28

Šiomis aplinkybėmis Dioikitiko Protodikeio Thessalonikis (Salonikų administracinis pirmosios instancijos teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus: „1. Ar Direktyvos 2004/38 27 ir 32 straipsniai, siejami su SESV 45 ir 49 straipsniais, atsižvelgiant į valstybių narių procesinę autonomiją ir į teisėtų lūkesčių apsaugos ir gero administravimo principus, turi būti aiškinami taip, kad pagal juos įpareigojama ar leidžiama atšaukti Europos Sąjungos piliečio registracijos sertifikatą, kuris pagal Prezidento dekreto Nr. 106/2007 8 straipsnio 1 dalį buvo išduotas kitos valstybės narės piliečiui, ir priimti sprendimą tą pilietį išsiųsti iš priimančiosios valstybės, kai šis asmuo, nors ir būdamas įrašytas į nacionalinį nepageidaujamų užsieniečių sąrašą, be to, dėl jo priimtas sprendimas uždrausti atvykti į šalį dėl viešosios tvarkos ir visuomenės saugumo pagrindų, prieš tai nepateikęs prašymo panaikinti draudimą atvykti pagal Direktyvos 2004/38 32 straipsnyje numatytą procedūrą, iš naujo atvyko į tą pačią valstybę narę ir joje pradėjo užsiimti verslu, atsižvelgiant į tai, kad šis draudimas atvykti laikytinas nepriklausomu su viešąja tvarka susijusiu pagrindu, kuris pateisina valstybės narės piliečio registracijos sertifikato atšaukimą? 2. Jeigu į ankstesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar minėtos aplinkybės gali būti prilyginamos Europos Sąjungos piliečio nelegaliam buvimui priimančiosios valstybės teritorijoje, todėl kompetentingos institucijos turi teisę atšaukti Europos Sąjungos piliečio registracijos sertifikatą ir priimti sprendimą šį asmenį grąžinti, kaip tai numatyta Direktyvos 2008/115 6 straipsnio 1 dalyje, netgi jei, viena vertus, registracijos sertifikatas paprastai nėra prilyginamas dokumentui, suteikiančiam teisę teisėtai gyventi šalyje, o kita vertus, Direktyva 2008/115 ratione personae taikoma tik trečiųjų šalių piliečiams? 3. Jeigu į tą patį klausimą būtų atsakyta neigiamai, ar kitos valstybės narės piliečio registracijos sertifikato, kuris nėra dokumentas, suteikiantis teisę teisėtai gyventi šalyje, atšaukimas dėl su viešąja tvarka ir visuomenės saugumu susijusių pagrindų ir priimančiosios valstybės narės kompetentingų nacionalinių institucijų naudojantis procesine autonomija priimtas sprendimas grąžinti šį pilietį pagal teisingą teisės aiškinimą gali būti laikomi kaip vienas priimtas administracinis aktas dėl išsiuntimo, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/38 27 ir 28 straipsnius, kuriam taikoma teisminė kontrolė tokiomis sąlygomis, kokios įtvirtintos tose nuostatose, kuriose numatyta, kokie galimi ES piliečių išsiuntimo iš priimančiosios valstybės narės pagrindai? 4. Jei į pirmąjį ir antrąjį klausimus būtų atsakyta teigiamai, ar veiksmingumo principui prieštarauja nacionalinių teismų praktika, draudžianti administracinės valdžios institucijoms, o vėliau bylą nagrinėjantiems kompetentingiems teismams tuo atveju, kai atšaukiamas Europos Sąjungos piliečio registracijos sertifikatas ar priimamas sprendimas jį išsiųsti iš priimančiosios valstybės narės dėl to, kad galioja sprendimas uždrausti kitos valstybės narės piliečiui atvykti į minėtą (pirmąją) valstybę narę, tikrinti, ar, priimant šį sprendimą dėl draudimo atvykti į šalį, buvo užtikrintos Direktyvos 2004/38 30 ir 31 straipsniuose numatytos procesinės garantijos? 5. Jeigu į pirmesnį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar iš Direktyvos 2004/38 32 straipsnio matyti, kad valstybės narės kompetentingos administracinės valdžios institucijos bet kuriuo atveju privalo informuoti suinteresuotąjį kitos valstybės narės pilietį apie sprendimą dėl jo išsiuntimo jam suprantama kalba, kad šis asmuo galėtų veiksmingai pasinaudoti minėtose direktyvos nuostatose numatytomis procesinėmis teisėmis, net jei jis nepateikė tokio prašymo?“