Keywords

Summary



Keywords

1. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos sprendimas pradėti formalią valstybės priemonės, preliminariai kvalifikuotos kaip nauja pagalba, tyrimo procedūrą – Pareiga motyvuoti – Apimtis

(EB 88 straipsnio 2 dalis; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 6 straipsnis)

2. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Sprendimas pradėti formalią tyrimo procedūrą pagal EB 88 straipsnio 2 dalį – Komisijos pozicijos pasikeitimas po procedūros

(EB 88 straipsnio 2 dalis; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 7 straipsnis)

3. Konkurencija – Bendrijos teisės normos – Įmonė – Sąvoka – Ūkinės veiklos vykdymas – Sąvoka – Su viešąja paslauga susiję įsipareigojimai – Poveikio nebuvimas – Veikla, patenkanti į viešosios valdžios prerogatyvų vykdymą – Netaikymas

(EB 87 straipsnio 1 dalis)

4. Valstybių teikiama pagalba – Žala konkurencijai – Pagalba veiklai – Įmonės, teikiančios viešąją paslaugą konkurencijai atviroje rinkoje, finansavimas

(EB 87 straipsnio 1 dalis, EB 86 ir EB 88 straipsniai)

5. Valstybių teikiama pagalba – Sąvoka – Priemonės, skirtos įmonės vykdomų viešosios paslaugos įpareigojimų sąnaudoms kompensuoti

(EB 86 straipsnio 2 dalis ir EB 87 straipsnio 1 dalis)

6. Valstybių teikiama pagalba – Esama pagalba – Priemonės, skirtos įmonės vykdomų viešosios paslaugos įpareigojimų sąnaudoms kompensuoti – Sprendimas 2005/842 – Taikymo sritis

(EB 86 straipsnio 2 dalis; Komisijos sprendimas 2005/842)

7. Valstybių teikiama pagalba – Esama ir nauja pagalba – Esamą pagalbos sistemą keičianti priemonė – Pripažinimas nauja pagalba – Kriterijai

(EB 88 straipsnis; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 1 straipsnis)

8. Konkurencija – Įmonės, įpareigotos administruoti bendros ekonominės svarbos paslaugų teikimą – Bendros ekonominės svarbos paslaugų apibrėžimas – Valstybių narių diskrecija

(EB 86 straipsnio 2 dalis; Komisijos pranešimo 2001/C 17/04 22 punktas ir 2001/C 320/04 36 punktas)

Summary

1. Pagal Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB 88 straipsnio taikymo taisykles, 6 straipsnį, kai Komisija nusprendžia pradėti formalią tyrimo procedūrą, sprendime pradėti procedūrą gali būti tik apibendrinamos reikšmingos ginčytinos faktinės ir teisinės aplinkybės, pateikiamas pirminis aptariamos valstybės priemonės įvertinimas, kuriuo siekiama nustatyti, ar tai yra pagalba, ir išdėstomos priežastys, sukėlusios abejonių dėl pagalbos atitikties bendrajai rinkai. Pagal tą patį 6 straipsnį sprendimas pradėti procedūrą turi sudaryti sąlygas suinteresuotosioms šalims veiksmingai dalyvauti formalioje tyrimo procedūroje, per kurią jos galėtų pateikti savo argumentus. Dėl to pakanka, kad šalys žinotų argumentus, leidusius Komisijai preliminariai nuspręsti, kad nagrinėjama priemonė gali būti nauja su bendrąja rinka nesuderinama pagalba.

(žr. 37–38 punktus)

2. Iš Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB 88 straipsnio taikymo taisykles, 7 straipsnio matyti, kad, užbaigus formalią tyrimo procedūrą, Komisijos analizė gali būti išplėtota, nes Komisija galiausiai gali nuspręsti, kad priemonė nėra pagalba arba kad išsklaidytos abejonės dėl jos suderinamumo. Todėl darytina išvada, kad galutinis sprendimas gali šiek tiek skirtis nuo sprendimo pradėti procedūrą, tačiau tokie skirtumai neturi neigiamo poveikio galutiniam sprendimui.

(žr. 50 punktą)

3. Konkurencijos teisėje įmonės sąvoka apima bet kokį ūkinę veiklą vykdantį subjektą, neatsižvelgiant į jo teisinį statusą ar finansavimo būdą. Ūkine veikla laikoma bet kokia veikla, kuria tam tikroje rinkoje siūlomos prekės ar paslaugos.

Šiuo klausimu pažymėtina, kad aplinkybė, jog subjektui patikėtos tam tikros bendrojo intereso užduotys, netrukdo šią veiklą laikyti ūkine veikla. Tačiau veikla, kuri patenka į viešosios valdžios prerogatyvų vykdymą, nėra ūkinė veikla, pateisinanti Sutarties konkurencijos nuostatų taikymą.

Todėl norint nustatyti, ar subjekto veikla yra įmonės veikla, kaip ji suprantama pagal Sutartį, reikia išsiaiškinti šios veiklos pobūdį.

(žr. 92–95 punktus)

4. Pagalba, kuria padengiamos tam tikros įmonės išlaidos, kurias ji paprastai būtų turėjusi padengti vykdydama valdymą ar įprastą veiklą, iš esmės iškraipo konkurencijos sąlygas.

Tai, kad įmonei pavesta teikti viešąją paslaugą ir šią paslaugą ji teikia remdamasi šią užduotį reglamentuojančiomis nuostatomis, savaime nepanaikina konkurencijos iškraipymo kitų įmonių atžvilgiu rizikos, antraip EB 86 ir EB 88 straipsniai būtų neveiksmingi. Viešosios paslaugos teikimas gali būti atitinkamos valstybės narės kompensuojamas per daug, tačiau vos tik tai nustačius kyla konkurencijos iškraipymo rinkoje, kuri yra atvira konkurencijai, rizika.

(žr. 119–120 punktus)

5. Iš 2003 m. liepos 24 d. Sprendime Altmark (C–280/00) vartojamų nedviprasmiškų sąvokų matyti, jog vienintelis jame nurodytų keturių sąlygų tikslas yra pripažinti atitinkamą priemonę valstybės pagalba, o dar tiksliau – nustatyti naudos buvimą.

Valstybės įsikišimas, kuris neatitinka vienos ar kelių tų sąlygų, turi būti laikomas valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal EB 87 straipsnio 1 dalį.

(žr. 145–146 punktus)

6. Komisijos sprendimo 2005/842/EB dėl EB sutarties 86 straipsnio 2 dalies taikymo valstybės pagalbai kompensacijos už viešąją paslaugą forma, skiriamai tam tikroms įmonėms, kurioms patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, 1 straipsnyje nustatyta, kad jame išdėstomos sąlygos, kurioms esant valstybės pagalba yra laikoma suderinama su bendrąja rinka ir jai netaikomas EB 88 straipsnio 3 dalyje numatytas išankstinio informavimo reikalavimas.

Iš to matyti, kad Sprendime 2005/842 nėra apibrėžiamos sąlygos, kurias turi atitikti kompensacijos už viešąją paslaugą, ypač dėl gautos naudos, kad nebūtų pripažintos valstybės pagalba, tačiau šis sprendimas taikomas priemonėms, kurios jau buvo pripažintos valstybės pagalba, kai reikia nustatyti, ar jos suderinamos su bendrąja rinka. Be to, Sprendime 2005/842 aiškiai daroma nuoroda į Teisingumo Teismo 2003 m. liepos 24 d. Sprendime Altmark (C‑280/00) nustatytus kriterijus, siekiant ankstesniame etape išsiaiškinti, ar buvo valstybės pagalba.

Todėl Komisija pirmiausia turi patikrinti, ar buvo įvykdytos Teisingumo Teismo Sprendime Altmark nustatytos sąlygos, kad nustatytų, ar atitinkamas finansavimas yra valstybės pagalba, o nusprendusi, kad valstybės pagalba yra, turi išnagrinėti jos suderinamumą su bendrąja rinka.

(žr. 153–155 punktus)

7. Iš Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB 88 straipsnio taikymo taisykles, 1 straipsnio matyti, kad esama pagalba yra visa iki Sutarties įsigaliojimo atitinkamoje valstybėje narėje teikta ir Komisijos ar Tarybos patvirtinta pagalba, o bet koks esamos pagalbos pakeitimas turi būti vertinamas kaip nauja pagalba.

Pagal šį nedviprasmišką tekstą ne „visa esama iš dalies pakeista pagalba“ turi būti vertinama kaip nauja pagalba, o tik pats pakeitimas gali būti laikomas nauja pagalba. Taigi tik tuo atveju, kai pakeitimas daro poveikį pirminės sistemos esmei, ši sistema tampa nauja pagalba. Tačiau negalima kalbėti apie tokį esminį pakeitimą, kai naujas veiksnys gali būti atskirtas nuo pirminės sistemos.

Ar pagalba turi būti vertinama kaip nauja pagalba, ar pakeista esama pagalba, turi būti sprendžiama atsižvelgiant į šią pagalbą reglamentuojančias teisines nuostatas, jų pobūdį ir ribas.

(žr. 176–177, 180 punktus)

8. Valstybės narės turi didelę diskreciją apibrėžti, kas, jų manymu, yra laikoma bendros ekonominės svarbos paslauga. Todėl tai, kaip valstybės narės apibrėžia šias paslaugas, Komisija gali ginčyti tik akivaizdžios klaidos atveju.

Kalbant apie viešųjų paslaugų apibrėžimą transliavimo sektoriuje, nors Komisija negali nei nuspręsti, ar programa turi būti teikiama kaip bendros ekonominės svarbos paslauga, nei kvestionuoti tam tikro produkto pobūdžio ar kokybės, ji, kaip Sutarties saugotoja, turi patikrinti, ar nėra akivaizdaus neatitikimo.

(žr. 223–224 punktus)