Byla C‑526/11

IVD GmbH & Co. KG

prieš

Ärztekammer Westfalen‑Lippe

(Oberlandesgericht Düsseldorf prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas — Sąvoka „įstaiga, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė“ — Sąlyga, susijusi arba su veiklos finansavimu, arba su valdymo kontrole, arba su veiklos kontrole, kuriuos atlieka valstybė, regionų ar vietos valdžios institucijos ar kitos įstaigos, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė — Gydytojų profesinė asociacija — Įstatyme numatytas finansavimas iš šios asociacijos narių mokamų įmokų — Įmokų dydis, nustatomas šios asociacijos visuotinio susirinkimo — Šios asociacijos savarankiškumas nustatant jai įstatymu nustatytų uždavinių įgyvendinimo apimtį ir būdą“

Santrauka – 2013 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas

Teisės aktų derinimas – Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka – Direktyva 2004/18 – Perkančiosios organizacijos – Viešosios teisės reglamentuojama įstaiga – Sąvoka – Profesinė asociacija, didžiąja dalimi finansuojama iš jos narių sumokamų įmokų ir turinti teisę savarankiškai nustatyti šių įmokų dydį, kurį tvirtina priežiūros institucija, ir nustatyti jai įstatymu nustatytų uždavinių įgyvendinimo apimtį ir būdą –Neįtraukimas

(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas)

Direktyvos 2004/18 dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas turi būti aiškinamas taip, kad įstaiga, kaip antai viešosios teisės reglamentuojama profesinė asociacija, neatitinka nei kriterijaus dėl finansavimo didžiąja dalimi iš viešosios valdžios institucijų lėšų – kuomet ši įstaiga didžiąja dalimi finansuojama iš jos narių sumokamų įmokų ir pagal taikytiną įstatymą ji įgaliota nustatyti šių įmokų dydį ir jas surinkti, tačiau nenustatoma šios įstaigos veiksmų, kurių ji imasi įgyvendindama jai įstatymu nustatytus uždavinius, kuriems finansuoti skirtos šios įmokos, apimtis ir būdas, – nei kriterijaus dėl viešosios valdžios institucijų vykdomos valdymo kontrolės remiantis vien dėl to, kad sprendimą, kuriuo ši įstaiga nustato tų įmokų dydį, turi patvirtinti priežiūros institucija.

Šiuo atžvilgiu dėl pirmojo Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte nurodyto kriterijaus, susijusio su finansavimo didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų, pasakytina, kad jis apima ir netiesioginio finansavimo būdą, kuris gali būti teikiamas surenkant įstatyme numatytas ir iš principo privalomas nustatyto dydžio rinkliavas, kurios nėra jas mokančių asmenų sumokamas atlygis už faktinį naudojimąsi atitinkamos įstaigos suteiktomis paslaugomis ir kurių surinkimo būdas kyla iš viešosios valdžios institucijų prerogatyvų. Nors aplinkybė, kad formaliai pati įstaiga nustato įmokų, užtikrinančių jos finansavimą, dydį, nepašalina galimybės, kad tai gali būti netiesioginis šį kriterijų atitinkantis finansavimas, taip nėra tuo atveju, kai ši įstaiga konkrečiai turi didelę autonomiją nustatyti veiklos, kurios ji imasi savo uždaviniams įgyvendinti, vykdymo pobūdį, apimtį ir būdą, taigi nustatyti tam reikalingą biudžetą ir atitinkamai įmokų, kurių ji reikalaus iš savo narių, dydį.

Be to, dėl antrojo Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte nurodyto kriterijaus, susijusio su valdžios institucijų atliekama valdymo kontrole, pažymėtina, kad iš principo a posteriori kontrolė šio kriterijaus neatitinka, nes tokia kontrolė nesudaro galimybių viešosios valdžios institucijoms daryti įtaką atitinkamos įstaigos sprendimams viešųjų pirkimų srityje. Taigi, iš principo taip yra tuo atveju, kai priežiūros institucija atlieka a posteriori teisėtumo kontrolę, ir juo labiau tuo atveju, kai šios valdžios institucijos vaidmuo yra tvirtinti šios įstaigos sprendimą, kuriuo nustatomas jos pagrindinį finansavimą užtikrinančių įmokų dydis, kai toks tvirtinimas apima tik patikrinimą, ar šios įtaigos biudžetas yra subalansuotas.

Vadinasi, tokios įstaigos, kaip antai viešosios teisės reglamentuojamos profesinės asociacijos, finansavimo būdas nėra finansavimas didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų ir nesudaro galimybių šioms kontroliuoti jos valdymo.

(žr. 22–27, 29–31 punktus ir rezoliucinę dalį)

Byla C‑526/11

IVD GmbH & Co. KG

prieš

Ärztekammer Westfalen‑Lippe

(Oberlandesgericht Düsseldorf prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Viešieji pirkimai — Direktyva 2004/18/EB — 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas — Sąvoka „įstaiga, kurios veiklą reglamentuoja viešoji teisė“ — Sąlyga, susijusi arba su veiklos finansavimu, arba su valdymo kontrole, arba su veiklos kontrole, kuriuos atlieka valstybė, regionų ar vietos valdžios institucijos ar kitos įstaigos, kurių veiklą reglamentuoja viešoji teisė — Gydytojų profesinė asociacija — Įstatyme numatytas finansavimas iš šios asociacijos narių mokamų įmokų — Įmokų dydis, nustatomas šios asociacijos visuotinio susirinkimo — Šios asociacijos savarankiškumas nustatant jai įstatymu nustatytų uždavinių įgyvendinimo apimtį ir būdą“

Santrauka – 2013 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas

Teisės aktų derinimas — Viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarka — Direktyva 2004/18 — Perkančiosios organizacijos — Viešosios teisės reglamentuojama įstaiga — Sąvoka — Profesinė asociacija, didžiąja dalimi finansuojama iš jos narių sumokamų įmokų ir turinti teisę savarankiškai nustatyti šių įmokų dydį, kurį tvirtina priežiūros institucija, ir nustatyti jai įstatymu nustatytų uždavinių įgyvendinimo apimtį ir būdą –Neįtraukimas

(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas)

Direktyvos 2004/18 dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punktas turi būti aiškinamas taip, kad įstaiga, kaip antai viešosios teisės reglamentuojama profesinė asociacija, neatitinka nei kriterijaus dėl finansavimo didžiąja dalimi iš viešosios valdžios institucijų lėšų – kuomet ši įstaiga didžiąja dalimi finansuojama iš jos narių sumokamų įmokų ir pagal taikytiną įstatymą ji įgaliota nustatyti šių įmokų dydį ir jas surinkti, tačiau nenustatoma šios įstaigos veiksmų, kurių ji imasi įgyvendindama jai įstatymu nustatytus uždavinius, kuriems finansuoti skirtos šios įmokos, apimtis ir būdas, – nei kriterijaus dėl viešosios valdžios institucijų vykdomos valdymo kontrolės remiantis vien dėl to, kad sprendimą, kuriuo ši įstaiga nustato tų įmokų dydį, turi patvirtinti priežiūros institucija.

Šiuo atžvilgiu dėl pirmojo Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte nurodyto kriterijaus, susijusio su finansavimo didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų, pasakytina, kad jis apima ir netiesioginio finansavimo būdą, kuris gali būti teikiamas surenkant įstatyme numatytas ir iš principo privalomas nustatyto dydžio rinkliavas, kurios nėra jas mokančių asmenų sumokamas atlygis už faktinį naudojimąsi atitinkamos įstaigos suteiktomis paslaugomis ir kurių surinkimo būdas kyla iš viešosios valdžios institucijų prerogatyvų. Nors aplinkybė, kad formaliai pati įstaiga nustato įmokų, užtikrinančių jos finansavimą, dydį, nepašalina galimybės, kad tai gali būti netiesioginis šį kriterijų atitinkantis finansavimas, taip nėra tuo atveju, kai ši įstaiga konkrečiai turi didelę autonomiją nustatyti veiklos, kurios ji imasi savo uždaviniams įgyvendinti, vykdymo pobūdį, apimtį ir būdą, taigi nustatyti tam reikalingą biudžetą ir atitinkamai įmokų, kurių ji reikalaus iš savo narių, dydį.

Be to, dėl antrojo Direktyvos 2004/18 1 straipsnio 9 dalies antros pastraipos c punkte nurodyto kriterijaus, susijusio su valdžios institucijų atliekama valdymo kontrole, pažymėtina, kad iš principo a posteriori kontrolė šio kriterijaus neatitinka, nes tokia kontrolė nesudaro galimybių viešosios valdžios institucijoms daryti įtaką atitinkamos įstaigos sprendimams viešųjų pirkimų srityje. Taigi, iš principo taip yra tuo atveju, kai priežiūros institucija atlieka a posteriori teisėtumo kontrolę, ir juo labiau tuo atveju, kai šios valdžios institucijos vaidmuo yra tvirtinti šios įstaigos sprendimą, kuriuo nustatomas jos pagrindinį finansavimą užtikrinančių įmokų dydis, kai toks tvirtinimas apima tik patikrinimą, ar šios įtaigos biudžetas yra subalansuotas.

Vadinasi, tokios įstaigos, kaip antai viešosios teisės reglamentuojamos profesinės asociacijos, finansavimo būdas nėra finansavimas didžiąja dalimi iš valdžios institucijų lėšų ir nesudaro galimybių šioms kontroliuoti jos valdymo.

(žr. 22–27, 29–31 punktus ir rezoliucinę dalį)