Sujungtos bylos C‑282/04 ir C‑283/04

Europos Bendrijų Komisija

prieš

Nyderlandų Karalystę

„Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – EB 56 straipsnio 1 dalis ir EB 43 straipsnis – Nyderlandų valstybės specialiosios bendrovių KPN ir TPG akcijos („auksinės akcijos“) – Sąvokų „dalyvavimas kontrolėje“, „tiesioginės investicijos“ ir „portfelinės investicijos“ atskyrimas atsižvelgiant į pagrindines laisves – „Valstybės priemonė“ pagrindinių laisvių prasme – Universalios pašto paslaugos užtikrinimas“

Sprendimo santrauka

Laisvas kapitalo judėjimas – Apribojimai

(EB 56 straipsnio 1 dalis)

Valstybė narė, turinti specialiąsias bendrovių akcijas, suteikiančias jai specialiąsias teises iš anksto patvirtinti tam tikrus labai svarbius šių bendrovių valdymo organų sprendimus tiek dėl jų veiklos, tiek dėl struktūros, kurios nėra siejamos tik su tais atvejais, kai šios valstybės įsikišimas yra būtinas dėl privalomų bendrojo intereso pagrindų, neįvykdo įsipareigojimų pagal EB 56 straipsnio 1 dalį.

Iš tikrųjų specialiosios akcijos nagrinėjamų bendrovių įstatuose atsirado atitinkamai valstybei priėmus sprendimus, todėl jas reikia priskirti valstybės priemonėms.

Be to, šios specialiosios akcijos kitų valstybių narių investuotojus gali atgrasyti nuo investavimo į šių bendrovių kapitalą.

Iš tikrųjų nustačius, kad tokius svarbius sprendimus iš anksto turi patvirtinti aptariama valstybė, ir taip apribojus kitų akcininkų galimybę veiksmingai dalyvauti atitinkamų bendrovių valdyme, tokios specialiosios akcijos gali daryti neigiamą įtaką tiesioginėms investicijoms.

Be to, šios specialiosios akcijos gali daryti atgrasomąjį poveikį portfelinėms investicijoms. Tai, kad atitinkama valstybė gali atsisakyti patvirtinti svarbų atitinkamos bendrovės valdymo organo pateiktą jos interesus atitinkantį sprendimą, iš tikrųjų gali daryti poveikį šios bendrovės akcijų vertei (biržoje), o dėl to ir investicijų į šias akcijas patrauklumui.

(žr. 19, 22–24, 26–27, 44 punktus, rezoliucinę dalį)

TEISINGUMO TEISMO (pirmoji kolegija)

SPRENDIMAS

2006 m. rugsėjo 28 d.( )

„Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas – EB 56 straipsnio 1 dalis ir EB 43 straipsnis – Nyderlandų valstybės specialiosios bendrovių KPN ir TPG akcijos („auksinės akcijos“) – Sąvokų „dalyvavimas kontrolėje“, „tiesioginės investicijos“ ir „portfelinės investicijos“ atskyrimas atsižvelgiant į pagrindines laisves – „Valstybės priemonė“ pagrindinių laisvių prasme – Universalios pašto paslaugos užtikrinimas“

Sujungtose bylose C‑282/04 ir C‑283/04

dėl 2004 m. birželio 30 d. ir liepos 1 d. pagal EB 226 straipsnį pareikštų ieškinių dėl įsipareigojimų neįvykdymo

Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama H. Støvlbæk, A. Nijenhuis ir S. Noë, nurodžiusi adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,

ieškovė,

prieš

Nyderlandų Karalystę, atstovaujamą H. G. Sevenster, J. van Bakel ir M. de Grave,

atsakovę,

TEISINGUMO TEISMAS (pirmoji kolegija),

kurį sudaro kolegijos pirmininkas P. Jann (pranešėjas), teisėjai K. Schiemann, N. Colneric, K. Lenaerts ir E. Juhász,

generalinis advokatas M. Poiares Maduro,

kancleris R. Grass,

atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį,

susipažinęs su 2006 m. balandžio 6 d. posėdyje pateikta generalinio advokato išvada,

priima šį

Sprendimą

1 Savo ieškiniais Europos Bendrijų Komisija Teisingumo Teismo prašo pripažinti, kad palikusi galioti tam tikras Koninklijke KPN NV ir TPG NV įstatų nuostatas, nustatančias, kad šių įmonių kapitalo dalį sudaro specialioji Nyderlandų valstybei priklausanti akcija, kuri jai suteikia specialias teises patvirtinti tam tikrus šių bendrovių kompetentingų valdymo organų sprendimus, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 ir 56 straipsnius.

Teisinis pagrindas

2 Pagal Nyderlandų civilinio kodekso (Burgerlijk Wetboek, toliau – BurgerlijkWetboek) 2:8 straipsnį specialiosios akcijos turėtojo naudojimąsi turimomis teisėmis apibrėžia protingumo ir teisingumo principai. Pagal šią nuostatą:

„1. Juridinis asmuo arba jo veikloje pagal įstatymą ar įstatus dalyvaujantys asmenys privalo vienas kito atžvilgiu elgtis laikydamiesi protingumo ir teisingumo principų.

2. Pagal įstatymą, papročius, įstatus, taisykles arba dekretus jų santykiams taikytina norma nesukelia pasekmių, jei, atsižvelgiant į aplinkybes, ji yra neleistina protingumo ir teisingumo kriterijų atžvilgiu.“

3 Burgerlijk Wetboek 2:92 straipsnis numato:

„1. Jeigu įstatuose nenumatyta kitaip, visos akcijos, atsižvelgiant į jų nominalią vertę, suteikia tokias pačias teises ir pareigas.

<...>

3. Įstatuose galima numatyti, kad tam tikros akcijos suteikia specialias juose apibūdintas bendrovės kontrolės teises.“

Faktinės aplinkybės ir ikiteisminė procedūra

4 1989 m. už paštą, telegrafą ir telefoniją atsakinga Nyderlandų valstybės įmonė buvo pertvarkyta į akcinę bendrovę Koninklijke PTT Nederland NV (toliau – PTT).

5 Privatizuojant dalį PTT, 1994 m. buvo parduota pirmoji akcijų dalis, sudaranti 30 % jos kapitalo, o vėliau, 1995 m., buvo parduota antroji akcijų dalis, sudaranti 20 % jos kapitalo, ir pakeisti šios įmonės įstatai, numatant juose Nyderlandų valstybei suteikiamą specialiąją akciją „auksinę akciją“.

6 1998 m. PTT buvo padalyta į dvi savarankiškas bendroves: telekomunikacijos paslaugoms skirtą Koninklijke KPN NV (toliau – KPN) ir pašto paslaugoms skirtą TNT Post Groep NV, vėliau pervadintą į TPG NV (toliau – TPG).

7 Šio padalijimo metu Nyderlandų valstybės turima specialioji PTT akcija buvo pakeista taip, kad ši valstybė kiekvienoje iš šių dviejų naujų bendrovių turėtų specialiąją akciją (toliau – nagrinėjamos specialiosios akcijos).

8 Iš esmės Nyderlandų valstybė savo turimas specialiąsias akcijas galėjo perleisti atitinkamai bendrovei arba kitam įgijėjui. Pastaruoju atveju pagal KPN ir TPG įstatų 17 straipsnį perleidimą turėjo patvirtinti šios bendrovės direktorių valdyba ir stebėtojų taryba.

9 Nagrinėjamos specialiosios akcijos Nyderlandų valstybei suteikė teisę naudotis specialiomis teisėmis iš anksto tvirtinti šių dviejų bendrovių kompetentingų valdymo organų sprendimus šiais klausimais:

– bendrovių akcijų emisijos (KPN ir TPG įstatų 12 straipsnio 1, 2 ir 4 dalys),

– paprastųjų akcijų turėtojų pirmenybės teisių apribojimo arba atšaukimo (KPN ir TPG įstatų 13 straipsnio 3 dalis),

– bendrovės nuosavų akcijų, sudarančių daugiau nei 1 % paprastosiomis akcijomis denominuoto kapitalo, įgijimo arba perleidimo (KPN ir TPG įstatų 15 straipsnio 3 dalis),

– specialiosios akcijos išpirkimo (KPN ir TPG įstatų 16 straipsnio 3 dalis),

– naudojimosi balsavimo teise, kuri suteikiama turint KPN Telecom BV ar PTTPost Holdings BV akcijų (arba kito juridinio asmens Telekomunikacijų įstatymo (Postwet) 4 straipsnio 1 dalies prasme), teikiant pasiūlymus dėl likvidavimo, jungimo arba skaidymo, nuosavų akcijų įsigijimo, ir įstatų, susijusių su šių bendrovių visuotinio susirinkimo įgaliojimų pirmiau minėtose srityse pakeitimais (KPN ir TPG įstatų 25 straipsnio 3 dalies a punktas),

– investicijų, sumažinančių bendrovės nuosavą kapitalą, skaičiuojant pagal jos suvestinį balansą iki mažiau nei 30 % viso KPN kapitalo (KPN ir TPG įstatų 25 straipsnio 3 dalies b punktas) arba mažiau nei 15 % viso TPG kapitalo (TPG įstatų 25 straipsnio 3 dalies b punktas),

– dividendų išmokėjimo bendrovės akcijomis ir (arba) iš rezervo (KPN ir TPG įstatų 36 straipsnis),

– jungimo arba skaidymo (KPN ir TPG įstatų 47 straipsnio 2 dalies a punktas),

– bendrovės likvidavimo (KPN ir TPG įstatų 47 straipsnio 2 dalies b punktas),

– bendrovės įstatų pakeitimo (KPN ir TPG įstatų 47 straipsnio 2 dalies c punktas), o būtent dėl:

– bendrovės įstatuose numatyto tikslo, kiek jis susijęs su koncesijų ir leidimų vykdymu,

– įstatinio kapitalo ir bendrovės akcijų rūšių, jei kalbama apie naujų akcijų, kuponų arba turtinių teisių, suteikiančių teisių į bendrovės veiklos rezultatus ir (arba) bendrovės turtą, įvedimą arba specialiųjų ar B privilegijuotųjų akcijų panaikinimą,

– specialiosios akcijos perleidimo,

– pagal KPN ir TPG įstatų 12 ir 13 straipsnius, 15 straipsnio 3 dalį, 25 straipsnio 3 dalį, 36 straipsnį ir 47 straipsnio 2 dalį specialiosiomis akcijomis suteikiamų teisių pakeitimo ir

– bet kokio pakeitimo, sukeliančio žalą arba prieštaraujančio specialiosios akcijos suteikiamoms teisėms.

10 Pagal su KPN ir TPG sudarytą susitarimą (Afspraken op Hoofdlijnen KPN en TPG) Nyderlandų valstybė įsipareigojo, viena vertus, naudoti turimą specialiąją KPN akciją, tik jei to reikia atsižvelgiant į jos kaip akcininkės interesus, ir, antra vertus, naudoti turimą specialiąją TPG akciją, tik jei to reikalauja bendrasis interesas, susijęs su universalių pašto paslaugų užtikrinimu. Ši valstybė taip pat įsipareigojo nesinaudoti šiomis specialiosiomis akcijomis suteikiamomis teisėmis, siekdama apsaugoti šias bendroves nuo nepageidaujamo kontrolės pasikeitimo.

11 Nuo 1998 m. iki pagrįstoje nuomonėje nustatyto termino pabaigos, t. y. 2003 m. balandžio 6 d., Nyderlandų valstybės turima paprastųjų akcijų dalis palaipsniui sumažėjo iki maždaug 20 % KPN kapitale ir iki maždaug 35 % TPG kapitale.

12 Paprašiusi Nyderlandų Karalystės pateikti savo pastabas, 2003 m. vasario 6 d. Komisija nusiuntė šiai valstybei narei dvi pagrįstas nuomones, nurodydama, kad, jos manymu, Nyderlandų valstybės turimos specialiosios KPN ir TPG akcijos yra nesuderinamos su EB 56 straipsnio 1 dalimi ir EB 43 straipsniu. Komisija suteikė šiai valstybei narei dviejų mėnesių terminą imtis būtinų priemonių, kad būtų tinkamai atsižvelgta į pagrįstas nuomones. Kadangi 2003 m. balandžio 28 d. laiškais pateikti Nyderlandų vyriausybės atsakymai Komisijos nepatenkino, ji pareiškė šiuos ieškinius.

13 2005 m. lapkričio 23 d. pirmosios kolegijos pirmininko nutartimi bylos C‑282/04 ir T‑283/04 dėl ryšio tarp jų sujungtos, kad būtų bendrai vykdoma žodinė proceso dalis ir priimtas sprendimas.

Dėl ieškinio

14 Grįsdama savo ieškinius Komisija nurodo du kaltinimus, iš esmės susijusius su EB 56 straipsnio 1 dalies ir EB 43 straipsnio pažeidimu, dėl to, kad Nyderlandų Karalystė turi nagrinėjamas specialiąsias bendrovių KPN ir TPG akcijas, suteikiančias jai specialias teises iš anksto tvirtinti tam tikrus šių dviejų bendrovių valdymo organų sprendimus.

Dėl kaltinimų, susijusių su EB 56 straipsnio 1 dalies pažeidimu

Šalių argumentai

15 Komisija tvirtina, kad nagrinėjamos specialiosios akcijos sudaro kliūtis laisvam kapitalo judėjimui EB 56 straipsnio 1 dalies prasme ir kad šiomis akcijomis suteikiamos specialios teisės, net jeigu jos skirtos apsaugoti bendrąjį interesą, bet kuriuo atveju yra neproporcingos.

16 Nyderlandų vyriausybė atsikerta, kad šios akcijos nesudaro kliūčių laisvam kapitalo judėjimui. Jos negali būti laikomos „valstybės priemonėmis“, kurioms taikoma EB 56 straipsnio 1 dalis. Be to, jos daro poveikį ne nagrinėjamų bendrovių akcijų įgijimui, o tik tam tikriems sprendimams dėl jų valdymo. Jos negali investuotojų atgrasyti nuo šių bendrovių dalių įsigijimo ir faktiškai visiškai nevaržė investicijų. Be to, net įrodžius tokių nagrinėjamų specialiųjų akcijų ir sprendimo investuoti ryšį, toks ryšys būtų atsitiktinis ir netiesioginis, ir jis negalėtų kliudyti laisvam kapitalo judėjimui.

17 Papildomai ši vyriausybė tvirtina, kad bet kuriuo atveju turima specialioji TPG akcija pateisinama privalomuoju bendruoju interesu, t. y. universalių pašto paslaugų užtikrinimu.

Teisingumo Teismo vertinimas

– Dėl kliūčių buvimo

18 Reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką EB 56 straipsnio 1 dalis apskritai draudžia kapitalo judėjimo tarp valstybių narių apribojimus (šiuo klausimu 2002 m. birželio 4 d. Sprendimo Komisija prieš Prancūziją, C‑483/99, Rink. p. I‑4781, 35 ir 40 punktus bei 2003 m. gegužės 13 d. Sprendimo Komisija prieš Jungtinę Karalystę, C‑98/01, Rink. p. I‑4641, 38 ir 43 punktus).

19 Kadangi EB sutartyje „kapitalo judėjimo“ sąvoka EB 56 straipsnio 1 dalies prasme yra neapibrėžta, Teisingumo Teismas visiškai neseniai pripažino prie 1988 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvos 88/361/EEB dėl Sutarties 67 straipsnio įgyvendinimo (straipsnis buvo panaikintas Amsterdamo sutartimi) (OL L 178, p. 5) pridėtos nomenklatūros nurodomąją galią. Todėl EB 56 straipsnio 1 dalies prasme kapitalo judėjimas, be kita ko, reiškia tiesiogines investicijas dalyvaujant įmonės valdyme turint akcijų, kurios suteikia galimybę veiksmingai dalyvauti jos valdyme bei kontrolėje („tiesioginės investicijos“) ir įgyti vertybinių popierių kapitalo rinkoje, siekiant atlikti tik finansinę investiciją ir neketinant daryti įtakos įmonės valdymui bei kontrolei („portfelinės investicijos“) (šiuo klausimu žr. 1999 m. kovo 16 d. Sprendimo Trummer ir Mayer, C‑222/97, Rink. p. I‑1661, 21 punktą ir minėtų sprendimų Komisija prieš Prancūziją 36 ir 37 punktus bei Komisija prieš Jungtinę Karalystę 39 ir 40 punktus).

20 Kalbėdamas apie šias dvi investicijų formas Teisingumo Teismas patikslino, kad EB 56 straipsnio 1 dalies prasme „apribojimais“ reikia laikyti nacionalines priemones, kurios gali sukliudyti arba apriboti atitinkamų įmonių akcijų įgijimą arba atgrasyti kitų valstybių narių investuotojus nuo investavimo į jų kapitalą (šiuo klausimu žr. minėto sprendimo Komisija prieš Prancūziją 41 punktą; 2005 m. birželio 2 d. Sprendimo Komisija prieš Italiją, C‑174/04, Rink. p. I‑4933, 30 ir 31 punktus bei 2006 m. sausio 19 d. Sprendimo Bouanich, C‑265/04, Rink. p. I‑923, 34 ir 35 punktus).

21 Šiuo atveju reikia pripažinti, kad EB 56 straipsnio 1 dalies prasme nagrinėjamos specialiosios akcijos yra laisvo kapitalo judėjimo apribojimas.

22 Iš tikrųjų pirmiausia reikia nurodyti, kad nagrinėjamos specialiosios KPN ir TPG akcijos įstatuose atsirado šių dviejų bendrovių privatizavimo metu Nyderlandų valstybei priėmus sprendimus, kuriais buvo siekiama išlaikyti tam tikras įstatyme numatytas specialias teises. Tokiomis aplinkybėmis, priešingai, nei tvirtina Nyderlandų vyriausybė, šias akcijas reikia priskirti valstybės priemonėms, kurioms taikoma EB 56 straipsnio 1 dalis.

23 Toliau reikia pripažinti, kad nagrinėjamos specialiosios akcijos gali kitų valstybių narių investuotojus atgrasyti nuo investavimo į KPN ir TPG.

24 Iš tikrųjų dėl šių specialiųjų akcijų labai svarbūs KPN ir TPG organų sprendimai, susiję su šių dviejų bendrovių veikla ir struktūra (o būtent jungimu, skaidymu arba likvidavimo klausimais), priklauso nuo išankstinio Nyderlandų valstybės patvirtinimo. Todėl, kaip teisingai nurodė Komisija, viena vertus, šios specialiosios akcijos Nyderlandų valstybei suteikia teisę daryti įtaką KPN ir TPG valdymui, nors to nepateisina jos investicijų dydis, ir ši įtaka yra gerokai didesnė, nei įgyjama įprastai dalyvaujant šių bendrovių valdyme. Kita vertus, šios akcijos riboja kitų akcininkų įtaką, atsižvelgiant į jų dalyvavimo KPN ir TPG kapitale dydį.

25 Be to, specialiosios akcijos gali būti panaikintos tik pritarus Nyderlandų valstybei.

26 Nustačius, kad tokius svarbius sprendimus iš anksto turi patvirtinti Nyderlandų valstybė, ir taip apribojus kitų akcininkų galimybę veiksmingai dalyvauti atitinkamų bendrovių valdyme, tokios akcijos gali daryti neigiamą įtaką tiesioginėms investicijoms.

27 Taip pat nagrinėjamos specialiosios akcijos gali daryti atgrasomąjį poveikį portfelinėms investicijoms į KPN ir TPG. Tai, kad Nyderlandų valstybė gali atsisakyti patvirtinti svarbų atitinkamos bendrovės valdymo organo pateiktą jos interesus atitinkantį sprendimą, iš tikrųjų gali daryti poveikį šios bendrovės akcijų vertei (biržoje), o dėl to ir investicijų į šias akcijas patrauklumui.

28 Taigi pavojus, kad Nyderlandų valstybė naudosis savo specialiomis teisėmis, siekdama su atitinkamos bendrovės ekonominiais interesais nesutampančių interesų, gali sudaryti kliūčių tiesioginėms arba portfelinėms investicijoms.

29 Galiausiai reikia pažymėti, jog, priešingai, nei tvirtina Nyderlandų vyriausybė, šis poveikis nėra pernelyg atsitiktinis ir netiesioginis, kad nesudarytų kliūties laisvam kapitalo judėjimui.

30 Iš tikrųjų negalima atmesti to, kad tam tikromis konkrečiomis aplinkybėmis Nyderlandų valstybė savo specialiomis teisėmis gali naudotis siekdama apginti bendruosius interesus, kurie galbūt prieštarauja atitinkamos bendrovės ekonominiams interesams. Nagrinėjamos specialiosios akcijos kelia realų pavojų, kad ši valstybė gali blokuoti šių bendrovių valdymo organų siūlomus jų ekonominius interesus atitinkančius sprendimus.

31 Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, nagrinėjamos specialiosios akcijos yra apribojimas EB 56 straipsnio 1 dalies prasme.

– Dėl galimo kliūčių pateisinimo

32 Vis dėlto kapitalo judėjimą galima riboti nacionalinėmis priemonėmis, kurios pateisinamos EB 58 straipsnyje nurodytais arba privalomais bendrojo intereso pagrindais (šiuo klausimu žr. 2004 m. rugsėjo 7 d. Sprendimo Manninen, C‑319/02, Rink. p. I‑7477, 29 punktą), jei nėra Bendrijos suderinimo priemonės, numatančios šių interesų apsaugai užtikrinti būtinų priemonių (šiuo klausimu laisvo prekių judėjimo kontekste žr. 2006 m. birželio 15 d. Sprendimo Komisija prieš Prancūziją, C‑255/04, Rink. p. I‑0000, 43 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).

33 Kai nėra tokio Bendrijos suderinimo, iš esmės valstybės narės pačios sprendžia, kokį tokių teisėtų interesų apsaugos lygį jos nori užtikrinti ir kaip šį lygį pasiekti. Tačiau tai daryti jos gali tik laikydamosi Sutartimi nustatytų ribų, o būtent – proporcingumo principo, reikalaujančio, jog priemonės, kurių imamasi, būtų tinkamos įgyvendinti siekiamą tikslą ir neviršyti to, kas būtina jį pasiekti (šiuo klausimu žr. 2002 m. birželio 4 d. Sprendimo Komisija prieš Belgiją, C‑503/99, Rink. p. I-4809, 45 punktą).

34 Todėl šiuo atveju siekiant įvertinti Komisijos pareikštų kaltinimų pagrįstumą reikia nustatyti, ar nagrinėjamos specialiosios akcijos, suteikiančios specialias teises iš anksto patvirtinti tam tikrus kompetentingų KPN ir TPG valdymo organų sprendimus, gali būti pateisinamos šio sprendimo 32 punkte nurodytais pagrindais ir ar šios priemonės proporcingos siekiamų tikslų atžvilgiu.

35 Dėl turimos specialiosios KPN akcijos Nyderlandų vyriausybė nenurodė jokio privalomo bendrojo intereso pagrindo, kuris galėtų ją pateisinti.

36 Tokiomis aplinkybėmis pirmasis byloje C‑282/04 nurodytas kaltinimas, susijęs su EB 56 straipsnio 1 dalies pažeidimu, yra pagrįstas.

37 Dėl turimos specialiosios TPG akcijos Nyderlandų vyriausybė tvirtina, kad ši akcija būtina užtikrinti universalias pašto paslaugas, o būtent – apsaugoti TPG mokumą ir veiklos tęstinumą, nes tai yra vienintelė Nyderlandų įmonė, kuri gali faktiškai užtikrinti šios paslaugos universalumo teikimą įstatymu reikalaujamu mastu.

38 Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad bendrojo intereso, pavyzdžiui, universalių pašto paslaugų, užtikrinimas gali būti privalomas bendrojo intereso pagrindas, kuriuo galima pateisinti kliūčių laisvam kapitalo judėjimui sudarymą (pagal analogiją žr. 2002 m. birželio 20 d. Sprendimo Radiosistemi, C‑388/00 ir C‑429/00, Rink. p. I‑5845, 44 punktą).

39 Vis dėlto nagrinėjama specialioji akcija viršija tai, kas būtina siekiant apsaugoti universalių pašto paslaugų teikėjo mokumą ir veiklos tęstinumą.

40 Iš tikrųjų, kaip generalinis advokatas teisingai pažymėjo išvados 38 ir 39 punktuose, reikia pripažinti, kad, viena vertus, specialios Nyderlandų valstybės turimos teisės TPG atžvilgiu neapsiriboja vien pastarojo, kaip universalaus pašto paslaugų teikėjo, veikla. Kita vertus, šios specialios teisės nėra grindžiamos jokiu aiškiu kriterijumi ir jų nereikia motyvuoti, dėl ko negalima vykdyti bet kokios veiksmingos teismo kontrolės.

41 Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, pirmasis byloje C‑283/04 pareikštas kaltinimas, susijęs su EB 56 straipsnio 1 dalies pažeidimu, yra patvirtintas.

Dėl kaltinimų, susijusių su EB 43 straipsnio pažeidimu

42 Komisija taip pat prašo pripažinti, kad Nyderlandų vyriausybė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 43 straipsnį dėl įsisteigimo laisvės, nes nagrinėjamos specialiosios akcijos ne tik riboja tiesiogines ir portfelines investicijas į KPN ir TPG, bet taip pat gali trukdyti dalyvauti šių dviejų bendrovių kontrolėje, t. y. darant investicijas, kurios turi tam tikros įtakos šių įmonių valdymui ir jų kontrolei (šiuo klausimu žr. 2002 m. lapkričio 5 d. Sprendimo Überseering C‑208/00, Rink. p. I‑9919, 77 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).

43 Be to, kaip generalinis advokatas nurodė išvados 41 punkte, dėl nagrinėjamų specialiųjų akcijų atsirandantis įsisteigimo laisvės apribojimas yra tiesioginė nuo jos neatskiriamų laisvo kapitalo judėjimo kliūčių, kurios buvo nagrinėtos anksčiau, išdava. Todėl, pripažinus EB 56 straipsnio 1 dalies pažeidimą, nagrinėjamų priemonių nereikia atskirai įvertinti pagal Sutarties normas įsisteigimo laisvės srityje (žr. 2003 m. gegužės 13 d. Sprendimo Komisija prieš Ispaniją, C‑463/00, Rink. p. I‑4581, 86 punktą).

44 Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, reikia pripažinti, kad palikusi galioti tam tikras KPN ir TPG įstatų nuostatas, numatančias, kad įmonės kapitalo dalį sudaro specialioji akcija, priklausanti Nyderlandų valstybei ir suteikianti specialias teises patvirtinti tam tikrus kompetetingų įmonės valdymo organų sprendimus, kurios nėra siejamos tik su tais atvejais, kai šios valstybės įsikišimas yra būtinas dėl Teisingumo Teismo pripažintų privalomų viešojo intereso pagrindų, o TPG atveju – siekiant išsaugoti universalias pašto paslaugas, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 56 straipsnio 1 dalį.

Dėl bylinėjimosi išlaidų

45 Pagal Procedūros reglamento 69 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti bylinėjimosi išlaidas, jei laimėjusi šalis to reikalavo. Kadangi Komisija reikalavo priteisti bylinėjimosi išlaidas ir Nyderlandų Karalystė pralaimėjo bylą, pastaroji turi jas padengti.

Remdamasis šiais motyvais, Teisingumo Teismas (pirmoji kolegija) nusprendžia:

1. Palikusi galioti tam tikras Koninklijke KPN NV ir TPG NV įstatų nuostatas, numatančias, kad įmonės kapitalo dalį sudaro specialioji akcija, priklausanti Nyderlandų valstybei ir suteikianti specialias teises patvirtinti tam tikrus kompetetingų įmonės valdymo organų sprendimus, kurios nėra siejamos tik su tais atvejais, kai šios valstybės įsikišimas yra būtinas dėl Teisingumo Teismo pripažintų privalomų viešojo intereso pagrindų, o TPG atveju – siekiant išsaugoti universalias pašto paslaugas, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 56 straipsnio 1 dalį.

2. Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

Parašai.