Byla C‑610/15

Stichting Brein

prieš

Ziggo BV

ir

XS4ALL Internet BV

(Hoge Raad der Nederlanden prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Intelektinė ir pramoninė nuosavybė – Direktyva 2001/29/EB – Autorių teisių ir gretutinių teisių tam tikrų aspektų suderinimas – 3 straipsnio 1 dalis – Viešas paskelbimas – Sąvoka – Dalijimosi rinkmenomis internete platforma – Dalijimasis saugomomis rinkmenomis be savininko leidimo“

Santrauka – 2017 m. birželio 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas

Teisės aktų derinimas – Autorių teisės ir gretutinės teisės – Direktyva 2001/29 – Autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimas – Viešas paskelbimas – Sąvoka – Dalijimosi saugomomis rinkmenomis internete be savininko leidimo platformos „peer-to-peer“ tinkle pateikimas ir administravimas – Įtraukimas

(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalis)

Sąvoka „viešas paskelbimas“, kaip ji suprantama pagal 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo 3 straipsnio 1 dalį, turi būti aiškinama taip, kad tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė pagrindinėje byloje, ji apima dalijimosi rinkmenomis internete platformos, kuri, naudojantis su saugomais kūriniais susijusių metaduomenų indeksavimu ir paieškos sistema, leidžia jos naudotojams surasti šiuos kūrinius ir dalytis jais peer-to-peer tinkle, pateikimą ir administravimą.

Pirma, dėl to, ar dalijimosi rinkmenomis internete platformos pateikimas ir administravimas, kaip antai nagrinėjami pagrindinėje byloje, yra „paskelbimo veiksmas“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalį, pažymėtina, kad, kaip matyti iš Direktyvos 2001/29 23 konstatuojamosios dalies, minėto 3 straipsnio 1 dalyje nurodyta autoriaus teisė viešai paskelbti kūrinį apima bet kokį kūrinio transliavimą ar retransliavimą laidais ar bevielėmis priemonėmis, įskaitant transliavimą per radiją ar televiziją, visuomenės nariams, nesantiems toje vietoje, iš kurios skelbiama.

Be to, kaip matyti iš Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalies, kad būtų „paskelbimo veiksmas“, pakanka, be kita ko, kad kūrinys būtų pateiktas visuomenei tokiu būdu, jog ją sudarantys asmenys turėtų galimybę pasiekti jį individualiai pasirinktoje vietoje ir pasirinktu laiku, o tai, ar jie šia galimybe pasinaudojo, lemiamos reikšmės neturi (2017 m. balandžio 26 d. Sprendimo Stichting Brein, C‑527/15, EU:C:2017:300, 36 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).

Šiuo klausimu Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, jog nuorodų pateikimas vienoje interneto svetainėje, kurias spustelėjus galima atsidaryti saugomus kūrinius, paskelbtus be jokio prieigos apribojimo kitoje svetainėje, suteikia pirmosios svetainės naudotojams tiesioginę prieigą prie minėtų kūrinių (2014 m. vasario 13 d. Sprendimo Svensson ir kt., C‑466/12, EU:C:2014:76, 18 punktas; šiuo klausimu taip pat žr. 2014 m. spalio 21 d. Nutarties BestWater International, C‑348/13, EU:C:2014:2315, 15 punktą ir 2016 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo GS Media, C‑160/15, EU:C:2016:644, 43 punktą).

Teisingumo Teismas taip pat nusprendė, kad taip yra ir prekybos multimedijos grotuvais, į kuriuos iš anksto buvo įdiegti papildiniai, kuriuos galima rasti internete ir kuriuose yra hiperteksto nuorodų, nukreipiančių į visuomenei laisvai prieinamas interneto svetaines, kur autorių teisės saugomi kūriniai padaryti viešai prieinami be šios teisės turėtojų leidimo, atveju (žr. 2017 m. balandžio 26 d. Sprendimo Stichting Brein, C‑527/15, EU:C:2017:300, 38 ir 53 punktus).

Remiantis šia jurisprudencija galima daryti išvadą, kad iš principo bet koks veiksmas, kuriuo naudotojas sąmoningai suteikia savo klientams prieigą prie saugomų kūrinių, gali būti laikomas „paskelbimo veiksmu“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalį.

Antra, tam, kad būtų taikoma sąvoka „viešas paskelbimas“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2001/29 3 straipsnio 1 dalį, dar reikia, kad saugomi kūriniai iš tikrųjų būtų paskelbti viešai (2017 m. balandžio 26 d. Sprendimo Stichting Brein, C‑527/15, EU:C:2017:300, 43 punktas jame nurodyta jurisprudencija).

Šiuo klausimu Teisingumo Teismas yra pažymėjęs, kad, viena vertus, sąvokai „viešai“ būdinga tam tikra de minimis riba, o tai leidžia neįtraukti į šią sąvoką labai mažo ar nereikšmingo atitinkamų žmonių skaičiaus. Kita vertus, reikia atsižvelgti į kumuliatyvius padarinius, kurių kyla padarant kūrinius viešai prieinamus potencialiems adresatams. Taigi, reikia išsiaiškinti ne tik tai, kiek asmenų turi prieigą prie to paties kūrinio tuo pat metu, bet ir tai, kiek iš jų turi prieigą vienas paskui kitą (2017 m. balandžio 26 d. Sprendimo Stichting Brein, C‑527/15, EU:C:2017:300, 44 punktas jame nurodyta jurisprudencija).

(žr. 30–34, 40, 41, 48 punktus ir rezoliucinę dalį)