ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
21

2017 m. vasario 28 d. sprendimu EuroNorm atmetė šį prašymą, motyvuodama tuo, kad NMI TT negali būti laikoma MVĮ, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 651/2014 I priedą, nes pagal šio priedo 3 straipsnio 4 dalį įmonė negali būti laikoma MVĮ, jei 25 % ar daugiau atitinkamos įmonės kapitalo arba balsavimo teisių atskirai ar bendrai tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuoja viena ar daugiau viešųjų įstaigų. EuroNorm teigimu, NMI TT nėra tiesiogiai kontroliuojama viešųjų įstaigų, nes 90 % jos kapitalo priklauso pagal civilinę teisę įsteigtam fondui, t. y. NMI-Institut. Vis dėlto galima preziumuoti viešųjų įstaigų atliekamą netiesioginę kontrolę, nes daugumą Fondo tarybos narių sudaro federalinės žemės, miesto, universiteto ir valstybinės aukštojo mokslo įstaigos atstovai, taip pat prekybos ir pramonės rūmų, kurie pagal Vokietijos teisę taip pat turi viešosios įstaigos statusą, atstovas. Be to, kadangi NMI-Institut ir NMI TT yra susijusios įmonės, kaip tai suprantama pagal minėto priedo 3 straipsnio 3 dalies a punktą, netaikytina to paties priedo 3 straipsnio 2 dalies antros pastraipos a–d punktuose įtvirtinta nukrypti leidžianti nuostata.
45

Šiuo klausimu reikia priminti, kad valstybių narių teismų nepriklausomumas įvairiais aspektais yra ypač svarbus Sąjungos teisinei sistemai. Visų pirma jis kyla iš teisinės valstybės principo, kuris yra viena iš vertybių, kuriomis pagal ESS 2 straipsnį grindžiama Sąjunga ir kurios yra bendros valstybėms narėms, ir ESS 19 straipsnio, kuriame sukonkretinama ši vertybė ir kuriuo pareiga užtikrinti teisinę kontrolę šioje sistemoje nustatyta taip pat nacionaliniams teismams

(šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 27 d. Sprendimo Associação Sindical dos Juízes Portugueses, C‑64/16, EU:C:2018:117, 32 punktą). Be to, minėtas nepriklausomumas yra būtina sąlyga siekiant Sąjungos teisės taikymo srityje užtikrinti teisės subjektams pagrindinę teisę į nepriklausomą ir nešališką teismą, įtvirtintą Chartijos 47 straipsnyje, kuri yra visų teisių, kurias teisės subjektai turi pagal Sąjungos teisę, apsaugos garantas (šiuo klausimu žr., be kita ko, 2020 m. kovo 26 d. Sprendimo Simpson / Taryba ir HG / Komisija (peržiūra), C‑542/18 RX-II ir C‑543/18 RX-II, EU:C:2020:232, 70 ir 71 punktus ir juose nurodytą jurisprudenciją). Galiausiai minėtas nepriklausomumas būtinas tam, kad tinkamai veiktų teismų bendradarbiavimo sistema, kurią įgyvendina SESV 267 straipsnyje numatytas kreipimosi dėl prejudicinio sprendimo priėmimo mechanizmas; šis mechanizmas gali būti inicijuotas tik Sąjungos teisę taikančios institucijos, kuri, be kita ko, atitinka šį nepriklausomumo kriterijų (žr., be kita ko, 2020 m. sausio 21 d. Sprendimo Banco de Santander, C‑274/14, EU:C:2020:17, 56 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
12

Įstatyminio dekreto Nr. 163/2006 185 straipsnio 4 ir 5 dalyse nustatyta: „4. [Už poveikio aplinkai vertinimą] atsakinga komisija: a) per 30 dienų nuo pareiškėjo galutinio projekto pateikimo praneša aplinkos ir teritorijos apsaugos ministerijai apie galimus šio projekto ir preliminaraus projekto neatitikimus; b) per 60 dienų nuo šio pateikimo pateikia minėtai ministerijai savo nuomonę dėl galutinio projekto atitikties sprendime, kuriuo pripažįstama atitiktis aplinkosaugos reikalavimams, pateiktiems reikalavimams ir dėl to, ar visiškai įgyvendinti dekrete, kuriuo pripažįstama atitiktis aplinkosaugos reikalavimams, išdėstytos nuostatos ir reikalavimai. 5. Jei galutinis projektas skiriasi nuo preliminaraus projekto, [už poveikio aplinkai vertinimą atsakinga] komisija pateikia ataskaitą aplinkos ir teritorijos apsaugos ministrui, o šis, jeigu atsižvelgdamas į komisijos įvertinimą mano, kad dėl preliminaraus projekto ir galutinio projekto skirtumų labai pasikeičia bendras projekto poveikis aplinkai, per 30 dienų nuo perkančiosios organizacijos, koncesininko ar generalinio rangovo pateikto pranešimo paprašo atnaujinti poveikio aplinkai vertinimą ir iš naujo jį paskelbti, visų pirma tam, kad viešieji ir privatieji suinteresuotieji subjektai prireikus galėtų pateikti pastabas. Poveikio aplinkai vertinimas gali būti atnaujinamas tik dėl tos projekto dalies, su kuria susijęs pakeitimas. Jeigu sprendime, kuriuo pripažįstama atitiktis aplinkosaugos reikalavimams, numatytos nuostatos ir reikalavimai nevykdomi, minėtas ministras, gavęs oficialų pranešimą, užtikrina, kad per tarnybų konferenciją būtų pranešta apie nevykdymą, kad prireikus tyrimas būtų atnaujintas.“
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant BlackRock Investment Management (UK) Ltd (toliau – BlackRock) ir Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Jungtinės Karalystės mokesčių ir muitų administratorius, toliau – mokesčių administratorius) ginčą dėl šio administratoriaus atsisakymo taikyti neapmokestinimą pridėtinės vertės mokesčiu (PVM), numatytą PVM direktyvos 135 straipsnio 1 dalies g punkte.
24

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa) (Mokesčių arbitražo teismas (Administracinio arbitražo centras)) visų pirma nurodo, kad sutarčių nutraukimas anksčiau laiko sukelia ekonominę žalą Vodafone, o tai akivaizdu, kai sutartis nutraukiama sutarties vykdymo pradžioje ir kai šis ūkio subjektas suteikė klientui reklaminių lengvatų. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, reikia preziumuoti, kad šiam ūkio subjektui padaryta žala. Be to, iš Elektroninių ryšių įstatymo 48 straipsnio 2 dalies c punkto ir 52-A straipsnio 8 dalies matyti, kad sutarties nutraukimas per lojalumo laikotarpį pateisina kompensaciją, kad būtų „susigrąžintos išlaidos, susijusios su terminalų subsidijavimu, paslaugos įrengimu ir aktyvavimu ar kitomis reklaminėmis sąlygomis“. Todėl šis teismas daro prielaidą, kad Vodafone patiria šias išlaidas ir kad pagrindinėje byloje nagrinėjamų sumų tikslas yra jas padengti.
44

Be to, be įvairių šio sprendimo ankstesniuose punktuose išplėtotų Direktyvos 2001/83 69 straipsnio 1 dalies aiškinimo elementų, šio sprendimo 41 punkte padarytą išvadą patvirtina visuomenės sveikatos apsaugos interesas, kuris, remiantis šios direktyvos 2 konstatuojamąja dalimi, yra pagrindinis bet kokių teisės aktų vaistų gamybos, platinimo ir vartojimo srityje tikslas.
26

MS ir AS teigė, kad atsižvelgiant į tai, jog NK neįvykdė FAGG 4 straipsnio 1 dalies 8 ir 10 punktuose nustatytų informacijos teikimo pareigų, FAGG 11 straipsnio 1 dalyje numatytas 14 dienų sutarties atsisakymo terminas pagal FAGG 12 straipsnio 1 dalį buvo pratęstas dvylikai mėnesių, todėl 2017 m. vasario 12 d. pareikštas sutarties atsisakymas galiojo. Be to, NK pradėjo vykdyti sutartį prieš pasibaigiant sutarties atsisakymo terminui, nepareikalavusi iš MS ir AS pateikti aiškų prašymą dėl tokio išankstinio sutarties vykdymo, kaip nurodyta FAGG 10 straipsnyje. Galiausiai nėra taikoma FAGG 16 straipsnio 1 dalyje numatyta MS ir AS pareiga sumokėti proporcingą sumą sutarties atsisakymo atveju, nes NK neįvykdė informacijos teikimo pareigos. Todėl MS ir AS neprivalėjo mokėti jokio atlygio.
62

Atsižvelgiant į visa tai, kas išdėstyta, į pateiktus klausimus reikia atsakyti taip, kad MSS sprendimo 8 straipsnio 1 dalis, siejama su šio sprendimo 7 straipsnio 1 dalimi, turi būti aiškinama taip, kad paaiškėjus, jog operatorius, atrinktas pagal minėto sprendimo II antraštinę dalį ir turintis teisę naudoti radijo dažnių spektrą pagal to paties sprendimo 7 straipsnį, MSS sprendimo 4 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktyje nustatytą datą neteikė judriojo ryšio paslaugų naudodamasis judriojo palydovinio ryšio sistema per palydovą, valstybių narių kompetentingos institucijos negali atsisakyti suteikti tam operatoriui leidimus įdiegti judriojo palydovinio ryšio sistemų ETC dėl to, kad tas operatorius neįvykdė teikiant paraišką prisiimto įsipareigojimo.
25

Pagal Teisingumo Teismo suformuotą jurisprudenciją, Teisingumo Teismui ir nacionaliniams teismams bendradarbiaujant pagal SESV 267 straipsnį, tik bylą nagrinėjantis nacionalinis teismas, atsakingas už sprendimo priėmimą, atsižvelgdamas į konkrečias bylos aplinkybes turi įvertinti tai, ar jo sprendimui priimti būtinas prejudicinis sprendimas, ir Teisingumo Teismui pateikiamų klausimų svarbą. Todėl iš principo Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą tuo atveju, jei pateikiami klausimai susiję su Sąjungos teisės išaiškinimu (2018 m. gruodžio 4 d. Sprendimo Minister for Justice and Equality ir Commissioner of An Garda Síochána, C‑378/17, EU:C:2018:979, 26 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
50

Be to, Švedijos vyriausybė savo rašytinėse pastabose ir per posėdį Teisingumo Teisme nurodė, kad pagal Europos arešto orderį prašomas perduoti asmuo turi teisę be jokių laiko apribojimų pateikti skundą dėl nutarties taikyti jam suėmimą, net ir po to, kai buvo išduotas Europos arešto orderis ir jis suimtas vykdančiojoje valstybėje narėje. Jeigu skundžiama nutartis skirti suėmimą panaikinama, Europos arešto orderis automatiškai pripažįstamas negaliojančiu, nes jis išduotas remiantis tokia nutartimi.
28

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo Elegktiko Synedrio (Audito Rūmai, Graikija) sprendimą, kuriame neseniai nuspręsta, kad toks privatinės teisės reglamentuojamų darbo sutarčių pratęsimas prieštarauja Direktyvai 1999/70, kuri į vidaus teisę perkelta Prezidento dekretu 164/2004. Dėl to pratęsimo atsirastų nepriimtina to paties darbdavio ir darbuotojo sudarytų ir vykdytų sutarčių dėl tos pačios rūšies darbo ir tokiomis pačiomis darbo sąlygomis seka, nenustačius objektyvių ir skaidrių kriterijų siekiant patikrinti, ar tokių sutarčių atnaujinimas iš tikrųjų atitinka tikrus poreikius, leidžia pasiekti numatytą tikslą ir yra būtinas jam pasiekti, atsižvelgiant, be kita ko, į tai, kad dėl jo kyla reali piktnaudžiavimo tokios rūšies sutartimis rizika.
28

Vengrija, palaikoma Lenkijos Respublikos, mano, kad ieškinys yra priimtinas, nes ginčijama rezoliucija, atsižvelgiant į pasekmes, kurias ji sukelia, be kita ko, pagal Protokolo (Nr. 24) vienintelio straipsnio b punktą, ir į 2018 m. liepos 25 d. Sprendime Minister for Justice and Equality (Teismų sistemos trūkumai) (C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586) pateiktus paaiškinimus, yra aktas, kurį galima ginčyti, kaip tai suprantama pagal SESV 263 straipsnį. Be to, SESV 269 straipsnis turi būti aiškinamas siaurai ir nepanaikina Teisingumo Teismo jurisdikcijos nagrinėti šį ieškinį.
39

Be to, to sprendimo 35 punkte Bendrojo Teismo pateiktas argumentas, kad, atsižvelgiant į tai, jog Paryžiaus konvencijos 6septies straipsnio tekstas yra vienareikšmiškas, negalima remtis šios konvencijos parengiamaisiais darbais, taip pat yra prieštaringas. Iš tikrųjų tame sprendime Bendrojo Teismo padaryta išvada skiriasi nuo išvados, kurią Bendrasis Teismas padarė 2011 m. balandžio 13 d. Sprendime Safariland / VRDT – DEF-TEC Defense Technology (FIRST DEFENSE AEROSOL PEPPER PROJECTOR) (T‑262/09, EU:T:2011:171, 61 punktas). Taigi akivaizdu, kad minėto reglamento 8 straipsnio 3 dalies formuluotė nėra pakankamai aiški, kad būtų galima manyti, jog nuoroda į sąvoką „tapatumas“ yra vienareikšmė.
97

Be to, kalbant apie Reglamento Nr. 715/2007 3 straipsnio 10 punkto kontekstą, iš šio sprendimo 77 punkto matyti, kad pagal šio reglamento 4 straipsnio 2 dalį gamintojai turi imtis tokių techninių priemonių, kurios, be kita ko, užtikrintų, kad pro išmetamąjį vamzdį būtų išmetamas iš tiesų ribotas teršalų kiekis visą normalų transporto priemonės veikimo laikotarpį, esant įprastoms eksploatavimo sąlygoms. Be to, minėto reglamento 5 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad gamintojas turi įrengti transporto priemones taip, kad sudedamosios dalys, kurios gali turėti įtakos teršalų išmetimui, leistų įprastai naudojamoms transporto priemonėms atitikti šiame reglamente ir jo įgyvendinimo priemonėse numatytas ribines išmetamų teršalų vertes.
31

Be to, šios direktyvos 2 straipsnio a punkte, siejamame su Direktyvos 2015/1535 1 straipsnio 1 dalies b punktu, „informacinės visuomenės paslaugos“ apibrėžiamos kaip „paprastai už atlyginimą per atstumą, elektroninėmis priemonėmis ir asmenišku paslaugų gavėjo prašymu teikiama paslauga“, turint omenyje tai, kad, kaip matyti iš Direktyvos 2000/31 18 konstatuojamosios dalies, šios paslaugos apima įvairią internetu vykdomą ekonominę veiklą, be kita ko, prekių pardavimą internetu.
77

Vis dėlto iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad šiuos vairuotojus, nagrinėjamais laikotarpiais išlaikiusius gyvenamąją vietą Nyderlanduose, prieš jiems sudarant darbo sutartis su AFMB rinkosi pačios transporto įmonės, o sudarę šias sutartis jie vykdė savo profesinę veiklą šių transporto įmonių naudai ir rizika. Be to, nors pagal šių transporto įmonių ir AFMB sudarytus susitarimus dėl transporto priemonių parko valdymo pastarajai buvo patikėta valdyti krovinines transporto priemones ir darbo užmokestį, iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo paaiškinimų matyti, kad iš tikrųjų šio darbo užmokesčio sąnaudos teko pagrindinėje byloje aptariamoms transporto įmonėms mokant AFMB komisinius. Be to, transporto įmonės sprendimas nebesinaudoti vairuotojo paslaugomis paprastai lėmė jo atleidimą iš darbo AFMB, todėl faktiškai atleisti darbuotoją iš darbo galėjo transporto įmonė, tačiau tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas.
3

Direktyvos 86/653 antroje ir trečioje konstatuojamosiose dalyse nustatyta: „[K]adangi nacionalinių įstatymų dėl komercinio atstovavimo skirtumai iš esmės daro įtaką konkurencijos sąlygoms ir pačios veiklos vykdymui [Europos Sąjungoje] bei kenkia tiek prekybos agentams vis-à-vis jų atstovaujamiesiems, tiek prekybinių sandorių saugumui; kadangi, be to, tokie skirtumai iš esmės kliudo sudaryti ir vykdyti komercinio atstovavimo sutartis, kai atstovaujamasis ir prekybos agentas yra įsisteigę skirtingose valstybėse narėse; kadangi prekyba tarp valstybių narių turėtų vykti tokiomis sąlygomis, kurios yra panašios į vienoje bendroje rinkoje esančias sąlygas, todėl būtina suderinti valstybių narių teisines sistemas, kiek to reikalauja deramas bendrosios rinkos veikimas; kadangi šiuo požiūriu įstatymų kolizijai taikomos teisės normos komercinio atstovavimo atveju nepašalina pirmiau minėtų prieštaravimų ir jų nepašalintų, netgi jeigu jos būtų suvienodintos, dėl to pasiūlytas suderinimas, nepaisant tokių normų buvimo, yra būtinas.“
31

Nagrinėjamu atveju Vengrija nepateikė įrodymų, kad dėl Komisijos veiksmų tapo sunkiau paneigti šios institucijos kaltinimus. Be to, ikiteisminės procedūros eigos, primintos šio sprendimo 15–20 punktuose, nagrinėjimas visų pirma rodo, kad po to, kai pateikė pastabas dėl oficialaus pranešimo per Komisijos jai nustatytą vieno mėnesio terminą, Vengrija už trijų savaičių pateikė naujas pastabas šiuo klausimu ir jas ši institucija priėmė. Ši valstybė narė taip pat pateikė pastabas dėl pagrįstos nuomonės per dviejų mėnesių terminą, atitinkantį tą, kuris paprastai taikomas ikiteisminėse procedūrose, nors tam jai buvo nustatytas vieno mėnesio terminas, ir Komisija šias pastabas taip pat priėmė. Galiausiai iš dokumentų, kuriais pasikeista per ikiteisminę procedūrą, ir ieškinio, kuriuo pradėta byla, analizės matyti, kad Komisija tinkamai atsižvelgė į visas Vengrijos įvairiose šios procedūros stadijose pateiktas pastabas.
57

Grįsdama apeliacinį skundą Graikijos Respublika nurodo tris pagrindus. Apeliacinio skundo pirmasis pagrindas susijęs su ginčijamu sprendimu, kiek jame taikomos 25 % ir 10 % fiksuoto dydžio pataisos paramai už ganyklų plotą dėl 2012 ir 2013 paraiškų teikimo metų ir 37163161,78 EUR vienkartinė pataisa dėl 2013 paraiškų teikimo metų. Šis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino sąvoką „daugiametės ganyklos“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 796/2004 2 straipsnio pirmos pastraipos 2 punktą ir Reglamento Nr. 1120/2009 2 straipsnio c punktą. Apeliacinio skundo antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė Dokumentą Nr. VI/5330/97, kiek tai susiję su sąlygų, pateisinančių 25 % fiksuoto dydžio finansinę pataisą, taikytą paramai už ganyklų plotą dėl 2012 paraiškų teikimo metų, įvykdymu. Apeliacinio skundo trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai aiškino ir taikė Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnio 2 dalį, Reglamento Nr. 1306/2013 52 straipsnio 2 dalį ir Įgyvendinimo reglamento Nr. 908/2014 34 straipsnį, kaip antai nurodytus Dokumente Nr. VI/5330/97, non bis in idem ir proporcingumo principus, nes kartu taikyta 10 % fiksuoto dydžio finansinė pataisa paramai už ganyklų plotą dėl 2013 paraiškų teikimo metų ir vienkartinė pataisa. Apeliacinio skundo ketvirtasis ir penktasis pagrindai susiję su Bendrojo Teismo atliktu Graikijos Respublikai taikytos 5 % fiksuoto dydžio finansinės pataisos dėl trūkumų taikant 125-osios priemonės projektų atrankos kriterijus dėl 2010–2013 finansinių metų vertinimu. Apeliacinio skundo ketvirtasis pagrindas grindžiamas klaidingu Reglamento Nr. 1698/2005 71 straipsnio 2 ir 3 dalių aiškinimu ir taikymu bei nepakankamu skundžiamo sprendimo motyvavimu, o penktasis pagrindas – Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnio 4 dalies c punkto pažeidimu bei nepakankamu ir prieštaringu to sprendimo motyvavimu. Apeliacinio skundo šeštasis pagrindas susijęs su Bendrojo Teismo atliktu vienkartinės finansinės pataisos, taikytos Graikijos Respublikai dėl 2011–2013 finansinių metų dėl konstatuotų trūkumų taikant sankcijų politiką, kiek tai susiję su 121-ąja priemone, vertinimu. Šis apeliacinio skundo pagrindas grindžiamas Reglamento Nr. 817/2004 73 straipsnio ir Įgyvendinimo reglamento Nr. 809/2014 63 straipsnio pažeidimu.
38

Nors pradėdamas mokestinio patikrinimo procedūrą arba per ją mokesčių administratorius negali atmesti galimybės, kad, pasibaigus šiai procedūrai, mokėtino ir atskaitytino mokesčio sumos, atitinkančios per šią procedūrą nenumatytus sandorius, gali skirtis, palyginti su apmokestinamojo asmens deklaruotomis sumomis, negalima manyti, kad atitinkama nagrinėjamos PVM permokos dalis nėra ginčijama. Be to, reikia, kad mokesčių administratorius, pradėdamas nagrinėjamą mokestinio patikrinimo procedūrą arba per ją, įsitikintų, kad šios dalies apskaičiavimo veiksniai nebegali būti ginčijami iki šios procedūros pabaigos.
24

Be to, iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, kad valstybės narės pilietis, kuris, išlaikydamas darbą šioje valstybėje narėje, savo gyvenamąją vietą perkėlė į kitą valstybę narę ir nuo to laiko vykdo profesinę veiklą kaip pasienio darbuotojas, gali naudotis „darbuotojo migranto“ statusu, kaip tai suprantama pagal Reglamentą Nr. 492/2011 (kiek tai susiję su Reglamentu Nr. 1612/68, kurį panaikino ir pakeitė Reglamentas Nr. 492/2011, žr. 2007 m. liepos 18 d. Sprendimo Hartmann, C‑212/05, EU:C:2007:437, 20 punktą).
40

Be to, teisės kaip savininkui disponuoti materialiuoju turtu perdavimas reiškia, kad šalis, kuriai ši teisė perduota, turi galimybę priimti sprendimus, kurie gali paveikti to turto teisinę padėtį, įskaitant, be kita ko, sprendimą jį parduoti.
33

Nagrinėjamu atveju prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Teisingumo Teismui pateikė informaciją apie faktines ir teisines aplinkybes, būtiną, kad šis naudingai atsakytų į pateiktus klausimus, ir nurodė priežastis, dėl kurių mano, kad pateiktuose klausimuose minimų nuostatų išaiškinimas būtinas ginčui jo nagrinėjamoje byloje išspręsti. Be to, kaip savo išvados 30 punkte pažymėjo generalinis advokatas, Teisingumo Teismo atsakymai į klausimus dėl, pirma, Pagrindų sprendimo 2002/584 5 straipsnio 3 punkto ir, antra, Pamatinio sprendimo 2008/909 25 straipsnio taikymo srities gali turėti tiesioginę įtaką sprendimui, kurį prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi priimti dėl pagrindinėje byloje nagrinėjamo Europos arešto orderio, todėl negalima teigti, kad šie klausimai visiškai nesusiję su pagrindinės bylos dalyku. Be to, kaip savo išvados 31 punkte pažymėjo generalinis advokatas, šiame procedūros etape, pirmiausia atsižvelgiant į nekaltumo prezumpciją, neįmanoma žinoti, ar SF bus pripažintas kaltu dėl jam inkriminuojamų nusikalstamų veikų, ir a fortiori nustatyti, ar jam bus skirta laisvės atėmimo bausmė arba su laisvės atėmimu susijusi priemonė; vis dėlto šie hipotetiniai aspektai yra būdingi įprastam baudžiamajam procesui ir, be kita ko, bet kokiai garantijai, pateiktai pagal Pagrindų sprendimo 2002/584 5 straipsnio 3 punktą. Vadinasi, Nyderlandų vyriausybės argumentas, kad pateikti klausimai yra hipotetiniai, nes neaišku, kokia bus baudžiamojo proceso baigtis, neturi reikšmės.
68

Be to, konkrečiai kalbant apie skundą dėl sprendimo atmesti tarptautinės apsaugos prašymą kaip nepriimtiną remiantis Direktyvos 2013/32 33 straipsnio 2 dalies b ir c punktuose nurodytais nepriimtinumo pagrindais, atitinkamai susijusiais su pirmąja prieglobsčio šalimi ar saugia trečiąja šalimi, pasakytina, kad, atlikdamas išsamų ir tuo metu esama situacija pagrįstą nagrinėjimą, teismas, į kurį kreiptasi su tokiu skundu, be kita ko, turi patikrinti, ar tarptautinės apsaugos prašytojas naudojasi pakankama apsauga trečiojoje šalyje arba ar trečioji šalis gali būti laikoma prašytojui saugia trečiąja šalimi.
58

Kiek tai susiję su antrąja Altmark sąlyga, reikia pažymėti, kad ji buvo trumpai išnagrinėta skundžiamo sprendimo 134 punkte klaidingai darant nuorodą į to sprendimo 117–119 punktus. Tame 134 punkte Bendrasis Teismas neteisingai išnagrinėjo klausimą, ar laikomasi Reglamente Nr. 1191/69 numatytos sąlygos, susijusios su kompensacijos dydžio ex ante nustatymu, atsižvelgdamas ne į kriterijus, kuriais remiantis apskaičiuojama ši kompensacija, kaip to reikalaujama pagal 2003 m. liepos 24 d. Sprendimą Altmark Trans ir Regierungspräsidium Magdeburg (C‑280/00, EU:C:2003:415), o į nagrinėjamos priemonės dydį. Be to, šios sąlygos turi būti laikomasi nagrinėjamoje byloje atsižvelgiant į 2009 m. liepos 27 d. sprendimą. Iš tiesų teismas įrodė, kad kompensacijos apskaičiavimo kriterijai buvo iš anksto nustatyti ir kad Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) juos taikė tik konstatavusi Regionui tenkančio įpareigojimo, susijusio su šios kompensacijos nustatymu, neįvykdymą.
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant žemės ūkio bendro eksploatavimo grupės GAEC Jeanningros ginčą su Institut national de l’origine et de la qualité (Nacionalinis kilmės ir kokybės institutas, toliau – INAO, Prancūzija), ministre de l’Agriculture et de l’Alimentation (žemės ūkio ir maisto ministras, Prancūzija) ir ministre de l’Économie et des Finances (ekonomikos ir finansų ministras, Prancūzija) dėl saugomos kilmės vietos nuorodos (SKVN) „Comté“ specifikacijos pakeitimo.
21

J. ir kt., taip pat kai kurie laivų valdytojai, t. y. C., H. ir kt., kreipėsi su skundais dėl šių sprendimų į Administracinių skundų valstybės sekretorių. Pabrėždami, kad, remiantis nusistovėjusia Nyderlandų valdžios institucijų praktika, tokiu spaudu būdavo pažymima, kai jūrininkai pradėdavo darbą kaip įgulos nariai, neatsižvelgiant į tai, ar jie netrukus išvyks iš jūrų uosto išplaukdami laivu; jie nurodė, kad dėl naujos Roterdamo jūrų uosto policijos praktikos atitinkamų jūrininkų leidimo būti Šengeno erdvėje laikotarpis pasibaigs greičiau, nes iš esmės jiems, kaip trečiųjų šalių piliečiams, Šengeno erdvėje per 180 dienų laikotarpį leidžiama pasilikti daugiausiai 90 dienų laikotarpiu. Be to, kadangi jūrininkai privalės laukti, kol pasibaigs 180 dienų terminas prieš vėl atvykstant į Šengeno erdvę, jie neteks pajamų.
18

Be to, jeigu Reglamento Nr. 2100/94 13 straipsnio 3 dalis būtų taikoma prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nagrinėjamai bylai, jis taip pat klausia, ar sąlygą „naudojant saugomos augalų veislės dauginamąją medžiagą be leidimo“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, galima įvykdyti, kai aptariamai veislei, kurios augalai buvo įsigyti per laikotarpį nuo prašymo suteikti apsaugą paskelbimo ir faktinio šios apsaugos suteikimo, taikoma tik „laikina apsauga“ pagal šio reglamento 95 straipsnį.
47

Be to, kadangi nuomotojo suvedimas su nuomininku vyksta per elektroninę platformą, tuo pačiu metu nedalyvaujant tarpininkavimo paslaugos teikėjui ir nuomotojui ar nuomininkui, minėta paslauga yra per atstumą elektroninėmis priemonėmis teikiama paslauga. Nė vienu sutarčių sudarymo tarp Airbnb Ireland ar Airbnb Payments UK ir nuomotojo ar nuomininko momentu šalys nesueina į kontaktą kitaip nei per to paties pavadinimo elektroninę platformą.