Keywords

Summary



Keywords

1. Ieškinys dėl panaikinimo – Suinteresuotumas pareikšti ieškinį

(EB 230 straipsnio ketvirtoji pastraipa; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

2. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas

(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

3. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas

(Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

4. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas (NPP)

(EB 226 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

5. Ieškinys dėl panaikinimo – Aktai, dėl kurių galima pareikšti ieškinį – Sąvoka – Aktai, galintys paveikti tam tikrą teisinę situaciją

(EB 230 straipsnis)

6. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas

(EB 88 straipsnio 3 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

7. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas

(EB 88 straipsnio 3 dalis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalis)

8. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Nacionalinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planas (NPP)

(EB 87 ir 88 straipsniai; Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87)

Summary

1. Fizinio ar juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas tik tuo atveju, jei ieškovas yra suinteresuotas, kad ginčijamas aktas būtų panaikintas. Toks suinteresuotumas reiškia, kad pats akto panaikinimas gali turėti teisinių pasekmių ir kad ieškinį pareiškęs asmuo gali turėti naudos iš bylos baigties.

Kalbant apie Komisijos sprendimą dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano (NPP), kuriuo buvo atmesta tik ta NPP dalis, kurioje numatytos kai kurios emisijos leidimų skyrimo ex post sureguliavimo priemonės, pripažinus jas neatitinkančias Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, III priedo kriterijų Nr. 5 ir Nr. 10, suinteresuotumas pareikšti ieškinį priklauso nuo tyrimo procedūros ir Komisijos įgaliojimų priimti sprendimus pagal Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalį teisinio pobūdžio, o ypač nuo to, ar minėtu sprendimu patvirtinamas visas NPP.

(žr. 96, 98 punktus)

2. Komisijai vykdant a priori kontrolę pagal Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, 9 straipsnio 3 dalį, valstybei narei pateikus nacionalinį šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planą (NPP), nebūtinai priimamas patvirtinimo sprendimas, nes Komisija privalo įsikišti tik tiek, kiek ji mano esant reikalinga pateikti prieštaravimus dėl tam tikrų pateikto NPP aspektų ir, valstybei narei atsisakius pakeisti savo NPP, priimti atmetimo sprendimą. Be to, šie prieštaravimai turi būti pareikšti ir atmetimo sprendimas priimtas per tris mėnesius nuo NPP pateikimo. To nepadarius, pateiktas NPP tampa galutinis ir daroma prielaida, kad jis yra teisėtas, o tai valstybei narei leidžia atitinkamu paskirstymo laikotarpiu jį vykdyti. Todėl ši speciali kontrolė yra grindžiama valstybės priemonės, kurios vykdymas yra tik laikinai draudžiamas, teisėtumo prielaida. Iš to darytina išvada, kad bet koks Komisijos sprendimas atmesti NPP ar tam tikrus jo aspektus, net ir tuo atveju, kai jame Komisija aiškiai pritaria kitiems jo aspektams ar pateikiami motyvai, nurodantys priežastis, dėl kurių ji neketina pareikšti prieštaravimų dėl jų, bei tuo atveju, kai po to yra sutinkama su minėtame NPP atliktais pakeitimais, negali būti laikomas patvirtinimu, t. y. teises suteikiančiu aktu, nes priemonėms, apie kurias pranešama šiomis aplinkybėmis, dėl jų pobūdžio tokio patvirtinimo nereikia.

(žr. 115 punktą)

3. Pagal Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, 9 straipsnio 3 dalį pradėta tyrimo procedūra, išskyrus Komisijos galimybę vykdyti a priori kontrolę, siekiama užtikrinti valstybių narių teisinį saugumą ir visų pirma leisti joms greitai, per trumpą laiką, nusistatyti emisijos leidimų paskirstymo būdą ir savo nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano (NPP) pagrindu valdyti leidimų sistemą atitinkamu paskirstymo laikotarpiu. Atsižvelgiant į ribotą šio laikotarpio trukmę, tiek Komisija, tiek valstybės narės yra teisėtai suinteresuotos tuo, kad bet kokie nesutarimai dėl NPP turinio būtų išspręsti greitai ir kad per visą NPP galiojimo laikotarpį nekiltų rizikos, jog Komisija jį užginčys. Be to, Direktyvos 2003/87 tikslų taupiam ir ekonomiškai veiksmingam įgyvendinimui kliudytų draudimo įgyvendinti NPP tol, kol Komisija nepriėmė patvirtinimo sprendimo, nustatymas.

(žr. 117–118 punktus)

4. Komisijai neturint bendro įgaliojimo stricto sensu patvirtinti valstybės narės pateiktą nacionalinį šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planą (NPP), tai, kad nėra Komisijos prieštaravimų pasibaigus Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, 9 straipsnio 3 dalies pirmajame sakinyje nustatytam trijų mėnesių terminui, negali pagrįsti kokios nors prielaidos ar teisinės fikcijos, kad NPP yra patvirtintas. Šiuo atžvilgiu Komisija turi tik ribotą kontrolės ir atmetimo teisę, apimančią vien tik minėtos direktyvos III priede bei 10 straipsnio nuostatose nurodytus kriterijus. Todėl šio termino pasibaigimas turi tik vienintelę pasekmę: NPP, kuriam taikoma teisėtumo prielaida, nebent tam prieštarauja Komisija, tampa galutinis ir valstybė narė jį gali įgyvendinti be kokio nors bendro Komisijos patvirtinimo. Šį vertinimą patvirtina tai, kad šios direktyvos 9 straipsnio 3 dalyje nenustatyta aiški taisyklė, sukurianti prielaidą ar teisinę fikciją, kuri, beje, galėtų pakenkti Komisijos pagal EB 226 straipsnį turimiems kontrolės įgaliojimams, kuriais ji turi turėti galimybę pasinaudoti.

(žr. 120–122 punktus)

5. Nepaisant to, kokie yra motyvai, kuriais grindžiamas sprendimas, tik sprendimo rezoliucinė dalis gali turėti teisinių pasekmių ir sukelti žalą. Tačiau ieškinys dėl panaikinimo negali būti pareikštas dėl pačių sprendimo motyvuose pateiktų vertinimų ir jiems Bendrijos teismų teisėtumo kontrolė gali būti taikoma tik tiek, kiek, būdami žalą sukeliančio akto motyvais, jie yra būtinas šio akto rezoliucinės dalies pagrindas, arba bent jau jeigu šie motyvai gali pakeisti to, kas buvo nuspręsta aptariamo akto rezoliucinėje dalyje, esmę. Kadangi iš esmės rezoliucinė akto dalis yra neatskiriama nuo motyvuojamosios dalies, prireikus ji turi būti aiškinama atsižvelgiant į akto priėmimo motyvus.

Todėl pagal Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, 9 straipsnio 3 dalį priimto Komisijos sprendimo dėl nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano (NPP) rezoliucinėje dalyje nesant teisiškai privalomo sprendimo dėl taisyklės, Bendrijos teismas, nagrinėdamas pagal EB 230 straipsnį pareikštą ieškinį dėl minėto sprendimo panaikinimo, negali patikrinti šio sprendimo motyvų, susijusių su minėta taisykle ir jos atitiktimi taisyklėms dėl valstybės pagalbos, ir jie negali pagrįsti ūkio subjekto suinteresuotumo pareikšti ieškinį.

(žr. 127, 130 punktus)

6. Valstybės narės pareiga pagal EB 88 straipsnio 3 dalį pranešti Komisijai apie visus ketinimus suteikti valstybės pagalbą yra teisiškai atskirta ir iš esmės nepriklauso nuo pareigos pateikti nacionalinį šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo planą (NPP) pagal Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, 9 straipsnio 3 dalį. Sprendimas, pagrįstas vien tik šios direktyvos 9 straipsnio 3 dalimi, o ne EB 87 ir 88 straipsniais, leidžia Komisijai atlikti tik prima facie NPP esančių valstybės pagalbos aspektų vertinimą valstybės pagalbos teisės požiūriu, kuris negali užkirsti kelio oficialaus sprendimo, kaip apibrėžta EB 88 straipsnio 3 dalies trečiajame sakinyje, priėmimui.

(žr. 133 punktą)

7. Nei Direktyva 2003/87, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, priimta remiantis vien EB 175, o ne EB 89 straipsniu, nei šiomis aplinkybėmis priimtos teisiškai neprivalomos priemonės negali teisėtai riboti su valstybės pagalbos kontrole susijusių taisyklių taikymo srities ir veiksmingumo. Iš tikrųjų, išskyrus Komisijos pareigą, atliekant tyrimą pagal Direktyvos 2003/87 9 straipsnio 3 dalį, atsižvelgti į prieštaravimų tarp nacionalinio šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų paskirstymo plano (NPP) nuostatų ir valstybės pagalbos teisės galimybę ir tai, kad NPP pateikimas taip pat galėtų būti laikomas pranešimu pagal EB 88 straipsnio 3 dalį, nesant atitinkamo teisinio pagrindo, minėta direktyva negali būti lex specialis , leidžiantis kontroliuoti valstybės pagalbą vykstant to paties 9 straipsnio 3 dalyje numatytai kontrolės procedūrai.

(žr. 132, 134 punktus)

8. Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje, III priedo kriterijus Nr. 5, numatantis, kad įgyvendinant NPP taip pat būtina paisyti EB 87 ir 88 straipsnių, yra tik Bendrijos teisėje nusistovėjusio principo, pagal kurį bet kuris antrinės teisės aktas turi būti vykdomas taip, kad nepažeistų Sutarties taisyklių ar bet kurių kitų pirminės teisės taisyklių, pavyzdžiui, bendrųjų teisės principų ar pagrindinių teisių, išraiška. Tačiau ši bendra pareiga laikytis Bendrijos teisės negali reikšti, kad administracinė procedūra turi būti vykdoma pagal visas atitinkamas esmines procedūrines ir materialines nuostatas, kaip antai Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB 88 straipsnio taikymo taisykles, nuostatos, o tik įpareigoja Komisiją atlikti prima facie vertinimą taikant Direktyvą 2003/87. Galiausiai šios direktyvos 9 straipsnio 3 dalyje numatyta tyrimo procedūra jokiais atvejais nesuteikia Komisijai teisės leisti valstybėms narėms nukrypti nuo Bendrijos teisės nuostatų, kurių ta direktyva neapima.

(žr. 135 punktą)