997 m. JAV sprendimo pažymėtina, kad, kaip iš tiesų matyti iš ginčijamų aktų B priedo 10 ir 11 punktų, pagal JAV imigracijos ir pilietybės įstatymą užsienio organizacijos pripažinimas teroristine ar sprendimai, priimti dėl prašymo atšaukti tokį pripažinimą, skelbiami Federaliniame registre. Vis dėlto šiuo atveju Taryba nieko nenurodė dėl to, ar paskelbtame 1997 m. JAV sprendime buvo pateikti kokie nors motyvai. Be to, iš ginčijamų aktų motyvų pareiškimo nematyti, kad, be minėto sprendimo rezoliucinės dalies, ieškovei kokiu nors būdu būtų buvę leista susipažinti su jo motyvais, kad ir kokie jie būtų.
49

Taigi yra akivaizdu, kad ginčijamas žymuo, kaip jis buvo įregistruotas, nevaizduoja nei padangos, nei padangos protektoriaus. Be to, iš grafinio ginčijamo žymens vaizdo nėra aišku, kad šis žymuo yra skirtas tam, kad būtų uždėtas ant padangos ar padangos protektoriaus. Galiausiai, iš grafinio ginčijamo žymens vaizdo taip pat nėra aišku, kad tai yra funkcinio pobūdžio forma, kuri atitinka ar turi techninę paskirtį. Be to, įregistravimo metu kartu su ginčijamu žymeniu nebuvo pateikta jokio papildomo aprašo.
8

2015 m. rugpjūčio 13 d., remdamasis Viešiesiems konkursams taikytinų bendrųjų taisyklių (OL C 60 A, 2014, p. 1, toliau – Bendrosios taisyklės) 3.4.3 punktu, ieškovas pateikė prašymą patikrinti atrankos komisijos sprendimą atmesti jo kandidatūrą (toliau – prašymas patikrinti sprendimą). Iš esmės jis tvirtino, kad jo EPSO paskyroje esantis elektroninis pranešimas apie sprendimą atmesti kandidatūrą nebuvo pakankamai motyvuotas, nes jame tik pakartota pranešimo apie atvirą konkursą formuluotė. Be to, viena vertus, jis nurodė, kad ankstesnio konkurso atrankos komisija leido jam dalyvauti šio konkurso, kuris taip pat buvo susijęs su sekretoriato veikla ir kuriame reikalauta aukštesnės kvalifikacijos, palyginti su reikalaujama atvirame konkurse, vertinimo egzaminuose. Kita vertus, ieškovas tvirtino, kad tokiu atveju turi būti pateikti specialūs motyvai dėl to, kad atrankos komisija nesivadovavo vertinimu, kuris buvo pateiktas ankstesniame konkurse.
19

Ieškovė iš esmės teigia, kad Apeliacinė taryba klaidingai pripažino prašomo įregistruoti prekių ženklo apibūdinamąjį pobūdį analizuodama žodžius „kloster“ ir „stoff“ atskirai, ir pakankamai neatsižvelgė į šio žodinio žymens sukeliamą bendrą įspūdį. Anot jos, vertinamas kaip visuma, šis žymuo leistų atitinkamai visuomenei suvokti prašomą įregistruoti prekių ženklą kaip išgalvotą ir neįprastą pavadinimą, kuriuo tik nurodoma nagrinėjamų prekių kilmė. Taigi prašomas įregistruoti prekių ženklas būtų suvoktas kaip žymintis iš vienuolyno kilusią ar su juo susijusią prekę, kurią apibūdina vien žodis „stoff“, tačiau kuri reiškia kažką esminio, originalaus ir vietinio. Be to, ieškovė teigia, kad žodžio „stoff“ vartojimas svaigiesiems gėrimams, įskaitant alų, žymėti nėra plačiai paplitęs vokiškai kalbančiose šalyse. Beje, šios žodžio „stoff“ reikšmės neįmanoma rasti jos nurodytuose keliuose žodynuose, interneto svetainėse ir paieškos sistemose. Net anot Duden žodyno, kuriuo remiasi Apeliacinė taryba, žodis „stoff“ vartojamas šnekamojoje kalboje ir tik stipriems alkoholiniams gėrimams žymėti. Ieškovė taip pat mano, kad paprastas vartotojas nežino apie Apeliacinės tarybos minimą tradiciją vienuolynuose gaminti alų ir spiritinius gėrimus. Anot jos, iš to darytina išvada, kad atitinkama visuomenė be papildomų svarstymų neįžvelgtų jokio tiesioginio ryšio tarp žodžio „klosterstoff“ ir nagrinėjamų prekių. Kadangi prašomas įregistruoti prekių ženklas nėra apibūdinamasis, Apeliacinės tarybos nurodytas reikalavimas neriboti šio žodinio žymens prieinamumo, ieškovės nuomone, netaikomas nagrinėjamu atveju.
61

Šiuo atveju išnagrinėjus pirmąjį pagrindą (žr. šio sprendimo 19–41 punktus) matyti, kad net jeigu laiko tarpas, per kurį Parlamentas išnagrinėjo ieškovų prašymus atlyginti išlaidas, turėtų būti laikomas per ilgu, tai nebūtų turėję įtakos pačiam ginčijamų sprendimų turiniui. Be to, reikia priminti, kad dėl per ilgo prašymų nagrinėjimo Parlamentas nusprendė savanoriškai ir išimties tvarka skirti mokymosi pašalpą 2014–2015 m.