Keywords

Summary



Keywords

1. Ieškinys dėl panaikinimo – Fiziniai ar juridiniai asmenys – Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai – Galimybė ieškinį, pareikštą iki Lisabonos sutarties įsigaliojimo, grįsti SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa – Nebuvimas

(EB 230 straipsnio ketvirta ir penkta pastraipos, SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa)

2. Ieškinys dėl panaikinimo – Fiziniai ar juridiniai asmenys – Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai – Galimybė, kad visuotinai taikomas aktas yra konkrečiai susijęs – Sąlygos – Aktai, susiję su pavojingų medžiagų keliamos rizikos vertinimo ir klasifikavimo procedūromis

(EB 230 straipsnis)

3. Ieškinys dėl panaikinimo – Fiziniai ar juridiniai asmenys – Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai – Galimybė, kad visuotinai taikomas aktas yra konkrečiai susijęs – Sąlygos – Aktai, susiję su pavojingų medžiagų keliamos rizikos vertinimo ir klasifikavimo procedūromis

(EB 230 straipsnio ketvirta pastraipa)

Summary

1. Sutartyje dėl ESV nenumatyta jokia speciali pereinamojo laikotarpio nuostata, kuria būtų reglamentuojamas atsakymas į klausimą, ar SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa taikoma 2009 m. gruodžio 1 d. nagrinėjamoms byloms. Konkrečiai kalbant apie taisyklių, kuriose įtvirtintos privataus asmens Sąjungos teisme pareikšto ieškinio dėl panaikinimo priimtinumo sąlygos, taikymą laiko atžvilgiu, reikia pažymėti, kad, pirma, vadovaujantis principu adage tempus regit actum ieškinio priimtinumo klausimas turi būti sprendžiamas remiantis jo pateikimo dieną galiojusiomis taisyklėmis ir, antra, ieškinio priimtinumo sąlygos vertinamos ieškinio pareiškimo momentu, t. y. kai pateikiamas ieškinio pareiškimas, kurio trūkumus pašalinti galima tik prieš pasibaigiant ieškinio pateikimo terminui. Todėl kai ieškinio dėl panaikinimo pareiškimo momentu, t. y. tuo momentu, kai buvo pateiktas ieškinio pareiškimas ir prašymas leisti pakeisti reikalavimus bei panaikinimo pagrindus, jo priimtinumo sąlygos buvo reglamentuojamos EB 230 straipsniu, klausimas, ar ieškovės turi teisę pareikšti ieškinį dėl ginčijamų aktų panaikinimo, turi būti sprendžiamas remiantis šiuo straipsniu.

(žr. 75–76, 78 punktus)

2. Kai sprendimas paveikia grupę asmenų, kurie buvo nustatyti arba kuriuos buvo galima nustatyti priimant visuotinai taikomą aktą, kaip jis suprantamas pagal EB 230 straipsnį, dėl šios grupės nariams būdingų kriterijų, šis aktas gali būti konkrečiai susijęs su šiais asmenimis tiek, kiek jie sudaro apibrėžtą ūkio subjektų grupę. Vis dėlto galimybė daugiau ar mažiau tiksliai nustatyti teisės subjektų, kuriems taikoma priemonė, skaičių ar net tapatybę, visiškai nereiškia, kad ši priemonė turi būti laikoma konkrečiai susijusia su šiais subjektais, kai akivaizdu, jog nagrinėjama priemonė taikoma atsižvelgiant į joje apibrėžtas objektyvias teisines ar faktines aplinkybes. Taigi tai, kad egzistuoja išimtinės teisės importuoti ir parduoti Sąjungoje trečiųjų valstybių kilmės boratus, savaime negali individualizuoti tokių teisių turėtojo, ypač kai kiti ūkio subjektai gali turėti analogiškas teises.

Kadangi ieškovės, t. y. ūkio subjektai, turintys teises eksploatuoti boratų kasyklas, paveiktas dėl šio produkto klasifikavimo kaip pavojingos medžiagos, nenurodė kitų analogiškas teises turinčių ūkio subjektų, nepatikslino priežasčių, dėl kurių, atsižvelgiant į jų konkrečias savybes, šie galėjo sudaryti apibrėžtą grupę, ir, be to, neįrodė, kad nagrinėjamomis klasifikacijomis buvo siekiama paveikti arba jomis paveikta nurodytų išimtinių teisių apimtis ar net sutrukdyta jomis naudotis, negalima teigti, jog nagrinėjamas aktas yra konkrečiai su jomis susijęs, kaip tai suprantama pagal EB 230 straipsnį.

Iš tikrųjų nagrinėjamomis klasifikacijomis nepažeidžiamos išimtinės ieškovių teisės importuoti ir parduoti Sąjungoje medžiagas, kurių sudėtyje yra borato. Vien to, kad šios klasifikacijos gali tam tikrais atvejais apsunkinti šių išimtinių teisių įgyvendinimą, nepakanka, jog ieškovės būtų individualizuojamos, kaip tai suprantama pagal EB 230 ketvirtą pastraipą, nes jos a priori vienodai paveikia visus ūkio subjektus, kurie vykdo arba gali vykdyti veiklą, apimančią importą ir (arba) pardavimą medžiagų, kurių sudėtyje yra borato, Sąjungoje, nesvarbu, ar jos tam turi išimtines teises. Šiuo atžvilgiu galimybės, jog ieškovės patirs ekonominių sunkumų − net didelių − dėl ginčijamų klasifikacijų, nepakanka įrodyti, jog šios klasifikacijos jas individualizuoja kurio kito ūkio subjekto, galinčio patirti analogiškų pasekmių, atžvilgiu. Galiausiai tai, kad ieškovė yra didžiausia Sąjungoje boratų importuotoja, taip pat jos neindividualizuoja kitų importuotojų atžvilgiu. Iš tikrųjų mažesnis ūkio subjektas, turintis analogiškas platinimo teises, patirs panašių ekonominių sunkumų, nes šios klasifikacijos juos visus paveikia dėl šio statuso, proporcingai pagal jų dydį ir komercinės veiklos, susijusios su boratais, apimtį.

(žr. 100–101, 104–107 punktus)

3. Tai, jog asmuo dalyvauja Sąjungos akto priėmimo procedūroje, jį gali individualizuoti tokio akto atžvilgiu tik tuomet, jei šio asmens naudai Sąjungos teisės aktuose buvo numatytos procedūrinės garantijos. Kalbant apie Direktyvą 2008/58, kuria 30‑ąjį kartą iš dalies keičiama ir su technikos pažanga derinama Direktyva 67/548 dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo, reikia pažymėti, kad atitinkamose procedūros taisyklėse, apibrėžiančiose jos priėmimo procesą, nenumatytos tokios procedūrinės garantijos ūkio subjektams, kuriuos gali paveikti Direktyvos 67/548 suderinimo su technine pažanga procedūros rezultatas. Be to, tam tikros medžiagos klasifikavimo kaip pavojingos medžiagos procedūrai netaikomi Reglamento Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės 6–10 straipsniai, susiję su keliamos rizikos vertinimo procedūra, kuri skiriasi nuo tam tikros medžiagos klasifikavimo procedūros, ir jais negalima remtis nurodant aktyvų ieškovių dalyvavimą procedūroje. Šiose nuostatose nenumatytos procedūrinės garantijos, taikomos klasifikuojant tam tikrą medžiagą kaip pavojingą pagal Direktyvą 67/548 ar Reglamentą Nr. 1272/2008 dėl cheminių medžiagų ir mišinių klasifikavimo, ženklinimo ir pakavimo, iš dalies keičiantį ir panaikinantį direktyvas 67/548 bei 1999/45 ir iš dalies keičiantį Reglamentą Nr. 1907/2006. Todėl pagal šias nuostatas ieškovės negali būti individualizuojamos ginčijamų klasifikacijų, dėl kurių pareikštas ieškinys dėl panaikinimo pagal EB 230 straipsnį, atžvilgiu, nes šios yra ne keliamos rizikos vertinimo procedūros pagal Reglamentą Nr. 793/93 rezultatas, bet atitinkamų atskirų Direktyvos 67/548 ir Reglamento Nr. 1272/2008 suderinimo su technine pažanga procedūrų, per kurias ieškovės tokių garantijų neturi, rezultatas.

(žr. 109, 112, 114–116 punktus)