ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
37

Šiuo klausimu, be teisinių kliūčių, kurių buvimo negalima pripažinti, kaip priminta šios nutarties 36 punkte, PGNiG taip pat nurodo, kad kiltų praktinių sunkumų įgyvendinant tokio panaikinimo pasekmes. Tačiau ir šį prieštaravimą reikia atmesti. Iš tiesų, viena vertus, kaip Komisija kategoriškai nurodė pastabose dėl Vokietijos Federacinės Respublikos įstojimo į bylą paaiškinimo ir per 2017 m. liepos 5 d. posėdį, taip pat per posėdį – Vokietijos Federacinė Respublika, jei Bendrasis Teismas panaikintų ginčijamą sprendimą, pajėgumų rezervavimo sutartys laikotarpiams po Bendrojo Teismo sprendimo paskelbimo negalės būti vykdomos. Kita vertus, per tą patį posėdį Komisija pabrėžė, kad, pirma, iš dujų perdavimui OPAL dujotiekiu taikomos sutarties bendrųjų sąlygų, kurias pateikė Komisija, matyti, kad tinklo naudotojų ir OGT sudaryta perdavimo sutartis, kiek ji susijusi su pajėgumų produktų įsigijimu per aukcioną, gali būti iš karto nutraukta dėl svarbių priežasčių, o jei Bendrasis Teismas panaikintų ginčijamą sprendimą, tai neabejotinai būtų svarbi priežastis; antra, šis panaikinimas būtų nenumatyta aplinkybė, sukelianti teisinių pasekmių sutarčiai, t. y. ji suteiktų pagrindą pritaikyti šios sutarties sąlygas, ir, trečia, pagal šias bendrąsias sąlygas OGT leidžiama pakeisti sutarties sąlygas, jeigu reikia atsižvelgti į teisinės padėties pasikeitimą, pavyzdžiui, dėl tarptautinio teismo priimto sprendimo. Taip pat atrodo, jog a priori negalima atmesti galimybės, kad, atsižvelgiant į Bendrajame Teisme nagrinėjamą bylą, į visas pasirašomas sutartis dėl būsimų aukcionų (pavyzdžiui, galutinės vartotojų grandies sutartis, kurias sudaro Gazprom tiekiamų dujų perdavimo, paskirstymo ir tiekimo procese dalyvaujantys operatoriai, taip pat į komercines dujų prekybos sutartis) būtų įtraukta apsaugos sąlyga, siekiant numatyti ginčijamo sprendimo galimo naujo vykdymo sustabdymo ar panaikinimo pasekmes. Bet kuriuo atveju, kadangi Bendrajame Teisme yra iškeltos bylos dėl ginčijamo sprendimo, neabejotinai kyla komercinė rizika, kurios rinkos dalyviai negali nežinoti.
Kalbant apie Komisijos sprendimą, kuriuo iš dalies keičiamos sąlygos, kuriomis netaikomos Sąjungos taisyklės dujotiekio eksploatavimui, visų pirma kiek tai susiję su trečiųjų asmenų prieiga kompetentingai nacionalinei institucijai pateikus pasiūlymą pagal Direktyvos 2009/73 dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 36 straipsnį, su bendrove, kuri yra to sprendimo adresatė, konkuruojanti bendrovė nėra tiesiogiai susijusi su minėtu sprendimu. Sąlyga, susijusi su adresatų diskrecijos nebuvimu, neįvykdoma, nes nacionalinės institucijos sprendimas, kuriuo įgyvendinamas tas Komisijos sprendimas, nėra automatinis, atsižvelgiant į nacionalinės institucijos ir jos sprendimo adresato galimybę atsisakyti siūlomos priemonės.

Sprendimas gali būti laikomas konkrečiai susijusiu su subjektais, kurie nėra jo adresatai, tik jeigu tas sprendimas susijęs su jais dėl tam tikrų jiems būdingų savybių arba dėl juos iš kitų asmenų išskiriančios faktinės padėties, individualizuojančios juos kaip tokio sprendimo adresatus. Be to, jei sprendimas paveikia grupę asmenų, kurie buvo nustatyti arba kuriuos buvo galima nustatyti priimant šį aktą dėl grupės nariams būdingų kriterijų, šie asmenys gali būti konkrečiai susiję šiuo aktu, tiek, kiek jie sudaro apibrėžtą ūkio subjektų ratą.

Kiek tai susiję su Komisijos pagal Direktyvos 2006/73 dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrųjų taisyklių 36 straipsnį priimtu sprendimu, kuriuo iš dalies keičiamos sąlygos, kuriomis dujotiekio eksploatuotojas turi suteikti tretiesiems asmenims prieigą prie dujų, net darant prielaidą, kad konkrečiu atveju šis pakeitimas gali turėti ekonominių padarinių, be kita ko, padidėjus šiuo dujotiekiu perduodamų dujų srautui, trečiosios bendrovės, veikiančios gamtinių dujų prekybos ir transportavimo srityje, veiklai ir taip sumažinti jos konkurencingumą, palyginti su įmonėmis, susijusiomis su dujotiekio eksploatavimu, didmeninėje ir mažmeninėje valstybės narės dujų rinkose, tai turėtų įtakos visiems šiame sektoriuje veikiantiems ūkio subjektams, o ne tik tai bendrovei.

Be to, priklausymas tariamai uždarai valstybės narės dujų prekybos ir transportavimo rinkos subjektų grupei šios bendrovės neindividualizuoja, kiek tai susiję su dujotiekio, kuriuo dujos per šią valstybę narę perduodamos į kitą valstybę narę, eksploatavimo sąlygomis.

Todėl ši bendrovė nėra konkrečiai susijusi su Komisijos sprendimu.

(žr. 37–39, 42, 44, 46 punktus)
35

Šiuo klausimu pažymėtina, kad 31 punkte minėtas Sprendimas Vokietija / Komisija (EU:T:2012:75), nors įgijęs res judicata galią, priimtas anksčiau nei 30 punkte minėtas Sprendimas IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds / Komisija (EU:C:2012:376). Todėl Bendrasis Teismas, formuluodamas platų savo požiūrį, akivaizdžiai negalėjo atsižvelgti į siauresnį Teisingumo Teismo požiūrį. Be to, Teisingumo Teismas per tą laikotarpį neturėjo galimybės išsakyti savo nuomonės dėl šio teismo praktikos pokyčio. Be kita ko, jis dar nenagrinėjo klausimo, ar Bendrojo Teismo požiūris gali būti laikomas atitinkančiu Teisingumo Teismo požiūrį išaiškinus pastarojo teismo įtvirtintą sąlygą, kad valstybės narės pateiktas prieštaravimas turi būti „tinkamai motyvuotas“ (26 punkte minėto Sprendimo Švedija / Komisija, EU:C:2007:802, 99 punktas ir 30 punkte minėto Sprendimo IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds / Komisija, EU:C:2012:376, 64 punktas).
3

Ginčijamų gairių 185 punkto priešpaskutiniame sakinyje įterptoje 84 išnašoje nustatyta: „Komisija mano, kad tokia rizika kyla sektoriuose, kurių ES lygmens prekybos intensyvumas yra 10 %, o ES lygmens sektoriaus elektros energijos vartojimo intensyvumas siekia 10 %. Be to, panaši rizika kyla sektoriuose, kuriuose prekybos intensyvumas yra mažesnis, bet ne mažesnis kaip 4 %, ir kurių elektros energijos vartojimo intensyvumas yra gerokai didesnis – bent 20 %, arba kurie yra ekonomiškai panašūs (pvz., atsižvelgiant į pakeičiamumą). Tokia pati rizika kyla ir tuose sektoriuose, kurių elektros energijos vartojimo intensyvumas yra šiek tiek mažesnis, bet ne mažesnis kaip 7 %, ir kurių prekybos intensyvumas yra labai didelis – bent 80 %. Tinkamų finansuoti sektorių sąrašas parengtas remiantis tuo pagrindu. Galiausiai, dėl ekonominio panašumo į išvardytus sektorius, taip pat dėl to, kad jie gamina pakaitinius produktus, įtraukti ir šie sektoriai: plieno, lengvųjų metalų ir spalvotųjų metalų liejinių gamyba <...>; išrūšiuotų medžiagų atgavimas <…>.“
Remiantis bylų nagrinėjimą Bendrajame Teisme reglamentuojančiomis normomis, be kita ko, Nurodymų Bendrojo Teismo kancleriui 5 straipsnio 8 dalimi, teismo proceso šalims suteikiama apsauga nuo netinkamo procesinių dokumentų naudojimo. Ši apsauga atspindi vieną iš esminių elementų, t. y. bendrąjį tinkamo teisingumo vykdymo principą, pagal kurį šalys turi teisę ginti savo interesus be jokios išorinės, būtent visuomenės, įtakos.

Darytina išvada, kad šalis, kuriai suteikiama teisė susipažinti su kitų šalių procesiniais dokumentais, šia teise gali naudotis tik gynybai savo byloje, o ne kokiu nors kitu tikslu, kaip antai tikslu sukelti visuomenės kritiką dėl kitų bylos šalių pateiktų argumentų. Draudimu vienai šaliai pasinaudoti savo teise susipažinti su kitų šalių procesiniais dokumentais turint kitų tikslų nei gynyba savo pačios byloje siekiama užtikrinti bendrojo tinkamo teisingumo vykdymo principo laikymąsi, o ne apsaugoti tariamai konfidencialų tokių dokumentų turinį.

Tai per visą teismo procesą padeda užtikrinti, kad šalių teisminiai ginčai ir atitinkamo teismo pasitarimai dėl nagrinėjamos bylos vyktų sklandžiai, ir išvengti išorinio poveikio teisminei veiklai (net jeigu tik taip mano visuomenė) ir pakenkimo teisminių ginčų sklandumui.

Ieškinys, prieštaraujantis minėtam bendrajam tinkamo teisingumo vykdymo principui, yra laikomas piktnaudžiavimu procedūra, į kurį gali būti atsižvelgiama paskirstant bylinėjimosi išlaidas.

Be to, vykstant teismo procesui šalims teikiama apsauga pagal minėtą bendrąjį tinkamo teisingumo vykdymo principą turėtų būti taikoma prašymą leisti įstoti į bylą Bendrajame Teisme pateikiančiam asmeniui. Toks prašymą leisti įstoti į bylą pateikiantis asmuo iš esmės dalyvauja teisminėje veikloje, todėl jam, kaip ir procedūros šalims, turi būti suteikiamas toks pat apsaugos lygis, kiek tai susiję su galimybe ginti savo interesus be jokios išorinės, būtent visuomenės, įtakos.

Prašymo leisti įstoti į bylą paskelbimas interneto svetainėje, kurioje neigiamai pristatomas prašymą leisti įstoti į bylą pateikiantis asmuo tam, kad visuomenė apie jį susidarytų neigiamą nuomonę, yra laikomas piktnaudžiavimu procedūra, į kurį gali būti atsižvelgiama paskirstant bylinėjimosi išlaidas pagal Procedūros reglamento 135 straipsnio 2 dalį.

(žr. 49–53, 60, 61 punktus)
2015 m. vasario 23 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) nutartis Seven for all mankind /VRDT – Seven (SEVEN FOR ALL MANKIND)

(Byla T‑505/14)

„Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo SEVEN FOR ALL MANKIND paraiška — Ankstesni Bendrijos ir tarptautinis vaizdiniai prekių ženklai „Seven“ — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Akivaizdžiai teisiškai nepagrįstas ieškinys“

Ieškinys dėl panaikinimo — Pagrindai — Ieškinys dėl naujo institucijos sprendimo, priimto vykdant Bendrojo Teismo panaikinimo sprendimą — Bendrojo Teismo panaikinimo sprendime padarytų išvadų, įgijusių „res judicata“ galią, ginčijimas — Akivaizdžiai nepagrįstas pagrindas (žr. 27 , 28, 32 punktus)

Dalykas

Ieškinys dėl 2014 m. balandžio 9 d. VRDT pirmosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1277/2013‑1), susijusio su protesto procedūra tarp Seven SpA ir Seven for all mankind LLC.

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.
2013 m. gegužės 16 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) nutartis BytyOKD prieš Komisiją

(Byla T-559/11)

„Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Čekijos Respublikos bendrovėje OKD turimų mažumos akcijų pardavimas vykstant privatizavimui — Sprendimas, kuriuo pripažįstama, kad nėra valstybės pagalbos — Profesinė asociacija — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Suinteresuotojo asmens sąvoka — Nepriimtinumas“

1. Teismo procesas — Bendrojo Teismo pareiga pradėti žodinę procedūrą prieš priimant sprendimą dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo — Nebuvimas (Bendrojo Teismo procedūros reglamento 114 straipsnio 1, 3 ir 4 dalys) (žr. 17 punktą)

2. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai — Komisijos sprendimas, kuriuo nepradėjus oficialios tyrimo procedūros pripažįstama, kad nacionalinė priemonė nėra valstybės pagalba — Suinteresuotasis asmuo, kaip jis suprantamas pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį — Nuomininkų asociacija — Sąlygos — Asociacijos, kurią sudaro subjektų, su kuriais sprendimas nėra susijęs, kategorija, ieškinys — Nepriimtinumas (SESV 108 straipsnio 2 dalis ir SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa; Tarybos reglamentas Nr. 659/1999) (žr. 20–31, 38, 45, 46 punktus)

Dalykas

Prašymas panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimą C(2011) 4927 dėl Čekijos Respublikos bendrovėje OKD, a.s. turimų mažumos akcijų pardavimo bendrovei Karbon Invest, a.s., kuriuo pripažįstama, kad šis pardavimas nėra valstybės pagalba (Valstybės pagalba SA.25076 (2011/NN)) (OL C 225, p. 1).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

2. Priteisti iš Sdružení nájemníků BytyOKD.cz bylinėjimosi išlaidas.
Prašymas panaikinti 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimo dėl Ispanijos įgyvendinto perviršinės vertės mokesčio mažinimo įsigyjant didelę užsienio bendrovės akcijų dalį Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (OL L 7, 2011, p. 48) 1 straipsnio 1 dalį.
2014 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis

Trefilerías Quijano / Komisija

(Sujungtos bylos T‑427/10 ir T‑576/10 ir byla T‑439/12)

„Ieškinys dėl panaikinimo — Konkurencija — Karteliai — Europos įtempiamosios armatūros rinka — Kainų nustatymas, rinkos pasidalijimas ir pasikeitimas svarbia komercine informacija — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas — Sprendimas, kuriuo keičiamas pradinis sprendimas nekeičiant ieškovei skirtų baudų dydžio — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Dalinis akivaizdus nepriimtinumas“

Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Atsiradusio ir esamo suinteresuotumo būtinybė — Vertinimas ieškinio pareiškimo momentu — Ieškinys, dėl kurio ieškovas gali gauti naudos — Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas — Ieškinys dėl Komisijos sprendimo, kuriuo keičiamas pradinis sprendimas — Sprendimas, kuris nedaro įtakos ieškovui skirtų baudų dydžiui — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Akivaizdus nepriimtinumas (SESV 101 straipsnis ir 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 17–22 punktus)

Dalykas

Prašymai panaikinti ir pakeisti 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimą C (2010) 4387 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38344 – Įtempiamoji armatūra), iš dalies pakeistą 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimu C (2010) 6676 final bei 2011 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimu C (2011) 2269 final, ir 2012 m. liepos 25 d. Komisijos konkurencijos generalinio direktoriaus raštą COMP /G2/DVE /nvz/79465.

Rezoliucinė dalis

1. Byloje T‑427/10 reikalavimus iš dalies panaikinti 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimą C (2010) 6676 final, kuriuo keičiamas 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimas C (2010) 4387 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir Europos ekonominės erdvės susitarimo (EEE) 53 straipsnį (byla COMP/38344 – Įtempiamoji armatūra), atmesti kaip akivaizdžiai nepriimtinus.

2. Atmesti ieškinį byloje T‑576/10 kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

3. Atidėti klausimą dėl likusių pagrindų ir reikalavimų.
21

Šiuo atveju, kadangi apeliacine tvarka apskųstas 2014 m. lapkričio 25 d. Sprendimas Kubo languotu paviršiumi forma (T‑450/09, EU:T:2014:983) buvo panaikintas ir Teisingumo Teismas priėmė galutinį sprendimą byloje, reikia konstatuoti, kad 2016 m. lapkričio 10 d. Sprendimu Simba Toys / EUIPO (C‑30/15 P, EU:C:2016:849) buvo užbaigtas teismo procesas. Be to, kadangi visas 2014 m. lapkričio 25 d. Sprendimas Kubo languotu paviršiumi forma (T‑450/09, EU:T:2014:983) buvo panaikintas, nebeliko jokio Bendrojo Teismo sprendimo dėl per jame vykusį procesą patirtų bylinėjimosi išlaidų.
19

Be to, ieškovas ieškinyje tvirtina atitinkantis Bendrijos teismų išplėtotą savarankišką Bendrijos juridinio asmens sąvoką. Pagal šią teismų praktiką tam, kad būtų pripažintas gebėjimas pareikšti ieškinį teisme, pakanka, kad ieškovas turėtų juridiniam asmeniui būdingus požymius. Ieškovas iš 1963 m. lapkričio 14 d. Teisingumo Teismo nutarties Lassalle prieš Parlamentą (15/63, Rink. 1964, p. 97, 100) daro išvadą, kad, be kita ko, autonomija ir atsakomybė, net apribotos, yra tos aplinkybės, į kurias Bendrijos teismai jau atsižvelgė pripažindami tokių viešosios teisės reglamentuojamų teritorinių subjektų kaip Vokietijos federalinės žemės ir savivaldybės teisę pareikšti ieškinį teisme pagal EB 230 straipsnio ketvirtąją pastraipą.
Remiantis Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktu, kiekviename ieškinyje turi būti nurodytas bylos dalykas ir išdėstyta pateiktų argumentų santrauka.

Jie turi būti nurodyti pakankamai aiškiai ir tiksliai, kad atsakovė galėtų pasirengti gynybai, o Pirmosios instancijos teismas prireikus išspręsti bylą nesiremdamas jokia kita informacija.

Siekiant užtikrinti teisinį saugumą ir tinkamą teisingumo vykdymą, tam, kad ieškinys būtų priimtinas, reikia, jog svarbiausios faktinės ir teisinės aplinkybės, kuriomis jis grindžiamas, ieškinio tekste būtų nurodytos nuosekliai ir suprantamai. Nors ieškinys konkrečiais klausimais gali būti paremtas ir papildytas pateikiant nuorodą į prie jo pridėtų dokumentų ištraukas, bendra nuoroda į kitus dokumentus, netgi ieškinio priedus, negali kompensuoti pagrindinių teisinės argumentacijos elementų nebuvimo. Pirmosios instancijos teismas neprivalo ieškinio prieduose ieškoti ir nustatyti pagrindų bei argumentų, kuriuos jis galėtų laikyti ieškinio pagrindo sudedamąja dalimi, nes priedai atlieka tik įrodomąją ir pagalbinę funkciją.

Taigi nagrinėjant ieškinio atitiktį Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 daliai, dubliko turinys tokiu atveju nėra svarbus. Visų pirma, teismo praktika dėl dublike pateiktų pagrindų ir argumentų, skirtų ieškinyje išdėstytiems pagrindams papildyti, priimtinumo negalima remtis siekiant kompensuoti Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies reikalavimų nesilaikymą pateikiant ieškinį, nes priešingu atveju ši nuostata netektų prasmės.

Be to, jeigu institucijai priimant teisės aktą pareiga pateikti jo pagrindus pačiame akte iš tikro gali būti sušvelninta, kai adresatas gerai susipažinęs su aplinkybėmis, kuriomis tas aktas priimtas, tai nereiškia, kad galimybė sušvelninti pareigą pagrįsti gali būti analogiškai taikoma Bendrijos teismui pateikto ieškinio pakankamo aiškumo ir tikslumo reikalavimams. Iš tikro šių reikalavimų privaloma laikytis, nes Bendrijos teismas neturi jokios išankstinės informacijos apie jam teikiamą nagrinėti bylą. Be to, būtinybė užtikrinti teisinį saugumą nustatant teisminio ginčo ribas ir tinkamas teisingumo vykdymas neleidžia atsižvelgti į tariamai gerą teisės aktą rengiančios institucijos susipažinimą su dokumentais kaip į priežastį nesilaikyti Procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies.

(žr. 28–31 punktus)
150

Be to, negalima tvirtinti, kad galimą ieškovų teisinės padėties pasikeitimą lemtų tai, kad, pavyzdžiui, pakeitus Vaud komunos pavadinimo „šampanas“ suteikimo sąlygas, ieškinys taptų priimtinas, be to, ieškovai to ir nesiekia. Iš tikrųjų reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismų praktiką ieškovo suinteresuotumas pareikšti ieškinį neturi būti vertinamas atsižvelgiant į būsimą ar tariamą įvykį (žr. 1998 m. balandžio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimą Cityflyer Express prieš Komisiją, T-16/96, Rink. p. II-757, 30 punktą ir nurodytą teismų praktiką).
90

Be to, reikia konstatuoti, kad šio pagrindo turinys nėra savarankiškas. Siekdama apsaugoti savo procesines teises, kuriomis naudojasi per oficialią tyrimo procedūrą, ieškovė gali remtis tik tais pagrindais, kurie gali įrodyti, kad informacijos ir įrodymų, kuriuos Komisija turėjo ar galėjo turėti per preliminarų priemonės, apie kurią pranešta, tyrimo etapą, vertinimas turėjo kelti abejonių dėl šios priemonės suderinamumo su vidaus rinka (šiuo klausimu žr. 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo Régie Networks, C‑333/07, EU:C:2008:764, 81 punktą; 2009 m. liepos 9 d. Sprendimo 3F / Komisija, C‑319/07 P, EU:C:2009:435, 35 punktą ir 2011 m. gegužės 24 d. Sprendimo Komisija / Kronoply ir Kronotex, C‑83/09 P, EU:C:2011:341, 59 punktą), pavyzdžiui, dėl Komisijos per preliminaraus tyrimo procedūrą atlikto tyrimo nepakankamumo ar neišsamumo arba trečiųjų šalių skundų. Reikia pažymėti, kad šiame ieškinio pagrinde glaustai pakartojami pirmajame pagrinde pateikti argumentai, nenurodant konkrečių įrodymų, susijusių su galimais dideliais sunkumais.
Be to, remiantis Parlamento pateiktu tyrimu (Singanayagam, A., Hakki, S., Dunning, J. ir kt. „Community transmission and viral load kinetics of the SARS-CoV-2 delta (B.1.617.2) variant in vaccinated and unvaccinated individuals in the UK: a prospective, longitudinal, cohort study“, Lancet Infc. Dis. 2022, 2021 m. spalio 29 d., p. 183–195), skiepijimas sumažina riziką užsikrėsti viruso Delta atmaina, kuri ginčijamo sprendimo priėmimo metu vyravo Europoje, tiek dėl to, kad sumažėja tikimybė, jog paskiepytas asmuo užsikrės po rizikingo kontakto, tiek dėl to, kad užsikrėtusio paskiepyto asmens užkrečiamumas sumažėja ne tik pagal intensyvumą, bet ir pagal trukmę.
3.

Europos Komisija padengia savo ir byloje T‑279/20 CWS Powder Coatings GmbH, Billions Europe Ltd ir kitų į bylą įstojusių šalių, kurių pavadinimai nurodyti priede, byloje T‑283/20 Ettengruber GmbH Abbruch und Tiefbau, Ettengruber GmbH Recycling und Verwertung ir TIGER Coatings GmbH & Co. KG, byloje T‑279/20 Billions Europe ir kitų ieškovių, kurių pavadinimai nurodyti priede, Conseil européen de l’industrie chimique –European Chemical Industry Council (Cefic), Conseil européen de l’industrie des peintures, des encres d’imprimerie et des couleurs d’art (CEPE), British Coatings Federation Ltd (BCF), American Coatings Association, Inc. (ACA), Mytilineos SA ir Delfi-Distomon Anonymos Metalleftiki Etaireia , taip pat byloje T‑288/20 Brillux GmbH & Co. KG, Daw SE, Billions Europe ir kitų į bylą įstojusių šalių, kurių pavadinimai nurodyti priede, Sto SE & Co. KGaA ir Rembrandtin Coatings GmbH patirtas bylinėjimosi išlaidas.
146

Vis dėlto, kaip matyti iš ieškovės argumentų, susijusių su ketvirtuoju ieškinio pagrindu, ir kaip ji patvirtino per teismo posėdį, šiame pagrinde ji neteigia, kad, kiek tai susiję su dokumentais, su kuriais ji gavo galimybę susipažinti iš dalies, Komisija pažeidė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 1 dalies b punktą, nes nesuteikė ieškovei galimybės susipažinti su asmens duomenimis, su kuriais jai nebuvo leista susipažinti pagal minėtą nuostatą. Kitaip tariant, ginčydama ginčijamus sprendimus tiek, kiek jais buvo leista iš dalies susipažinti su kai kuriais prašomais dokumentais, ieškovė neprašo leisti susipažinti su šiuose dokumentuose esančiais Komisijos saugomais asmens duomenimis ir, be to, nepateikė jokio argumento, kuriuo būtų ginčijamas minėtos išimties taikymas šiuo klausimu. Tačiau ieškovė iš esmės teigia, kad Komisija turėjo laikytis tokios pat pozicijos ir dėl kitų prašomų dokumentų, t. y. ji taip pat turėjo suteikti ieškovei galimybę iš dalies susipažinti su tais kitais dokumentais, saugodama tik galimai juose esančius asmens duomenis. Taigi ieškovės argumentais iš esmės siekiama įrodyti, kad Komisija nepagrįstai taikė Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą.
151

Ieškovė tvirtina, kad nustatydama tinkamą nuobaudą, kurią reikėjo taikyti nagrinėjamu atveju, įstaiga turėjo atsižvelgti į jos glaudų bendradarbiavimą per OLAF atliekamą tyrimą. Ji priduria, kad vadovaudamasi Italijos teise 2016 m. balandžio mėn. priėmė organizacinį, valdymo ir kontrolės modelį kartu su etikos kodeksu ir su atitinkama drausmės sistema. Be to, 2019 m. ji iš pareigų atleido A ir B.
88

Taigi iš Čekijos Respublikos galima reikalauti ne to, kad ji, reikšdama ieškinį dėl nepagrįsto praturtėjimo, įrodytų, kaip iš esmės teigia Komisija, jog „visas muitinės procedūros procesas, skolos išieškojimas ir nuosavų išteklių operacijos vyko laikantis visų taisyklių, teisingai, laiku ir užtikrinant Sąjungos finansinių interesų apsaugą“, o tik to, kad ji įrodytų ne tik savo patirtus nuostolius ir dėl to atsiradusį praturtėjimą, bet ir tai, kad tas praturtėjimas neturėjo jokio pagrindo.