36.

Pirmosios instancijos teismas nusprendė, kad nėra reikalo priimti sprendimo dėl reikalavimų dėl panaikinimo, remdamasis šiais motyvais: „27 Primintina, pirma, kad nors suinteresuotumas pareikšti ieškinį, nuo ko priklauso, ar ieškinys yra priimtinas, vertinamas jį pareiškus( ( 10 )), vis dėlto tai Pirmosios instancijos teismui nekliudo konstatuoti, kad nebėra reikalo nagrinėti ieškinį, kai ieškovas, iš pradžių buvęs suinteresuotas jį pareikšti, prarado bet kokį individualų suinteresuotumą panaikinti ginčijamą sprendimą dėl po ieškinio pareiškimo įvykusio įvykio. Iš tiesų, kad ieškovas galėtų ir toliau palaikyti pareikštą ieškinį dėl sprendimo panaikinimo, reikia, kad jis neprarastų individualaus suinteresuotumo panaikinti ginčijamą sprendimą( ( 11 )). Be to, pagal nusistovėjusią teismų praktiką ieškovas privalo pagrįsti atsiradusį bei tuo metu egzistuojantį suinteresuotumą panaikinti ginčijamą aktą, ir jei suinteresuotumas, kuriuo jis remiasi, susijęs su būsima teisine padėtimi, jis turi įrodyti, kad šios padėties atžvilgiu kylanti grėsmė jau yra reali ( ( 12 )). 28 Antra, kalbant apie ieškinį dėl tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos panaikinimo, primintina, kad tokia ataskaita yra vidaus dokumentas, kuriuo visų pirma siekiama užtikrinti, jog administracija gautų periodinę informaciją apie pareigūnų tarnybos užduočių vykdymą( ( 13 )), todėl ji yra labai svarbi pareigūno karjeros raidai, ypač kiek tai susiję su jo perkėlimu ir pareigų paaukštinimu. Iš to matyti, kad tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita iš esmės daro poveikį vertinamo pareigūno interesams tik tuomet, jeigu jis tęsia savo karjerą, t. y. kol jis galutinai nutraukia tarnybą. Nutraukęs tarnybą pareigūnas nebėra suinteresuotas pareikšti arba palaikyti ieškinį dėl jo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos, nebent jis įrodytų, kad yra išimtinė aplinkybė, pagrindžianti individualų ir egzistuojantį suinteresuotumą panaikinti sprendimą( ( 14 )). 29 Šioje byloje Komisija teigia, kad ieškovas, kuris buvo išleistas į pensiją dėl visiško nuolatinio invalidumo pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnį, galutinai nutraukė tarnybą ir pagal minėtą teismų praktiką prarado suinteresuotumą palaikyti savo pareikštą ieškinį. Tačiau ieškovas mano, kad minėta teismų praktika netaikytina šioje byloje dėl dviejų priežasčių. Pirma, jis galutinai nenutraukė tarnybos, nes pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 14 straipsnį galėjo būti vėl įdarbintas tarnyboje, jeigu tai leistų jo sveikatos būklė. Antra, jo išėjimas į pensiją buvo privalomas ir įvyko po to, kai buvo pareikštas šis ieškinys. Jis mano, kad tokiomis aplinkybėmis jo teisė į teisminę gynybą turi būti svarbesnė už kitus argumentus ir turi jam leisti reikalauti teismo sprendimo dėl ginčijamos tarnybinės veiklos ataskaitos teisėtumo. Todėl jis mano, kad tebėra individualiai suinteresuotas panaikinti minėtą tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą. 30 Kalbant apie, pirma, galutinį tarnybos nutraukimą išėjus į pensiją dėl visiško nuolatinio invalidumo, pažymėtina, kad net jei Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 14 straipsnyje numatyta galimybė pareigūnui, kuriam mokama invalidumo pašalpa, būti vėl įdarbintam, teisės aktų leidėjas, įtvirtindamas visiško nuolatinio invalidumo sąvoką, ją suprato kaip nutraukiančią aptariamo pareigūno karjerą. Todėl Pareigūnų tarnybos nuostatų 53 straipsnyje nustatyta, kad „pareigūnas, kurį Invalidumo komitetas pripažino atitinkančiu 78 straipsnyje nustatytas sąlygas, atsistatydina paskutinę mėnesio, kurį [PT] jį pripažįsta pareigūnu, nuolatos negalinčiu vykdyti savo pareigų, dieną“. Savo ruožtu Pareigūnų tarnybos nuostatų 47 straipsnyje prie išvardijamų galutinio tarnybos nutraukimo priežasčių numatyti ir visi išėjimo į pensiją atvejai, įskaitant atvejį dėl visiško nuolatinio invalidumo. Minėtą invalidumą, kiek tai susiję su tuo, ar tarnyba nutraukiama galutinai, ar ne, teisės aktų leidėjas vertina vienodai kaip ir kitus tarnybos nutraukimo atvejus, kurių galutinis pobūdis nekelia abejonių, kaip antai atstatydinimas, atleidimas iš tarnybos dėl nekompetencijos arba atšaukimas iš pareigų. 31 Iš to aišku, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatuose nustatytą sistemą išėjimas į pensiją dėl visiško nuolatinio invalidumo 53 ir 78 straipsnių prasme laikomas iš esmės galutinai nutraukiančiu pareigūno karjerą. Todėl jis skiriasi nuo Pareigūnų tarnybos nuostatų 59 straipsnyje nustatytų laikinojo nedarbingumo atostogų, kurios nedaro poveikio pareigūno, laikinai negalinčio vykdyti pareigų, karjeros tęstinumui. 32 Pirmosios instancijos teismas mano, kad pagal minėtą teismų praktiką ieškovo išėjimas į pensiją pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 78 straipsnį daro įtaką jo suinteresuotumui reikalauti ginčijamos tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos panaikinimo, nes jo karjera institucijoje buvo iš esmės galutinai nutraukta. 33 Šios išvados nepaneigia ieškovo argumentas, susijęs su tuo, kad jis gali būti vėl įdarbintas tarnyboje pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VIII priedo 14 straipsnį. Iš tiesų primintina, jog ieškovas turi pagrįsti savo atsiradusį ir tuo metu egzistuojantį suinteresuotumą, kad būtų panaikintas ginčijamas aktas, ir, jei jo nurodomas suinteresuotumas susijęs su būsima teisine padėtimi, jis turi įrodyti, kad šios padėties atžvilgiu kylanti grėsmė jau yra reali. Tačiau reikia pažymėti, jog tai, kad ieškovas bus vėl įdarbintas Komisijos tarnyboje, tėra galimybė, kuri šiuo metu mažai tikėtina. Taigi šis suinteresuotumas yra tik hipotetinis, todėl jo nepakanka konstatuoti, kad nepanaikinus ginčijamos tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos būtų paveikta ieškovo teisinė padėtis( ( 15 )). 34 Antra, kalbant apie tai, kad ieškovo išėjimas į pensiją buvo privalomas ir tai įvyko jau pareiškus šį ieškinį, pažymėtina, pirma, kad Pirmosios instancijos teismas jau buvo nusprendęs, jog pareigūnas, po ieškinio pareiškimo galutinai nutraukęs tarnybą atleidus dėl nekompetencijos arba teismo tvarka galutinai atšauktas iš pareigų, nėra suinteresuotas panaikinti jo tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos( ( 16 )). Iš teismų praktikos matyti, kad nesvarbu, ar tarnyba buvo nutraukta savanoriškai, – tai neturi reikšmės vertinant suinteresuotumą pareikšti ieškinį. Antra, kalbant apie išėjimo į pensiją momentą, atsižvelgiant į ieškinio pareiškimo datą, pažymėtina, kad iš 27 punkte minėtos teismų praktikos aišku, jog tai, kad suinteresuotumas pareikšti ieškinį išnyko pareiškus ieškinį, nekliudo Pirmosios instancijos teismui konstatuoti, kad nebėra reikalo priimti sprendimą( ( 17 )). 35 Atsižvelgiant į tai, kas nurodyta, pažymėtina, kad ieškovo prašomas nagrinėjamos tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitos dalinis pakeitimas iš esmės jo karjeroje, kuri baigėsi 2005 m. vasario 28 d., nieko nepakeistų. Ieškovas turi įrodyti, kad yra išimtinė aplinkybė, dėl kurios išlieka individualus ir egzistuojantis suinteresuotumas pareikšti ieškinį dėl panaikinimo( ( 18 )). 36 Pažymėtina, kad ieškovas, ginčydamas galutinį tarnybos nutraukimą, nesiremia jokia išimtine aplinkybe minėtos nutarties N prieš Komisiją prasme. Atvirkščiai, jis teigia, jog jo suinteresuotumą prašyti panaikinti ginčijamą tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą reikia pripažinti, kad būtų užtikrinta jo teisė į veiksmingą teisminę gynybą. 37 Šiuo klausimu pakanka nurodyti, kad teisė į veiksmingą teisminę gynybą apima teisę kreiptis į teismą tik dėl Bendrijos teisės aktų, kurie yra laikomi ieškovo nenaudai priimtais aktais, nes daro poveikį jo interesams( ( 19 )). Todėl šioje byloje reikia pripažinti, kad, išleidus į pensiją, nei ginčijamas sprendimas, nei ginčijama tarnybinės veiklos vertinimo ataskaita nėra ieškovo nenaudai priimti aktai, nes jis nebuvo vėl įdarbintas tarnyboje. Iš to išplaukia, kad nesant reikalo šioje stadijoje priimti sprendimą dėl ieškovo argumento, jei jis būtų keliamas grindžiant galimą ieškinį, svarbos tuo atveju, jei ieškovas būtų vėl įdarbintas tarnyboje, pažymėtina, jog teisė į veiksmingą teisminę gynybą negali jam suteikti teisės reikalauti, kad Pirmosios instancijos teismas išnagrinėtų šį ieškinį dėl panaikinimo. 38 Iš visų argumentų matyti, kad ieškovas neįrodė atsiradusio bei tuo metu egzistavusio suinteresuotumo pareikšti ieškinį. Todėl nėra reikalo nagrinėti sprendimą dėl reikalavimo panaikinti nagrinėjamą tarnybinės veiklos vertinimo ataskaitą. 39 Kalbant apie reikalavimus, kad Pirmosios instancijos teismas pripažintų 43 BĮN ir pereinamojo laikotarpio gaires arba šiuo metu galiojančias nuostatas neteisėtomis, pažymėtina, kad, kaip nurodė pats ieškovas, tai yra prieštaravimai dėl teisėtumo, iškelti ieškinyje dėl panaikinimo. Todėl šiuo klausimu nereikia priimti sprendimo.“