LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 301/19

2008 m. rugsėjo 17 d.High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA prieš QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen

(Byla C-403/08)

(2008/C 301/34)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Justice (Chancery Division)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovai: Football Association Premier League Ltd, NetMed Hellas SA, Multichoice Hellas SA

Atsakovai: QC Leisure, David Richardson, AV Station plc, Malcolm Chamberlain, Michael Madden, SR Leisure Ltd, Phillip George Charles Houghton, Derek Owen

Prejudiciniai klausimai

A. Dėl 1998 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos 98/84/EB dėl sąlygine prieiga grindžiamų paslaugų ir sąlyginės prieigos paslaugų teisinės apsaugos aiškinimo (1)

1. Neteisėta priemonė

a) Ar sąlyginės prieigos priemonė tampa „neteisėta priemone“ pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio e punktą, jei ji naudojama suteikti prieigai prie apsaugotos paslaugos tokioje vietoje, tokiu būdu arba tokiam asmeniui, kurie nenurodyti paslaugos teikėjo leidime, jei tą priemonę paslaugos teikėjas arba kas nors jo sutikimu suteikia ir parduoda ją su ribotu leidimu naudoti tik tam, kad būtų galima gauti apsaugotą paslaugą konkrečiomis aplinkybėmis?

b) Kokia direktyvos 2 straipsnio e punkte naudojamų terminų „sukurta ar pritaikyta“ reikšmė?

2. Bylos aplinkybės

Kai pirmasis paslaugos teikėjas perduoda programos turinį koduotu būdu antrajam paslaugos teikėjui, kuris tą turinį transliuoja siūlydamas sąlyginę prieigą, į kokius rodiklius reikia atsižvelgti pagal Direktyvos 98/84/EB 5 straipsnį nustatant, ar pažeisti pirmojo apsaugotos paslaugos teikėjo interesai?

Visų pirma:

Kai pirmoji televizijos stotis perduoda programos turinį (įskaitant matomą vaizdą, aplinkos garsą ir komentarą anglų kalba) koduotu būdu antrajai televizijos stočiai, kuri savo ruožtu visuomenei transliuoja programos turinį (prie kurio prideda savo logotipą ir kartais papildomą garsinį komentaro takelį):

a) ar pirmosios televizijos stoties atliekamas perdavimas yra apsaugota „televizijos programų transliacijos“ paslauga pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio a punktą ir Direktyvos 89/552/EEB (2) 1 straipsnio a punktą?

b) ar pirmoji televizijos stotis turi būti transliuotojas pagal Direktyvos 89/552/EEB 1 straipsnio b punktą, kad ją būtų galima laikyti teikiančia apsaugotą „televizijos programų transliavimo“ paslaugą pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio a punkto pirmą įtrauką?

c) ar Direktyvos 98/84/EB 5 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo pirmajai televizijos stočiai suteikiama civilinė teisė teikti ieškinį dėl neteisėtų priemonių, kuriomis suteikiama prieiga prie antrosios televizijos stoties transliuojamų programų dėl to, kad: (i) tokios priemonės turi būti laikomos per transliavimo signalą suteikiančiomis prieigą prie pirmosios televizijos stoties nuosavos paslaugos; arba (ii) pirmoji televizijos stotis yra apsaugotos paslaugos teikėjas, kurio interesai yra pažeidžiami dėl neteisėtos veiklos (nes tokiomis priemonėmis suteikiama neleistina prieiga prie apsaugotos paslaugos, kurią teikia antroji televizijos stotis)?

d) ar atsakymas į c punkte pateiktą klausimą priklauso nuo to, ar pirmasis ir antrasis paslaugų teikėjai naudoja skirtingas dekodavimo sistemas ir sąlyginės prieigos priemones?

3. Komerciniai tikslai

Ar direktyvos 4 straipsnio a punkte naudojamas žodžių junginys „valdymas komerciniais tikslais“ yra susijęs tik su valdymu komercinių sandorių, susijusių su neteisėtomis priemonėmis, tikslais (pavyzdžiui, su jų pardavimu),

ar jis taip pat plačiau taikomas priemonę turinčiam galutiniam vartotojui, vykdančiam bet kokią su verslu susijusią veiklą?

B. Dėl 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo aiškinimo (3)

4. Atgaminimo teisė

Kai nuoseklūs filmo, muzikinio kūrinio ar garso įrašo fragmentai (šiuo atveju skaitmeninėse vaizdo ir garso laikmenose) yra sukuriami i) dekoderio atmintyje arba ii) kalbant apie filmą, televizoriaus ekrane, ir atgaminamas visas darbas, jei nuoseklūs fragmentai laikomi visuma, tačiau egzistuoja tik ribotas fragmentų kiekis bet kuriuo laiko momentu:

a) ar klausimas, ar tie darbai buvo atgaminti visiškai ar iš dalies, nustatomas remiantis nacionalinėmis autorių teisių taisyklėmis reglamentuojančiomis tai, kas yra neteisėtas autoriaus teisėmis saugomų kūrinių atgaminimas, ar tai yra Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio aiškinimo dalykas?

b) jei tai priklauso nuo Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnio aiškinimo, ar nacionalinis teismas turi vertinti kaip visumą visus kiekvieno kūrinio fragmentus, ar tik tam tikrą fragmentų skaičių, kuris egzistuoja tam tikru laiko momentu? Jei tai pastarasis atvejis, kokį testą nacionalinis teismas turi taikyti atsakydamas į klausimą, ar kūriniai buvo atgaminti iš dalies remiantis to straipsnio formuluote?

c) Ar 2 straipsnyje nurodyta atgaminimo teisė taikoma trumpalaikių vaizdų kūrimui televizoriaus ekrane?

5. Atskira ekonominė svarba

(a) Ar laikinos kūrinių kopijos, sukurtos palydovinės televizijos dekoderyje arba su dekoderiu sujungtame televizoriaus ekrane, kurių vienintelis tikslas sudaryti galimybę naudotis kitaip įstatymais neapribotu kūriniu, turi būti laikomos turinčiomis „atskirą ekonominę svarbą“ pagal Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 1 dalies nuostatą dėl to, kad tokios kopijos suteikia vienintelį pagrindą, kuriuo remdamasis teisių turėtojas gali gauti atlyginimą už naudojimąsi jo teisėmis?

(b) Ar atsakymas į 5 dalies a punkte pateiktą klausimą priklauso nuo to, i) ar laikinos kopijos turi tam tikrą neatskiriamą vertę; arba ii) ar laikinos kopijos sudarytos iš mažos kūrinių rinkinio dalies ir (arba) kitų objektų, kurie kitaip gali būti naudojami nepažeidžiant autorių teisių; arba iii) ar teisių turėtojo paskirtas išimtinis licencijos turėtojas kitoje valstybėje narėje jau gavo atlygį už kūrinio naudojimą toje valstybėje narėje?

6. Perdavimas visuomenei laidais ar bevielėmis priemonėmis

(a) Ar autorių teisėmis apsaugotas kūrinys perduodamas visuomenei laidais ar bevielėmis priemonėmis kaip nurodyta Direktyvos 2001/29/EB 3 straipsnyje, kai palydovinė transliacija priimama komercinės paskirties patalpose (pavyzdžiui, bare) ir perduodama ar rodoma tose patalpose per vieną televizoriaus ekraną su garsiakalbiais tose patalpose esantiems asmenims?

(b) Ar klausimas į 6 dalies a punkte pateiktą klausimą priklauso nuo to, ar: (i) tose patalpose esantys visuomenės nariai yra nauji transliuotojo nenumatyti asmenys (šiuo atveju dėl to, kad vienoje valstybėje narėje naudotis namuose skirta dekodavimo kortelė yra naudojama komerciniais tikslais kitoje valstybėje narėje)? (ii) visuomenės nariai yra mokesčio nemokanti auditorija pagal nacionalinės teisės aktus? (iii) televizijos transliacijos signalas priimamas išorine ar palydovine antena, esančia ant stogo ar netoli pastatų, kuriuose yra televizija?

(c) Jei atsakymas į bet kurią b punkto dalį yra teigiamas, į kokius veiksnius reikia atsižvelgti nustatant, ar tai kūrinio perdavimas iš vietos, kurioje nėra auditorijos narių?

C. Dėl 1993 m. rugsėjo 27 d. Tarybos Direktyvos 93/83/EEB dėl tam tikrų autorių teisių ir gretutinių teisių taisyklių, taikomų palydoviniam transliavimui ir kabeliniam perdavimui (4), koordinavimo ir dėl EB 28, 30 bei 49 straipsnių aiškinimo

7. Draudimas pagal Direktyvą 93/83

Ar suderinama su Direktyva 93/83/EEB arba su EB 28, 30 ar 49 straipsniais, jei nacionaliniuose autorių teisių įstatymuose nustatyta, kad kai į transliaciją palydovu įtrauktos laikinos kūrinių kopijos sukuriamos palydoviniame dekoderyje ar televizoriaus ekrane, tai laikoma autorių teisių pažeidimu pagal transliacijos priėmimo šalies teisę? Ar padėtis keičiasi, jei transliacija dekoduojama naudojantis palydovinio dekodavimo kortele, kurią išdavė palydovinės transliacijos paslaugos teikėjas kitoje valstybėje narėje su sąlyga, kad palydovinio dekodavimo kortelė gali būti naudojama tik toje kitoje valstybėje narėje?

D. Dėl Sutarties nuostatų dėl laisvo prekių ir paslaugų judėjimo pagal EB 28, 30 ir 49 straipsnius aiškinimo atsižvelgiant į sąlyginės prieigos direktyvą

8. Draudimas pagal EB 28 ir (arba) 49 straipsnius

(a) Jei atsakymas į 1 klausimą yra toks, kad paslaugos teikėjo arba kieno nors jo sutikimu suteikta sąlyginės prieigos priemonė tampa „neteisėta priemone“ pagal Direktyvos 98/84/EB 2 straipsnio e punktą, jei ji naudojama už paslaugos teikėjui suteiktame leidime suteikti prieigą prie apsaugotos paslaugos nustatytų ribų, kokią konkrečią teisę atsižvelgiant į jos esminę funkciją suteikia sąlyginės prieigos direktyva?

(b) Ar EB 28 ar 49 straipsniais draudžiama pirmoje valstybėje narėje įgyvendinti nacionalinės teisės nuostatą, pagal kurią yra neteisėta importuoti ar parduoti palydovinio dekodavimo kortelę, kurią išdavė palydovinės transliacijos paslaugos teikėjas kitoje valstybėje narėje su sąlyga, kad palydovinio dekodavimo kortelę galima naudoti tik toje kitoje valstybėje narėje?

(c) Ar atsakymui turi įtakos tai, kad jei palydovinio dekodavimo kortelę naudoti galima tik asmeniniais ir buitiniais tikslais toje kitoje valstybėje narėje, tačiau ji naudojama komerciniais tikslais pirmojoje valstybėje narėje?

9. Ar himnui suteikta apsauga gali būti platesnė, nei likusiai transliacijai suteikta apsauga

Ar EB 28, 30 ar 49 straipsniais draudžiama įgyvendinti nacionalinės autorių teisių apsaugos teisės nuostatą, pagal kurią yra neteisėta viešai rodyti ar groti muzikos kūrinį, jei tas kūrinys įtrauktas į apsaugotą paslaugą, kuri prieinama ir viešai rodoma naudojant palydovinio dekodavimo kortelę, kurią kitoje valstybėje narėje išdavė paslaugos teikėjas su sąlyga, kad dekodavimo kortelė gali būti naudojama tik toje kitoje valstybėje narėje? Ar yra skirtumas, jei muzikinis kūrinys yra nesvarbi apsaugotos paslaugos kaip visumos dalis ir kitų paslaugos dalių rodymas ar grojimas viešai nedraudžiamas nacionaliniais autorių teisių apsaugos įstatymais?

E. Dėl Sutarties taisyklių dėl konkurencijos aiškinimo pagal EB 81 straipsnį

10. Gynyba remiantis EB 81 straipsniu

Kokį teisinį testą nacionalinis teismas turėtų taikyti ir į kokias aplinkybes turėtų atsižvelgti spręsdamas, ar sutartiniai ribojimai pažeidžia 81 straipsnio 1 dalyje nustatytą draudimą, kai programos turinio teikėjas suteikia daug išimtinių licencijų, skirtų vienos ar kelių valstybių narių teritorijai, pagal kuriuos transliuotojui leidžiama transliuoti programos turinį tik toje teritorijoje (įskaitant ir per palydovą), o kiekviename leidime nustatytas sutartinis įsipareigojimas, pagal kurį transliuotojas privalo užtikrinti, kad jo palydovinio dekodavimo kortelės, suteikiančios galimybę priimti programos turinį, nebus naudojamos už leidime nurodytos teritorijos ribų?

Visų pirma:

(a) ar 81 straipsnio 1 dalis gali būti aiškinama kaip taikytina tam įsipareigojimui dėl vienintelės priežasties, kad jį galima aiškinti taip, jog juo siekiama trukdyti, riboti ar iškreipti konkurenciją?

(b) jei taip, ar reikia taip pat įrodyti, kad sutartiniu įsipareigojimu akivaizdžiai trukdoma, ribojama ar iškreipiama konkurencija, tam kad būtų galima taikyti 81 straipsnio 1 dalyje nustatytą draudimą?

(1) OL L 320, p. 54.

(2) 1989 m. spalio 3 d. Tarybos Direktyva 89/552/EB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo, OL L 298, p. 23.

(3) OL L 167, p. 10.

(4) OL L 248, p. 15.