ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 55/3

2012 m. lapkričio 19 d.Raad van State (Nyderlandai) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje T. C. Briels ir kt. prieš Minister van Infrastructuur en Milieu

(Byla C-521/12)

2013/C 55/04

Proceso kalba: olandų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Raad van State

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėjai: T. C. te. Briels, M. Briels-Loermans, R. L. P. Buchholtz, Stichting A2 Platform Boxtel e. o. ir kt., H. W. G. Cox, G. P. A. Damman, P. A. M. Goevaers ir kt., J. H. van Haaren ir L. S. P. Dijkman, R. A. H. M. Janssen, M. M. van Lanschot, J. E. A. M. Lelijveld ir kt., A. Mes ir kt., A. J. J. Michels, VOF Isphording ir kt., M. Peijnenborg ir S. Peijnenborg-van Oers, G. Oude Elferink, W. Punte ir P. M. Punte Cammaert, Stichting Reinier van Arkel, E. de Ridder, W. C. M. A. J. G. van Rijckevorsel ir M. van Rijckevorsel-van Asch van Wijck, Vereniging tot Behoud van het Groene Hart van Brabant ir Stichting Boom en Bosch, Stichting Overlast A2 Vught e. o., Streekraad Het Groene Woud en De Meijerij, A. C. M. W. Teulings ir Stichting Bleijendijk, M. Tilman, Vereniging van Eigenaars Appartementengebouw De Heun I ir kt., M. C. T. Veroude, E. J. A. M. Widlak, Van Roosmalen Sales BV ir kt., M. A. A. van Kessel, Bricorama BV ir kt.

Atsakovas: Minister van Infrastructuur en Miliau

Kitos proceso šalys: Burgemeester en wethouders van Best, Burgemeester en wethouders van Boxtel

Prejudiciniai klausimai

1. Ar 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvos 92/43/EEB (1) dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos 6 straipsnio 3 dalyje įtvirtintą frazę „neigiamai nepaveiks nagrinėjamos teritorijos vientisumo“ reikia aiškinti taip, kad tuo atveju, kai projektas neigiamai paveikia teritorijoje esantį saugomų buveinių tipo arealą, nėra neigiamai paveikiamas nagrinėjamos teritorijos vientisumas, jei įgyvendinant projektą toje teritorijoje sukuriami tokio pačio dydžio ar didesni šio buveinių tipo plotai?

2. Jei į pirmąjį klausimą būtų atsakyta, kad frazę „neigiamai nepaveiks nagrinėjamos teritorijos vientisumo“ reikia aiškinti taip, kad nagrinėjama Natura 2000 teritorija yra neigiamai paveikiama, ar šiuo atveju naujo natūralių buveinių ploto sukūrimas turi būti laikomas kompensacine priemone, kaip tai suprantama pagal direktyvos 6 straipsnio 4 dalį?

(1) OL L 206, p. 7; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 102.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 9/33

2012 m. lapkričio 5 d.High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Eli Lilly and Company Ltd prieš Human Genome Sciences Inc

(Byla C-493/12)

2013/C 9/55

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Justice (Chancery Division)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovė: Eli Lilly and Company Ltd

Atsakovė: Human Genome Sciences Inc

Prejudiciniai klausimai

a) Kokiais kriterijais reikia vadovautis sprendžiant, ar „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“, kaip tai numatyta Reglamento (EB) Nr. 469/2009 (1) (toliau — reglamentas) 3 straipsnio a punkte?

b) Ar kriterijai skiriasi, kai produktas nėra produktų derinys, ir, jei taip, kokie tie kiti kriterijai?

c) Ar antikūno arba antikūnų grupės apibrėžčiai pakanka antikūną ar antikūnus apibūdinti jų prisijungimo prie baltymo savybėmis, ar būtina pateikti struktūrinį antikūno ar antikūnų apibrėžimą ir, jei taip, kokios apimties?

(1) 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo (kodifikuota redakcija) (OL L 152, p. 1)
—

panaikinti 2011 m. balandžio 20 d. Europos Komisijos sprendimą, kuriuo nuspręsta, kad nereikia Rumunijos atžvilgiu pradėti pažeidimo procedūros dėl Bendrijos principų ir direktyvų viešųjų pirkimų srityje pažeidimo, bei ‘Practical Guide to contract procedures financed from the General Budget of the European Communities in the context of external actions’;
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 303/19

2012 m. rugpjūčio 7 d.Arav Holding Srl pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. birželio 19 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-557/10 H.Eich prieš VRDT — Arav (H.EICH)

(Byla C-379/12 P)

2012/C 303/33

Proceso kalba: italų

Šalys

Apeliantė: Arav Holding Srl, atstovaujama advokato R. Bocchini

Kitos proceso šalys: H.Eich Srl, Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Apeliantės reikalavimai

Panaikinti visą 2012 m. birželio 19 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą ir patvirtinti 2010 m. rugsėjo 9 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimą, nes juo tinkamai taikomas Reglamentas dėl Bendrijos prekių ženklo (1) ir yra visiškai jo laikomasi, įskaitant 8 straipsnio 1 dalies b punktą.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliaciniame skunde Arav Holding Srl kritikuoja nurodytą Bendrojo Teismo sprendimą dviem aspektais.

Pirma, ji skundžiasi tuo, kad, nebuvo pripažinta, jog Italijos nacionalinis vaizdinis prekių ženklas H SILVIAN HEACH, tarptautinis vaizdinis prekių ženklas H SILVIAN HEACH ir prekių ženklas H.EICH yra grafiškai, fonetiškai ir konceptualiai panašūs. Bendrasis Teismas klaidingai nustatė, kad elementas, kuris sudaro prekių ženklo esminę dalį, yra pavardė, o ne vardas. Be to, Bendrasis Teismas suklydo dėl to, kad neatsižvelgė į nežymią labai mažo, palyginti su raidėmis, taško reikšmę ir į „stiprų“ viso prekių ženklo pobūdį.

Antra, Arav Holding Srl ginčija tai, kad nebuvo pripažinta bendra galimybė supainioti prekių ženklus dėl to, kad prekių ženklai buvo panašūs ir panašiai naudojami.

(1) 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, 1994, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 355/9

2012 m. rugpjūčio 22 d.Fruit of the Loom, Inc pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. birželio 21 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-514/10 Fruit of the Loom, Inc prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

(Byla C-392/12 P)

2012/C 355/14

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Fruit of the Loom, Inc, atstovaujama baristerio S. Malynicz, solisitoriaus V. Marsland

Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Apeliantės reikalavimai

— Panaikinti 2012 m. birželio 21 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-514/10.

— Priteisti iš Tarnybos ir įstojusios į bylą šalies jų pačių ir apeliantės patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Bendrasis Teismas neatsižvelgė į tai, kad pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo (1), 15 straipsnio 1 dalies c punktą analizę sudaro trys etapai. Pirma, būtina įvertinti prekių ženklo, koks jis buvo įregistruotas, skiriamuosius požymius. Antra, būtina įvertinti prekių ženklo, koks jis buvo naudotas, skiriamuosius požymius. Trečia, būtina atsakyti į klausimą, ar buvo pakeisti prekių ženklo, koks jis buvo įregistruotas, skiriamieji požymiai. Jeigu Bendrasis Teismas būtų atlikęs tokį vertinimą, jis būtų konstatavęs, kad naudojimo įrodymai atitinka Reglamento Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo 15 straipsnio 1 dalies a punkto reikalavimus.

Aiškindamas Bendrijos prekių ženklą Bendrasis Teismas taikė klaidingą taisyklę, kad net jeigu valstybės narės vartotojai nesupranta prekių ženklo žodinio elemento (nesvarbu ar tai yra neaiškus žodis kita Sąjungos kalba, ar jis nepanašus į jokį kitą žodį jų pačių kalba), šis elementas laikytinas turinčiu tokių pačių skiriamųjų požymių kaip ir žodinis elementas, kurį jie supranta ir kuriam būdingi skiriamieji požymiai.

Bendrasis Teismas neatsižvelgė arba pagal analogiją netaikė Teisingumo Teismo praktikos, kiek tai susiję su naudojimu tuo atveju, kai skiriamųjų požymių buvo įgyta pagal Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnį, pagal kurią skiriamųjų požymių gali atsirasti tiek dėl registruoto prekių ženklo elemento naudojimo kaip registruoto prekių ženklo dalies, tiek dėl kito prekių ženklo naudojimo kartu su registruotu prekių ženklu (žr. 2005 m. liepos 7 d. Sprendimo Nestlé, C-353/03, Rink p. p. I-6135, 30 punktą).

Bendrasis Teismas iškraipė faktus, susijusius su tuo, kad apeliantė naudojo žodį FRUIT neformaliai bendraudama su savo klientais. Priešingai nei konstatavo Bendrasis Teismas, šis naudojimas nebuvo tik vidinis, todėl laikytinas prekių ženklo naudojimu iš tikrųjų.

Bendrasis Teismas iškraipė faktus, susijusius su tuo, kad apeliantė naudojo prekių ženklą FRUIT savo interneto svetainėje www.fruit.com. Priešingai nei konstatavo Bendrasis Teismas, taip naudojant buvo siekiama reklamuoti prekes, todėl tai laikytina naudojimu iš tikrųjų.

(1) 2009 m. m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo,

OL L 78, p. 1.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 295/20

2012 m. liepos 16 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-416/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

(Byla C-340/12 P)

2012/C 295/36

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), atstovaujama A. Folliard-Monguiral

Kitos proceso šalys: Yoshida Metal Industry Co. Ltd ir Pi-Design AG, Bodum France, Bodum Logistics A/S

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— patenkinti visą apeliacinį skundą,

— panaikinti skundžiamą sprendimą,

— priteisti iš Yoshida Metal Industry Co. Ltd Tarnybos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

— Apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas nenurodė skundžiamo sprendimo motyvų, kiek tai susiję su šio sprendimo 18 punkte nurodyto Tarnybos argumento neišnagrinėjimu.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 151/20

2012 m. kovo 8 d.Tribunal do Trabalho do Porto (Portugalija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Sindicato dos Bancários do Norte ir kiti prieš BPN — Banco Português de Negócios, SA

(Byla C-128/12)

2012/C 151/35

Proceso kalba: portugalų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunal do Trabalho do Porto

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovės: Sindicato dos Bancários do Norte, Sindicato dos Bancários do Centro, Sindicato dos Bancários do Sul e Ilhas, Luís Miguel Rodrigues Teixeira de Melo

Atsakovas: BPN — Banco Português de Negócios, SA

Prejudiciniai klausimai

1. Ar vienodo požiūrio principas, kuriuo draudžiama diskriminacija, turi būti aiškinamas taip, kad jis taikomas viešojo sektoriaus darbuotojams?

2. Ar minėtu 2011 m. Finansų įstatymu valstybės nustatytas atlyginimų sumažinimas, taikomas tik valstybės tarnautojams ir valstybės įmonių darbuotojams, prieštarauja diskriminacijos draudimo principui, nes diskriminacija atsiranda dėl darbo santykių viešojo pobūdžio?

3. Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (1) 31 straipsnio 1 dalyje numatyta teisė į orumą atitinkančias darbo sąlygas turi būti aiškinama taip, kad draudžiama sumažinti atlyginimą be darbuotojo sutikimo, jei nekeičiama darbo sutartis?

4. Ar Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 1 dalyje numatyta teisė į orumą atitinkančias darbo sąlygas turi būti aiškinama taip, kad ji apima teisę į teisingą atlyginimą, kuris darbuotojams ir jų šeimoms užtikrintų pakankamą gyvenimo lygį?

5. Kadangi atlyginimų sumažinimas nėra vienintelė galima priemonė, būtina ir esminė siekiant konsoliduoti viešuosius finansus esant sunkiai šalies ekonominei ir finansinei padėčiai, ar toks sumažinimas prieštarauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 31 straipsnio 1 dalyje numatytai teisei, nes dėl jo kyla pavojus gyvenimo lygiui ir finansinių įsipareigojimų, kuriuos darbuotojai ir jų šeimos prisiėmė prieš sumažinimą, vykdymui?

6. Ar taip Portugalijos valstybės nustatytas atlyginimų sumažinimas, kurio darbuotojai negalėjo numatyti ir tikėtis, prieštarauja teisei į orias darbo sąlygas?

(1) OL C 364, 2000, p. 1.
2.

Visuose autonominiuose regionuose, kurie pasinaudojo teisės aktuose numatyta kompetencija, susijusia su dovanojimo ir paveldėjimo mokesčiu, mokesčio mokėtojui tenka daug mažesnė mokestinė našta, palyginti su ta, kuri numatyta valstybės teisės aktuose, dėl to paveldėjimo ir dovanojimo sandoriams, kuriuos sudaro Ispanijoje reziduojantys paveldėtojai, dovanotojai ir teisių perleidėjai, taikoma skirtinga mokesčių sistema, palyginti su Ispanijoje nereziduojančiais asmenimis. Be to, jiems taikoma skirtinga dovanojimo tvarka, taip pat numatytos skirtingos nuostatos, taikomos Ispanijoje ir už jos ribų esančiam nekilnojamajam turtui.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 118/14

2012 m. vasario 7 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Europos Sąjungos Tarybą

(Byla C-63/12)

2012/C 118/22

Proceso kalba: prancūzų

Šalys

Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall, J.-P. Keppenne ir D. Martin

Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti 2011 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimą 2011/866/ES dėl Komisijos pasiūlymo dėl Tarybos reglamento, kuriuo nuo 2011 m. liepos 1 d. tikslinamas Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų darbo užmokestis ir pensijos bei jiems taikytini korekciniai koeficientai (1).

— Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Komisija pateikia du kaltinimus, susijusius su Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedu.

Pirmasis kaltinimas susijęs su Tarybos atsisakymu patikslinti Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų darbo užmokestį ir pensijas taip, kaip Komisija pasiūlė 2011 m. lapkričio 24 d., tuo pažeidžiant metodą, taikomą šiam tikslinimui aštuonerių metų laikotarpiu, kuris baigiasi 2012 m. gruodžio 31 d. Šiuo kaltinimu Komisija pareiškia pagrindinį ieškinio pagrindą, grindžiamą piktnaudžiavimu diskrecija ir Tarybos įgaliojimų viršijimu, ir papildomą ieškinio pagrindą, susijusį su Pareigūnų tarnybos nuostatų XI priedo 10 straipsnio taikymo sąlygų pažeidimu. Pagrindinis ieškinio pagrindas susijęs su tuo, kad Taryba iš tiesų pati taikė 10 straipsnį, tačiau pažeisdama reikalaujamas institucines sąlygas; dėl to Taryba pažeidė Pareigūnų tarnybos nuostatų 65 straipsnį ir XI priedo 3 ir 10 straipsnius. Papildomu ieškinio pagrindu Komisija nurodo, kad 10 straipsnio taikymo sąlygos 2011 m. bet kuriuo atveju nebuvo įvykdytos, kaip, be to, matyti iš dviejų ekonominių ataskaitų, kurias Komisija pateikė Tarybai pastarosios prašymu. Komisija taip pat mano, kad Taryba netinkamai motyvavo savo sprendimą.

Antrasis kaltinimas susijęs su Tarybos atsisakymu patikslinti šiam darbo užmokesčiui ir pensijoms taikytinus korekcinius koeficientus, atsižvelgiant į skirtingą suinteresuotųjų asmenų darbo ir gyvenimo vietą. Remiantis šio kaltinimo pirmuoju ieškinio pagrindu, tokiu atsisakymu pažeidžiamas Pareigūnų tarnybos nuostatų 64 straipsnis ir XI priedo 1 ir 3 straipsniai. Antruoju ieškinio pagrindu Komisija nurodo, kad šis atsisakymas yra visiškai nemotyvuotas ir dėl to pažeista SESV 296 straipsnio 2 dalis.

(1) OL L 341, p. 54.
Bendrasis Teismas teigia, kad Mindo nesuinteresuota tęsti proceso, nes ji negaus jokios naudos dėk skundžiamo sprendimo panaikinimo nei kiek tai susiję su Alliance One International Inc. (Alliance One) prašymų grąžinti dalį sumokėtos baudos, nei kiek tai susiję su paskesniais trečiųjų šalių reikalavimais dėl žalos atlyginimo.
—

Komisija savo letter of serious doubt išreiškė rimtas abejones dėl to, ar galutinių vartotojų mokamų atlygių (išankstinis) reguliavimas (per kainų kontrolę) tokioms paslaugoms, kaip antai UPC atliekamas bazinio programų paketo retransliavimas kabeliu, atitinka Pagrindų direktyvos 8 straipsnyje išdėstytus tikslus? Ar atsakymui svarbu tai, kad, atsižvelgdama į letter of serious doubt, OPTA atsisakė kainų kontrolės?
2.

Bendrasis Teismas išskirtinę ir lemiamą reikšmę priskyrė faktui, kad abiejuose prieštaraujančiuose prekių ženkluose naudojamas elementas „POLO“, tačiau teisingai netaikė bendro supainiojimo pavojaus vertinimo principų, kurie pirmiausia išplaukia iš 1997 m. lapkričio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimo Sabel (C 251/95, Rink. p. I 6191). Jis nesilaikė principo, pagal kurį plačioji visuomenė prekių ženklą suvokia kaip visumą, ir neanalizuoja jo atskirų elementų, o, kiek tai susiję su ankstesniu prekių ženklu, tik paėmė vieną elementą ir jį sulygino su ankstesniu prekių ženklu. Konkrečiai kalbant, Bendrasis Teismas nevisiškai atsižvelgė į šios bylos aplinkybes, nes neįvertino konfliktuojančių prekių ženklų skirtumų, pirmiausia akivaizdaus „POLO“ elemento dubliavimo ankstesniame prekių ženkle. Ankstesniame prekių ženkle „POLO-POLO“ elementas „POLO“ nei dominuoja, nei sudėtiniame prekių ženkle turi savarankišką išskirtinį pobūdį, o Bendrasis Teismas šioje byloje net nenurodė apie tokį pobūdį. Be to, ankstesnio prekių ženklo „POLO-POLO“, vertinant jį bendrai, reikšmė nėra apibrėžta jokioje Bendrijos kalboje. Todėl negalima atlikti konceptualaus vertinimo.
6.

Bendrasis Teismas padarė rimtas žinojimo prezumpcijos vertinimo teisės klaidas, konkrečiai kalbant: a) jis klydo dėl šalių, kurių žinomojo prezumpcija buvo svarbi teisės požiūriu (šio apeliacinio skundo pirmasis pagrindas). Konkrečiai kalbant, vertindamas Komisijos žinojimo prezumpciją Bendrasis Teismas neteisingai aiškino teismo praktiką ir nepaisė teisės principų. Jungtinė Karalystė nurodo, kad vien jos žinojimo prezumpcija buvo svarbi. Tuo atveju, jeigu be Jungtinės Karalystės žinojimo prezumpcijos buvo svarbi kurios kitos šalies žinojimo prezumpcija, ta šalis yra sprendimą priėmęs asmuo (t. y. Komisija ir Buveinių komitetas), o ne vien Komisija; ir b) jis klydo dėl vertinant, kas „galėjo būti žinoma“, taikytino kriterijaus (šio apeliacinio skundo antrasis pagrindas). Konkrečiai kalbant, Bendrasis Teismas neteisingai aiškino arba išvis pasirinko netinkamą kriterijų, būtent, kad vienintelis šaliai taikytinas kriterijus yra tai, kas turi būti žinoma protingam žmogui. Be to, Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią faktų vertinimo klaidą, nusprendęs, kad buvo taikytas tinkamas žinojimo prezumpcijos kriterijus.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 282/14

2011 m. liepos 25 d.First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Field Fisher Waterhouse LLP prieš Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

(Byla C-392/11)

2011/C 282/27

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantė: Field Fisher Waterhouse LLP

Kita apeliacinio proceso šalis: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs

Prejudiciniai klausimai

1. Pagrindinis klausimas šioje byloje yra, ar nuomotojų remiantis su nuomininkais sudaryta nuomos sutartimi teikiamos paslaugos (toliau — paslaugos) turėtų būti laikomos vienos nuo mokesčio atleistos nekilnojamojo turto nuomos paslaugos dalimi todėl, kad šios paslaugos kartu su nuoma objektyviai sudaro vieną ekonomiškai neskaidomą paslaugą, arba todėl, kad jos yra „šalutinės“ nuomos, kuri yra pagrindinė paslauga, (toliau — pagrindinė paslauga) atžvilgiu. Sprendžiant šį klausimą ir atsižvelgiant į ETT sprendimą Tellmer (C-572/07), kiek svarbu yra tai, kad paslaugas galėtų teikti (tačiau iš tikrųjų neteikia) ne nuomotojai, o kiti asmenys, nors pagal nagrinėjamų nuomos sutarčių sąlygas nuomininkai neturėjo kito pasirinkimo kaip tik gauti paslaugas iš nuomotojų?

2. Ar sprendžiant, ar teikiama viena paslauga, yra svarbu tai, kad nuomininkui nesumokėjus paslaugų mokesčio nuomotojas įgytų teisę ne tik atsisakyti teikti paslaugas, bet ir nutraukti su nuomininku sudarytą nuomos sutartį?

3. Jeigu į pirmąjį klausimą būtų atsakyta, kad galimybė tretiesiems asmenims teikti paslaugas tiesiogiai nuomininkui yra svarbi, ar tai tėra vienas iš veiksnių, remiantis kuriais gali būti nustatyta, ar paslaugos yra arba viena ekonomiškai neskaidoma paslauga, kurią padalyti būtų nenatūralu, arba šalutinė paslauga pagrindinės paslaugos atžvilgiu, ar tai yra lemiamas veiksnys? Jeigu tai tėra vienas iš veiksnių arba tai visiškai nėra svarbu, kurie kiti veiksniai yra svarbūs nustatant, ar paslaugos yra šalutinės? Konkrečiau kalbant, kiek svarbu tai, ar paslaugos yra teikiamos nuomojamose patalpose arba yra susijusios su tokiomis patalpomis, kurios yra nuomos objektas, ar kitose pastato dalyse?

4. Jeigu galimybė tretiesiems asmenims teikti paslaugas yra svarbi, ar, konkrečiau kalbant, svarbu yra tai, ar teisiniu požiūriu paslaugas galėtų teikti tretieji asmenys, net jeigu praktiškai būtų sunku tai užtikrinti arba suderinti su nuomotoju, ar svarbi aplinkybė yra praktinė galimybė teikti tokias paslaugas arba įprasta tokių paslaugų teikimo praktika?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 282/11

2011 m. liepos 11 d.Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą baudžiamojoje byloje prieš Raffaele Arrichiello

(Byla C-368/11)

2011/C 282/20

Proceso kalba: italų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunale di Santa Maria Capua Vetere (Italija)

Šalis pagrindinėje baudžiamojoje byloje

Raffaele Arrichiello

Prejudicinis klausimas

Kaip reikia aiškinti Europos Sąjungos steigimo sutarties 43 ir 49 straipsnius dėl įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas tiek, kiek tai susiję su lažybomis per sporto renginius, siekiant nustatyti, ar pagal minėtas Sutarties nuostatas nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose nustatyta valstybės monopolija ir koncesijų bei leidimų sistema, pagal kurią, atsižvelgiant į apibrėžtą koncesijų skaičių: a) bendrai užtikrinama ankstesniu laikotarpiu, remiantis procedūra, kurioje kai kuriems operatoriams buvo neteisėtai uždrausta dalyvauti, suteiktų koncesijų turėtojų apsauga; b) įtvirtintos nuostatos, kurios faktiškai garantuoja, kad bus išsaugotos komercinės pozicijos, įgytos pasibaigus procedūrai, kurioje kai kuriems operatoriams buvo neteisėtai uždrausta dalyvauti (pavyzdžiui, draudimas naujiems koncesininkams savo punktus įrengti arčiau nei per nustatytą atstumą nuo jau esančių); c) koncesija gali būti panaikinta, o labai didelis užstatas — konfiskuotas, jei, pavyzdžiui, koncesininkas tiesiogiai ar netiesiogiai administruoja tarpvalstybinę lošimų veiklą, panašią į tą, dėl kurios suteikta koncesija?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 269/35

2011 m. liepos 4 d.Tribunal administratif de Montreuil (Prancūzija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje International Values Series of the DFA Investment Trust Co. prieš Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

(Byla C-344/11)

2011/C 269/70

Proceso kalba: prancūzų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunal administratif de Montreuil

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėja: International Values Series of the DFA Investment Trust Co.

Atsakovas: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l'État

Prejudiciniai klausimai

1. Ar, be kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų (KIPVPS), turi būti atsižvelgta ir į dalininkų situaciją?
a)

taikytinas Reglamentas 1612/68 (1), taip pat Europos Teisingumo Teismo motyvai, išdėstyti sprendimuose Baumbast ir R prieš Secretary of State for the Home Department (C-413/99) [2002] ECR I-7091, London Borough of Harrow prieš Ibrahim (C-310/08) ir Teixeira prieš London Borough of Lambeth, (C-480/08);