ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
51.

EFADs priduria, kad licencijos, apimančios kelias teritorijas, kaina yra daug didesnė, todėl faktiškai neprieinama. Naujų abonentų už tradicinės platintojo ar transliuotojo teritorijos ribų įsigijimo išlaidos labai sumažintų transliuotojo su gamyba susijusią pasirinkimo laisvę. Iš tikrųjų transliuotojai būtų skatinami sutelkti dėmesį į kuo platesnį platinimo potencialą turinčią produkciją, t. y. produkciją, skirtą „plačiajai visuomenei“, ir dažniausiai produkciją anglų kalba. Taigi reikšmingos sąlygos yra svarbus veiksnys skatinant Europos kultūrinę įvairovę, kurios siekia Sąjunga. Prancūzijos Respublika priduria, kad tikslas apsaugoti šią įvairovę yra neatsiejamas nuo ekonominio ir teisinio konteksto, į kurį patenka reikšmingos sąlygos, todėl negalima apsiriboti nagrinėjimu pagal SESV 101 straipsnio 3 dalį. EFADs taip pat teigia, kad Prancūzijoje GCP yra nustatytas įpareigojimas gaminti Europos kūrinius. Susidūrus su stambių anglakalbių transliuotojų ir plačiajai visuomenei skirto turinio konkurencija, jos pajamos ir abonentų skaičius galėtų sumažėti, o tai neleistų jai įsigyti veiklos įvairiose Europos valstybėse licencijų. Mažomis pajamomis, gaunamomis iš pasyvių Europos repertuaro pardavimų, vietos transliuotojams jokiu būdu negalima kompensuoti pajamų ir abonentų praradimo. Nesant išimtinumo, palankesnėje padėtyje atsidurtų platformos, jau turinčios abonentų visame pasaulyje, ir nukentėtų Europos ūkio subjektai, kurių galimybės ieškoti naujų klientų yra mažesnės. UPC pažymi, kad tai padidintų tarptautinių gamintojų grupių galimybes derėtis su nepriklausomais Prancūzijos gamintojais ir paskatintų pasiūlos koncentraciją galingiausių transliuotojų rankose. Be to, mokamos televizijos kanalų vykdomo pasyvaus pardavimo atveju derybos dėl atlyginimo už autorių teises būtų susijusios ne su vienu kūriniu, bet su keliais kūriniais, o dėl to kiltų papildomų sunkumų. Kitų sunkumų kiltų taikant pridėtinės vertės mokestį, kurio tarifai įvairiose valstybėse narėse skiriasi. Prancūzijos Respublika priduria, kad tinkamas atlyginimas už autorių teises nėra pagrįstai susijęs tik su faktiniu ar potencialiu asmenų, kurie naudojasi ar nori pasinaudoti teikiama paslauga, skaičiumi, bet apima ir kūrinių platinimo pritaikymo prie konkrečių kiekvienos nacionalinės rinkos poreikių išlaidas. Be to, audiovizualiniams kūriniams priimti būtina technologija galėtų būti klastojama, todėl nebūtų galima nustatyti faktinės ir potencialios auditorijos pagal šalį, iš kurios pateiktas pirkimo prašymas. Bet kuriuo atveju dėl GCP gautoms licencijoms būdingų geografinių apribojimų ji negalėtų laisvai kreiptis į visose valstybėse narėse esančius klientus.
74.

Vis dėlto Bendrasis Teismas remiasi Sąjungos teise, nes pagal SESV 151 straipsnio pirmą pastraipą Sąjunga, be kita ko, siekia tikslo pagerinti gyvenimo ir darbo sąlygas. Remiantis šiuo teisiniu pagrindu, kuris dabar yra SESV 153 straipsnis, Darbo laiko direktyva, taigi taip pat jos 7 straipsniu, siekiama įgyvendinti šį tikslą. Be to, šiuo tikslu grindžiama Bendrijos darbuotojų pagrindinių socialinių teisių chartija. Šios chartijos 8 punkte nurodyta teisė į mokamas atostogas įtvirtinta skirsnyje, kurio pavadinimas yra „Gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimas“. Remiantis Chartijos paaiškinimais, pagrindinė teisė į atostogas grindžiama, be kita ko, šiais dviem dokumentais.
45.

Be to, 4 straipsnio 1 dalyje pateiktas probacijos priemonių, kurioms taikomas Pamatinis sprendimas 2008/947, sąrašas. 4 straipsnio 1 dalyje pateiktas sąrašas gali būti išplėstas pagal 4 straipsnio 2 dalį, kurioje nustatyta, kad valstybės narės turi informuoti Tarybos Generalinį sekretoriatą apie probacijos priemones ir alternatyvias sankcijas (be nurodytųjų 4 straipsnio 1 dalyje), kurių priežiūrą jos yra pasirengusios vykdyti ( 11 ). Tačiau, kadangi Estija tokio pranešimo nėra pateikusi, šioje byloje analizuojamas 4 straipsnio 1 dalyje pateiktas sąrašas.
13.

2018 m. kovo 28 d.Autoritatea Naţională de Supraveghere a Prelucrării Datelor cu Caracter Personal (Nacionalinė asmens duomenų tvarkymo priežiūros institucija, toliau – ANSPDCP), remdamasi įstatymo Nr. 677/2001 32 straipsniu, siejant jį su to įstatymo 8 straipsniu, surašė protokolą dėl administracinės nuobaudos Orange România skyrimo dėl to, kad jos klientų tapatybės kopijos buvo daromos ir saugomos be jų aiškaus sutikimo.
24.

Teisingumo Teismas, nors vertinimą irgi pradeda nuo to, kad EAO išduodančioji institucija turi būti nepriklausoma, pasirinko kitokį požiūrį, kuris, mano nuomone, skiriasi, atsižvelgiant į 2018 m. liepos 25 d. Sprendimą Minister for Justice and Equality (Teismų sistemos trūkumai) ( 10 ) ar 2019 m. gegužės 27 d. sprendimus byloje OG ir PI (Liubeko ir Cvikau prokuratūros) ir byloje PF (Lietuvos generalinis prokuroras) ( 11 ).
12.

2009 m. liepos 1 d.Rayonen Sad Plovdiv (Plovdivo apylinkės teismas) gavo QH ieškinį mokyklai, jame QH reikalavo sumokėti 7125 Bulgarijos levų (BGN) (apie 3641 EUR) sumą kaip finansinę kompensaciją už nepanaudotas mokamas kasmetines 285 dienų trukmės atostogas, t. y. 57 dienas per metus, už laikotarpį nuo 2004 m. balandžio 30 d. iki 2008 m. lapkričio 30 d. Be to, ji pareikalavo 1100 BGN (apie 562 EUR) sumos kaip kompensacijos už pavėluotą pirmosios sumos sumokėjimą už laikotarpį nuo 2008 m. lapkričio 30 d. iki 2009 m. liepos 1 d.2010 m. balandžio 15 d. sprendimu Rayonen sad Plovdiv (Plovdivo apylinkės teismas) atmetė šiuos prašymus.
37.

Reglamento Nr. 207/2009 76 straipsnio 1 dalies skirtingos kalbinės versijos reikšmingai skiriasi. Versijoje anglų kalba nurodyta, kad per protesto procedūrą EUIPO gali atsižvelgti tik į šalių nurodytus „faktus, įrodymus bei argumentus“ ir „siekiamą reikalavimų patenkinimo būdą“ (angl. „facts, evidence and arguments provided by the parties and the relief sought“), o versijose kitomis kalbomis ši taisyklė neatrodo tokia griežta.
65.

Manau, kad Teisingumo Teismo tame sprendime pateiktuose motyvuose jurisdikcijos ir procedūros klausimais iš tiesų yra RQ bylai išnagrinėti naudingos informacijos. Toje byloje Teisingumo Teismas nusprendė, kad, nors jam nesuteikta jurisdikcija panaikinti kurios nors iš valstybių narių teisėkūros ar administracinių priemonių, klausimas vis tiek priklauso Teisingumo Teismo jurisdikcijai, nes yra susijęs su EAPB protokolo, ypač jo 11 straipsnio b dalies, aiškinimu ir taikymu. Teisingumo Teismas savo sprendime suformulavo toliau nurodytus teiginius, kurie yra itin svarbūs: „[EAPB] protokolo 16 straipsniu suteikdami teisę apskųsti [EAPB] protokolo autoriai aiškiai siekė užtikrinti, kad būtų laikomasi jame nustatytų privilegijų ir imunitetų, ne tik Bendrijos ir jos institucijų, bet ir asmenų, kuriems tos privilegijos ir imunitetai buvo suteikti, interesais, ir, antra, valstybių narių ir jų administracinių institucijų, kurios turi būti apsaugotos nuo per daug plataus tų privilegijų ir imunitetų išaiškinimo, interesais. <…> Nors privilegijos ir imunitetai buvo suteikti „tiktai Sąjungos labui“, nereikia pamiršti, kad jie buvo aiškiai suteikti „Bendrijos institucijų pareigūnams“. Tuo, kad privilegijos, imunitetai ir lengvatos buvo suteikti Bendrijos viešojo intereso sumetimais, be abejo, pateisinami Vyriausiajai valdybai suteikti įgaliojimai nustatyti pareigūnų, kuriems jie taikomi, kategorijas (12 straipsnis) arba prireikus atšaukti imunitetą (13 straipsnio antra pastraipa), tačiau tai nereiškia, kad minėtos privilegijos suteikiamos Bendrijai, o ne tiesiogiai jos pareigūnams. Be to, tokį išaiškinimą akivaizdžiai patvirtina pirma nurodytų nuostatų tekstas.“ ( 37 )
28.

Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas norėtų savo abiem prejudiciniais klausimais išsiaiškinti, viena vertus, ar patronuojamoji bendrovė savaime laikytina patronuojančiosios bendrovės nuolatiniu padaliniu (žr. B dalį). Kita vertus, jis norėtų išsiaiškinti, ar (jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta neigiamai) yra kitų kriterijų, į kuriuos atsižvelgiant patronuojamoji bendrovė laikytina nuolatiniu padaliniu (žr. C dalį). Be to, jei būtų tokių kriterijų, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ką turi patikrinti tiekėjas, norėdamas sužinoti, ar patronuojamoji bendrovė laikytina tokiu nuolatiniu padaliniu (žr. D dalį).
50.

Kaip ne kartą yra konstatavęs Teisingumo Teismas, teisės akte vartojama sąvoka turi būti aiškinama atsižvelgiant į įprastą reikšmę kasdienėje kalboje, taip pat atsižvelgiant į kontekstą, kuriame ji vartojama, ir į nuostatų, kurių dalis ji yra, tikslą. Įprastai „išvykti“ reiškia „išeiti arba iškeliauti“ (angl. to go out or to go forth) iš tam tikros vietos. Žodis „išvykimas“ taip pat suprantamas „leidimo išvykti iš šalies“ (angl. authorisation or permission to leave a country) prasme ( 35 ).
40.

Nepaisant to, kad pagal nacionalinę jurisprudenciją nėra nustatytos bendros pareigos tikrinti verslo partnerius, maisto sektoriuje padėtis yra kitokia. Latvijos vyriausybė tvirtina, kad dėl Reglamente (EB) Nr. 178/2002 nustatyto atsekamumo įpareigojimo maisto produktų sektoriuje veiklą vykdančios įmonės privalo atlikti išsamius savo sandorio šalių patikrinimus. Be to, pareikšdama, kad sėklos buvo skirtos kuro gamybai, pareiškėja atskleidė, kad žinojo apie aukštesnius maisto pramonei taikomus reikalavimus ir bandė jų išvengti. Per posėdį Latvijos vyriausybė taip pat paaiškino, kad, jos nuomone, Reglamento Nr. 178/2002 18 straipsnio 2 dalyje nustatytas atsekamumo įpareigojimas apima įpareigojimą tikrinti, ar kitos sandorio šalys yra tinkamai įregistruotos Maisto ir veterinarijos tarnyboje.
17.

To teismo nuomone, laisva konkurencija elektros energijos rinkoje yra iškreipiama, jei tam tikros įmonės yra apmokestinamos dėl jų gamybos formos, net jeigu mokestis nedaro tiesioginio poveikio pačiai elektros energijos gamybai arba pagamintai elektros energijai, bet daro poveikį kurui ir atliekoms ir šiuo tikslu naudojamų priemonių saugojimui, be objektyvaus pateisinimo. Be to, šitoks skirtingas požiūris galėtų prieštarauti Sąjungos teisei, jei būtų nustatyta, kad šių mokesčių įvedimas nėra grindžiamas aplinkos apsauga ir kad jie nustatyti dėl priežasčių, susijusių tik su tarifo deficitu.
1.

Stalo tenisas (jo komercinis pavadinimas – „pingpongas“) yra populiari sporto šaka, kuri, kaip manoma, atsirado XIX a. arba XX a. pradžioje Anglijoje. „[Žaidimo] tikslas – smūgiuoti kamuoliuką taip, kad jis perskrietų per tinklą ir atšoktų priešininko stalo pusėje taip, kad šis negalėtų jo pasiekti arba tinkamai atmušti“. Be šios pagrindinės apibrėžties, enciklopedijoje Britannica pateikiamas įdomus istorinis faktas: „pirmasis pasaulio čempionatas buvo surengtas Londone 1926 m. ir nuo to laiko iki 1939 m. šioje sporto šakoje dominavo žaidėjai iš Vidurio Europos, o vyrų komandines varžybas devynis kartus laimėjo Vengrija, du kartus – Čekoslovakija“ ( 2 ).
30.

Šio a punkto versijoje ispanų k. numatyta: „siempre, si el consumidor durante la visita del mensajero no puede tomar conocimiento con libertad del contenido del contrato tipo“ ( 5 ). Šio punkto itališkas vertimas suformuluotas taip: „sempre, qualora il consumatore, al momento della visita del corriere, non possa consultare liberamente il contenuto dei modelli contrattuali“ ( 6 ). Versija vokiečių k. suformuluota taip: „immer, wenn der Verbraucher beim Besuch des Kuriers den Inhalt der Vertragsmuster nicht ungehindert zur Kenntnis nehmen kann“ ( 7 ). Versijoje portugalų k. numatyta: „sempre que o consumidor não possa, por ocasião da visita do mensageiro, tomar livremente conhecimento do conteúdo do modelo do contrato“ ( 8 ).
23.

Vykstant procesui Conseil d’État (Valstybės Taryba) pripažino priimtinais Wikimedia Foundation Inc., Fondation pour la liberté de la presse, Microsoft Corp., Reporters Committee for Freedom of the Press ir kt., Article 19 ir kt. ir Internet Freedom Foundation ir kt. prašymus įstoti į bylą, nes jų suinteresuotumas ginčijamo sprendimo panaikinimu yra pakankamai pagrįstas.
37.

Taigi užbaigdamas šią analizės dalį darau išvadą, kad sąvoka „sutartis“, kaip tai suprantama pagal Lugano II konvencijos 15 straipsnį, ir sąvoka „sandoriai“, kaip tai suprantama pagal Direktyvą 2008/48, yra tarpusavyje nepriklausomos sąvokos, kiek tai susiję su bendra kredito gavėjui suteikiamo kredito suma. Be to, sąvoka „sandoris“, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/48 3 straipsnio a punktą, siejamą su šios direktyvos 2 straipsnio 2 dalies c punktu, nustato minėtos direktyvos taikymo sritį ir yra netaikoma klausimams, nepatenkantiems į šios direktyvos taikymo sritį. Todėl manau, kad Lugano II konvencijoje ir Direktyvoje 2008/48 pateiktos sąvokos „vartotojas“ apibrėžtys, kuriomis vartotojas apibūdinamas remiantis atitinkamai „sutartimi“ ir „sandoriu“, taip pat yra tarpusavyje savarankiškos bent jau tiek, kiek tai susiję su bendra kredito suma, suteikiama pagal nagrinėjamą sutartį.
65.

Tiesa, kad pagal 13 straipsnio 1 dalies paskutinę pastraipą valstybė narė, į kurią kreipiamasi, turi išieškoti reikalavimą savo valiuta ( 21 ). Be to, pagal Įgyvendinimo reglamento Nr. 1189/2011 23 straipsnio 1 dalį prašančiajai institucijai perduodamos sumos turi būti pervestos valstybės narės, į kurią kreipiamasi, valiuta per du mėnesius nuo reikalavimo įvykdymo dienos.
37.

Iš tiesų atrodo, kad Sprendime Haderer Teisingumo Teismas pripažino galimybę taikyti neapmokestinimą mokymui konkrečios rūšies organizacijose, kaip antai vadinamuosiuose suaugusiųjų švietimo centruose Vokietijoje („Volkshochschule“). Vis dėlto atkreiptinas dėmesys į tai, kad Teisingumo Teismas šioje byloje pateikė atsakymus į nacionalinio teismo klausimus, pagrįstus prielaida, kad šio tipo organizacijos yra mokyklinio ar universitetinio švietimo sistemos dalis, kaip tai suprantama pagal galiojančios Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies i ir j punktus. Be to, Teisingumo Teismas paliko šią mokesčių administratoriaus, kuris yra šalis pagrindinėje byloje, išsakytą abejonę galutinai spręsti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui. Taigi, mano manymu, jeigu ir kyla abejonių dėl to, ar Volkshochschule veikla yra mokyklinio ar universitetinio švietimo dalis, kaip tai suprantama pagal aptariamą nuostatą, abejonių dėl to, kad vairavimo mokyklų veikla nėra šios švietimo sistemos dalis, nekyla.
37.

Gindamasi AIFA visų pirma tvirtina, kad sušvirkšti į stiklakūnį skirto Avastin ruošimas nėra pramoninis. Todėl paruoštas vaistas nepatenka į Direktyvos 2001/83 taikymo sritį ir yra pagal „magistrinę formą“ paruoštas vaistas, kaip tai suprantama pagal jos 3 straipsnio 1 dalį. Be to, Italijos Respublika gali pasinaudoti galimybe nukrypti nuo šios direktyvos nuostatų pagal jos 5 straipsnio 1 dalį. Bet kuriuo atveju AIFA visų pirma mano, kad ginčas pagrindinėje byloje yra susijęs ne su vaisto pateikimu rinkai, bet tik su jo naudojimu off- label. Antra, pagal minėtos direktyvos 40 straipsnio 2 dalį nagrinėjamus veiksmus leidžiama atlikti be leidimo verstis vaistų gamyba. Be to, AIFA suteikti stebėsenos įgaliojimai niekaip nepažeidžia EMA įgaliojimų.
40.

Šios išvados nepaneigia Direktyvos 2003/98 1 straipsnio 2 dalies c punkto trečia įtrauka, kurią nurodė prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Remiantis šia nuostata, direktyva netaikoma dokumentams, prie kurių nesuteikiama prieigos pagal nacionalinės teisės aktus. Taip yra dėl to, kaip jau pažymėjau, kad pakartotinis naudojimas (pagal direktyvą) yra galimas tik tais atvejais, kai su dokumentais galima susipažinti (pagal nacionalinę teisę). Taigi dėl to, kad 1 straipsnio 2 dalies c punkto trečioje įtraukoje nurodytas „komercinis konfidencialumas (pvz., verslo, profesinės arba bendrovės paslaptys))“ kaip viena ( 11 ) iš galimų (nacionalinių) priežasčių, dėl kurių neleidžiama susipažinti su dokumentais, kuri – jei ir kai taikoma – reiškia, kad šie dokumentai nėra įtraukti į direktyvos taikymo sritį, vargu ar ji gali būti aiškinama kaip nustatanti valstybėms narėms prievolę teikti prieigos apribojimus dėl šių priežasčių.
24.

Playmédia neteisingai tvirtina, kad teikia elektroninių ryšių tinklą, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2002/21 2 straipsnio m punktą, ir kad dėl to ji patenka į privalomojo programų siuntimo įpareigojimo, nustatyto Direktyvos 2002/22 31 straipsnyje, taikymo sritį. Šioje nuostatoje numatytu teikimu siekiama mokamai užtikrinti tinklo veikimą, o tai reiškia, kad tam tikrą jo veikimo priežiūros mastą. Naudotojas, kuris tik siūlo tam tikrą turinį, prieinamą per aptariamą tinklą, nevykdo tokios priežiūros, taigi negali būti laikomas jo teikėju. Priešingai, nei savo pastabose tvirtina Playmédia, nepakanka tinklą naudoti savo ekonominei veiklai vykdyti, kad galima būtų teigti, jog jį eksploatuoji arba teiki. Be to, Playmédia veikla yra ne signalų perdavimas tinklu (internetu), bet jų kūrimas. Tinklų teikėjai ir prieigos prie šio tinklo teikėjai perduoda šiuos signalus, taip teikdami elektroninių ryšių paslaugą, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2002/21 2 straipsnio c punktą, ir pačiai Playmédia, ir jos abonentams.
69.

Be to, tokia galimybė negalėtų būti prilyginama atvejui, kai ieškinį dėl žalos atlyginimo nagrinėjantis teismas kelia klausimą dėl res judicata galios, nes ieškinio dėl žalos atlyginimo dalykas skiriasi nuo prašymo dėl panaikinimo dalyko, be to, pastarasis ginčas nebuvo susijęs su tuo pačiu teisės klausimu. Priešingai, analogiškomis aplinkybėmis Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad teisinio saugumo principas negali pateisinti nacionalinės taisyklės, kliudančios nacionaliniam teismui nustatyti visas pasekmes, kylančias dėl Sutarties nuostatos pažeidimo, dėl res judicata galią įgijusio nacionalinio teismo sprendimo ( 41 ).
67.

Be to, taip aiškinant visiškai atsižvelgiama į nacionalines teisines sistemas, kurių baudžiamojo proceso įstatymai numato, kad tyrimai in rem ( 22 ) turi būti atliekami prieš pradedant tyrimus ir vėlesnius tyrimus in personam ( 23 ) tais atvejais, jeigu įrodymai yra renkami dėl konkretaus asmens. Nėra būtina, kad valstybės narės baudžiamąjį persekiojimą vykdančios institucijos pereitų prie antrojo etapo, jei pirmajame etape nustatoma, jog nusikalstamos veikos nebuvo padaryta. Pagal Pagrindų sprendimo 4 straipsnio 3 dalį neturėtų būti svarbu, ar pradėtas baudžiamasis tyrimas buvo nutrauktas in rem, ar in personam etape.
53.

Be to, IR ir Vokietijos vyriausybės argumentai prieštarauja Teisingumo Teismo pateiktam šios nuostatos išaiškinimui, pagal kurį, „jei bažnyčia ar kita organizacija, kurios veiklą reguliuojančios normos grindžiamos religija ar įsitikinimais, <…> teigia, kad <…> religija yra esminis, teisėtas ir pateisinamas profesinis reikalavimas, atsižvelgiant į šios bažnyčios ar organizacijos veiklą reguliuojančias normas, tokiam teiginiui prireikus turi būti galima taikyti veiksmingą teismo kontrolę, per kurią būtų tikrinama, ar nagrinėjamu atveju laikytasi Direktyvos 2000/78 4 straipsnio 2 dalyje įtvirtintų kriterijų“ ( 12 ), o ne vien nacionalinėje teisėje įtvirtintų kriterijų.
49.

Galiausiai šios bylos faktinės aplinkybės negali būti panašios ir į asociacijos nario mokesčio mokėjimo aplinkybes. Teisingumo Teismas Sprendime Kennemer Golf nusprendė, kad nario mokestis PVM apmokestinamąją vertę sudaro tuomet, kai jis yra atlygis už galimybę naudotis asociacijos turtu ( 14 ). Pirma, pareiga mokėti nario mokestį nekyla tiesiogiai iš to, kad asociacija uždirba pelno ar patiria nuostolių, bet yra grindžiama asociacijos įstatų autonomija. Be to, minėtu atveju nario mokestis buvo susijęs su konkrečia narių teise naudotis asociacijos sporto įrenginiais. Šiuo atveju į sąskaitą faktūrą TGE įtrauktų ir jos sumokėtų sumų dydis priklauso tik nuo grupės ekonominės veiklos rezultato. Antra, TGE nesuteikia galimybės naudotis savo turtu ir atlygio už tai neįtraukia į sąskaitą faktūrą. Priešingai, ši į sąskaitą faktūrą įtraukta suma yra TGE, kaip akcininkės, padėties ir iš to kylančios pareigos dalyvauti paskirstant pelną ir padengiant nuostolius rezultatas.
29.

Ieškinio dėl panaikinimo priimtinumo sąlygos nustatytos SESV 263 straipsnyje. Pagal jas reikalaujama, be kita ko: i) kad aktas, kurio panaikinimo prašoma, galėtų „turėti teisinių padarinių trečiosioms šalims“; ii) kad aktas turi būti tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su ieškovu; ir iii) kad ieškinys būtų pareikštas per šiame straipsnyje nustatytus terminus ( 13 ). Šioje byloje negali kilti abejonių, kad pirmasis iš šių kriterijų yra įvykdytas, kalbant apie Reglamentą Nr. 397/2004. Kalbant apie antrąjį kriterijų, pažymėtina, jog teiginys, kad Reglamentas Nr. 397/2004 yra tiesiogiai ir konkrečiai susijęs su Gul Ahmed, niekada nebuvo kvestionuojamas. Iš tiesų nagrinėjamame reglamente Gul Ahmed minima kaip viena iš Pakistano gamintojų, su kuria susijęs antidempingo tyrimas, ir kad ši bendrovė teigia, jog jos gaminių importas į Europos Sąjungą buvo apmokestintas didele muitų suma. Kalbant apie trečiąjį kriterijų, neginčijama, kad Gul Ahmed pareiškė ieškinį dėl panaikinimo per SESV 263 straipsnyje nustatytą terminą.
„1.

Ar, atsižvelgiant į Direktyvos [2003/96] 21 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą, tam, kad įmonės, gaminančios elektros energiją savo reikmėms, būtų pripažįstamos paskirstytojomis ir apmokestinamos pagal direktyvos to paties 21 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą, jos turi būti smulkūs gamintojai, neįtraukiant kitų įmonių (kaip tos, kurios nėra smulkūs gamintojai), kurios gamina elektros energiją savo reikmėms ir dėl to nepripažįstamos paskirstytojomis, ar vis dėlto paskirstytojomis, kurios apmokestinamos pagal to paties 21 straipsnio 5 dalies pirmą pastraipą, turi būti laikomos visos elektros energiją savo reikmėms gaminančios įmonės (nepaisant jų dydžio ir to, ar ši gamyba yra pagrindinė, ar šalutinė veikla), kurios neatleidžiamos nuo mokesčio kaip smulkūs gamintojai, kaip jie suprantami pagal direktyvos 21 straipsnio 5 dalies trečios pastraipos antrą sakinį?
32.

Ši norma numato ne pareigą mokėti piniginę sumą be jokių alternatyvų, o tik galimybę ją mokėti. Be to, ja nustatoma sąlyga, kad Direktyvos 2012/27/ES 7 straipsnio 1 dalyje nustatyti įpareigojimai išlieka. Šie įpareigojimai – tai energijos vartojimo efektyvumo įpareigojimų sistema, pagal kurią įpareigotosios įmonės privalo pasiekti tam tikrą energijos taupymo tikslą.
69.

Iš tikrųjų pagal Reglamento Nr. 2868/95 50 taisyklės 1 dalies trečią pastraipą EUIPO apeliacinėms taryboms aiškiai leidžiama atsižvelgti į naujus arba papildomus faktus arba įrodymus, kurie nebuvo pateikti laiku. Tačiau pagal Reglamento Nr. 207/2009 63 straipsnio 2 dalį EUIPO apeliacinei tarybai leidžiama „tiek kartų, kiek reikia, [pasiūlyti šalims] per [jos] nustatytą laiką pateikti atsiliepimus į <…> jos pačios pastabas“ ( 27 ). Be to, Reglamento Nr. 207/2009 78 straipsnio 1 dalies c punkte taip pat numatyta galimybė paprašyti pateikti dokumentus arba įrodymus „kiekviename [EUIPO] nagrinėjime]“.
65.

Nors paskutinis pirmiau pateiktas teiginys kyla iš specialaus mechanizmo formuluotės anglų k. („<…> a patent <…> for a medicinal product filed in a Member State at the time when <…>“) ( 39 ), vis tiek norėčiau trumpai panagrinėti šią formuluotę, nes pirminėje kai kurių stojimo aktų versijoje vokiečių k, kuria remiasi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, vartojama ne sąvoka „paraiška paduota“, o sąvoka „užregistruotas“. Jei lemiamas laikas – registravimo, o ne paraiškos pateikimo data, tai galėtų reikšti, kad naujųjų valstybių narių teisės aktų pakeitimai, įsigalioję po paraiškos padavimo senojoje valstybėje narėje, bet prieš patento įregistravimą ten, gali būti reikšmingi ir įpareigoti patento turėtoją pasinaudoti tais naujais įstatymais. Tokiu atveju nepasinaudojęs ta galimybe patento turėtojas negalėtų remtis specialiu mechanizmu.
43.

Be to, siekiama mokestį sieti su konkrečiu ekonominiu pajėgumu, „pasireiškiančiu mažmeninės prekybos centrų veikla ir jų sukeliamu eismu“, ir jį išnaudoti. Į klausimą, ar skirtingas ekonominis pajėgumas (taigi skirtingos galimybės prisiimti finansinę naštą) taip pat gali būti laikomas pagrindinės laisvės apribojimo pateisinimo pagrindu, kiek žinau, Teisingumo Teismas kol kas neturėjo atsakyti. Vis dėlto nenorėčiau atmesti to, kad, kaip progresinio tarifo atveju, skirtingas ekonominis pajėgumas taip pat galėtų būti skirtingo vertinimo mokesčių teisės aspektu pateisinimo pagrindas ( 30 ).