ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
19.

Be to, jos teigia, kad 2017 m. gruodžio 28 d. tarpministerinis dekretas pažeidžia Direktyvos 2018/1972 13 straipsnį, nes yra diskriminacinis, neproporcingas ir neskaidrus. Pirma, 2017 m. gruodžio 28 d. tarpministeriniu dekretu diskriminuojami didesni elektroninių ryšių paslaugų teikėjai, kurie, tikėtina, vykdo daugiau perimties veiklos nei jų mažesni kolegos. Be to, juo diskriminuojami Italijos elektroninių ryšių paslaugų teikėjai, nes kitose valstybėse narėse įsisteigusiems paslaugų teikėjams nereikia padengti perimties sąnaudų. Antra, 2017 m. gruodžio 28 d. tarpministerinis dekretas prieštarauja proporcingumo principui, nes jame elektroninių ryšių paslaugų teikėjams numatytos didelės nekompensuojamos sąnaudos. Tai gali turėti įtakos tinkamam elektroninių ryšių paslaugų teikimui apskritai ir ypač pakenkti tam tikrų elektroninių ryšių paslaugų teikėjų ekonominiam gyvybingumui. Be to, Vodafone Italia teigia, kad, nekompensuojant visų sąnaudų, gali sumažėti elektroninių ryšių paslaugų teikėjų teikiamų perimties paslaugų kokybė, o tai prieštarautų bendrajam interesui. Trečia, Wind Tre mano, kad procedūra, per kurią priimtas 2017 m. gruodžio 28 d. tarpministerinis dekretas, nebuvo skaidri.
31.

Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas sutinka su priežiūros institucijos nuomone, kad pagal BDAR 51 straipsnio 1 dalimi suteiktus įgaliojimus ir 57 straipsnio 1 dalies a ir f punktuose bei 58 straipsnio 2 dalies b ir c punktuose numatytas užduotis ir įgaliojimus priežiūros institucija yra pirmiausia įgaliota tirti ir prižiūrėti, kaip vykdomos šiame reglamente nustatytos pareigos. Taigi nacionalinis teismas siūlo Teisingumo Teismui patvirtinti išaiškinimą, kad tuo atveju, kai dėl to paties pažeidimo priežiūros institucija vykdo (ar vykdė) procedūrą, šios institucijos sprendimui šioje byloje (taip pat to sprendimo kontrolę vykdančio administracinio teismo sprendimui) teikiama pirmenybė sprendžiant klausimą dėl BDAR numatytų taisyklių pažeidimo. Dėl šios priežasties šiose administracinėse procedūrose ir administracinėse bylose pagal BDAR 79 straipsnį veikiančių civilinių teismų išvados nėra privalomos nagrinėjant bylas pagal to reglamento 77 ir 78 straipsnius.
74.

Apeliantas taip pat pažymi, jog Sprendime Torné Bendrasis Teismas nusprendė, kad Tarnybos nuostatai turi būti aiškinami taip, jog pagal juos reikalaujama, kad atitinkama institucija priimtų sprendimą nedelsiant, nelaukdama, kol suinteresuotasis asmuo galutinai nustos eiti pareigas. Be to, jo teigimu, to sprendimo 49 punkte Bendrasis Teismas nusprendė, kad asmens nenaudai priimtas aktas yra būtent ginčijamas pranešimas, kuriame nustatyta ieškovės tarnybos pradžios data, o ne to pranešimo pritaikymas apskaičiuojant jos teises į pensiją ateityje, kai bus sprendžiamas jos pensijos mokėjimo klausimas.
50.

Be to, jei pagal vidaus proceso teisę asmeniui sudėtinga gauti kompensaciją, tokiai galimybei sudaromos kliūtys arba ji vilkinama, teisės į teisminę gynybą yra nesilaikoma ir dėl to gali atsirasti nauja priežastis reikalauti nustatyti valstybės atsakomybę. Būtent atsakomybę, dėl kurios IG siekia gauti žalos atlyginimą pagrindinėje byloje.
54.

Manau, kad Sprendime Klaipėdos pripažinta, kad konfidenciali turi būti kuo konkretesnė informacija ( 28 ): – pirma, tai, kad „sprendim[as] tam tikrus duomenis laikyti konfidencialiais“ susietas su pareiga „pranešti – kiek įmanoma neutraliau <…> – [konfidencialių duomenų] esminį turinį tokiam konkurso dalyviui, kuris to prašo“ ( 29 ), rodo, kad konfidencialia neturi būti pripažinta bendro pobūdžio informacija arba nuorodos į bendras dokumentų kategorijas, – antra, nors būdai, kuriais galima užtikrinti sunkiai suderinamų principų pusiausvyrą, yra įvairūs ir juos sunku apibrėžti, „perkančioji organizacija gali, be kita ko, jeigu jai taikoma nacionalinė teisė tam neprieštarauja, pateikti tam tikrų paraiškos ar pasiūlymo aspektų santrauką ir jų technines charakteristikas, kad nebūtų galima nustatyti konfidencialios informacijos“ ( 30 ), – trečia, perkančiosios organizacijos turi priemonių, dėl kurių jų diskrecija tampa platesnė: „pagal Direktyvos 2014/24 21 straipsnio 2 dalį perkančiosios organizacijos gali nustatyti ūkio subjektams reikalavimus, kuriais siekiama apsaugoti informacijos, jų pateiktos per viešojo pirkimo procedūrą, konfidencialumą. Taigi, jeigu nekonfidenciali informacija šiuo tikslu būtų tinkama, perkančioji organizacija taip pat galėtų pasinaudoti šia galimybe, kad užtikrintų nelaimėjusio konkurso dalyvio teisės į veiksmingą teisinę gynybą paisymą, prašydama ūkio subjekto, kurio pasiūlymas buvo pasirinktas, pateikti jai nekonfidencialią dokumentų, turinčių konfidencialios informacijos, versiją“ ( 31 ).
75.

Tokie nuogąstavimai, be abejonės, yra pagrįsti. Vairavimas turi įtakos asmens nuovargiui – akivaizdu, kad tai nepriklauso nuo to, ar aptariama kelių transporto operacija patenka, ar nepatenka į Reglamento Nr. 561/2006 taikymo sritį. Jei tas pats vairuotojas, vairuodamas tą pačią transporto priemonę tą pačią dieną ar savaitę vykdytų transporto operacijas, kurioms šis reglamentas taikomas, ir transporto operacijas, kurioms taikoma išimtis, hipotetiškai galėtų būti, kad jo vairavimo trukmė gerokai viršytų maksimalią reglamente nustatytą 9 valandų per dieną arba 56 valandų per savaitę trukmę ir jis taip sukeltų pavojų sau ir kitiems.
46.

Kaip, be kita ko, aiškina Komisija, šiuo tikslu ESS 50 straipsnio 2 dalyje numatyta kompetencija taikant vieną specialią procedūrą sudaryti vieną išsamų susitarimą, apimantį visas sutarčių reglamentuojamas sritis, kurios yra svarbios išstojimui. Toks susitarimas apima pagal Sąjungos teisę vykdomų procedūrų, kurios nėra užbaigtos išstojimo metu, užbaigimą, kiek tai susiję su išstojančia valstybe. Tam reikia detalių taisyklių ir susitarimų daugelyje skirtingų sričių, patenkančių į ES aquis taikymo sritį. Siekiant užtikrinti tvarkingą išstojimą, atsižvelgiant į Sąjungos, jos valstybių narių ir, žinoma, išstojančios valstybės interesus, šiose taisyklėse ir susitarimuose gali būti nustatyti pereinamieji laikotarpiai, per kuriuos ribotą laiką po to, kai įsigalioja išstojimas, Sąjungos teisė ir toliau taikoma išstojančiai valstybei.
53.

ViaSat argumentai manęs neįtikina. Visų pirma, kaip nurodyta šios išvados 37 punkte, nagrinėjamame apeliaciniame skunde nekeliama klausimo, ar bendroji konfidencialumo prezumpcija, susijusi su komercinių interesų apsauga, turi būti taikoma dokumentams, pateiktiems per visas konkurso procedūras. Be to, Bendrasis Teismas nustatė pakankamai priežasčių, kad būtų pripažinta, jog nagrinėjamu atveju taikoma prezumpcija (būtent skundžiamo sprendimo 42, 43 ir 48 punktuose). Iš esmės Bendrasis Teismas nusprendė, kad taip yra todėl, kad per atrankos procedūras paskelbus kvietimus teikti paraiškas pateiktuose pasiūlymuose, kaip aptariamas šioje byloje, dėl jų pobūdžio gali būti pateikta ekonominės ir techninės informacijos, kurią atskleidus iš esmės būtų pakenkta komercinių interesų apsaugai.
55.

Pirmasis argumentas yra tai, kad nuostatos, pagal kurią būtų numatytas naktinės tarnybos valandų perskaičiavimas į dieninės tarnybos valandas santykiu 7:8, nebuvimas poįstatyminiuose teisės aktuose, priimtuose po to, kai 2014 m. įsakymas buvo pakeistas paskesniu įsakymu, yra teisės aktų leidėjo sprendimas, o ne reglamentavimo spraga. Be to, pažymima, kad abejonės dėl tokio teisinio sprendimo gali paskatinti teisės aktų leidėją ateityje jo atsisakyti arba jį iš dalies pakeisti, tačiau to negalima laikyti argumentu, kuriuo būtų grindžiamas analogiškas teisės akto taikymas.
12.

2017 m. kovo 14 d. Vokietijos Federacinės Respublikos nuolatinė atstovybė Europos Sąjungoje pateikė tokį pareiškimą dėl Vokietijos administracinių institucijų išduotų ETO: „Pagal [Direktyvos 2014/41] 2 straipsnio c punktą Vokietijos administracinių institucijų išduodamus Europos tyrimo orderius paprastai turi patvirtinti prokuratūra prie apygardos teismo, kurio jurisdikcijai priskirta administracinė institucija. Vis dėlto federacinės žemės gali suteikti jurisdikciją juos tvirtinti aukštesnės instancijos teismui arba kitaip nustatyti su patvirtinimu susijusią prokuratūros vietinę jurisdikciją. Vokietijos mokesčių institucijų, kurios pagal Mokesčių kodekso 386 straipsnio 2 dalį yra kompetentingos savarankiškai atlikti tyrimus per baudžiamuosius procesus, prašymai neturi būti patvirtinti teisminės institucijos ar aukštesnės instancijos teismo. Tokiu atveju mokesčių institucijos pagal Mokesčių kodekso 399 straipsnio 1 dalį <…> įgyvendina prokuratūrai priskirtas teises bei pareigas ir veikia kaip teisminės institucijos, kaip tai suprantama pagal [Direktyvos 2014/41] 2 straipsnio c punktą.“
33.

Pirma, Komisijos argumentas, kad terminai „dėl panašaus nagrinėjamo produkto gamybos ar pardavimo“, pateikti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punkte, nurodo tik šio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmosios įtraukų teksto pirmą dalį, neatitinka minėto reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto formuluotės, iš kurios matyti, kad joje nustatytas RER taikymo kriterijus taip pat yra susijęs su panašaus produkto gamybos sąnaudomis. Be to, Komisija nepaaiškino, koks yra kitų keturių RER taikymo kriterijų tikslas, jei ne leisti naudoti sąnaudas ir vidaus pardavimo kainas Kinijoje tiriamuoju laikotarpiu, jei tokios sąnaudos ir pardavimo kainos tinka normaliajai vertei apskaičiuoti. Komisija pateiks tokių kitų kriterijų išaiškinimą, nesusijusį su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktų tikslais.
17.

Be ankstesniame įstatyme nustatytų reikalavimų, kuriuos turėjo atitikti specialūs užimtumo centrai, kad būtų tokiais laikomi, socialinės iniciatyvos specialūs užimtumo centrai dar turi būti organizuoti kaip pelno nesiekiantys subjektai arba atitikti tam tikrus nuosavybės reikalavimus, be to, gautą pelną jie turi reinvestuoti į savo arba panašaus socialinės iniciatyvos specialaus užimtumo centro veiklą.
92.

Be to, šio Įgyvendinimo reglamento projekto 7 straipsnio antroje pastraipoje numatyta, kad leidimas papildyti ekologiškus perdirbtus maisto produktus ne žemės ūkio kilmės sudedamosiomis dalimis negalioja, jeigu šios naudojamos kaip maisto priedai, pagalbinės perdirbimo medžiagos arba produktai ar medžiagos, nurodytos Reglamento Nr. 2018/848 II priedo IV dalies 2.2.2 punkte, tai yra, be kita ko, mineralai.
91.

Taigi to, kad valstybės narės prokuratūra gali gauti konkrečių nurodymų iš vykdomosios valdžios, neužtenka siekiant sistemingai atsisakyti vykdyti jos išduotus Europos tyrimo orderius. Priešingai: – kiekviena vykdančioji institucija turėtų įsitikinti, kad išduodančioji prokuratūra neprivalo vykdyti tokių nurodymų. Tikėtina, kad dėl to atsirastų didelis teisinis nesaugumas ir būtų vilkinami ( 52 ) tarpvalstybinio masto nusikalstamų veikų tyrimai, todėl būtų sunku „užtikrinti spartų, veiksmingą ir nuoseklų valstybių narių bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose“ ( 53 ), – būtų padarytas nematomas Direktyvos 2014/41 pakeitimas ir tam tikrų šalių prokuratūras reikėtų pašalinti iš šios direktyvos 2 straipsnio c punkto i papunkčio taikymo srities, kad jos būtų įtrauktos į to paties c punkto ii papunktį, o tai reikštų, kad jos taip pat negalėtų patvirtinti kitų Europos tyrimo orderius išduodančių administracinių institucijų sprendimų, – reikėtų iš naujo apibrėžti išduodančiųjų institucijų kompetencijos paskirstymą valstybėse narėse ( 54 ), o tai iškreiptų Sąjungos teisės aktų leidėjo valią – jis norėjo ne pakeisti valstybių narių institucines ir proceso sistemas, galiojusias priimant Direktyvą 2014/41, o jų paisyti.
23.

Šį sprendimą pareiškėja apskundė Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Vroclavo vaivadijos administracinis teismas, Lenkija). Ji mano, kad keitimo atlygiui PVM netaikomas. Jos teigimu, ilgalaikis nuomininkas dar su ilgalaikės nuomos teise įgijo statusą, panašų į savininko, taigi, ekonominę galią disponuoti žemės sklypu. Ilgalaikei nuomai virtus nuosavybe, tas pats žemės sklypas negali dar kartą būti tiekimo objektas. Be to, ji teigia, kad veikė vykdydama neapmokestinamą viešosios valdžios veiklą.
54.

Priešingai Vokietijos muitinės, Čekijos ir Nyderlandų vyriausybių argumentams, Teisingumo Teismas jokių deklaracijos elementų dėl to, kad tai yra esminiai deklaracijos elementai, iš 1992 m. Muitinės kodekso 78 straipsnio taikymo srities neišskyrė. Atmetus tai, kad nuostatos formuluotėje nieko nepasakyta apie ex ante išskyrimą, norėčiau pažymėti, kaip paaiškinta pirma, kad Teisingumo Teismas pripažino, jog deklaracijos pateikimo datą galima pakeisti, nors pagal administracinės teisės nuostatas ši informacija yra tokia pati svarbi kaip deklaranto tapatybė ( 39 ). Be to, Sprendimas Terex gali būti suprantamas, kad deklaracijoje gali būti pataisyta ir pasirinkta muitinės procedūra, nors pagal 1992 m. Muitinės kodekso 4 straipsnio 17 dalį ir 59 straipsnio 1 dalį deklaracija yra aktas, kuriuo deklarantas pareiškia savo valią įforminti prekėms tam tikrą muitinės procedūrą. Galiausiai Teisingumo Teismas taip pat nusprendė, kad eksportuotojo pavadinimas gali būti keičiamas, net jeigu nuo eksportuotojo tapatybės priklauso finansinių lengvatų suteikimas ( 40 ).
58.

Komisija mano, kad Bendrasis Teismas klaidingai rėmėsi 2009 m. sprendimo 2 straipsnio 31 ir 32 punktais kaip pagrindu prievolės mokėti baudą atsiradimo datai nustatyti. Iš tikrųjų ši data buvo nustatyta 2009 m. sprendimo 2 straipsnio antroje pastraipoje, taigi kitame šio sprendimo rezoliucinės dalies punkte. Jeigu keičiantysis sprendimas neturėjo įtakos sprendimo rezoliucinės dalies straipsniui ar straipsnio daliai, jie ir toliau sukelia teisines pasekmes. Komisijos nuomone, darytina išvada, kad prievolės mokėti ieškovei skirtą baudą atsiradimo datos pakeitimas 2010 m. sprendime ( 53 ) ir ginčijamame sprendime yra jos diskrecijos rezultatas ir automatiškai nėra nulemtas su baudos dydžiu susijusių nuostatų pakeitimo. Priešingai, nei nurodyta skundžiamame sprendime, dalinis baudos pakeitimas (it. modifica) neprilygsta visiškam jos pakeitimui (it. sostituzione), t. y. naujos baudos nustatymui. Ginčijamame sprendime Komisija nusprendė GEA prievolės mokėti baudą atsiradimo datą priderinti prie 2010 m. sprendime nustatytos ACW ir CPA baudų mokėjimo datos, kad GEA neatsidurtų nepalankesnėje padėtyje nei minėtos bendrovės. Galiausiai Komisija pažymi, kad dėl Bendrojo Teismo padarytos klaidos būtų prarasti visi įmonės subjektų mokėtini delspinigiai visais atvejais, kai bauda vienos iš jų atžvilgiu būtų iš dalies pakeista, be to, kiltų pavojus nepagrįstai apriboti Komisijos diskreciją visais atvejais, kai reikėtų iš dalies pakeisti baudą.
51.

Be to, teisė nuolat gyventi šalyje suteikia daugiau teisių nei prieš tai suteikiama teisė gyventi šalyje. Teisę nuolat gyventi šalyje patvirtinanti kortelė galioja 10 metų (Direktyvos 2004/38 20 straipsnio 1 dalis), bet to, trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra Sąjungos piliečio šeimos nariai, netaikomi šios direktyvos III skyriuje numatyti reikalavimai. Taigi, šie trečiųjų šalių piliečiai gali tapti našta priimančiosios valstybės narės socialinės paramos sistemai, bet negali būti išsiųsti iš šios valstybės narės teritorijos (minėtos direktyvos 16 straipsnio 1 dalis). Iš esmės, kaip išplaukia iš tos pačios direktyvos 18 konstatuojamosios dalies, teisei nuolat gyventi šalyje, kartą suteiktai, nebeturėtų būti keliami jokie reikalavimai, nes siekiama, kad ši teisė būtų tikras integravimosi į priimančiosios valstybės narės visuomenę variklis ( 40 ). Be to, kartą įgijus teisę nuolat gyventi šalyje, ji gali būti prarasta tik išvykus iš priimančiosios valstybės narės ilgesniam kaip dveji metai iš eilės laikotarpiui (Direktyvos 2004/38 16 straipsnio 4 dalis). Dar pažymėtina, kad trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra Sąjungos piliečio šeimos nariai ir įgijo teisę nuolat gyventi šalyje, „Sutarties taikymo srityje taikomas vienodas traktavimas kaip ir tos valstybės narės piliečiams“ (šios direktyvos 24 straipsnis) ( 41 ).
16.

D. Z. dokumentus tikrinę tarnautojai telefonu susisiekė su bendrovės Blue Air darbuotoju, dirbančiu Bukarešto oro uosto antžeminėse tarnybose, ir perdavė jam visus D. Z. pateiktus dokumentus. Iš bendrovės Blue Air darbuotojos, dirbančios Bukarešto oro uoste, elektroniniu paštu buvo gautas toks atsakymas: „I am sorry but they said that without a visa or a family member residence card, he can’t enter Romania“ (liet. „Apgailestauju, bet jie nurodė, kad be vizos ar šeimos nariui išduotos leidimo gyventi šalyje kortelės jis negali atvykti į Rumuniją“).
33.

Be to, Ploviklių reglamento ( 9 ) 3 straipsnio 1 dalyje aiškiai nustatytos specialios taisyklės plovikliams, turintiems aktyviųjų paviršiaus medžiagų, kurios yra aktyviosios medžiagos, kaip tai suprantama pagal Biocidų direktyvą, ir naudojamos kaip dezinfekantai. Biocidų direktyvą pakeitus Biocidų reglamentu, kaip aiškiai nustatyta Biocidų reglamento 96 straipsnyje ir VII priede, šios specialios Ploviklių reglamento taisyklės dabar taikomos veikliosioms medžiagoms, kaip jos suprantamos pagal Biocidų reglamento 3 straipsnio 1 dalies c punktą, kurios yra naudojamos kaip dezinfekantai. Kaip taip pat matyti iš Ploviklių reglamento 21 konstatuojamosios dalies, bent jau šios aktyviosios paviršiaus medžiagos gali būti ir plovikliai, ir biocidai.
4.

Be to, kyla klausimų, susijusių su konstituciniu principu in dubio mitius Čekijos Respublikoje. Pagal šį principą tam tikra mokesčių nuostata visada turi būti aiškinama apmokestinamojo asmens naudai, jei objektyviai galimi keli aiškinimo variantai. Tuo atveju, kai apmokestinamajam asmeniui palankesnis variantas neatitinka Sąjungos teisę atitinkančio aiškinimo varianto, kyla klausimas dėl Sąjungos teisės ir nacionalinės konstitucinės teisės tarpusavio santykio.
32.

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo abejonės susijusios, be kita ko, su klausimu, ar dėl to, kad IRPH yra reglamentuotas administracine nuostata, pakartota hipoteka užtikrintos paskolos sutartyje kaip sutarties sąlyga, todėl ši nuostata nėra nei privalomoji, nei dispozityvioji, Direktyvos 93/13 1 straipsnio 2 dalyje numatyta išimtis netaikoma ginčijamai sąlygai. Šiuo klausimu minėtas teismas, remdamasis, be kita ko, sprendimais Andriciuc ir kt. ( 14 ) irKušionová ( 15 ), laikosi nuomonės, kad tokia nuostata nėra privalomoji, nes tai yra administracinė nuostata, kuria reglamentuojamos kintamosios palūkanos, kurias į sutartį papildomai įtraukė pardavėjas ar tiekėjas. Jis teigia, jog dėl to, kad IRPH taikomas tik dėl ginčijamos sąlygos, pardavėjas ar tiekėjas turėjo teisę taikyti kitus indeksus hipoteka užtikrintai paskolai indeksuoti. Minėtas teismas taip pat patikslina, kad, jeigu šalys nesusitaria tarpusavyje, minėta nuostata nėra dispozityvioji.
77.

Galiausiai negalima pamiršti, kad vykdant NPK 427 ir paskesniuose straipsniuose reglamentuojamą procesą atitinkamo asmens gynėjas privalo dalyvauti teismo posėdyje, kuris turi būti surengtas teisme, priimsiančiame sprendimą dėl to asmens hospitalizacijos ( 23 ). Logiška, kad per šį posėdį advokatas, gindamas savo klientą, gali nurodyti visus motyvus, prieštaraudamas hospitalizacijai, įskaitant motyvus dėl galimų pažeidimų, kuriuos kompetentingos institucijos padarė per baudžiamojo proceso ikiteisminį tyrimą.
30.

Be to, pagal direktyvos 6 straipsnio 1 dalies ir dvidešimt pirmosios konstatuojamosios dalies ( 14 ) nuostatas sutartis ir toliau yra „šalims privaloma tomis sąlygomis, jei ji gali išlikti be nesąžiningų nuostatų“ ( 15 ).
69.

Kaip skundžiamo sprendimo 296 punkte pažymi Bendrasis Teismas, atsiliepime į ieškinį pirmojoje instancijoje „Komisija atkreipia dėmesį į penkių etapų testą, skirtą baziniam baudų dydžiui apskaičiuoti“, kurį ji teigia taikiusi šioje byloje. Be to, kaip pripažino Komisija, per 2013 m. spalio mėn. vykusį susitikimą siekiant sudaryti susitarimą apie šį penkių etapų testą buvo užsiminta NEX. Tačiau, kai 2014 m. birželio mėn. NEX gavo pranešimą apie kaltinimus ir jai buvo suteikta galimybė įgyvendinti savo teises į gynybą, Komisijos 2013 m. spalio mėn. nurodyta metodika nebuvo paaiškinta. Be to, Komisija daug kartų atsisakė patvirtinti arba paneigti, ar ji iš tiesų naudojo tą metodiką, ji tik tvirtino, kad atsižvelgdama į „pažeidimo rimtumą, trukmę ir pobūdį“ nustatys neapibrėžtą „fiksuoto dydžio baudą“.
29.

Pagal Muitinės kodekso 62 ir 76 straipsnius muitinės deklaracijose turi būti pateikti visi duomenys, reikalingi muitinės procedūrai, kuriai deklaruojamos prekės, taikyti ( 15 ). Pagal bendrąją nuostatą (pateiktą Muitinės kodekso 65 straipsnio c punkte) deklarantai negalėjo daryti muitinės deklaracijos duomenų pakeitimų po to, kai muitinė išleido prekes į laisvą apyvartą. Ši pozicija pasikeitė, kai 1994 m. sausio 1 d. įsigaliojo 1992 m. Muitinės kodeksas ( 16 ). Nuo to laiko muitinė galėjo savo iniciatyva arba deklaranto prašymu padaryti pakeitimus muitinės deklaracijoje po to, kai prekės jau išleistos. Kai muitinė daro pakeitimus pagal 78 straipsnį, ji gali remtis tik informacija, pateikta muitinės deklaracijoje arba su muitinės deklaracija pateikta informacija ( 17 ).
89.

Pagal direktyvos 3 straipsnio 5 dalį vartotojas turi teisę reikalauti sumažinti kainą arba nutraukti sutartį, jeigu, pirma, prekių pataisyti arba pakeisti neįmanoma arba tai būtų neproporcinga našta pardavėjui; antra, pardavėjas per protingą laiką nepataisė prekių arba jų nepakeitė; arba, trečia, pardavėjas neįgyvendino teisės gynimo priemonės, nesukeldamas didelių nepatogumų vartotojui. Be to, teisė nutraukti sutartį netaikoma tais atvejais, kai neatitikimas yra nedidelis ( 27 ).
124.

Iš tikrųjų KIPVPS rezidento, kuris, vykdydamas faktinio perskirstymo reikalavimą, paskirsto visą savo pelną, gautą iš Nyderlanduose įsteigtų įmonių išmokamų dividendų, padėtis yra panaši į padėtį KIPVPS nerezidento, kuris negalėjo to reikalavimo įvykdyti dėl to, kad tai buvo neįmanoma arba pernelyg sudėtinga, bet kurio pelnas – gautas iš Nyderlanduose įsisteigusių bendrovių išmokamų dividendų – valstybėje narėje, kurioje jis yra įsteigtas, laikomas paskirstytu investicinių vienetų turėtojams arba dalyviams per laikotarpį, kurį galima pagrįstai palyginti su šioje byloje nagrinėjamuose nacionalinės teisės aktuose nustatytu laikotarpiu, ir šie asmenys toje valstybėje yra apmokestinami.