LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2011 :181 1TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS
2011 m. lapkričio 10 d.
Byla F-20/09
Mar c Juvyns
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — 2008 m. pareigų paaukštinimo procedūra — 
Nuopelnų palyginimas — 2005 -2006 m. vertinimo ataskaitomis pagrįsta procedūra — 
Atliekamų pareigų lygio kri terijus“
Dalykas: Pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius pareikštas ieškinys, kuriuo M . Juvyns iš esmės prašo 
panaikinti Tarybos sprendimą nepaaukštinti jo pareigų į AS T 7 lygį per 2008 m. pareigų 
paaukštinimo procedūrą.
Sprendimas:Atmesti ieškinį. Ieškovas padengia savo ir T arybos bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1. Pareigūnai — Ieškinys — Išankstinis a dministracinis s kundas — Skundo i r ieškinio 
suderinamumas — Dalyko ir pagrindo sutapimas — Pagrindai ir argumentai, nenurodyti skunde, bet 
glaudžiai su juo susiję — Priimtinumas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsniai)
2. Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Nuopelnų palyginimas — Taisyklės
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis; XIII priedo 10 straipsnis)
3. Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Nuopelnų palyginimas — Administracijos diskrecija — 
Aplinkybės, į kurias galima atsižvelgti
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnis)
4. Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Nuopelnų palyginimas — Aplinkybės, į k urias galima 
atsižvelgti
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis)
5. Pareigūnai — Pareigų paaukštinimas — Kandidato, kurio pareigos nebuvo paaukštintos, skundas — 
Sprendimas atmesti — Pareiga mo tyvuoti — Apimtis
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 25 ir 45 straipsniai)
1. Išankstinio ad ministracinio skundo ir i eškinio suderinamumo taisyklė taikoma tik jei ieškiniu 
keičiamas ginčo da lykas, kuris buvo nurodytas skunde, ar j o pagrindas, „pagrindo“ sąvoką aiškinant 
plačiai.
2 ECLI:EU:F:2011 :181SANTRAUKA–BYLAF-20/09
JUVYNS/TARYBA
Kalbant apie reikalavimus dėl panaikinimo, pateiktus dėl ad ministracijos akto, „ginčo pagrindu“ 
laikytina tai, kad i eškovas ginčija ginčijamo akto turinio teisėtumą, arba tai, kad j is ginčija šio akto 
formos teisėtumą.
(žr. 41 punktą)
Nuoroda:
Tarnautojų teismo praktika: 2010 m. liepos 1 d. Sprendimo M andt prieš Parlamentą, F-45/07, 119 punktas.
2. Kalbant apie AS T p areigų g rupės p areigūnus, Pareigūnų tarnybos n uostatų X III priedo 
10 straipsnyje numatyti referenciniai ko eficientai ki ekvieno lygio laisvų dar bo vietų skaičiui nustatyti, 
kurie skiria si atsižvelgiant į į vairius kar jeros srautus. Kadangi ad ministracija turi laikytis šių 
koeficientų, Paskyrimų tarnyba pagrįstai lygina AS T pareigų grupės pareigūnų, kurie priklauso tik tam 
pačiam kar jeros srautui, nuopelnus.
Šiuo kl ausimu lyginant AS T p areigų grupės pareigūnų n uopelnus pe r paaukštinimo procedūrą 
remiantis kar jeros srautu n epažeidžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis, ku riame 
numatyta lyginti visus paaukštintinus pareigūnus, nes Pareigūnų tarnybos nuostatų X III priedo 
10 straipsniu, kaip specialia nuostata, nukrypstama nuo bendrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų no rmų.
(žr. 42 ir 43 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo T eismo praktika: 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo C enteno M ediavilla ir kt. prieš Komisiją, 
C-443/07 P, 107 punktas, kuriuo patvirtinamas 2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Centeno 
Mediavilla ir kt. prieš Komisiją, T-58/05, 129 punktas.
3. Nors vertinimo ataskaita yra būtinas vertinimo elementas kiekvieną kar tą, kai p areigūnas vertinamas 
siekiant priimti sprendimą dėl jo pareigų paaukštinimo, Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnyje 
numatyta pareiga parengti vertinimo ataskaitą tik ka s dveji me tai. Kadangi jame n enumatyta, kad 
pareigų p aaukštinimo p rocedūra t uri b ūti vykdoma tokiu p ačiu pe riodiškumu, kai p ve rtinimo 
procedūra, Pareigūnų tarnybos nuostatuose neatmetama galimybė, jog Paskyrimų tarnyba nuspręs 
paaukštinti pareigas neturėdama naujausios vertinimo ataskaitos.
Taigi atsižvelgiant į t ai, kad n ei Pareigūnų tarnybos nuostatuose, nei institucijos vidaus taisyklėse 
nenumatyta, jog ve rtinimo ir p areigų paaukštinimo procedūros turi sutapti, ir kad ad ministracija turi 
didelę diskreciją organizuoti pareigų paaukštinimo procedūrą, no rs pageidautina, jog ad ministracija 
pasistengtų turėti naujausias ve rtinimo ataskaitas, kad n uspręstų dėl pareigų paaukštinimo, tai, jog 
išimtiniais atvejais neatsižvelgiama į m inėtas ataskaitas, nėra n eteisėta, ypač kai v isi paaukštintini 
pareigūnai buvo vertinami vienodai.
Tai ypač taikytina, ir kai ve rtinimo ataskaitos nėra dėl įprastos vertinimo procedūros eigos.
(žr. 45–47 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 1992 m. gruodžio 17 d. Sprendimo M oritz prieš Komisiją, C-68/91, 16 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2001 m. lapkričio 15 d. Sprendimo Sebastiani prieš Komisiją, T-194/99, 45, 
46 ir 49 punktai.
ECLI:EU:F:2011 :181 3SANTRAUKA–BYLAF-20/09
JUVYNS/TARYBA
4. Atsižvelgiant į m ažą iš biudžeto finansuojamų laisvų vietų skaičių pe r pareigų paaukštinimo 
procedūrą institucija gali teisėtai p apildomai a tsižvelgti į p areigūno f aktinį tarnybos laikotarpį ir 
paaukštinti prioritetine tvarka p areigūnus, kurie pe r referencinį laikotarpį objektyviai ilgiau atliko s avo 
darbą ir t aip gerokai l abiau nei suinteresuotas asmuo užtikrino t ęstinumą ir d ėl šios priežasties – 
tarnybos interesą, kai ki ti nuopelnai yra vienodi.
Šiuo atžvilgiu, kalbant apie atsižvelgimą pe r praeigų paaukštinimo procedūrą į p areigūno n ebuvimą 
darbe, administracija neprivalo skirtingai atsižvelgti į atostogų dienų skaičių remdamasi šio nebuvimo 
darbe priežastimis.
(žr. 50 ir 53 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. balandžio 13 d. Sprendimo Nielsen prieš Tarybą, T-353/03, 76 ir 
77 punktai.
5. Nors Paskyrimų tarnyba neprivalo nurodyti sprendimų nepaaukštinti pareigų m otyvų, ji vis dėlto 
privalo pateikti šiuos motyvus atmesdama nepaaukštinto pareigūno s kundą.
Iš tiesų pareigos motyvuoti apimtis turi būti nustatyta pagal kon krečias aplinkybes, būtent: akto turinį, 
nurodytų m otyvų pobūdį ir a smens, kuriam skirtas aktas, suinteresuotumą gauti paaiškinimus. Taigi, 
kalbant apie pe r procedūrą, kai p antai pareigų paaukštinimo procedūrą, priimto sprendimo, kuris turi 
įtakos da ugeliui subjektų, motyvus, iš Paskyrimų tarnybos galima reikalauti, kad j i motyvuotų savo 
sprendimą, kai a tmetamas skundas dėl kaltinimų, pateiktų šiame s kunde, ir p aaiškintų, be kita ko , dėl 
kokių priežasčių kiekvienas iš paaukštintinų pareigūnų turėjo da ugiau nuopelnų, nei skundą pateikęs 
asmuo.
(žr. 66 ir 70 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1995 m. sausio 26 d. Sprendimo Pierrat prieš Teisingumo T eismą, T-60/94, 
31 ir 32 punktai; 1999 m. balandžio 27 d. Sprendimo Thinus prieš Komisiją, T-283/97, 73 punktas; 2005 m. spalio 
25 d. Sprendimo Salazar Brier prieš Komisiją, T-83/03, 78 punktas; 2006 m. lapkričio 23 d. Sprendimo Lavagnoli 
prieš Komisiją, T-422/04, 69 punktas.
Tarnautojų teismo praktika: 2008 m. spalio 8 d. Sprendimo Barbin prieš Parlamentą, F-81/07, 27 punktas.