TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS

2011 m. rugsėjo 26 d.

Byla F-29/06

Andres Arnaldos Rosauro ir kt.

prieš

Europos Komisiją

„Viešoji tarnyba – Pareigūnai – Paskyrimas – Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalis – Vidaus konkursai dėl perkėlimo į aukštesnę kategoriją, paskelbti iki 2004 m. gegužės 1 d. – Kandidatai, įrašyti į rezervo sąrašą iki 2006 m. gegužės 1 d. – Priskyrimas prie lygio – Mažesnio už 1 daugiklio taikymas – Paaukštinimo balų netekimas“

Dalykas: Pagal EB 236 ir AE 152 straipsnius pareikštas ieškinys, kuriuo A. Arnaldos Rosauro ir penki kiti Komisijos pareigūnai, laimėję vidaus konkursus dėl perkėlimo į aukštesnę kategoriją, apie kuriuos buvo paskelbta iki 2004 m. gegužės 1 d., prašo panaikinti sprendimus paskirti juos į aukštesnę kategoriją tiek, kiek jais jie priskiriami prie lygio.

Sprendimas: Atmesti ieškinį. Kiekviena šalis padengia savo išlaidas.

Santrauka

1. Sąjungos teisė – Principai – Teisėtų lūkesčių apsauga – Sąlygos

2. Pareigūnai – Įdarbinimas – Paskyrimas į lygį – Naujos karjeros sistemos įtvirtinimas Reglamentu Nr. 723/2004 – Pereinamojo laikotarpio nuostatos, reglamentuojančios priskyrimą prie lygio

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnis; XIII priedo 2 straipsnio 1 dalis)

3. Pareigūnai – Karjera – Pereinamojo laikotarpio nuostatų, taikomų pereinant nuo senos prie naujos pareigūnų karjeros sistemos, įtvirtinimas – Priskyrimo prie lygio taisyklės

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 35 straipsnis; XIII priedo 2 straipsnio 1 dalis ir 8 straipsnis)

4. Pareigūnai – Įdarbinimas – Paskyrimas į lygį – Paskyrimas į pareigų grupės lygį, nurodytą pranešime apie konkursą – Naujos karjeros sistemos įtvirtinimas Reglamentu Nr. 723/2004 – Pereinamojo laikotarpio nuostatos, reglamentuojančios priskyrimą prie lygio

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnis; XIII priedo 5 straipsnio 2 dalis)

5. Pareigūnai – Karjera – Pereinamojo laikotarpio nuostatų, taikomų pereinant nuo senos prie naujos pareigūnų karjeros sistemos, įtvirtinimas – Priskyrimo prie lygio taisyklės

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 2 dalis; XIII priedo 5 straipsnio 2 dalis)

6. Pareigūnai – Darbo užmokestis – Pereinamojo laikotarpio nuostatos, taikytinos po Reglamento Nr. 723/2004 įsigaliojimo – Lygio ir daugiklio nustatymas

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45a straipsnis; XIII priedo 2 straipsnis, 5 straipsnio 2 dalis, 7 ir 8 straipsniai)

7. Pareigūnai – Įdarbinimas – Paskyrimas į lygį – Naujos karjeros sistemos įtvirtinimas Reglamentu Nr. 723/2004 – Pereinamojo laikotarpio nuostatos, reglamentuojančios priskyrimą prie lygio

(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 2 dalis ir 7 straipsnio 2 dalis)

8. Pareigūnai – Pareigų paaukštinimas – Kategorijos pakeitimas po vidaus konkurso

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnis, 45a straipsnis ir 110 straipsnio 1 dalis; XIII priedo 5 straipsnis)

1. Teisė remtis teisėtų lūkesčių apsauga užtikrinama kiekvienam asmeniui, kurio situacija tokia, kai matyti, jog Sąjungos administracija tikslios, besąlyginės ir nuoseklios informacijos iš leistinų ir patikimų šaltinių forma suteikė jam konkrečias garantijas ir suteikė pagrįstų vilčių.

Atvirkščiai, niekas negali remtis šio principo pažeidimu, jei administracija jam nesuteikė konkrečių garantijų.

(žr. 56 ir 57 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2003 m. kovo 19 d. Sprendimo Innova Privat-Akademie prieš Komisiją, T-273/01, 26 punktas ir jame nurodyta teismo praktika; 2007 m. liepos 11 d. Sprendimo Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją, T-58/05, 96 punktas.

2. Iš principo iš dalies keičiant visuotinai taikomą nuostatą, būtent Pareigūnų tarnybos nuostatų normas, naujoji norma nedelsiant taikoma teisinių situacijų, kurios atsirado galiojant ankstesnei normai, bet iki galo nebuvo susiklosčiusios, būsimoms pasekmėms.

Vykstant vidaus konkursams dėl perkėlimo į kitą kategoriją, šiuos konkursus laimėjusių asmenų įrašymas į po atrankos sudarytus rezervo sąrašus suinteresuotiems asmenims tik suteikia galimybę būti paskirtiems į aukštesnę kategoriją. Ši galimybė jokiu būdu nesietina su jokia įgyjama teise, nes vidaus konkursą laimėjęs asmuo, įrašytas į rezervo sąrašą, negali būti laikomas priskirtu prie lygio, kol jo atžvilgiu priimamas tinkamos formos sprendimas dėl paskyrimo.

Todėl net jeigu pareigūnas vidaus konkursą dėl perkėlimo į kitą kategoriją laimėjo prieš 2004 m. gegužės 1 d., t. y. prieš Reglamento Nr. 723/2004, iš dalies keičiančio Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, įsigaliojimą, tai, kad į tinkamų kandidatų sąrašą jis buvo įrašytas prieš šią datą, nesuteikia jam teisės būti paskirtam, jeigu įdarbinama po šios datos, į pranešime apie konkursą nurodytą lygį arba atitinkamą lygį pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalį ir pagal ankstesnių Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnį.

Pareigūnas negali remtis įgyta teise, nebent jos atsiradimą lėmė faktas pagal konkrečias nuostatų normas, galiojusias iki Pareigūnų tarnybos nuostatų pakeitimo.

(žr. 70–74 ir 131 punktus)

Nuoroda:

Teisingumo Teismo praktika: 1973 m. gruodžio 5 d. Sprendimo SOPAD, 143/73, 8 punktas; 1986 m. liepos 10 d. Sprendimo Licata prieš EESRK, 270/84, 31 punktas.

Pirmosios instancijos teismo praktika: minėto Sprendimo Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją 52, 58 ir 79–81 punktai.

3. Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad 2004 m. gegužės 1 d., remiantis šio priedo 8 straipsniu, pareigūnų, turinčių vieną iš administracinių statusų, nustatytų Pareigūnų tarnybos nuostatų 35 straipsnyje, lygiai pervadinami taip, kaip nurodyta šioje nuostatoje pateiktoje lentelėje, kurioje nurodyti kiekvieną ankstesnį lygį atitinkantys nauji (pereinamieji) lygiai.

Todėl iš tos pačios Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 1 dalies teksto matyti, kad ši nuostata skirta tik tiems asmenims, kurie 2004 m. gegužės 1 d. jau buvo pareigūnai ir buvo priskirti prie vieno iš lygių, nurodytų stulpelyje „ankstesnis lygis“.

Iš tikrųjų Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 1 dalyje esančioje lentelėje nurodyti lygiai yra pareigūnų, įdarbintų iki 2004 m. gegužės 1 d., ankstesni lygiai, kurie buvo pakeisti į naujus pereinamuosius lygius. Be kita ko, Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 1 dalies tikslas yra tik 2004 m. gegužės 1 d pervadinti lygius asmenų, turinčių pareigūno statusą 2004 m. balandžio 30 d., kad jiems būtų galima taikyti naują karjeros sistemą, kuri visa turėjo įsigalioti 2006 m. gegužės 1 dieną, ir negalima pripažinti, kad šioje dalyje numatyta daugiau nei šis tarpinis ryšys. Taigi ši nuostata neturėjo būti taikoma priskiriant prie lygio pareigūną, kuris į aukštesnę kategoriją buvo paskirtas tik 2005 m. balandžio 27 d., atsižvelgiant į tai, kad jis laimėjo vidaus konkursą dėl perkėlimo į kitą kategoriją, apie kurį buvo pranešta iki 2004 m. gegužės 1 d. ir kurio tinkamų kandidatų sąrašas buvo parengtas iki 2006 m. gegužės 1 dienos.

(žr. 80–82 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: minėto Sprendimo Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją 112 punktas.

Tarnautojų teismo praktika: 2010 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo De Luca prieš Komisiją, F-20/06, dėl kurio pateiktas apeliacinis skundas, šiuo metu nagrinėjamas Europos Sąjungos Bendrajame Teisme, byla T-563/10 P, 91 punktas.

4. Vykstant vidaus konkursams dėl perkėlimo į aukštesnę kategoriją, laisvų pareigų lygis ir konkursą laimėjusių asmenų skyrimo į šias pareigas sąlygos, kuriuos atitinkama institucija nustatė pagal ankstesnių Pareigūnų tarnybos nuostatus normas rengdama pranešimus apie konkursus, nebegalėjo turėti poveikio po 2004 m. gegužės 1 d., t. y. datos, kurią Sąjungos teisės aktų leidėjas pasirinko naujai pareigūnų karjeros sistemai įsigalioti.

Dėl naujos karjeros sistemos įvedimo nuo 2004 m. gegužės 1 d. panaikinus pranešimuose apie konkursus nurodytų kategorijų lygius, teisės aktų leidėjas turėjo priimti Pareigūnų tarnybos nuostatų pereinamojo laikotarpio nuostatas (XIII priedas), konkrečiai kalbant, jo 5 straipsnio 2 dalį, kad nustatytų lygius, prie kurių būtų priskirti konkursus dėl perkėlimo į kitą kategoriją laimėję asmenys, į rezervo sąrašus įrašyti iki 2006 m. gegužės 1 d., bet kurių perkėlimas į naują kategoriją įvyko po 2004 m. gegužės 1 dienos.

Iš tiesų priskyrimas prie lygio pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalį neatitinka prieš 2004 m. gegužės 1 d. paskelbtuose pranešimuose apie vidaus konkursus nurodytų lygių ir šia nuostata nukrypstama nuo Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnio normos, kurioje pakartojamas ankstesnių Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnis. Tačiau Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalis, atsižvelgiant į jos dalyką, yra speciali pereinamojo laikotarpio nuostata, todėl apibrėžtos pareigūnų kategorijos atžvilgiu gali nukrypti nuo Pareigūnų tarnybos nuostatų 31 straipsnyje nustatytos bendro pobūdžio taisyklės. Reikia priminti, kad dėl sunkumų, susijusių su perėjimu nuo vieno valdymo būdo prie kito, pareigūnų karjeros atžvilgiu administracijai gali tekti laikinai ir laikantis tam tikrų apribojimų nukrypti nuo griežto pastovių taisyklių ir principų, kurie paprastai taikomi nagrinėjamoms situacijoms, taikymo.

(žr. 84, 85 ir 90 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: minėto Sprendimo Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją 109 ir 110 punktai.

Tarnautojų teismo praktika: minėto sprendimo De Luca prieš Komisiją 86 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

5. Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalis susijusi su pareigūnais, kurie iki 2006 m. gegužės 1 d. buvo įrašyti į sąrašą kandidatų, tinkamų perkelti į kitą kategoriją, ir kurie buvo į ją perkelti po 2004 m. gegužės 1 dienos. Šuo atžvilgiu, kaip matyti iš ankstesnių Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio 2 dalies, pareigūnai arba tarnautojai į kitą kategoriją galėjo būti perkelti tik po konkurso. Matyti, kad kalbama apie vidinį konkursą. Todėl aiškiai nurodęs pareigūnus, įrašytus į sąrašą kandidatų, tinkamų perkelti iš vienos kategorijos į kitą, Sąjungos teisės aktų leidėjas norėjo nurodyti kandidatus, laimėjusius šios konkrečios rūšies konkursus. Taigi reikia daryti išvadą, kad Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalis susijusi tik su pareigūnais, kurių kategorija pasikeičia po vidaus konkurso.

(žr. 87 ir 88 punktus)

Nuoroda:

Tarnautojų teismo praktika: 2010 m. spalio 28 d. Sprendimo Kay prieš Komisiją, F-113/05, 52 ir 54 punktai.

6. Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 7 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad iki 2004 m. gegužės 1 d. įdarbintų pareigūnų baziniai mėnesiniai darbo užmokesčiai nesikeičia dėl to, kad šią datą keitėsi lygių pavadinimai, kaip nustatyta šio priedo 2 straipsnio 1 dalyje. Šiuo atžvilgiu minėto 7 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad kiekvienam pareigūnui 2004 m. gegužės 1 d. apskaičiuojamas daugiklis, lygus bazinio mėnesinio darbo užmokesčio, mokėto kiekvienam iš šių pareigūnų iki 2004 m. gegužės 1 d., ir taikomos sumos, apibrėžtos Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 2 dalyje, santykiui. Šio 2 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad su naujais pereinamaisiais lygiais susiję darbo užmokesčiai yra laikomi taikomomis sumomis, kaip apibrėžta Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 7 straipsnyje. Taigi minėtu 7 straipsniu siekiama, kad dėl lygių pervadinimo nesikeistų pagal ankstesnius Pareigūnų tarnybos nuostatus įdarbintų pareigūnų baziniai mėnesiniai darbo užmokesčiai ir ypač kad jie nepagrįstai nepraturtėtų.

Be kita ko, Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 2 dalimi nustatomi baziniai mėnesiniai kiekvieno naujo pereinamojo lygio ir pakopos darbo užmokesčiai. Pagal šią nuostatą, aiškinamą kartu su Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 8 straipsniu, kuriuo reglamentuojamas pereinamųjų lygių pervadinimas naujais abiejų pareigų grupių, sukurtų naujais Pareigūnų tarnybos nuostatais, lygiais, skirtingiems AST pareigų grupės lygiams ir pakopoms priskirti atlyginimai yra lygūs atitinkamiems AD pareigų grupei priskirtiems atlyginimams.

Be to, Pareigūnų tarnybos nuostatų 45a straipsnyje numatyta sistema, pagal kurią nuo 2006 m. gegužės 1 d. iš AST pareigų grupės (kuria keičiamos ankstesnės B, C ir D kategorijos) į AD pareigų grupę (kuria keičiama ankstesnė A kategorija) pereinama remiantis ne vidiniu konkursu, o vadinamąja atestacijos procedūra, kuri grindžiama sėkmingu mokymo programos baigimu. Pareigūnų tarnybos nuostatų 45a straipsnio 3 dalyje aiškiai numatyta, kad paskiriant į AD pareigų grupės postą, paskyrimo momentu esamas pareigūno lygis ir pakopa nesikeičia.

Atsižvelgiant į šias nuostatas galima daryti išvadą, kad Sąjungos teisės aktų leidėjas norėjo, kad perėjimas į aukštesnę pareigų grupę būtų susijęs su administratoriaus funkcijų vykdymu ir palankesnės karjeros perspektyvomis, o ne su iškart didesniu atlyginimu.

Todėl naujuose Pareigūnų tarnybos nuostatuose nenumatyta, kad dėl šių nuostatų įsigaliojimo arba dėl pareigūno perėjimo į aukštesnę pareigų grupę keičiasi minėto pareigūno bazinis darbo užmokestis.

Nors priimdamas Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalį teisės aktų leidėjas norėjo suteikti naudos pareigūnams, kurie po vidaus konkurso dėl perkėlimo į kitą kategoriją įrodė galintys užimti aukštesnės kategorijos pareigas, jis nenorėjo, kad ši nauda viršytų tą, kurią gauna pareigūnai, išlaikę atestavimo procedūrą po 2006 m. gegužės 1 dienos.

Todėl, remiantis Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 7 straipsniu ir minėtame priede nesant aiškių priešingų nuostatų, pareigūnų, paskirtų pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalį, atlyginimas turi būti apskaičiuojamas atsižvelgiant į pareigūnų, įdarbintų iki 2004 m. gegužės 1 d., atlyginimą ir taikant daugiklį.

(žr. 103–113 punktus)

Nuoroda:

Tarnautojų teismo praktika: 2011 m. gruodžio 11 d. Nutarties Caminiti prieš Komisiją, F-71/09, 46 punktas.

7. To paties darbdavio darbuotojų, atliekančių lygiavertį darbą, teisė gauti tokį patį atlyginimą yra speciali bendrojo vienodo požiūrio principo, kurio laikymąsi turi užtikrinti Tarnautojų teismas, išraiška. Be to, ši teisė įtvirtinta Tarptautinio ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakto 7 straipsnyje ir Tarptautinės darbo organizacijos konvencijoje Nr. 111.

Vienodo požiūrio principas pažeidžiamas, kai dvi asmenų, kurių faktinė ir teisinė situacija iš esmės nesiskiria, grupės vertinamos skirtingai arba kai skirtingos situacijos vertinamos vienodai. Vienodo požiūrio principu reikalaujama, kad skirtingai būtų vertinamos dvi grupės asmenų, kurių faktinė ir teisinė situacija iš esmės skiriasi.

Lyginant pareigūnus, laimėjusius vidaus konkursą dėl perkėlimo į kitą kategoriją iki 2006 m. gegužės 1 d. ir į aukštesnę kategoriją paskirtus po 2004 m. gegužės 1 d., su asmenimis, kurie po to, kai laimėjo atvirą konkursą, buvo priimti į nuolatinę tarnybą ir tiesiogiai paskirti į minėtą aukštesnę kategoriją, neatsižvelgiant į tai, ar iki tol jie buvo žemesnėje kategorijoje, akivaizdu, kad antrosios grupės pareigūnai gauna Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 2 straipsnio 2 dalyje nustatytus bazinius mėnesio darbo užmokesčius, kuriems netaikomas joks daugiklis. Iš tikrųjų, kadangi Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 7 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad daugiklis taikomas tik iki 2004 m. gegužės 1 d. įdarbintų pareigūnų darbo užmokesčiams, ši nuostata jiems netaikytina.

Tačiau vidaus konkurso dėl perkėlimo į kitą kategoriją laimėjimas minėtos pirmos grupės pareigūnams ir atviro konkurso laimėjimas minėtos antros grupės pareigūnams yra objektyvus veiksnys, dėl kurio išskiriamos minėtos dvi pareigūnų grupės. Pirmos grupės pareigūnai jau buvo pareigūnai pagal ankstesnius Pareigūnų tarnybos nuostatus ir laimėjo vidaus konkursą dėl perkėlimo į kitą kategoriją. O antros grupės pareigūnai buvo įdarbinti pagal naujus Pareigūnų tarnybos nuostatus po to, kai laimėjo atvirą konkursą.

Būtent todėl Sąjungos teisės aktų leidėjas, įgyvendindamas savo didelę diskreciją, nusprendė skirtingai vertinti minėtas dvi pareigūnų grupes. Dėl pirmos grupės reikia pažymėti, kad buvo nuspręsta suteikti palankesnes sąlygas šiems pareigūnams, laimėjusiems vidaus konkursus dėl perkėlimo į kitą kategoriją iki 2006 m. gegužės 1 d., ir leisti juos priskirti prie to aukštesnės kategorijos lygio ir pakopos, kuriuos jie turėjo būdami žemesnėje kategorijoje; toks priskyrimas neturėjo lemti iškart didesnio atlyginimo. O dėl antros grupės pareigūnų, kurie laimėjo atvirą konkursą ir buvo įdarbinti pagal naujus Pareigūnų tarnybos nuostatus, teisės aktų leidėjas nusprendė: kadangi į tas pačias darbo vietas jie buvo įdarbinti priskiriant prie žemesnių lygių nei pareigūnus, įdarbintus pagal ankstesnius Pareigūnų tarnybos nuostatus, daugiklis jiems neturėtų būti taikomas.

(žr. 118–123 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2008 m. rugsėjo 18 d. Sprendimo Angé Serrano ir kt. prieš Parlamentą, T-47/05, 142 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

Tarnautojų teismo praktika: 2010 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo Torijano Montero prieš Tarybą, F-76/05, 67 punktas.

8. Nei Pareigūnų tarnybos nuostatų 45a straipsnyje, nei Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnyje, nei jokioje kitoje Pareigūnų tarnybos normoje nekalbama apie ankstesnėje kategorijoje sukauptus paaukštinimo balus ir a fortiori apie tai, ką reikėtų su jais daryti. Vis dėlto Pareigūnų tarnybos nuostatuose įtvirtintos pagrindinės pareigūnams taikomos teisinės tvarkos taisyklės ir pagal jų 110 straipsnio 1 dalį kiekviena institucija priima Pareigūnų tarnybos nuostatų bendrąsias įgyvendinimo nuostatas; jomis gali būti nustatyti kriterijai, kuriais administracija galėtų remtis įgyvendindama savo diskreciją arba kurie leistų patikslinti nepakankamai aiškias Pareigūnų tarnybos nuostatų normas. Pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 110 straipsnio 1 dalį Komisija priėmė Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsnio bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, kad būtų užtikrintas paaukštinimo procedūros įgyvendinimas.

Be kita ko, paskyrimas į aukštesnį lygį po vidaus konkurso prilyginamas paaukštinimui, todėl turėtų būti taikomos su paaukštinimu susijusios Pareigūnų tarnybos nuostatų normos.

Todėl, kadangi paskyrimas į aukštesnį lygį po vidaus konkurso prilyginamas paaukštinimui, taip turėtų būti ir paskyrimo į aukštesnę kategoriją po vidaus konkurso dėl perkėlimo į aukštesnę kategoriją atveju: perkėlimas į aukštesnę kategoriją, dėl kurio pradedamos vykdyti kitokios funkcijos, yra paaukštinimas, todėl turi būti taikomos su paaukštinimu susijusios taisyklės.

Nepanaikinus pareigūno, paskirto į aukštesnę kategoriją pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalį, sukauptų balų, būtų paprasčiau jį paaukštinti, iš principo remiantis jo ankstesnėje kategorijoje surinktais balais, o tai nesuderinama su Pareigūnų tarnybos nuostatų 45 straipsniu, pagal kurį pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnai turi būti lyginami su to paties lygio jo kolegų nuopelnais. Iš šio Pareigūnų tarnybos nuostatų straipsnio matyti, kad administracija, lygindama to paties lygio pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnus, turi atsižvelgti į paaukštinimo balus, kuriuos jie sukaupė būdami atitinkamo lygio. Tačiau balai, kuriuos pareigūnas sukaupė iki perėjimo į kitą kategoriją, atitinka nuopelnus, kurie buvo įrodyti užimant žemesnės kategorijos pareigas ir vykdant kitokio pobūdžio funkcijas. Taigi į šiuos balus gali būti atsižvelgiama perkeliant į kitą žemesnės kategorijos lygį, bet ne perkeliant į kitą aukštesnės kategorijos lygį, nes šioje kategorijoje suinteresuoto asmens nuopelnai dar nebuvo įrodyti.

Tokiu atveju išsaugodamas sukauptus balus pareigūnas, priskirtas prie lygio pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalį, po perėjimo į kitą kategoriją turėtų galimybę būti greičiau paaukštintas nei to paties lygio jo kolegos, kurie aukštesnę kategoriją gavo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 45 straipsnį, o tai prieštarauja vienodo požiūrio principui, kuriuo reikalaujama, kad visi to paties lygio pareigūnai, kurių nuopelnai vienodi, turėtų vienodas perkėlimo į aukštesnį lygį galimybes.

Todėl sukaupti paaukštinimo balai turi būti panaikinti, kai pareigūnas paskiriamas į aukštesnę kategoriją pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 5 straipsnio 2 dalį.

(žr. 141–143, 146, 147 ir 149 punktus)

Nuoroda:

Teisingumo Teismo praktika: 1984 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Vlachos prieš Teisingumo Teismą, 20/83 ir 21/83, 22–24 punktai.

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2007 m. lapkričio 20 d. Sprendimo Ianniello prieš Komisiją, T-308/04, 38 punktas.

Tarnautojų teismo praktika: 2007 m. birželio 28 d. Sprendimo Da Silva prieš Komisiją, F-21/06, 75 punktas.