2.

Bendrasis Teismas nutartyje netinkamai taikė Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio nuostatas, taip pat pažeidė Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio nuostatas bei neteisingai vertino Europos Sąjungos Teisingumo Teismo Statuto 45 straipsnio taikymo galimybes: — apeliantas, kaip buvęs Europos Parlamento narys, nesutikdamas su Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus Sprendimu (ir jo pagrindu priimtu debetiniu dokumentu) ir manydamas, kad jis yra nepagrįstas, įgyvendino savo teisę ir vykdė reikalavimus, nustatytus Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnyje, pateikdamas skundą dėl sprendimo, pirmiausia, kvestoriams, o po to Europos Parlamento biurui ir pirmininkui; — Tik po to, kuomet 2015 m. rugsėjo 10 d. apeliantas gavo Europos Parlamento atstovės elektroninį laišką ir kartu su juo, be kitų dokumentų, galutinį pagal Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio 3 dalį 2015 m. birželio 26 d. Europos Parlamento pirmininko raštą Nr. 311354, apeliantui atsirado teisė kreiptis į Bendrąjį Teismą dėl Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimo ir jo pagrindu priimto debetinio dokumento panaikinimo; — būtent nuo galutinio pagal Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio 3 dalį 2015 m. birželio 26 d. Europos Parlamento pirmininko rašto Nr. 311354 gavimo dienos, t.y. nuo 2015 m. rugsėjo 10 d., pagal SESV 263 straipsnio 6 pastraipą, pradėjo eiti dviejų mėnesių terminas apeliantui pareikšti ieškinį Bendrajame Teisme dėl Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimo ir jo pagrindu priimto debetinio dokumento panaikinimo; — atsižvelgiant į tai ir vadovaujantis SESV 263 straipsnio 6 pastraipa, terminas ieškiniui Bendrajame Teisme pareikšti baigėsi 2015 m. gruodžio 10 d. Ieškinys Bendrojo Teismo kanceliarijoje buvo gautas 2015 m. lapkričio 4 d. Tai reiškia, kad SESV 263 straipsnio 6 pastraipoje nustatytas dviejų mėnesių terminas ieškiniui pareikšti nebuvo pažeistas ir toks ieškinys nebuvo pateiktas „pavėluotai“; — Bendrasis Teismas Nutartyje visiškai nevertino nurodytų dokumentų ir aplinkybių, taip pat Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio nuostatų, kurių laikėsi apeliantas ir jų pagrindu ikiteismine tvarka skundė Europos Parlamento Generalinio sekretoriaus sprendimą bei debetinį dokumentą; — Bendrasis Teismas nutartimi ne tik pažeidė apelianto teises bei interesus, bet ir netinkamai taikė SESV 263 straipsnio nuostatas, taip pat pažeidė Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnio nuostatas; — Be to, Bendrasis Teismas nutartyje neteisingai ir nepagrįstai konstatavo, kad nėra galimybės taikyti ESTT statuto 45 straipsnį. Ikiteisminio ginčo nagrinėjimo tvarkos įgyvendinimas, apelianto aktyvus, rūpestingas, atidus ir sąžiningas elgesys, dokumentų gavimo momentas ir kitos aplinkybės patvirtina, kad nagrinėjamu atveju net ir nutarus, jog terminas ieškiniui pareikšti buvo praleistas, toks terminas turėtų būti atnaujintas, kaip praleistas dėl svarbių, objektyvių ir pateisinamų priežasčių – Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnyje numatytos tvarkos laikymasis (ESTT Statuto 45 straipsnio 1 pastraipa). Apeliantas negalėjo žinoti, kad privalomos Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnyje numatytos tvarkos laikymasis gali reikšti jo teisės pareikšti ieškinį Bendrajame Teisme netekimą (ESTT Statuto 45 straipsnio 2 pastraipa). Pažymėtina, kad ieškinyje apeliantas kėlė ir vėliau pagal Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnį priimtų kvestorių bei Europos Parlamento biuro sprendimų pagrįstumo ir teisėtumo klausimą.