LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 113/69

2010 m. kovo 3 d. pareikštas ieškinys byloje Südzucker ir kt. prieš Komisiją

(Byla T-102/10)

2010/C 113/102

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovės: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Manheimas, Vokietija), AGRANA Zucker GmbH (Viena, Austrija), Südzucker Polska S.A. (Vroclavas, Lenkija), Raffinerie Tirlemontoise SA (Briuselis, Belgija), Saint Louis Sucre SA (Paryžius, Prancūzija), atstovaujamos advokatų H.-J. Prieß ir B. Sachs

Atsakovė: Europos Komisija

Ieškovių reikalavimai

— Panaikinti 2009 m. lapkričio 3 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1193/2009, kuriuo ištaisomi reglamentai (EB) Nr. 1762/2003, (EB) Nr. 1775/2004, (EB) Nr. 1686/2005 ir (EB) Nr. 164/2007 ir nustatomos 2002–2003, 2003–2004, 2004–2005 ir 2005–2006 prekybos metais cukraus sektoriuje taikomos gamybos mokesčių sumos.

— Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdamos savo ieškinį, ieškovės nurodo kelis ieškinio pagrindus.

Pirmuoju pagrindu ieškovės teigia, kad buvo pažeistas EB 233 straipsnis (atitinkamai SESV 266 straipsnis), nes Komisija neatsižvelgė į 2008 m. gegužės 8 d. Teisingumo Teismo sprendime Zuckerfabrik Jülich ir kt. (C-5/06 ir C-23/06–C-36/06, Rink. p. I-3231) išdėstytus nurodymus. Šiame sprendime Teisingumo Teismas nustatė, kaip reikia apibrėžti parametrus „eksportuotinas perteklius“ ir „visi eksporto įsipareigojimai“ apskaičiuojant gamybos mokesčius 2002/2003–2005/2006 prekybos metais cukraus sektoriuje. Ieškovės tvirtina, kad ginčijamame reglamente Komisija taip pat pakeitė trečiąjį parametrą — „bendrą grąžinamųjų išmokų sumą“, nors jos apskaičiavimas nebuvo bylos Zuckerfabrik Jülich dalykas.

Antruoju pagrindu ieškovės tvirtina, kad Komisija pažeidė Reglamento (EB) Nr. 1260/2001 (1) 15 straipsnio 1 dalies d punktą bei šio reglamento prasmę ir tikslą. Šiuo atžvilgiu jos, be kita ko, nurodo, kad Komisija prie bendros grąžinamųjų išmokų sumos priskaičiavo eksporto grąžinamąsias išmokas, kurios nebuvo suteiktos ir sumokėtos. Be to, viso mėnesio eksporto kiekio susumavimas sukelia netikslumus skaičiavimuose. Šiuo atžvilgiu ieškovės tvirtina, kad byloje Zuckerfabrik Jülich Teisingumo Teismas uždraudė nustatyti bendrą nuostolį, kuris yra didesnis nei išlaidos grąžinamosioms išmokoms.

Trečia, ieškovės nurodo, kad Komisija pažeidė netaikymo atgal principą, nes ginčijamu reglamentu atgaline data pakeitė bendrą grąžinamųjų išmokų sumą.

Ketvirtuoju pagrindu ieškovės nurodo pareigos motyvuoti pagal EB 253 straipsnį (SESV 296 straipsnio 2 dalis) pažeidimą, nes ginčijamą reglamentą Komisija grindžia tuo, kad ji įgyvendina sprendimą byloje Zuckerfabrik Jülich, tačiau, ieškovių nuomone, neatsižvelgia į šiame sprendime išdėstytus nurodymus.

Galiausiai ieškinio dalyje „Kitos teisės klaidos“ ieškovės tvirtina, kad 2009 m. lapkričio 3 d. Komisija jau nebeturėjo įgaliojimų priimti reglamento dėl gamybos mokesčių 2002/2003–2005/2006 prekybos metais cukraus sektoriuje, nes Reglamentas Nr. 1260/2001, kurį Komisija nurodo kaip teisinį pagrindą, ginčijamo reglamento priėmimo momentu jau buvo panaikintas. Be to, ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė EB 37 straipsnio 2 dalį, nes šios nuostatos pagrindu turėjo būti pasirinkta kita ginčijamo reglamento priėmimo procedūra.

(1) 2001 m. birželio 19 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1260/2001 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 178, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 17)