ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Antra, paskyrimų tarnyba per parengiamąjį savo sprendimų dėl pareigų paaukštinimo priėmimo etapą gali įtraukti patariamąjį jungtinį organą, kaip antai jungtinį pareigų paaukštinimo komitetą, taip pat ji gali numatyti, kad šiam komitetui turi padėti kitas, taip pat jungtinis, organas, į kurio priimtus pagrįstų nuomonių projektus ji gali atsižvelgti. Pateikdami apeliacinius skundus pareigūnai, kurių pareigos gali būti paaukštintos ir kurių nepasiūlė paaukštinti jų generaliniai direktoriai ir skyrių vadovai, per apeliacinę procedūrą gali atkreipti paskyrimų tarnybos dėmesį į savo atvejus tam, kad, remdamiesi savo argumentais, minėtais pagrįstų nuomonių projektais ir atitinkamais atvejais – jungtinio pareigų paaukštinimo komiteto rekomendacijomis, ją priverstų išsamiai išnagrinėti atitinkamas jų situacijas atliekant visų pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnų palyginimą, kurį ši tarnyba galiausiai atlieka pasibaigus pareigų paaukštinimo procedūrai tam, kad priimtų sprendimus dėl pareigų paaukštinimo.

Nors paskyrimų tarnyba neturi motyvuoti sprendimų, kuriuos priima dėl pareigų paaukštinimo, vis dėlto ji turi nurodyti šio sprendimo motyvus sprendime dėl skundo ir tai turi padaryti individualizuotai.

Motyvavimo pakankamumas vertinamas atsižvelgiant į ginčijamo akto priėmimo faktines ir teisines aplinkybes. Kadangi pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį paskyrimų tarnyba turi teisę nuspręsti, kurių asmenų pareigos paaukštinamos, pakanka, kad sprendimas atmesti skundą būtų motyvuojamas nurodant, kad individualiai pareigūno situacijai taikytos teisės aktuose ir Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintos pareigų paaukštinimo sąlygos.

Be to, kalbant apie per procedūrą, kuri turi įtakos daugeliui pareigūnų, priimto sprendimo motyvus, pažymėtina, kad iš paskyrimų tarnybos negalima reikalauti, kad ji motyvuotų savo sprendimą dėl skundo atmetimo ne tik atsižvelgdama į šiame skunde pateiktus kaltinimus, bet ir, pavyzdžiui, pateikdama paaiškinimų, dėl kokių priežasčių kiekvienas iš paaukštintinų pareigūnų turėjo daugiau nuopelnų, nei skundą pateikęs asmuo. Sprendimo atmesti skundą motyvai turi būti susiję tik su tuo, ar įvykdytos teisinės sąlygos, kurios turi būti tenkinamos pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus, kad procedūra būtų teisėta, todėl paskyrimų tarnyba neturi nepaaukštintam pareigūnui atskleisti jo ir kitų pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, palyginamojo vertinimo ar išsamiai išdėstyti metodo, pagal kurį nusprendė, kad reikia paaukštinti tuos pareigūnus, kurie buvo paaukštinti.

(žr. 61–63 punktus)

Nuoroda:

Tarnautojų teismo praktika: 2015 m. gruodžio 15 d. Sprendimo Bonazzi / Komisija, F‑88/15, EU:F:2015:150, 96–98 punktai ir nurodyta teismo praktika.
Vien dėl to, kad šalyje gyvenama siekiant pabaigti studijas universitete, kurios iš esmės yra laikinos, negalima preziumuoti noro perkelti nuolatinį savo interesų centrą į šią šalį. Tačiau negalima atmesti to, kad buvimas šalyje kaip studento yra nuolatinis gyvenimas toje pačioje šalyje, jeigu, atsižvelgus į kitas reikšmingas faktines aplinkybes, jis įrodo, kad atitinkamas asmuo turi ilgalaikių socialinių ir profesinių ryšių su šia šalimi.

Tuo atveju, kai po studijų laikotarpio atliekama stažuotė ir (arba) dirbama toje pačioje valstybėje narėje, dėl nuolatinio suinteresuotojo asmens buvimo gali būti taikoma prezumpcija, kurią, žinoma, galima paneigti, kad jis į šią valstybę norėjo perkelti nuolatinį arba įprastą savo interesų centrą, taigi – savo nuolatinę gyvenamąją vietą.

Vis dėlto suinteresuotojo asmens noras perkelti nuolatinį savo interesų centrą į šią šalį per studijų laikotarpį negali būti įvertinamas a posteriori, atsižvelgiant į visus faktus ir aplinkybes, atsiradusius po šio studijų laikotarpio. Laikantis tokio požiūrio būtų nepaisoma faktinių aplinkybių, apibūdinančių suinteresuotojo asmens situaciją per patį jo studijų laikotarpį. Todėl dėl to, kad suinteresuotasis asmuo turėjo nuolatinę gyvenamąją vietą savo paskyrimo vietos valstybėje narėje per savo stažuotės arba darbo laikotarpį, jokiu būdu negalima daryti išvados atgaline data dėl nuolatinio jo interesų centro perkėlimo nuo jo studijų laikotarpio pradžios.

(žr. 49, 50 ir 61 punktus)

Tarnautojų teismo praktika: 2008 m. gruodžio 4 d. Sprendimo Blais / ECB, F‑6/08, EU:F:2008:160, 90 punktas; 2010 m. kovo 9 d. Sprendimo Tzvetanova / Komisija, F‑33/09, EU:F:2010:18, 45 punktas; 2011 m. kovo 15 d. Sprendimo Mioni / Komisija, F‑28/10, EU:F:2011:23, 31 ir 32 punktai ir 2015 m. birželio 18 d. Sprendimo Pondichie / Komisija, F‑50/14, EU:F:2015:62, 39 punktas.
69

Kalbant, antra, apie tai, kad į žmogiškųjų išteklių tarnybą dėl nuomonės buvo kreiptasi tik jau priėmus ginčijamą sprendimą, iš gairių matyti, jog konsultavimosi su šia tarnyba tikslas nėra nei atitinkamo tarnautojo nuopelnų, nei to, ar, atsižvelgiant į Agentūros interesą, reikia pratęsti suinteresuotojo asmens sutartį, vertinimas. Iš tiesų gairėse nurodyta tik tai, kad žmogiškųjų išteklių tarnyba gali pridėti bet kokį komentarą prie asmens bylos pažymos, visų pirma dėl pasiūlymo padarinių biudžetui ir dėl pasiūlymo atitikties nusistovėjusiai Agentūros sutarčių pratęsimo praktikai. Taigi tokiu atveju, kaip šioje byloje, žmogiškųjų išteklių tarnyba galėjo nepridėti jokio komentaro prie siūlomo sprendimo, kuris konkrečiai negalėjo turėti jokio poveikio biudžetui Agentūros ateinančių metų biudžeto skirsnyje „išlaidos“ ir, be to, atitiko biudžeto valdymo institucijos sprendimą panaikinti darbo vietą. Be to, niekas nerodo, kad jei žmogiškųjų išteklių tarnyba užpildė jai skirtą formuliaro dalį, turėjo būti suformuluotas ir komentaras.
Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 26 straipsnį uždraudžiama institucijai pareigūno atžvilgiu naudotis arba remtis dokumentais, turinčiais būti pareigūno asmens byloje, bet joje nepaminėtais, todėl administracijos sprendimas, pagrįstas tokiais dokumentais, turi būti panaikintas. Tačiau šiuo straipsniu visiškai nereglamentuojamas dokumentų priimtinumas teismo procese.

Be to, dėl dokumentų, kurie buvo perduoti, pašalinimo per tokį teismo procesą Sąjungos teismas negalėtų išnagrinėti jam pateiktų ieškinio pagrindų, kurie pagrįsti tokiais dokumentais. Šiuo atveju nėra prasmės iš su teisminiais ginčais susijusios bylos medžiagos pašalinti dokumentų, kuriais remiantis nagrinėtas ieškinio pagrindas po teisminių ginčų, skirtų būtent sprendimui dėl šio ieškinio pagrindo priimti. Be to, toks nagrinėjimo būdas prieštarautų Europos Sąjungos Bendrojo Teismo procedūros reglamento 137 straipsnio 2 daliai, pagal kurią Tarnautojų teismo kanceliarija turi perduoti pirmojoje instancijoje išnagrinėtos bylos medžiagą Bendrojo Teismo kanceliarijai.

(žr. 26 ir 27 punktus)

Pirmosios instancijos teismo praktika: Sprendimo Rozand-Lambiotte / Komisija, T‑96/95, EU:T:1997:25, 42 punktas ir Sprendimo de Brito Sequeira Carvalho / Komisija ir Komisija / de Brito Sequeira Carvalho, T‑40/07 P ir T‑62/07 P, EU:T:2009:382, 99 punktas.
Atitinkama Tarnautojų teismo ir Europos Sąjungos Bendrojo Teismo kompetencija galimybės susipažinti su dokumentais srityje turi būti paremta objektyviais kriterijais ir negali priklausyti nuo to, kaip šalis kvalifikuoja aktus, ir ypač nuo ieškovo valios pradėti vieną ar kitą administracinę procedūrą prieš pareiškiant ieškinį ar nuo institucijos valios prašymą leisti susipažinti su dokumentu nagrinėti remiantis Reglamentu Nr. 1049/2001, o ne Tarnybos nuostatais.

Pareigos motyvuoti asmens nenaudai priimtą sprendimą, kaip antai konkurso atrankos komisijos dėl kandidato priimtą sprendimą, tikslas yra, pirma, pateikti suinteresuotajam asmeniui reikalingą informaciją, kad jis žinotų, ar sprendimas yra pagrįstas, ir, antra, sudaryti galimybę atlikti jo teisminę kontrolę.

Jei nėra ypatingų aplinkybių, administracija, kuri rengia įdarbinimo egzaminus klausimų su pasirenkamaisiais atsakymais forma, įvykdo pareigą motyvuoti, kai šių egzaminų neišlaikiusiems kandidatams praneša apie procentinę teisingų atsakymų dalį ir pateikia, jei to prašoma, teisingus atsakymus į kiekvieną užduotą klausimą.

Ypatinga aplinkybe negalima pripažinti to, kad per kitus egzaminus kandidatas gavo daug didesnius balus nei per žodinio mąstymo testą, jeigu nurodomas tik jokiais įrodymais nepagrįstas teiginys, neleidžiantis daryti išvados, kad ginčijami klausimai buvo klaidingi.

(žr. 34, 37 ir 39 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2003 m. sausio 23 d. Sprendimo Angioli / Komisija, T‑53/00, 67 punktas; 2003 m. kovo 27 d. Sprendimo Martínez Páramo ir kt. / Komisija, T‑33/00, 43 punktas.

Tarnautojų teismo praktika: 2008 m. rugsėjo 11 d. Sprendimo Coto Moreno / Komisija, F‑127/07, 32 punktas; 2011 m. birželio 29 d. Sprendimo Angioi / Komisija, F‑7/07, 136 ir 138 punktai.
EUROPOS SĄJUNGOS TARNAUTOJŲ TEISMO (trečioji kolegija) SPRENDIMAS

2012 m. gruodžio 12 d.

Byla F‑77/11

Kris Van Neyghem

prieš

Europos Sąjungos Tarybą

„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūra – Atsisakymas paaukštinti pareigas – Panaikinimas – Įgyvendinimo priemonės – Naujas nuopelnų palyginimas“

Dalykas: Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai pagal jos 106a straipsnį, pareikštas ieškinys, kuriuo K. Van Neyghem prašo panaikinti sprendimą nepaaukštinti jo pareigų priskiriant jį prie asistentų pareigų grupės (AST) 7 lygio per 2007 m. pareigų paaukštinimo procedūrą, kurį Europos Sąjungos Taryba priėmė 2010 m. spalio 1 d. po to, kai, vykdant 2010 m. gegužės 5 d. Bendrojo Teismo sprendimą Bouillez ir kt. prieš Tarybą, F‑53/08 (toliau – 2010 m. gegužės 5 d. sprendimas), buvo atliktas naujas nuopelnų palyginimas, ir atlyginti tariamai dėl to patirtą neturtinę ir turtinę žalą.

Sprendimas: Atmesti ieškinį. Taryba padengia savo išlaidas ir ketvirtadalį K. Van Neyghem bylinėjimosi išlaidų. Ieškovas padengia tris ketvirtadalius savo bylinėjimosi išlaidų.

Santrauka

Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Nuopelnų palyginimas – Administracijos diskrecija – Teisminė kontrolė – Ribos

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis)

Lygindama nuopelnus, į kuriuos atsižvelgiama priimant sprendimą dėl pareigų paaukštinimo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnį, paskyrimų tarnyba turi didelę diskreciją.

Konkrečiai kalbant, administracija turi didelę diskreciją suteikti atitinkamą reikšmę kiekvienam iš trijų kriterijų, numatytų Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalyje; jų nuostatose neatmetama šių kriterijų palyginimo galimybė.

Tačiau paskyrimų tarnybai pripažįstama diskrecija apsiriboja reikalingumu palyginti kandidatų nuopelnus rūpestingai ir nešališkai atsižvelgiant į tarnybos interesus ir laikantis vienodo požiūrio principo. Praktikoje šį palyginimą reikia atlikti remiantis vienodais kriterijais ir panašiais informacijos šaltiniais.

Taigi teismo kontrolė turi apsiriboti klausimu, ar atsižvelgiant į būdus ir priemones, kuriomis remdamasi administracija galėjo atlikti savo vertinimą, ji netinkamai neviršijo įgaliojimų ir nesinaudojo savo diskrecija akivaizdžiai klaidingai.

(žr. 38–41 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. rugsėjo 15 d. Sprendimo Casini prieš Komisiją, T‑132/03, 52 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

Tarnautojų teismo praktika: 2011 m. kovo 24 d. Sprendimo Canga Fano prieš Tarybą, F‑104/09, dėl kurio Europos Sąjungos Bendrajam Teismui pateiktas apeliacinis skundas, byla T‑281/11 P, 68 punktas; 2011 m. rugsėjo 28 d. Sprendimo AC prieš Tarybą, F‑9/10, 14 punktas.
Staff case summary



Staff case summary

Santrauka

1. Pareigūnai – Ieškinys – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Ieškinys dėl vertinimo ataskaitos panaikinimo – Pareigūnas, perkeltas į kitą instituciją – Kitos institucijos neatsižvelgimas į minėtą ataskaitą

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnis)

2. Pareigūnai – Vertinimas – Tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita – Pareiga supažindinti atitinkamą pareigūną su dokumentu, kuriame įtvirtinti jo tarnybai nustatyti tikslai

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnis)

1. Vertinimo ataskaita, neatsižvelgiant į jos naudą ateityje, yra raštiškas ir oficialus pareigūno atlikto darbo įrodymas. Vertinant nėra vien aprašomos nagrinėjamu laikotarpiu įvykdytos užduotys, bet vertinamos ir žmogiškosios savybės, kurias vertinamas pareigūnas parodė vykdydamas savo profesinę veiklą. Todėl kiekvienas pareigūnas turi teisę į tai, kad jo darbas būtų vertinamas pagal nustatytą teisingą ir vienodą vertinimo sistemą. Tad, atsižvelgiant į teisę į veiksmingą teisminę gynybą, pareigūnui turi būti pripažinta teisė užginčyti parengtos vertinimo ataskaitos turinį dėl to, kad tokia ataskaita buvo parengta nesilaikant Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatytų normų.

Taigi dėl pareigūno perkėlimo iš vienos institucijos į kitą, antrosios institucijos neatsižvelgimo į pirmojoje parengtas vertinimo ataskaitas ir jo paaukštinimo antrojoje institucijoje šis pareigūnas nepraranda suinteresuotumo paduoti skundą dėl pirmosios institucijos parengtos ataskaitos.

(žr. 46 ir 47 punktus)

Nuoroda:

Teisingumo Teismo praktika: 2008m. gruodžio 22 d. Sprendimo Gordon prieš Komisiją , C‑198/07 P, Rink. p. I‑10701, 44 ir 45 punktai.

2. Iš Parlamento priimtų Bendrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų 43 straipsnio įgyvendinimo nuostatų 10–12 straipsnių matyti, kad per vertinimo pokalbį ši institucija kiekvieną savo pareigūną ar tarnautoją turi supažindinti su dokumentu, kuriame nustatyti tikslai ateinantiems metams jo poskyriui, skyriui ar tarnybai. Šis dokumentas yra esminis vertinant pareigūno ar tarnautojo kitais metais atliktą darbą ir rengiant jo vertinimo ataskaitą. Be to, jei per vertinimo pokalbį pareigūnas ar tarnautojas to prašo, administracija turi parengti dokumentą, kuriame būtų papildomai patikslinti tikslai, kurie jam yra paskirti asmeniškai.

Pareigūnas turi būti laikomas susipažinusiu su nustatytais tikslais kitiems metams, jei per bendrą susirinkimą skyriaus viršininkas apibūdino bendrus padalinio tikslus, konkrečius skyriaus ar jo tarnybos tikslus ir įvairių pareigūnų individualius tikslus, be to, pateikė ir aptarė lentelę, kurioje nurodytos kiekvieno pareigūno ar tarnautojo užduotys ir tikslai kitiems metams. Nors, kaip nagrinėjamu atveju, šioje lentelėje, atsižvelgiant į jos standartizuotą turinį ir vartojamų formuluočių pobūdį, iš esmės išvardijamos užduotys, bet nenurodomi tikslai, vis dėlto joje atitinkamiems pareigūnams ar tarnautojams pateikiamos tam tikros gairės ir siektini tikslai, dėl to ji gali būti laikoma tikslų pristatymu, kaip tai suprantama pagal bendrąsias įgyvendinimo nuostatas.

(žr. 64 ir 66 punktus)
Staff case summary



Staff case summary

Santrauka

1. Pareigūnai – Delegavimas tarnybos interesais

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnio pirmos pastraipos a punkto antra įtrauka)

2. Pareigūnai – Ieškinys – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį – Ieškinys dėl kandidatūros į laisvą Komisijos atstovybės vadovo darbo vietą atmetimo – Pirminės atrankos etape atmesta kandidatūra – Priimtinumas

1. To, kad Komisijos atstovybės vadovai eina „svarbias politinio pobūdžio“ pareigas, savaime neužtenka, kad būtų pateisintas pareigūno delegavimas. Pagal tokį Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnio pirmos pastraipos a punkto antros įtraukos aiškinimą būtų leista pas atitinkamus Komisijos narius deleguoti visus „svarbias politinio pobūdžio“ pareigas institucijoje, kurioje paprastai dirba aukštesniosios grandies vadovai, einančius pareigūnus ir taip būtų pažeista pati Europos viešosios tarnybos struktūra, numatyta Pareigūnų tarnybos nuostatų 35 punkte, ypač iškeliant abejonių dėl skaidrių pavaldumo ryšių.

Be to, delegavimas tarnybos interesais tam, kad būtų „laikinai padedama Sutartyse numatytas pareigas einančiam asmeniui“, reiškia, kad tarp šio asmens ir deleguoto pareigūno yra intuitu personae pasitikėjimo ryšys, o dėl to tarp suinteresuotųjų asmenų gali būti nuolat užmezgamas tiesioginis ir glaudus ryšys, atsižvelgiant į atitinkamam nariui ir visam jo kabinetui būdingus darbo metodus. Tai, kad atstovybės vadovo parengtos ataskaitos tiesiogiai skirtos atsakingam Komisijos nariui, kad atstovybės vadovas ir Komisijos narys ar jo kabineto atstovai bendrauja telefonu, susirašinėja elektroniniais laiškais arba organizuoja susitikimus, ar tai, kad šių susirašinėjimų turinys yra konfidencialus, savaime neleidžia įrodyti, kad Komisijos nario ir atstovybės vadovo darbo santykiai yra intuitu personae pobūdžio.

Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnio pirmos pastraipos a punkto antros įtraukos taikymas priklauso tik nuo šioje nuostatoje nustatytų sąlygų, o ne nuo su šios nuostatos taikymu susijusių administracinių pasekmių. Bet koks kitoks aiškinimas lemtų, kad būtų galima taikyti Pareigūnų tarnybos nuostatų 37 straipsnį kitu nei jį įtvirtinant siektu tikslu, todėl būtų įteisintas piktnaudžiavimas procedūra.

(žr. 70, 73, 75 ir 77 punktus)

2. Tai, kad ieškovo kandidatūra užimti Komisijos atstovybės vadovo darbo vietą buvo atmesta pirminės atrankos etape, nepanaikina jo suinteresuotumo ginčyti toliau vykusios įdarbinimo procedūros tinkamumo, nes pirminės atrankos komisijų vertinimas negalėjo nulemti galutinio Paskyrimų tarnybos vertinimo. Be to, toks ieškovas išsaugo suinteresuotumą pareikšti ieškinį siekdamas išvengti, kad aptariamas neteisėtumas nepasikartotų vykstant analogiškai atrankos procedūrai.

(žr. 81 punktą)

Nuoroda:

Teisingumo Teismo praktika: 2007 m. birželio 7 d. Sprendimo Wunenburger prieš Komisiją , C‑362/05 P, Rink. p. I‑4333, 50 punktas.

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2005 m. liepos 5 d. Sprendimo Wunenburger prieš Komisiją , T‑370/03, Rink. VT p. I‑A‑189 ir II‑853, 20 punktas.
2.

Priteisti iš Hangzhou Dingsheng Industrial Group Co., Ltd, Dingheng New Materials Co., Ltd ir Thai Ding Li New Materials Co., Ltd bylinėjimosi išlaidas.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 184/13

2012 m. gegužės 4 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje UPS Europe ir United Parcel Service Deutschland prieš Komisiją

(Byla T-344/10) (1)

(Valstybės pagalba - Sprendimo užbaigti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą nebuvimas - Ieškinys dėl neveikimo - Teisė pareikšti ieškinį - Priimtinumas)

2012/C 184/23

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: UPS Europe NV/SA (Briuselis, Belgija) ir United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG (Noisas, Vokietija), atstovaujamos advokatų T. Ottervanger ir E. Henny

Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Flynn ir D. Grespan

Atsakovės pusėje į bylą įstojusi šalis: Deutsche Post AG, atstovaujama advokatų J. Sedemund, T. Lübbig ir M. Klasse

Dalykas

Ieškinys dėl neveikimo, kuriuo siekiama, kad būtų pripažinta, jog Komisija per protingą terminą neteisėtai nepriėmė sprendimo EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytoje procedūroje, pradėtoje 2007 m. rugsėjo 12 d., kiek tai susiję su Vokietijos institucijų įmonei Deutsche Post AG skirta valstybės pagalba (pagalba C 36/07 (ex NN 25/07)).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

2. UPS Europe NV/SA ir United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG padengia savo bei Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

3. Deutsche Post AG padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 288, 2010 10 23.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 282/20

2011 m. balandžio 13 d. Bendrojo Teismo pirmininko nutartis byloje Westfälische Drahtindustrie ir kt. prieš Komisiją

(Byla T-393/10 R)

(Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas - Konkurencija - Komisijos sprendimas, kuriuo skiriama bauda - Banko garantija - Prašymas sustabdyti vykdymą)

2011/C 282/40

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovės: Westfälische Drahtindustrie GmbH (Hamas, Vokietija); Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG (Hamas) ir Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG (Izerlonas, Vokietija), atstovaujamos advokatų C. Stadler ir N. Tkatchenko

Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama V. Bottka, R. Sauer ir C. Hödlmayr, padedamų advokato R. Van der Hout

Dalykas

Prašymas atidėti 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimo C(2010) 4387 galutinis, susijusio su SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/38.344 — Armatūrinis plienas) su pakeitimais, padarytais 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimu C(2010) 6676 galutinis, vykdymą, kiek jis susijęs su ieškovėms skirtomis baudomis.

Rezoliucinė dalis

1. Atidedamas Westfälische Drahtindustrie GmbH, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft mbH & Co. KG ir Pampus Industriebeteiligungen GmbH & Co. KG nustatytos pareigos pateikti banko garantiją Europos Komisijos naudai, kad nebūtų iš karto išieškotos 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimo C(2010) 4387 galutinis, susijusio su SESV 101 straipsnio ir EEE susitarimo 53 straipsnio taikymo procedūra (byla COMP/38.344 — Armatūrinis plienas) su pakeitimais, padarytais 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimu C(2010) 6676 galutinis, 2 straipsnio 1 dalyje nustatytos baudos, vykdymas tokiomis sąlygomis: — Westfälische Drahtindustrie, Westfälische Drahtindustrie Verwaltungsgesellschaft ir Pampus Industriebeteiligungen iki 2011 m. birželio 30 d. Komisijai sumoka (konfidencialu) mln. eurų. — Kiekvieno mėnesio 15 dieną nuo 2011 m. liepos 15 d. jos Komisijai moka 300 000 eurų mėnesines įmokas iki naujo nurodymo, bet ne ilgiau kaip iki galutinio sprendimo pagrindinėje byloje priėmimo.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 151/27

2012 m. kovo 22 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Viasat Broadcasting UK prieš Komisiją

(Byla T-114/09) (1)

(Valstybės pagalba - Pagalbos grąžinima - Suinteresuotumo pareikšti ieškinį teisme išnykimas - Nereikalingumas priimti sprendimą)

2012/C 151/42

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Jungtinė Karalystė), atstovaujama advokatų S. Kalsmose-Hjelmborg ir M. Honoré

Atsakovė: Europos Komisija, iš pradžių atstovaujama N. Khan ir B. Martenczuken, vėliau B. Stromsky ir L. Flynn

Atsakovės pusėje į bylą įstojusios šalys: Danijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama J. Bering Liisberg, vėliau C. Vang, padedamų advokatų P. Biering ir K. Lundgaard Hansen ir TV2/Danmark A/S (Odensė C, Danija), atstovaujama advokato O. Koktvedgaard

Dalykas

Prašymas panaikinti 2008 m. rugpjūčio 4 d. Komisijos sprendimą C(2008) 4224 galut. byloje N 287/2008 dėl sanavimo pagalbos TV2 Danmark A/S.

Rezoliucinė dalis

1. Nebereikia priimti sprendimo dėl šio ieškinio.

2. Viasat Broadcasting UK Ltd, Europos Komisija, Danijos Karalystė ir TV2 Danmark A/S padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 141, 2009 6 20.
2022 m. rugsėjo 7 d. Bendrojo Teismo sprendimas byloje Peace United / EUIPO – 1906 Collins (MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN)

(Byla T-699/21) (1)

(Europos Sąjungos prekių ženklas - Registracijos panaikinimo procedūra - Žodinis Europos Sąjungos prekių ženklas MY BOYFRIEND IS OUT OF TOWN - Registracijos panaikinimas - Prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų nebuvimas - Reglamento (ES) 2017/1001 58 straipsnio 1 dalies a punktas - Naudojimo iš tikrųjų įrodymas - Piktnaudžiavimas teise)

(2022/C 418/43)

Proceso kalba: prancūzų

Šalys

Ieškovė: Peace United Ltd (Londonas, Jungtinė Karalystė), atstovaujama avocat M. Artzimovitch

Atsakovė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba, atstovaujama V. Ruzek

Kita procedūros EUIPO apeliacinėje taryboje šalis, įstojusi į bylą Bendrajame Teisme: 1906 Collins LLC (Majamis, Florida, Jungtinės Valstijos), atstovaujama avocate C. Mateu

Dalykas

SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė prašo panaikinti 2021 m. liepos 30 d. Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) antrosios apeliacinės tarybos sprendimą (byla R 276/2020-2).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.

2. Priteisti iš Peace United Ltd bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 37, 2022 1 24.
2.

Marina Yachting Brand Management Co. Ltd padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnybos (EUIPO) bei Industries Sportswear Co. Srl. patirtos bylinėjimosi išlaidos.