Keywords

Summary



Keywords

1. Procesas – Prašymas užtikrinti konfidencialumą – Kriterijai

2. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Atitinkama rinka – Apibrėžimas – Funkcija

(EB 82 straipsnis; Komisijos pranešimo 97/C 372/03 2 ir 7 punktai)

3. Konkurencija – Administracinė procedūra – Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas – Sprendimas, reikalaujantis sudėtingo ekonominio ar techninio vertinimo – Teisminė kontrolė – Ribos

(EB 81 ir 82 straipsniai)

4. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Atitinkama rinka – Apibrėžimas – Kriterijai – Farmacijos produktai

(EB 82 straipsnis)

5. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Atitinkama rinka – Apibrėžimas – Kriterijai – Farmacijos produktai

6. Konkurencija – Administracinė procedūra – Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas – Įrodymai, kuriuos reikia pateikti

(EB 81 ir 82 straipsniai)

7. Konkurencija – Administracinė procedūra – Komisijos sprendimas – Pareiga motyvuoti – Apimtis

(EB 81, 82 ir 253 straipsniai)

8. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Atitinkama rinka – Apibrėžimas – Kriterijai – Produktų paklausos pakeičiamumas – Naujo produkto išleidimas

(EB 82 straipsnis; Komisijos pranešimo 97/C 372/03 15–19 punktai)

9. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Atitinkama rinka – Apibrėžimas – Kriterijai – Konkurencinio spaudimo produktui nustatymas

(EB 82 straipsnis; Komisijos pranešimo 97/C 372/03 3 punktas)

10. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Apibūdinimas, atsižvelgiant į labai didelę užimamos rinkos dalį – Farmacijos įmonė

(EB 82 straipsnis)

11. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Buvimas – Požymiai – Taikomų kainų lygis – Farmacijos įmonė – Vaistų kainos padengimo iš socialinės draudimo sistemos poveikis

(EB 82 straipsnis)

12. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Sąvoka – Priežastinio ryšio tarp dominuojančios padėties ir piktnaudžiavimo ja būtinybė – Nebuvimas

(EB 82 straipsnis)

13. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Buvimas – Požymiai – Intelektinės nuosavybės teisių buvimas ir naudojimasis jomis

(EB 82 straipsnis)

14. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Buvimas – Požymiai – Farmacijos įmonė – „Pradininkas“ rinkoje – Finansinė įmonės galia

(EB 82 straipsnis)

15. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Klaidinančios informacijos teikimas institucijoms – Išimtinę teisę leidžianti suteikti informacija – Piktnaudžiaujamas pobūdis – Vertinimo kriterijai

(EB 82 straipsnis)

16. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Klaidinančios informacijos teikimas institucijoms – Išimtinę teisę leidžianti suteikti informacija – Piktnaudžiaujamas pobūdis – Vertinimo kriterijai

(EB 82 straipsnis)

17. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Sąvoka – Piktnaudžiavimo veiksmų įgyvendinimo pradžia – Farmacijos įmonė – Klaidinančios informacijos teikimas institucijoms

(EB 82 straipsnis)

18. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Klaidinančios informacijos teikimas institucijoms – Išimtinę teisę leidžianti suteikti informacija – Piktnaudžiaujamas pobūdis – Vertinimo kriterijai

(EB 82 straipsnis)

19. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Elgesio antikonkurenciniai padariniai, kylantys nesant dominuojančios padėties – Nereikšmingumas

(EB 82 straipsnis)

20. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Įrodymai – Įrodinėjimo pareiga – Nekaltumo prezumpcija

(ES 6 straipsnio 2 dalis; EB 82 straipsnis)

21. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės pareigos – Farmacijos įmonė – Klaidinančios informacijos teikimas institucijoms – Išimtinę teisę leidžianti suteikti informacija

(EB 82 straipsnis)

22. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Klaidinančios informacijos teikimas institucijoms – Išimtinę teisę leidžianti suteikti informacija – Piktnaudžiaujamas pobūdis – Farmacijos įmonė

(EB 82 straipsnis)

23. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Leidimų pateikti rinkai farmacijos produktus išregistravimas – Išregistravimas, kliudantis generinių vaistų gamintojams pasinaudoti supaprastinta procedūra

(EB 82 straipsnis; Tarybos direktyvos 65/65 4 straipsnio trečios pastraipos 8 dalies a punkto iii papunktis)

24. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Sąvoka – Naudojimasis teisės aktuose nustatytomis procedūromis taip, kad konkurentai patektų į rinką vėliau – Piktnaudžiaujamas pobūdis – Vertinimo kriterijai

(EB 82 straipsnis)

25. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Sąvoka – Piktnaudžiaujamo elgesio atitiktis kitoms teisės normoms – Nereikšmingumas

(EB 82 straipsnis)

26. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Leidimų pateikti rinkai farmacijos produktus išregistravimas – Išregistravimas, kliudantis generinių vaistų gamintojams pasinaudoti supaprastinta procedūra – Teismų praktikos dėl „esminės infrastruktūros“ netaikymas

(EB 82 straipsnis)

27. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Objektyvus pateisinimas – Įrodinėjimo pareiga

(EB 82 straipsnis)

28. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Dominuojančią padėtį užimančios įmonės pareigos – Farmacijos įmonė – Konkurencija vien pagal pranašumus – Apimtis

29. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Priskiriamumas – Patronuojanti bendrovė ir dukterinės bendrovės – Ekonominis subjektas

(EB 82 straipsnis)

30. Procesas – Ieškinys – Formos reikalavimai

(Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalis)

31. Konkurencija – Dominuojanti padėtis – Piktnaudžiavimas – Vienas tęstinis pažeidimas – Kvalifikavimas – Kriterijai

(EB 82 straipsnis)

32. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo sunkumas – Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi – Farmacijos įmonė – Išimtinę teisę leidžiančios suteikti klaidinančios informacijos teikimas institucijoms – Leidimų pateikti rinkai farmacijos produktus išregistravimas

(EB 82 straipsnis)

33. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo tikslas ir padariniai

(EB 81 ir 82 straipsniai)

Summary

1. Nagrinėdamas ieškinį dėl Komisijos sprendimo konkurencijos srityje panaikinimo Bendrasis Teismas gali patenkinti ieškovo prašymą užtikrinti informacijos, nepateiktos nekonfidencialioje skundžiamo sprendimo versijoje, paskelbtoje Komisijos Konkurencijos generalinio direktorato interneto svetainėje, konfidencialumą. Tačiau reikia atmesti prašymą užtikrinti informacijos, pateiktos nekonfidencialioje sprendimo versijoje, konfidencialumą. Ši informacija bet kuriuo atveju prarado galimą turėtą konfidencialų pobūdį, nes tapo viešai prieinama.

(žr. 25 punktą)

2. Taikant EB 82 straipsnį, atitinkama rinka apibrėžiama siekiant nustatyti ribas, pagal kurias reikia vertinti, ar konkreti įmonė gali veikti pakankamai nepriklausomai nuo savo konkurentų, klientų ir vartotojų.

Siekiant nustatyti tariamai dominuojančią įmonės padėtį, konkurencijos galimybės turi būti vertinamos atsižvelgiant į rinką, apimančią visas prekes, kurios dėl techninių savybių yra tinkamiausios tenkinant nuolatinius poreikius ir yra sunkiai pakeičiamos kitomis prekėmis. Be to, vertinant šias konkurencijos galimybes, reikia atsižvelgti į konkurencijos sąlygas ir paklausos bei pasiūlos rinkoje struktūrą. Taigi atitinkama produktų rinka apima visas prekes ar paslaugas, kurias dėl jų savybių, kainos ir paskirties vartotojai laiko pakeičiamomis.

(žr. 30–31 punktus)

3. Nors Bendrijos teismas paprastai neribotai kontroliuoja, ar įvykdytos konkurencijos taisyklių taikymo sąlygos, vis dėlto jo vykdoma Komisijos atliktų sudėtingų ekonominių vertinimų kontrolė turi apsiriboti patikrinimu, ar buvo laikomasi procedūrinių bei motyvavimo taisyklių ir ar buvo teisingai nustatytos faktinės aplinkybės, nepadaryta akivaizdžių vertinimo klaidų, nepiktnaudžiauta įgaliojimais.

Be to, jeigu Komisijos sprendimas yra sudėtingų techninių vertinimų rezultatas, jiems iš principo taikoma ribota teisminė kontrolė, reiškianti, kad Bendrijos teismas negali pakeisti Komisijos atlikto faktinių aplinkybių vertinimo savuoju.

Tačiau nors Bendrijos teismas pripažįsta, kad Komisija turi ekonominių ir techninių klausimų vertinimo laisvę, tai nereiškia, kad jis privalo susilaikyti nuo Komisijos atliktos tokio pobūdžio duomenų interpretacijos kontrolės. Iš tikrųjų, kad tinkamai atsižvelgtų į šalių argumentus, Bendrijos teismas turi patikrinti ne tik pateikiamų įrodymų faktinį teisingumą, jų patikimumą ir nuoseklumą, bet ir tai, ar šie įrodymai apima visus esminius duomenis, į kuriuos reikėjo atsižvelgti vertinant kompleksinę situaciją, ir ar jie gali pagrįsti jais remiantis padarytas išvadas.

(žr. 32–33 punktus)

4. Vykstant procedūrai dėl piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi farmacijos sektoriuje, Komisija, apibrėždama atitinkamą rinką, gali savo vertinimą grįsti visų pirma didžiausiu atitinkamo farmacijos produkto veiksmingumu, skirtingu jo naudojimu gydymui, palyginti su kitais farmacijos produktais, asimetrinio pakeičiamumo, kuris buvo būdingas šio produkto pardavimo augimui, tendencija ir atitinkamu kitų produktų pardavimo mažėjimu ar stagnacija ir galiojančios regla mentavimo sistemos nulemtais kainų rodikliais.

Kalbant apie naudojimą gydymui, siekiant nustatyti atitinkamos rinkos ribas, būtina atsižvelgti į vaistų veikimo būdo skirtumus, jeigu dėl to jie skirtingai naudojami gydymui, ir šių skirtumų nepaisyti, jeigu nagrinėjami vaistai naudojami panašiam gydymui.

Kalbant apie kainų rodiklius, pažymėtina, kad farmacijos sektoriaus konkurencijos mechanizmams būdingos ypatybės nepaneigia su kaina susijusių veiksnių svarbos vertinant konkurencinį spaudimą, nors šiuos veiksnius reikia vertinti atsižvelgiant į konkretų kontekstą. Farmacijos sektoriuje konkurencijos santykiai reaguoja į kitokius mechanizmus nei tie, kurie lemia įprastą konkurencinę sąveiką mažiau reguliuojamose rinkose. Šiuo atžvilgiu Komisija negali teigti, kad iš esmės įmonės gebėjimas išlaikyti didesnes už kompensavimo lygį, kuriam esant paklausa linkusi būti „elastingesnė“, kainas savaime yra didelio konkurencinio spaudimo nebuvimo įrodymas, nesant reikalo nagrinėti, kiek kitų galbūt pakeičiamų produktų kaina kompensuojama pagal nacionalinę sveikatos draudimo sistemą. Be to, aplinkybė, kad receptinius vaistus išrašantys gydytojai iš esmės vadovaujasi produktų naudojimu gydymui, kaina grindžiami rodikliai netampa visiškai nereikšmingi, nes jie taip pat gali būti konkurencinio spaudimo atitinkamiems produktams įrodymas.

Minėti įrodymai sudaro reikšmingų duomenų visumą, ir šių duomenų pakanka išvadai, kad per nagrinėjamą laikotarpį kiti farmacijos produktai nedaro didelio konkurencinio spaudimo atitinkamam produktui. Tokiomis aplinkybėmis konstatuodama, kad atitinkamą produktų rinką sudaro tik minėtas farmacijos produktas, Komisija nepadaro akivaizdžios vertinimo klaidos.

(žr. 61, 153, 182–183, 203, 219–222 punktus)

5. Vykstant procedūrai dėl piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi farmacijos sektoriuje apibrėždama atitinkamą rinką Komisija gali teisėtai manyti, kad skirtingas toms pačioms ligoms gydyti skirtų dviejų farmacijos produktų naudojimas gydymui yra išvadą, kad atitinkamą rinką sudaro tik vienas iš šių produktų, patvirtinantis veiksnys.

Tai, kad du farmacijos produktai skiriami toms pačioms ligoms gydyti, arba tai, kad jie yra pagrindiniai vaistai, turi mažai reikšmės, nes tai neleidžia nustatyti, ar, atsižvelgiant į dviejų produktų, vieno, naudojamo sunkioms ligos formoms gydyti, ir antro, naudojamo lengvesnėms tos pačios ligos formoms gydyti, skirtingą naudojimą gydymui, vienas produktas daro kitam produktui didelį konkurencinį spaudimą.

(žr. 69, 71–73 punktus)

6. Vykstant procedūrai dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo svarbu, kad Komisija savo vertinimą grįstų visais reikšmingais duomenimis, į kuriuos konkrečiu atveju privaloma atsižvelgti. Tai, be kita ko, reiškia, kad Komisija privalo itin atidžiai ištirti administracinėje procedūroje dalyvaujančių įmonių jai pateiktus atitinkamus argumentus ir įrodymus. Tačiau iš to negalima daryti išvados, kad Komisija privalo remtis tik tais įrodymais, kuriuos surinko pati atlikdama tyrimus. Ji gali remtis administracinės procedūros šalių pateiktais įrodymais, jeigu tik jie yra patikimi ir reikšmingi, o jai tenka pareiga prireikus juos papildyti kitais įrodymais, jeigu administracinės procedūros šalių pateiktos informacijos nepakanka ar ji turi trūkumų.

(žr. 78–79 punktus)

7. Vykstant procedūrai dėl konkurencijos taisyklių pažeidimo Komisija privalo nurodyti tik tiek priežasčių, dėl kurių nenaudojo tam tikrų tyrimo duomenų, kiek administracinės procedūros šalys per ją pateikė šiais duomenimis konkrečiai pagrįstus argumentus, ir jeigu yra akivaizdu, kad šie duomenys reikšmingi. Bet kuriuo atveju iš Komisijos negalima reikalauti sistemingai išdėstyti priežastis, dėl kurių ji nenaudoja kai kurių tyrimo duomenų ar juos atmeta, nes jai pakanka motyvuoti savo sprendimą, nurodant priemonės teisinį pagrindą sudarančias faktines bei teisines aplinkybes ir sprendimo priėmimą nulėmusias aplinkybes. Taip yra dar ir todėl, kad Komisija neprivalo aptarti visų faktinių ir teisinių aplinkybių, kurias šalis iškėlė per administracinę procedūrą.

(žr. 81 punktą)

8. Komisijos pranešimo dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo pagal Bendrijos konkurencijos teisę 15–19 punktuose Komisija vertina paklausos pakeičiamumą remdamasi teoriniu metodu, pagal kurį suponuojamas nedidelis (5–10 %), bet pastovus prekės santykinės kainos augimas, kuriuo remiantis apibrėžiama atitinkama rinka ir pagal kurį vertinama, ar šį hipotetinį augimą galėtų pelningai taikyti hipotetinis atitinkamo produkto monopolininkas. Remiantis šiuo ekonominiu testu, jeigu pakeičiamumas pakankamas tam, kad neapsimokėtų taip didinti kainų, nes sumažėtų pardavimas, pakaitalai turėtų būti laikomi darančiais didelį konkurencinį spaudimą atitinkamam produktui. Kalbant apie konkretų naujo produkto išleidimo į apyvartą atvejį, neretai naujo produkto, net jei ir iš dalies pakeičiančio esamą produktą, pardavimas didėja ilgainiui ir todėl laipsniškai.

Remiantis šia teorine sistema, norint nustatyti, ar esamas produktas daro didelį konkurencinį spaudimą naujam produktui, reikia išnagrinėti, ar, kartu atsižvelgiant į laipsnišką naujo produkto pardavimo augimą, nedaug padidėjus naujo produkto kainai, paklausa pakryptų esamo produkto naudai taip, kad toks kainos padidėjimas neduotų pelno, atsižvelgiant į pajamas, kurios būtų gautos, jeigu ši kaina nebūtų padidinta. Vis dėlto laipsniškas naujo produkto pardavimo augimo pobūdis nebūtinai išnyktų, jeigu šis kainos padidinimas duotų pelno, taigi jeigu būtų padaryta išvada, kad esamas produktas nedaro didelio konkurencinio spaudimo naujam produktui.

Todėl Komisija turi teisę manyti, jog iš esmės esamą produktą pakeičiančio naujo produkto laipsniško pardavimo augimo pobūdžio savaime negali pakakti išvadai, kad esamas produktas daro didelį konkurencinį spaudimą naujajam.

(žr. 87–90 punktus)

9. Vykstant procedūrai dėl piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi atitinkamos rinkos apibrėžimas yra paremtas tik didelio konkurencinio spaudimo atitinkamam produktui nagrinėjamu laikotarpiu nustatymu ir todėl konkurencinis spaudimas, kurį šis produktas galėjo daryti kitiems produktams, šiuo atveju neturi reikšmės. Sąvoka „atitinkama rinka“ skiriasi nuo kitų dažnai esant kitiems kontekstams vartojamų rinkos sąvokų, pvz., teritorijos, kur įmonės parduoda savo prekes, arba apskritai pramonės šakos arba sektoriaus, kuriam įmonės priklauso. Tai, kad vienas produktas yra pagrindinis kito produkto konkurencijos objektas, nereiškia, kad pirmasis produktas daro didelį konkurencinį spaudimą antrajam.

Tai, kad šio konkurencinio spaudimo nėra ar kad jis yra nereikšmingas dėl reglamentavimo sistemos nulemiančios produktų konkurencinės sąveikos sąlygas ir mastą, neturi įtakos reikšmei, kuri apibrėžiant rinką teikiama išvadai, kad šio konkurencinio spaudimo nėra ar kad jis nereikšmingas. Nustačius, kad kiti produktai nedaro produktų grupei didelio konkurencinio spaudimo ir todėl šią grupę galima laikyti sudarančia atitinkamą produktų rinką, šią produktų grupę nuo didelio konkurencinio spaudimo apsaugančių veiksnių rūšis ar pobūdis turi tik nedidelę reikšmę, nes konstatavus, jog konkurencinio spaudimo nėra, galima daryti išvadą, kad dominuojančią padėtį taip apibrėžtoje rinkoje užimanti įmonė galėtų paveikti šios rinkos vartotojų interesus, piktnaudžiaujamu elgesiu neleisdama išlaikyti veiksmingos konkurencijos.

(žr. 97, 174–175 punktus)

10. Įmonės padėtį farmacijos produkto rinkoje galima nustatyti atsižvelgiant į įvairius veiksnius, kaip antai intelektinės nuosavybės teisių ir kitų norminio pobūdžio teisių svarba, pranašumai, susiję su „pradininko“ statusu, kainos, kaip konkurencijos parametro, reikšmė, pirkėjų monopolininkų ir reguliuojamų kainų sistemų buvimo reikšmė ir investicijų į mokslinius tyrimus bei plėtrą, reklaminės veiklos bei finansinių išteklių reikšmė. Vis dėlto Komisija negali nepaisyti svarbos, kurią reikia suteikti apskritai labai didelei šios įmonės rinkos daliai, visą atitinkamą laikotarpį turėtai visose nagrinėjamose valstybėse.

Be to, aplinkybė, kad naujovės yra esminis konkurencijos farmacijos sektoriuje rodiklis, neleidžia suabejoti reikšme, kurią reikia suteikti šios įmonės itin didelei rinkos daliai, vertinamai pagal jos kontekstą.

(žr. 244–245, 254 punktus)

11. Farmacijos produktų rinkoms būdingos sveikatos priežiūros sistemos paprastai didina farmacijos įmonių įtaką rinkoje, nes vaistų kainas visiškai arba beveik visiškai padengia socialinio draudimo sistemos, dėl to paklausa tampa beveik „neelastinga“. Ypač taip yra tuo atveju, kai farmacijos įmonė, pirmoji pasiūliusi papildomą gydomąją vertę, palyginti su kitais produktais, turintį naują produktą, gali užsitikrinti didesnį kompensavimo lygį už tą, kuris vėliau bus suteiktas šio produkto imitacijoms. „Pradininko“ statusą turinčių įmonių atžvilgiu nustatomos palyginti (su imitacijomis) didelės socialinio draudimo sistemų mokamos kompensacijos, todėl šį statusą turinti įmonė gali nustatyti didesnę savo produkto kainą ir jai nereikia nerimauti dėl to, kad pacientai ir gydytojai pereis prie kitų, pigesnių produktų.

Mažai reikšmės turi tai, kad galimybę išlaikyti itin didelę rinkos dalį, taikydama gerokai didesnes kainas, farmacijos įmonė įgyja dėl socialinio draudimo sistemų ar šios sistemos sudaro jai palankias sąlygas įgyti tokią galimybę, ir ši aplinkybė neturi įtakos išvadai, kad tokia įmonė gali išlaikyti didesnes už savo konkurentų pajamas, o įvairūs farmacijos produktų rinkose veikiantys subjektai, konkrečiai kalbant – pacientai, vaistus išrašantys gydytojai, nacionalinės socialinio draudimo sistemos ir įmonės konkurentai, laikotarpiais, kuriuos Komisija pasirinko dominuojančiai padėčiai nustatyti, negali kelti grėsmės šiai privilegijuotai padėčiai.

Tiek, kiek įtaką kainoms daro valdžios institucijų sprendimai dėl kompensavimo lygių ar maksimalių kainų, šias kainas lemia ne įprastos rinkos jėgos. Todėl neįmanoma teigti, kad tokiomis aplinkybėmis nustatoma konkurencingo lygio kaina, nes ji nustatoma neveikiant konkurencijos mechanizmams, leidžiantiems išsiaiškinti, koks yra tas konkurencingas lygis.

(žr. 262–263, 265 punktus)

12. Įtakos rinkoje, t. y. įmonės galimybės elgtis pakankamai nepriklausomai nuo savo konkurentų, klientų ir galiausiai vartotojų tuo atžvilgiu, kad visų pirma tokia įmonė gali išlaikyti didesnes kainas ir kartu gerokai didesnę nei jos konkurentai rinkos dalį, konstatavimui nėra būtina, jog įmonė galėtų pasinaudoti įtaka rinkoje taip, kad sukliudytų išlaikyti veiksmingą konkurenciją. Kalbant apie veiksmų, kuriais siekiama pašalinti arba sumažinti konkurenciją, sritį, elgesį galima kvalifikuoti kaip piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi nebūtinai dėl to, kad jis padarytas arba galėjo būti padarytas pasinaudojant įmonės ekonomine galia, nes tarp dominuojančios padėties ir piktnaudžiavimo ja nebūtinas priežastinis ryšys.

(žr. 267 punktą)

13. Intelektinės nuosavybės teisės negali būti laikomos nereikšmingu veiksniu nustatant dominuojančią padėtį. Nors vien intelektinės nuosavybės teisių turėjimo negalima laikyti suteikiančiu tokią padėtį, vis dėlto šių teisių turėjimas tam tikromis aplinkybėmis gali lemti dominuojančią padėtį, visų pirma suteikti įmonei galimybę kliudyti veiksmingai konkurencijai rinkoje. Taigi intelektinės nuosavybės teisių turėjimas ir įgyvendinimas gali būti reikšmingas dominuojančios padėties įrodymas.

Argumentui, kad atsižvelgus į intelektinės nuosavybės teises ir į jų įgyvendinimą, net jeigu juo nepiktnaudžiaujama, nustatoma dominuojanti padėtis gali sumažint bet kokias paskatas kurti naujoviškus produktus, negalima pritarti. Naujovių diegimą bet kuriuo atveju kompensuoja išimtinumas, kurį naujovės autorius gauna dėl intelektinės nuosavybės teisių.

Be to, dominuojanti padėtis nėra draudžiama per se ; draudžiamas tik piktnaudžiavimas ja. Šiuo atžvilgiu, jeigu intelektinės nuosavybės teisių turėtojas laikomas užimančiu dominuojančią padėtį, reikalavimo nepiktnaudžiauti šia teise, ja naudojantis, negalima laikyti nepakankamu atlygiu, atsižvelgiant į paskatas diegti naujoves.

Tam, kad didelė intelektinės nuosavybės teisių suteikiama apsauga būtų laikoma reikšmingu veiksniu, ši apsauga nebūtinai turi būti tokia didelė, kad dėl jos rinkoje būtų pašalinta bet kokia konkurencija.

(žr. 270, 273–274 punktus)

14. Komisija savo atliktą farmacijos įmonės dominuojančios padėties vertinimą gali grįsti įvairių kriterijų, iš kurių svarbiausias yra gerokai didesnė už konkurentų rinkos dalis, visuma. Be to, atsižvelgiant, pirma, į farmacijos produktų rinkų, kurioms būdingas vaistus išrašančių gydytojų „inertiškumas“, ypatybes, ir, antra, sunkumus, su kuriais, norėdamos patekti į rinką, susiduria farmacijos įmonės ir kurių daugėja, nes šioje rinkoje jau veikia daug konkurentų ir siūloma daug produktų, Komisija gali manyti, kad „pradininko“ statusas suteikia didelį konkurencinį pranašumą. Tai, kad generiniai produktai gali pakenkti farmacijos įmonės dominuojančiai padėčiai, nepaneigia fakto, kad jos įgytas „pradininkės“ statusas suteikia jai didelių konkurencinių pranašumų.

Be to, nors išvadų, kad farmacijos įmonė, palyginti su konkurentais, turi finansinį pranašumą bei mokslo tyrimams, plėtrai ir pardavimo pajėgumams skiriamų finansinių ir žmogiškųjų ištekliais pranašumą, savaime nepakanka pagrįsti išvadą, kad ši įmonė nagrinėjamu laikotarpiu užėmė dominuojančią padėtį, vis dėlto jos yra svarbūs požymiai, leidžiantys manyti, jog minėta įmonė turi daugiau išteklių nei jos konkurentai, kad sustiprintų savo padėtį rinkoje jų atžvilgiu.

(žr. 278, 280, 285–286 punktus)

15. Klaidinančios informacijos pateikimas valdžios institucijoms, dėl kurios jos gali būti suklaidintos ir taip sudaryta galimybė suteikti išimtinę teisę, kuri įmonei nepriklauso arba priklauso, bet trumpesnį laikotarpį, yra veiksmai, neturintys nieko bendra su konkuravimu pranašumais, galinčiu itin riboti konkurenciją. Toks elgesys nesuderinamas su dominuojančią padėtį užimančiai įmonei tenkančia ypatinga atsakomybe, imantis veiksmų, neturinčių nieko bendra su konkuravimu pranašumais, nekliudyti tikrai, neiškreiptai konkurencijai bendrojoje rinkoje.

Iš objektyviais požymiais apibrėžtos piktnaudžiavimo sąvokos darytina išvada, kad valdžios institucijoms pateiktos informacijos klaidinamą pobūdį reikia vertinti remiantis objektyviais veiksniais ir kad piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi konstatavimui nereikia įrodyti tyčinio dominuojančią padėtį užimančios įmonės elgesio pobūdžio ir nesąžiningumo. Tai, ar informacija, pateikta valdžios institucijoms siekiant neteisėtai įgyti išimtinių teisių, yra klaidinanti, reikia vertinti in concreto , ir šis vertinimas gali skirtis atsižvelgiant į konkrečias kiekvienos bylos aplinkybes. Visų pirma reikia patikrinti, ar, atsižvelgiant į nagrinėjamų veiksmų įgyvendinimo kontekstą, dėl jų valdžios institucijos nepagrįstai sudarė normines konkurencijos kliūtis, pavyzdžiui, neteisėtai suteikusios dominuojančiai įmonei išimtines teises. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad ribota valdžios institucijų diskrecija ar jų pareigos patikrinti informacijos tikslumą ar tikrumą nebuvimas gali būti svarbūs veiksniai, į kuriuos reikia atsižvelgti nustatant, ar nagrinėjami veiksmai gali sudaryti normines konkurencijos kliūtis.

Be to, jeigu išimtinė teisė neteisėtai suteikiama dominuojančią padėtį užimančiai įmonei dėl valdžios institucijomis jos pateiktos klaidingos informacijos, ši įmonė privalo, atsižvelgdama į jai tenkančią ypatingą atsakomybę nekliudyti tikrai ir neiškreiptai konkurencijai bendrojoje rinkoje imantis nieko bendra su konkuravimu pranašumais neturinčių veiksmų, bent jau pranešti valdžios institucijoms apie tai, kad jos galėtų šiuos trūkumus ištaisyti.

Nors piktnaudžiavimui dominuojančia padėtimi konstatuoti nebūtina įrodyti tyčinį elgesio, galinčio suklaidinti valdžios institucijas, pobūdį, vis dėlto tyčia taip pat yra reikšmingas veiksnys, į kurį Komisija prireikus gali atsižvelgti. Tai, kad piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi sąvoka yra objektyvi ir nesiejama su ketinimu padaryti žalą, neleidžia daryti išvados, kad ketinimas imtis veiksmų, neturinčių nieko bendra su konkuravimu pranašumais, visais atvejais neturi reikšmės, nes į tyčią vis dėlto galima atsižvelgti, siekiant pagrįsti išvadą, kad atitinkama įmonė piktnaudžiavo dominuojančia padėtimi, net jei ši išvada pirmiausia turėtų būti pagrįsta objektyviu konstatavimu, kad iš tikrųjų buvo piktnaudžiauta.

Galiausiai vien to, kad kai kurios valdžios institucijos nesileido suklaidinamos ir aptiko informacijos, pateiktos pagrindžiant paraiškas dėl išimtinių teisių suteikimo, netikslumų, arba aplinkybės, kad po to, kai buvo neteisėtai suteiktos išimtinės teisės, konkurentams pavyko pasiekti, kad šios teisės būtų panaikintos, nepakanka, kad būtų galima manyti, jog klaidinanti informacija bet kuriuo atveju negalėjo duoti norimo rezultato. Nustačius, kad elgesys objektyviai gali riboti konkurenciją, jo piktnaudžiaujamas pobūdis negali priklausyti nuo nenumatytos trečiųjų asmenų reakcijos.

Todėl Komisija teisingai taiko EB 82 straipsnį, kai laikosi nuomonės, kad tai, jog dominuojančią padėtį užimanti įmonė patentų biurams pateikė objektyviai klaidinančią informaciją, privertusią šiuos biurus išduoti šiai įmonei papildomos apsaugos liudijimus, į kuriuos ji neturi teisės ar į kuriuos turi trumpiau galiojančią teisę, ir dėl to buvo apribota arba pašalinta konkurencija, reiškia piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi.

(žr. 355–361 punktus)

16. Jeigu intelektinės nuosavybės teisę suteikia valdžios institucija, paprastai ši teisė laikoma galiojančia ir preziumuojama, kad ji įmonei priklauso teisėtai. Paprastai konkurentus atgraso vien tai, kad įmonė šią išimtinę teisę turi, nes pagal viešosios teisės aktus jie privalo šios išimtinės teisės paisyti. Taigi argumentui, kad piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi konstatavimui būtinas pasinaudojimas remiantis klaidinančia informacija gauta išimtine teise, negalima pritarti.

Be to, neteisėtas išimtinės teisės įgijimas reiškia piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi ne tik tuo atveju, kai ją įgijus pašalinama visa konkurencija. Tai, kad nagrinėjamas elgesys susijęs su intelektinės nuosavybės teisės įgijimu, tokios sąlygos nepateisina.

Taip pat pabrėžtina, kad jeigu elgesiui taikomos konkurencijos taisyklės, jos taikomos, nepaisant to, ar šiam elgesiui gali būti taikomos ir kitos, nacionalinės ar kitokios taisyklės, kuriomis siekiama skirtingų tikslų. Be to, patentų sistemai būdingų teisių gynimo priemonių buvimas negali pakeisti konkurencijos teisėje nustatytų draudimų taikymo sąlygų ar nustatyti reikalavimą įrodyti tokio elgesio sukeltus antikonkurencinius padarinius.

(žr. 362, 364, 366 punktus)

17. Patentiniams patikėtiniams nusiųstų nurodymų paduoti papildomos apsaugos liudijimo paraiškas negalima prilyginti pačių papildomos apsaugos liudijimų paraiškų padavimui patentų biurams. Taigi manydama, kad dominuojančią padėtį farmacijos produkto rinkoje užimanti įmonė pradeda piktnaudžiauti dominuojančia padėtimi nuo tada, kai duoda patentiniams patikėtiniams nurodymus paduoti papildomos apsaugos liudijimo paraiškas patentų biurams, Komisija daro teisės klaidą. Trokštamas tariamai klaidinamo pateiktos informacijos pobūdžio padarinys – papildomos apsaugos liudijimo išdavimas – gali atsirasti tik nuo tada, kai papildomos apsaugos liudijimo paraiškos paduodamos patentų biurams, o ne nuo tada, kai patentiniai patikėtiniai, kurie šiuo atveju yra tik tarpininkai, gauna dėl šių paraiškų nurodymus.

(žr. 370, 372 punktus)

18. Norint kvalifikuoti veiksmus kaip piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi nereikalaujama, kad jie turėtų tiesioginį poveikį konkurencijai. Tokiu atveju, kai nagrinėjamų veiksmų, jeigu jie būtų įrodyti, niekaip negalima laikyti įprasta produktų tarpusavio konkurencija remiantis įmonės veiklos rezultatais, pakanka įrodyti, kad, atsižvelgiant į šių veiksmų ekonominį ar norminį kontekstą, jie gali riboti konkurenciją. Todėl nagrinėjamų veiksmų galimybė riboti konkurenciją gali būti ir netiesioginė, jeigu tik teisiniu atžvilgiu pakankamai įrodoma, kad jie iš tikrųjų gali ją riboti.

Be to, imantis veiksmų, kuriais siekiama pašalinti konkurentus, šiam tikslui pasiekti neretai reikalingas trečiųjų asmenų bendradarbiavimas, – ar tai būtų valdžios institucijos, ar rinkos dalyviai, nes praktiškai toks elgesys retai kada gali turėti tiesioginį poveikį konkurentų konkurencinei padėčiai. Todėl veiksmų, kuriais, siekiant pašalinti konkurentus, neteisėtai įgijus išimtines teises nustatomos norminės patekimo į rinką kliūtys, sėkmė neišvengiamai priklauso nuo valdžios institucijų, o gal ir nuo nacionalinių teismų reakcijos, jeigu konkurentai pareiškia ieškinius dėl šių teisių panaikinimo. Vis dėlto informacijos pateikimas siekiant neteisėtai įgyti išimtines teises laikytinas piktnaudžiavimu tik tuo atveju, jei įrodoma, kad, atsižvelgiant į objektyvų šios informacijos pateikimo kontekstą, ji iš tikrųjų gali paskatinti valdžios institucijas suteikti prašomą išimtinę teisę.

Galiausiai dėl aplinkybės, kad piktnaudžiaujamo elgesio poveikis bus juntamas tik po kelerių metų, nagrinėjamas elgesys, jeigu jis įrodytas, nepraranda savo piktnaudžiaujamo pobūdžio.

(žr. 376–377, 380 punktus)

19. Tai, kad įmonė nebeužima dominuojančios padėties tuo metu, kai jos piktnaudžiaujamas elgesys sukelia padarinius, nepakeičia jos veiksmų teisinio kvalifikavimo, nes jie buvo įvykdyti tuomet, kai šiai įmonei teko ypatinga atsakomybė neleisti, kad jos elgesys kliudytų tikrai, neiškreiptai konkurencijai bendrojoje rinkoje.

(žr. 379 punktą)

20. Pareiga įrodyti EB 82 straipsnio pažeidimą sudarančių aplinkybių buvimą tenka Komisijai. Todėl ji turi pateikti įrodymus, galinčius patvirtinti pažeidimą sudarančių aplinkybių buvimą.

Šiuo atžvilgiu kilus abejonių, teismas jas turi vertinti įmonės, kuriai skirtas sprendimas, kuriuo konstatuotas pažeidimas, naudai. Todėl teismas negali pripažinti, kad Komisija pateikė pakankamų teisinių pažeidimo padarymo įrodymų, jei dėl šio klausimo dar yra abejonių, ypač kai nagrinėjamas ieškinys dėl sprendimo, kuriuo paskiriama piniginė bauda, panaikinimo.

Tokioje situacijoje reikia atsižvelgti į nekaltumo prezumpcijos principą, visų pirma įtvirtintą Europos žmogaus teisių konvencijos 6 straipsnio 2 dalyje, kaip vieną iš pagrindinių teisių, kurios, remiantis Teisingumo Teismo praktika, patvirtinama ES 6 straipsnio 2 dalimi, yra bendrieji Bendrijos teisės principai. Atsižvelgiant į nagrinėjamų pažeidimų bei paskirtų sankcijų pobūdį ir griežtumą, nekaltumo prezumpcijos principas, be kita ko, taikomas procedūrose dėl įmonėms taikomų konkurencijos taisyklių pažeidimų, kurių metu gali būti paskirtos baudos ar periodinės baudos.

Todėl, kad įrodytų pažeidimo buvimą, Komisija turi pateikti tikslius ir neprieštaringus jo įrodymus. Tačiau ji neprivalo pateikti tokių įrodymų dėl kiekvieno pažeidimo aspekto. Pakanka, kad šį reikalavimą atitiktų įrodymų, kuriais institucija remiasi, visuma, vertinant šiuos įrodymus bendrai, jeigu šios įrodymų visumos sudedamosios dalys gali viena kitą patvirtinti.

(žr. 474–477, 839 punktus)

21. Dominuojančią padėtį užimanti įmonė, patentų biurams pateiktoje informacijoje, susijusioje su papildomos apsaugos liudijimo paraiškomis, techninių leidimų pateikti rinkai išdavimo įvairiose valstybėse narėse datas pakeisdama datomis, atitikusiomis vaisto kainos paskelbimo šiose valstybėse datas, negali pagrįstai nežinoti, kad, jeigu ji aiškiai neatskleidžia savo ketinamos taikyti konkrečią sritį reglamentuojančių teisės aktų, kuriais remiantis nurodomos datos, aiškinimo versijos, tokia informacija gali suklaidinti patentų biurus. Todėl Komisijai nereikia įrodyti tokios įmonės nesąžiningumo ar realaus ketinimo apgauti, tiesiog pakanka pažymėti, kad toks elgesys, kuriam akivaizdžiai trūko skaidrumo, yra nesuderinamas su dominuojančią padėtį užimančiai įmonei tenkančia ypatinga atsakomybe savo elgesiu nekliudyti tikrai, neiškreiptai konkurencijai bendrojoje rinkoje.

(žr. 491, 493 punktus)

22. Farmacijos įmonė, kuri daugelį metų atlieka nuoseklius ir kryptingus veiksmus, pateikdama daugelio valstybių narių patentų biurams klaidinančią informaciją siekiant, kad jai būtų išduoti papildomos apsaugos liudijimai, į kuriuos ji neturi teisės arba į kuriuos ji turi trumpiau galiojančią teisę, piktnaudžiauja savo dominuojančia padėtimi. Klaidinanti informacija prilygsta veiksmams, paremtiems išimtinai tokiais metodais, kurie neturi nieko bendra su konkuravimu pranašumais. Šitoks elgesys, įgyjant papildomos apsaugos liudijimus juos reglamentuojančius teisės aktus pažeidžiančiu būdu, padeda pasiekti vienintelį tikslą nepagrįstai neleisti generinių vaistų gamintojams patekti į rinką.

(žr. 598, 608–609 punktus)

23. Tam, jog paraišką išduoti leidimą pateikti rinkai generinį vaistą būtų galima nagrinėti pagal Direktyvos 65/65, susijusios su medicinos produktais, 4 straipsnio trečios pastraipos 8 dalies a punkto iii papunktyje numatytą supaprastintą procedūrą, šios paraiškos padavimo dieną atitinkamoje valstybėje narėje turi vis dar galioti leidimas pateikti rinkai referencinį vaistą. Supaprastinta procedūra nebegalima naudotis išregistravus leidimą pateikti rinkai referencinį vaistą.

Duomenys, susiję su farmakologinių ir toksikologinių bandymų bei klinikinių tyrimų, kuriuos įmonė atlieka siekdama gauti leidimą pateikti rinkai originalų vaistą, rezultatai gaunami padarius investicijas, reikalingas, kad ji galėtų rinkai pateikti vaistą. Tokios investicijos yra būdingos veiklai, priskiriamai konkuravimui pranašumais ir galinčiai turėti naudos vartotojams.

Direktyvoje 65/65 pripažintas šių investicijų apsaugos interesas, suteikiant išimtinumo laikotarpį, per kurį šiuos duomenis gali naudoti tik jų savininkas. Tačiau šiam išimtinumo laikotarpiui pasibaigus, pagal Direktyvos 65/65 4 straipsnio trečios pastraipos 8 dalies a punkto iii papunktį originalaus patentuoto vaisto savininkas praranda išimtinę teisę naudoti vaisto dokumentuose pateiktus farmakologinių ir toksikologinių bandymų bei klinikinių tyrimų rezultatus, o iš esmės panašių vaistų gamintojai įgyja teisę pasinaudoti šiais jau egzistuojančiais duomenimis, kad leidimas pateikti rinkai jiems būtų išduotas pagal supaprastintą procedūrą.

Tokiomis aplinkybėmis pažymėtina, kad pasibaigus išimtinumo laikotarpiui elgesys, kuriuo generinių vaistų gamintojams siekiama neleisti įgyvendinti jiems priklausančios teisės pasinaudoti farmakologinių ir toksikologinių bandymų bei klinikinių tyrimų rezultatais, pateiktais siekiant pateikti rinkai originalų produktą, nėra grindžiamas teisėta investicijų apsauga, priskiriama konkuravimui pranašumais, nes pagal Direktyvą 65/65 įmonė nebeturi išimtinės teisės naudoti šių farmakologinių ir toksikologinių bandymų bei klinikinių tyrimų rezultatų.

Vienintelė įmonės leidimų pateikti rinkai išregistravimo pasekmė yra ta, kad pareiškėjai, prašantys išduoti leidimus pateikti rinkai iš esmės panašius vaistus, praranda galimybę pasinaudoti supaprastinta procedūra, ir taip sukliudoma generinių produktų patekimui į rinką arba šis patekimas būna vėlesnis. Be to, nelygu nacionalinių institucijų požiūris į leidimo pateikti produktą rinkai išregistravimą dėl priežasčių, nesusijusių su visuomenės sveikata, šis išregistravimas gali sukliudyti lygiagrečiam importui.

Tai, kad įmonė turi teisę prašyti išregistruoti jos leidimus pateikti rinkai jos gaminamus vaistus, jokiais būdais nėra pagrindas šiam elgesiui netaikyti EB 82 straipsnyje nustatyto draudimo.

Tai, jog pagal teisės aktus suteikiamas alternatyvus būdas gauti leidimą pateikti rinkai, nepašalina dominuojančią padėtį užimančios įmonės elgesio piktnaudžiaujamo pobūdžio, jeigu šio elgesio, vertinant jį objektyviai, vienintelis tikslas yra padaryti taip, kad Direktyvos 65/65 4 straipsnio trečios pastraipos 8 dalies a punkto iii papunktyje numatyta supaprastinta procedūra būtų neįmanoma pasinaudoti ir atitinkamai kuo ilgiau neleisti generinių vaistų gamintojams patekti į rinką bei didinti jų patekimo į rinką kliūčių įveikimo išlaidas.

Galiausiai tai, jog tiksliai neįvertinta, kiek konkurentai sugaišo laiko, kad patektų į rinką, neturi įtakos išvadai, jog nagrinėjamas elgesys gali riboti konkurenciją, nes įrodyta, kad išregistravus minėtus leidimus tapo neįmanoma pasinaudoti supaprastinta procedūra.

(žr. 669–670, 674–677, 812, 829, 831 punktus)

24. Nors tai, kad įmonė užima dominuojančią padėtį, negali atimti iš jos teisės ginti savo komercinius interesus, jeigu jiems kyla grėsmė, ji negali teisės aktuose nustatytomis procedūromis naudotis taip, kad sukliudytų konkurentams patekti į rinką arba šį patekimą padarytų sunkesnį, jeigu tam nėra motyvų, susijusių su pranašumais konkuruojančios įmonės teisėtų interesų apsauga, arba objektyvaus pateisinimo.

Kalbant apie elgesį, pasireiškiantį pasinaudojimu teisinio reglamentavimo procedūromis, kai konkuravimas pranašumais tam nesuteikia jokio pagrindo, kad šį elgesį būtų galima kvalifikuoti kaip piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi, pakanka įrodyti, jog, atsižvelgiant į šio elgesio teisines ar ekonomines aplinkybes, jis gali riboti konkurenciją.

(žr. 672, 817, 824, 845 punktus)

25. Piktnaudžiaujamo elgesio neteisėtumas pagal EB 82 straipsnį nesiejamas su tuo, ar jis atitinka kitas teisės normas. Daugeliu atvejų piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi yra elgesys, kuris pagal kitas teisės šakas, išskyrus konkurencijos teisę, laikomas teisėtu.

(žr. 677 punktą)

26. Teismų praktika dėl „esminės infrastruktūros“ yra iš esmės susijusi su aplinkybėmis, kurioms esant dominuojančią padėtį užimančios įmonės atsisakymas tiekti, visų pirma jai naudojantis nuosavybės teise, gali reikšti piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi. Taigi ši teismų praktika visų pirma susijusi su atvejais, kai išimtinės teisės, įgyjamos kaip atlygis už investicijas ar naujovių diegimą, nevaržomas įgyvendinimas gali būti ribojamas siekiant neiškreiptos konkurencijos bendrojoje rinkoje.

Teismų praktika dėl „esminės infrastruktūros“ netaikoma tuo atveju, kai dominuojančią padėtį užimanti farmacijos įmonė išregistruoja leidimus pateikti jos gaminamus vaistus rinkai, jei dėl to tampa neįmanoma taikyti Direktyvos 65/65, susijusios su medicinos produktais, 4 straipsnio trečios pastraipos 8 dalies a punkto iii papunktyje numatytos supaprastintos procedūros ir taip apribojamas naudojimasis iš farmakologinių ir toksikologinių bandymų bei klinikinių tyrimų gauta informacija. Toks elgesys susijęs ne su atsisakymu leisti susipažinti su dokumentuose pateiktais farmakologinių ir toksikologinių bandymų bei klinikinių tyrimų rezultatais, nes bet kuriuo atveju įmonė negali, pasinaudodama tariama nuosavybėse teise, neleisti nacionalinėms institucijoms remtis nagrinėjamais duomenimis, joms taikant supaprastintą procedūrą. Be to, priežastis, dėl kurios išregistravus leidimą pateikti rinkai referencinį vaistą tampa nebeįmanoma pasinaudoti supaprastinta procedūra, yra ne rūpestis užtikrinti, kad referencinio vaisto gamintojui priklausytų išimtinė teisė į jo pateiktus duomenis, bet kad būtų apsaugota visuomenės sveikata, o tai yra pagrindinis Direktyvos 65/65 tikslas.

(žr. 679, 682–683 punktus)

27. Nors Komisija privalo atsižvelgti į galimą elgesio, galinčio reikšti piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi, objektyvų pateisinimą, atitinkama įmonė vis vien privalo šį objektyvų pateisinimą pateikti per administracinę procedūrą kartu su jį patvirtinančiais argumentais bei įrodymais. Visų pirma taip yra tuo atveju, kai šis objektyvus pateisinimas yra žinomas tik nagrinėjamai įmonei arba jeigu ji gali geriau negu Komisija atskleisti šio pateisinimo buvimą ir įrodyti jo reikšmingumą.

Kadangi Bendrijos akto teisėtumą reikia vertinti atsižvelgiant į informaciją, kurią institucija galėjo turėti tokį aktą priimdama, Bendrijos teisme niekas negali remtis faktinėmis aplinkybėmis, kurios nebuvo nurodytos per administracinę procedūrą.

(žr. 686–687 punktus)

28. Farmacijos įmonės, nors ir užimančios dominuojančią padėtį, strategijos, kurios tikslas – kuo labiau apriboti jos pardavimo mažėjimą ir nepasiduoti generinių vaistų konkurencijai, rengimas yra teisėtas elgesys ir laikytinas įprastu konkuravimu, su sąlyga, kad šiuo elgesiu nenukrypstama nuo praktikos, priskirtinos konkuravimui pranašumais, suteikiant naudą vartotojams.

Tačiau tai, kad dominuojančią padėtį užimanti įmonė neturi jokios pareigos ginti konkurentų interesų, nereiškia, kad jos veiksmai, kurių vienintelis tikslas – išstumti konkurentus, yra suderinami su EB 82 straipsniu. Vien dominuojančią padėtį užimančios įmonės troškimas apsaugoti savo komercinius interesus ir apsisaugoti nuo generinių vaistų bei lygiagretaus importo konkurencijos nepateisina veiksmų, neturinčių nieko bendra su konkuravimu pranašumais.

(žr. 804, 816 punktus)

29. Pagal Bendrijos konkurencijos teisę pripažįstama, kad tai pačiai grupei priklausančios skirtingos bendrovės sudaro ekonominį subjektą, taigi – įmonę, jei šios bendrovės savarankiškai nesprendžia dėl savo elgesio rinkoje.

Tam, kad atitinkamą elgesį būtų galima kvalifikuoti kaip piktnaudžiavimą pagal EB 82 straipsnį, nebūtina, kad jis būtų įgyvendintas pagal grupės vadovybės lygmeniu parengtą strategiją.

Vienos iš grupę kaip ekonominį subjektą sudarančių įmonių įgyvendintas elgesys taip pat gali pažeisti EB 82 straipsnį.

Be to, kai dukterinė bendrovė visiškai priklauso patronuojančiai bendrovei, nebūtina nagrinėti, ar patronuojanti bendrovė gali daryti lemiamą įtaką savo dukterinės bendrovės politikai, nes ši dukterinė įmonė neabejotinai vadovaujasi tų pačių kaip ir patronuojančios įmonės politiką apibrėžiančių valdymo organų nustatoma politika.

(žr. 818–820 punktus)

30. Kai ieškinyje ir dublike pateiktuose argumentuose ieškovas prašo Bendrojo Teismo sumažinti už konkurencijos taisyklių pažeidimą Komisijos paskirtas baudas, nors ieškovas savo reikalavimuose formaliai neprašo jų sumažinti, tai nekliudo Bendrajam Teismui įgyvendinti savo neribotos jurisdikcijos baudų srityje. Net ir nesant formalaus reikalavimo Bendrasis Teismas turi teisę sumažinti per didelę baudą, ir tai nebūtų ultra petita , atvirkščiai, reikštų ieškinio patenkinimą iš dalies.

(žr. 884 punktą)

31. Vieno tęstinio pažeidimo sąvoka susijusi su visuma veiksmų, kurie yra bendro plano dalis, nes vienodas šių veiksmų tikslas iškreipia konkurenciją bendrojoje rinkoje. Norint įvairias elgesio apraiškas kvalifikuoti kaip vieną tęstinį pažeidimą, reikia patikrinti, ar jos viena kitą papildo taip, kad kiekviena šia apraiška yra siekiama kovoti su vienu ar daugiau įprasto konkuravimo būdo padarinių, o joms tarpusavyje sąveikaujant padedama siekti šio bendro plano tikslų. Šiuo atžvilgiu reikia atsižvelgti į visas aplinkybes, galinčias patvirtinti arba paneigti šį minėtų apraiškų tarpusavio papildomumo ryšį, kaip antai į įvairių nagrinėjamų veiksmų taikymo laikotarpį, turinį (įskaitant taikytus metodus) ir santykinai – tikslą.

Vieną tęstinį pažeidimą sudaro laikui bėgant nesikeičiantis farmacijos įmonės elgesys, kuriuo vykdoma jos centrinių organų parengta strategija ir kurį sudaro klaidinančios informacijos pateikimas patentų biurams siekiant gauti papildomos apsaugos liudijimus, į kuriuos ji neturi teisės arba į kuriuos turi trumpiau galiojančią teisę.

(žr. 892–893 punktus)

32. Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi, kurį sudaro tyčia įmonės pateikiama klaidinanti informacija siekiant įgyti išimtines teises, kurios jai nepriklauso arba priklauso trumpesnį laikotarpį, ir kuriuo siekiama neįsileisti konkurentų į rinką, yra akivaizdžiai sunkus pažeidimas. Tai, kad toks piktnaudžiavimas yra naujoviško pobūdžio, negali paneigti šios išvados, nes tokia praktika akivaizdžiai nesuderinama su konkuravimu pranašumais. Be to, tai, kad tokių pačių požymių turintis elgesys nebuvo nagrinėtas ankstesniuose Komisijos sprendimuose, neatleidžia įmonės nuo atsakomybės.

Piktnaudžiavimas dominuojančia padėtimi, kuris pasireiškia tuo, kad farmacijos įmonė išregistruoja leidimus pateikti rinkai jos gaminamus vaistus ir kuriuo siekiama keliose valstybėse sudaryti generinių vaistų patekimo į rinką kliūtis, o kitose valstybėse – kliūtis lygiagrečiam importui, taip siekiant padalyti bendrąją rinką, taip pat yra sunkus pažeidimas.

(žr. 901 punktą)

33. Nustatant baudos dydį už konkurencijos taisyklių pažeidimą su elgesio tikslu susiję veiksniai gali turėti daugiau reikšmės nei veiksniai, susiję su tokio elgesio padariniais.

(žr. 902, 911 punktus)