163

Komisija taip pat remiasi: — 2000 m. sausio 28 d. faksimile, kurioje Del Monte darbuotojas A. paprašė A. W. pateikti jam paaiškinimą dėl „galutinės kainos“ ir „tikėtinos kainos“ skirtumo: „Po mūsų vakarykščio pokalbio telefonu norėčiau dar kartą išreikšti savo nuostabą dėl Interfrucht 3 savaitės pardavimų ataskaitos. Turiu gauti išsamų paaiškinimą dėl jūsų „galutinės kainos“ <...> ir „tikėtinos kainos“ <...> skirtumo. Aplinkybė, kad Interfrucht kartu su keliomis didelėmis parduotuvėmis dalyvavo reklaminėje kampanijoje, kai bananų rinka pagaliau pasiekė savo įprastą – konkretaus laikotarpio – lygį, yra tiesiog stulbinanti! Apie kokią prekybos strategiją kalbama? Be to, laikas suprasti, kad parduodate mūsų vaisius. Jūs labai gerai žinote, kad Del Monte tenka <...> % galutinio rezultato; kaip galėjote priimti tokį sprendimą, t. y. dalyvauti reklaminėje akcijoje, negavę savo partnerių pritarimo? Ar net neinformavę jų! <...> Dar blogiau tai, kad aš du kartus kalbėjau su atsakinguoju asmeniu, kuris jūsų įmonėje atsako už bananų pardavimą, siekdamas aptarti su juo sąlygas ir kainas rinkoje <...> Man buvo pasakyta, kad [Weichert] išlaikys kainas, „labai artimas“ oficialiajai!!! <...> Kad ir kaip būtų, [tai] visiškai neįmanoma. Per mūsų susitikimą su [E.] kitą savaitę šis klausimas bus išnagrinėtas pirmumo tvarka <...> Norėtume jus informuoti, kad jeigu jūsų komercinės veiklos rezultatai nepagerės, t. y. neatitiks rinkos ir kitų Del Monte subjektų lygio, Del Monte imsis bet kokių veiksmų, būtinų savo interesams apginti“ (ginčijamo sprendimo 389 konstatuojamoji dalis); — tos pačios dienos A. W. faksimilėje, kuria atsakoma A. ir prašoma atleisti už įvykusį nesusipratimą šiam kalbant telefonu su Weichert darbuotoju, taip pat paaiškinami Weichert finansiniai rezultatai, ji baigiama žodžiais: „Džiaugiamės turėdami galimybę asmeniškai paaiškinti situaciją per mūsų susitikimą kitą savaitę“ (ginčijamo sprendimo 389 konstatuojamoji dalis ir 424 išnaša); — 2000 m. balandžio 6 d. faksimilėmis, kuriomis pasikeitė A. ir A. W. ir kuriose A., remdamasis antradienio ataskaita, prašo išsamios informacijos apie realios ir referencinės kainos skirtumą, o A. W. nurodo, kad „priežastis, dėl kurios oficiali ir reali kainos santykinai daug skiriasi, yra ta, kad kainos niekada nebuvo galima didinti nuo 33 DEM iki 35 DEM“, todėl „galima jų kaina yra 33–30 DEM, neįskaitant nuolaidų“, ir baigia žodžiais: „Iškilus klausimų, prašom skambinti“ (ginčijamo sprendimo 389 konstatuojamoji dalis ir 424 išnaša); — 2000 m. birželio 12 d.Del Monte faksimile, skirta Weichert, kurioje ši patvirtino savo poziciją, išreikštą per susitikimą Majamyje (Jungtinės Valstijos) ir per tos pačios dienos pokalbį telefonu, ir aiškiai pažymėjo, kad kainos turi būti nustatytos pagal bananų kilmės šalį laikantis pateiktų ribų, kad šios kainos jokiu būdu neturi būti mažesnės, nei taip pat pagal minėtą kilmės šalį nustatyta kaina; faksimile, kurioje buvo nurodyta: „jeigu jūs negalite užtikrinti tokių kainų, mes, kaip jums buvo pranešta per pastarosios savaitės susitikimą Majamyje, atitinkamai sumažinsime jums tiekiamą bananų kiekį iki Interfrucht licencijų lygio, t. y. +/‐ 60000 bananų dėžių per savaitę. Prašom informuoti mus kiekvieną dieną apie savo derybų su klientais dėl kainų rezultatus“ (ginčijamo sprendimo 390 konstatuojamoji dalis); — 2000 m. gruodžio 12 d. A. faksimile A. W., kurioje teigiama: „Mes nesiekiame privesti Interfrucht iki bankroto <...> Mes tik bandome sumažinti savo nuostolius – Del Monte ir Interfrucht – rinkos sąlygomis, kurios nėra pernelyg palankios. Mūsų pageidavimas buvo aiškus ir nedviprasmis: jei per pirmąjį ketvirtį nesugebate parduoti laikydamiesi US kainų <...>, jūs negalėsite sudaryti nedidelio pelno rezervo, kad padengtumėte du paskutinius metų ketvirčius taikomas mažas kainas, o tai reiškia, jog 2001 m. rezultatai bananų sektoriuje bus katastrofiški. Galiausiai prekių kiekio sumažinimas yra vienintelis būdas nutraukti šį kainų smukimą <...>“ (ginčijamo sprendimo 389 konstatuojamoji dalis ir 424 išnaša); — 2002 m. liepos 23 d.Del Monte regioninio vidaus auditoriaus elektroniniu laišku Weichert, kuriame jis prašo, pirma, nurodyti priežastis, dėl kurių tam tikrų Weichert 2001 m. importuojamų per savaitę prekių partijų kainos buvo mažesnės nei Del Monte prekių ženklo UTC bananų, kuriuos Del Monte Belgium pardavė Olandijoje, kainos arba mažesnės nei kainos, kurios komercinėje spaudoje buvo pateiktos kaip mažiausios prognozuojamos tam tikrų savaičių „realios kainos“ ir, antra, prireikus suteikti galimybę susipažinti su 2001 m. galiojusiomis sutartimis, kuriose kai kuriems Weichert klientams buvo numatytos lengvatos ir nuolaidos (ginčijamo sprendimo 389 konstatuojamoji dalis ir 424 išnaša).“