EUROPOS SĄJUNGOS TARNAUTOJŲ TEISMO (pirmoji kolegija) SPRENDIMAS

2013 m. kovo 19 d.

Byla F‑13/12

BR

prieš

Europos Komisiją

„Viešoji tarnyba – Laikinasis tarnautojas – Sutarties nepratęsimas“

Dalykas: Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai pagal jos 106a straipsnį, pareikštas ieškinys, kuriuo BR prašo Tarnautojų teismo panaikinti Europos Komisijos sprendimą nepratęsti jo laikinojo tarnautojo sutarties ir priteisti žalos atlyginimą.

Sprendimas: Atmesti ieškinį. BR padengia savo ir Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

Pareigūnai – Laikinieji tarnautojai – Įdarbinimo trukmė – Institucijos diskrecija – Apribojimas priimant bendro pobūdžio vidaus sprendimą – Leistinumas – Ribos

(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnis; Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio b ir d punktai ir 8 straipsnio pirma ir antra pastraipos)

Atsižvelgiant į institucijos galią sudaryti ar pratęsti darbo sutartis trumpesniam nei maksimalus leidžiamas laikotarpiui, pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 8 straipsnio antrą pastraipą tarnautojui nesuteikiama teisė būti įdarbintam maksimaliam šešerių metų laikotarpiui, nes ši institucija turi didelę diskreciją organizuoti savo tarnybų darbą, atsižvelgdama į jai patikėtus uždavinius, ir paskirti turimus darbuotojus šiems uždaviniams atlikti, jei šis paskyrimas vykdomas dėl tarnybos interesų.

Institucija turi šią didelę diskreciją ne tik atskirais atvejais, bet ir įgyvendindama bendrąją politiką, tam tikru atveju nustatytą bendro pobūdžio vidaus sprendimu, kaip antai bendrosiomis įgyvendinimo nuostatomis, kuriuo ji pati apibrėžia naudojimąsi savo diskrecija. Nepaisant to, toks vidaus sprendimas nereiškia, kad institucija visiškai atsisako Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 8 straipsnio pirmoje pastraipoje numatytos teisės sudaryti ar pratęsti, atsižvelgiant į konkretaus atvejo aplinkybes, laikinojo tarnautojo, kaip tai suprantama pagal tų pačių sąlygų 2 straipsnio b ir d punktus, sutartį maksimaliam šešerių metų laikotarpiui. Be to, institucija turi paisyti bendrųjų teisės principų, kaip antai vienodo požiūrio ir teisėtų lūkesčių apsaugos principų.

Atsižvelgiant į šiuos teisės principus, sudaryti tarnybos sutartis įgaliota tarnyba negali atsisakyti pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 8 straipsnio antrą pastraipą jai suteiktos diskrecijos ir mechaniškai taikyti maksimalaus šešerių metų laikotarpio taisyklės, t. y. neišnagrinėjusi kandidato bylos ir tarnybos interesų jį įdarbinti, kad pateisintų sprendimą jį įdarbinti trumpesniam laikotarpiui nei leidžiamas pagal minėtų sąlygų 8 straipsnio antrą pastraipą. Iš tikrųjų, atsisakydama šios diskrecijos, sudaryti tarnybos sutartis įgaliota tarnyba pažeistų teisę į gerą administravimą, įtvirtintą Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje, kuriame reikalaujama, kad institucija kruopščiai, išsamiai ir nešališkai ištirtų kiekvieno kandidato bylą, atsižvelgdama į atskiro kandidato nuopelnus, sugebėjimus ir pareigoms, į kurias priimama, eiti keliamus reikalavimus. Tokiu atsisakymu taip pat būtų pažeista rūpestingumo pareiga ir vienodo požiūrio principas.

(žr. 33–35 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2009 m. rugsėjo 8 d. Sprendimo ETF prieš Landgren, T‑404/06 P, 215 punktas.

Europos Sąjungos Bendrojo Teismo praktika: 2010 m. gruodžio 16 d. Sprendimo Komisija prieš Petrilli, T‑143/09 P, 34 ir 35 punktai.