12

Skundžiamo sprendimo 1–14 punktuose ginčo aplinkybės išdėstytos taip: „1. <…> Anthony Braesch yra 2008 m. „Floating Rate Equity-Linked Subordinated Hybrid-FRESH“ obligacijų (toliau – FRESH obligacijos) turėtojų atstovas, <…> Trinity Investments <…>, Bybrook Capital Master Fund <…>, Bybrook Capital Hazelton Master Fund <…> ir Bybrook Capital badminton Fund <…> yra tų obligacijų turėtojai. 2. 2008 m. balandžio mėn. Banca Monte dei Paschi di Siena (toliau – BMPS) įvykdė 950 mln. EUR kapitalo padidinimą, skirtą J. P. Morgan Securities Ltd (toliau – JPM), ji įsigijo BMPS akcijų, t. y. „FRESH akcijų“. 2008 m. balandžio 16 d. JPM sudarė su BMPS uzufrukto sutartį, pagal kurią JPM išlaiko nuosavybės teisę į akcijas, o BMPS turi uzufrukto teisę, ir bendrovių mainų susitarimą (toliau – FRESH sutartys). JPM gavo lėšų, reikalingų įsigyti Bank of New-York Mellon (Liuksemburgas) akcij[oms], jį pakeitė Mitsubishi UFJ Investor Services & Banking (Liuksemburgas) SA (toliau – MUFJ); 2008 m. balandžio 16 d. MUFJ išleido pagal Liuksemburgo teisę FRESH obligacijų už milijardo eurų sumą. JPM sudarė su MUFJ mainų susitarimą, kuriam taikoma Liuksemburgo teisė; MUFJ sudarė su FRESH obligacijų turėtojais patikos sutartį, kuriai taip pat taikoma Liuksemburgo teisė. Pagal šias įvairias sutartis [Braesch ir kt.] laikomas „FRESH instrumentais“, iš BMPS pagal FRESH sutartis JPM gauti mokėjimai pervedami MUFJ, vėliau kuponų forma – FRESH obligacijų turėtojams. 3. 2013 m. lapkričio 27 d. sprendimu <…> Komisija patvirtino restruktūrizavimo pagalbą, kurią Italijos Respublika suteikė <…> BMPS, atsižvelgdama į restruktūrizavimo planą ir įsipareigojimus. 2015 m. birželio mėn. BMPS grąžino visą pagalbą. 4. 2016 m. liepos 29 d. [EBI] paskelbė 2016 m. Europos lygiu atlikto atsparumo testo rezultatus ir nustatė BMPS nuosavų lėšų trūkumą nepalankaus scenarijaus atveju. 5. 2016 m. gruodžio 16 d. Italijos valdžios institucijos priėmė decreto-legge n. 237 – Disposizioni urgenti per la tutela del risparmio nel settore creditizio (Dekretas įstatymas Nr. 237 dėl skubių nuostatų dėl taupomųjų indėlių apsaugos kredito sektoriuje; GURI, Nr. 299, 2016 m. gruodžio 23 d.); jis buvo pertvarkytas į įstatymą ir iš dalies pakeistas 2017 m. vasario 17 d.Legge di conversione (Pertvarkymo įstatymas; GURI, Nr. 43, 2017 m. vasario 21 d.), kuriuo nustatoma finansinės pagalbos ir prevencinio rekapitalizavimo teisinis pagrindas (toliau – Dekretas įstatymas 237/2016). 6. Gavusi 2016 m. gruodžio 23 d. [ECB] pareiškimą, kad BMPS yra moki, 2016 m. gruodžio 29 d. sprendimu Komisija laikinai patvirtino 15 mlrd. EUR individualią finansinę pagalbą BMPS, remdamasi Italijos valdžios institucijų pasiūlytais įsipareigojimais. Italijos valdžios institucijos įsipareigojo pateikti restruktūrizavimo planą per du mėnesius nuo garantijų suteikimo, nebent per tą patį terminą pagalba būtų grąžinta. 7. Nepavykus pritraukti naujo privataus kapitalo 2016 m. gruodžio 30 d. BMPS pateikė prašymą suteikti išimtinę viešąją finansinę paramą kaip prevencinį rekapitalizavimą pagal Dekretą įstatymą 237/2016. 8. 2017 m. birželio 28 d. Italijos valdžios institucijos pranešė Komisijai apie 5,4 mlrd. EUR BMPS rekapitalizavimo pagalbą, kartu pateikė naują restruktūrizavimo planą [(toliau – restruktūrizavimo planas)] ir naujus įsipareigojimus. 9. Tą pačią dieną ECB išsiuntė Komisijai raštą, kuriame nurodė, kad BMPS tą dieną buvo moki. 10. [Ginčijamame sprendime], priimtame pasibaigus preliminaraus tyrimo etapui, Komisija įvertino dvi pagalbos priemones. Pirmoji priemonė (toliau – 1 priemonė) yra [skundžiamo sprendimo] 6 punkte minėta 15 mlrd. EUR finansinė pagalba valstybės garantijomis pirmos eilės skoloms. Antroji priemonė (toliau – 2 priemonė) yra [skundžiamo sprendimo] 8 punkte minėta 5,4 mlrd. EUR BMPS prevencinio rekapitalizavimo pagalba. 11. Komisija nusprendė, kad 1 ir 2 priemonės yra valstybės pagalba, ir nurodė, kad jų suderinamumo [su vidaus rinka] vertinimo teisinis pagrindas yra SESV 107 straipsnio 3 dalies b punktas, susijęs su pagalba, skirta dideliems valstybės narės ekonomikos sutrikimams atitaisyti. Ji nusprendė, kad 1 ir 2 priemonės yra BMPS restruktūrizavimo pagalba, ir išnagrinėjo jų suderinamumą, remdamasi restruktūrizavimo planu, atsižvelgdama į šešis komunikatus dėl pasaulinės finansų krizės, visų pirma <…> [Bankų] komunikatą. 12. Pirma, dėl pagalbos priemonių suderinamumo su [šešiais] komunikatais dėl [finansų] krizės Komisija nusprendė, kad restruktūrizavimo planas yra tinkamas ilgalaikiam BMPS gyvybingumui atkurti. Antra, ji nusprendė, kad akcijų ir subordinuotųjų priemonių savininkų našta buvo padalyta tinkamai, apribojant restruktūrizavimo išlaidas ir pagalbos dydį iki minimumo, kaip reikalaujama pagal Bankų komunikatą, ir padarė išvadą, kad restruktūrizavimo plane numatyta pakankamai naštos pasidalijimo priemonių. Trečia, ji nusprendė, kad restruktūrizavimo plane buvo pakankamai garantijų, kad būtų galima sumažinti nederamus konkurencijos iškraipymus. Ji taip pat pažymėjo, kad buvo užtikrinta tinkama restruktūrizavimo plano įgyvendinimo stebėsena. Todėl ji padarė išvadą, kad pagalbos priemonės yra proporcingos siekiant ištaisyti didelių Italijos ekonomikos sutrikimų pasekmes. 13. Tada Komisija nagrinėjo pagalbos priemonių suderinamumą su [Direktyva 2014/59]. Ji nusprendė, kad sąlygos, kuriomis buvo suteiktos pagalbos priemonės (1 ir 2 priemonės), atitinka Direktyvos 2014/59 32 straipsnio 4 dalies d punkte numatytą išimtį. 14. [Ginčijamo sprendimo] rezoliucinėje dalyje Komisija padarė išvadą, pirma, kad 1 ir 2 priemonės yra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, ir, antra, kad šios priemonės atitinka SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkto reikalavimus ir kad jos suderinamos su vidaus rinka dėl finansinio stabilumo motyvų.“