ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 298/3

2013 m. liepos 19 d.Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG pateiktas apeliacinis skundas dėl 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-378/11, Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

(Byla C-412/13 P)

2013/C 298/04

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Apeliantė: Franz Wilhelm Langguth Erben GmbH & Co. KG, atstovaujama advokatų R. Kunze ir G. Würtenberger

Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Apeliantės reikalavimai

— Atmesti 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) sprendimą Langguth Erben prieš VRDT (T-378/11), kuriuo buvo atmestas ieškovės ieškinys dėl 2011 m. gegužės 10 d. VRTD ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo (byla R 1598/2010-4), susijusio su pateiktu prašymu pripažinti ankstesnių prekių ženklų pirmenybę.

— Priteisti iš atsakovės ir atsakovės apeliaciniame procese bylos nagrinėjimo išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl 2013 m. vasario 20 d. Bendrojo Teismo sprendimo, kuriuo jis atmetė apeliantės ieškinį dėl 2011 m. gegužės 10 d. VRTD (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo, susijusio su teikiant paraišką įregistruoti vaizdinį žymenį MEDINET kaip Bendrijos prekių ženklą pateiktu prašymu pripažinti ankstesnių prekių ženklų pirmenybę.

Bendrasis Teismas pažeidė Tarybos reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo (BPŽR) (1) 34 straipsnį, nes nusprendė, kad ši nuostata turi būti aiškinama siaurai, ir nenumatė galimybės pripažinti dalies ankstesnių prekių ženklų pirmenybę. Be to, jis nepaisė pagal BPŽR 75 straipsnį tenkančios pareigos motyvuoti, nes grindė savo sprendimą nepakankamais faktiniais ir teisiniais samprotavimais. Galiausiai nusprendęs priimti sprendimą be žodinės proceso dalies Bendrasis Teismas pažeidė BPŽR 77 straipsnį.

(1) 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).
1b.

Ar APAAN laikytinas viena iš medžiagų <…> [kurios sudarytos] taip, kad <…> yra sunkiai panaudojamos arba išgaunamos greitai pritaikomomis ar ekonomiškai naudingomis priemonėmis („stoffen, die zodanig zijn vermengd dat genoemde stoffen niet gemakkelijk of met economisch rendabele middelen kunnen worden gebruikt of geëxtraheerd“, „substance that is compounded in such a way that it cannot be easily used or extracted by readily applicable or economically viable means“ arba „une autre préparation contenant un au plus de substances classifiées qui sont composées de manière telle que ces substances ne peuvent pas être facilement utilisées, ni extraites par des moyens aisés à mettre en œuvre ou économiquement viables“)? Remiantis 3 priede pateiktais policijos duomenimis, transformavimas veikiausiai yra gana nesudėtingas, galbūt netgi paprastas metodas.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 189/12

2013 m. balandžio 30 d.High Court of Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Ewaen Fred Ogieriakhi prieš Minister for Justice and Equality, Airiją, Attorney General, An Post

(Byla C-244/13)

2013/C 189/24

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Ireland

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovas: Ewaen Fred Ogieriakhi

Atsakovai: Minister for Justice and Equality, Airija, Attorney General, An Post

Prejudiciniai klausimai

1. Ar galima teigti, kad ES piliečio, kuris tam tikru laikotarpiu pats nebuvo valstybės narės pilietis, sutuoktinė pagal Direktyvos 2004/38/EB (1) 16 straipsnio 2 dalį „legaliai gyveno priimančiojoje valstybėje narėje su Sąjungos piliečiu ištisinį penkerių metų laikotarpį“, jeigu pora susituokė 1999 m. gegužės mėn., teisė gyventi šalyje buvo suteikta 1999 m. spalio mėn., vėliausiai iki 2002 m. pradžios šalys susitarė gyventi atskirai, ir abu sutuoktiniai 2002 m. pabaigoje pradėjo gyventi su visai kitais partneriais?

2. Jeigu atsakymas į 1 klausimą būtų teigiamas ir turint omenyje tai, kad trečiosios šalies pilietis, reikalaujantis teisės nuolat gyventi šalyje pagal 16 straipsnio 2 dalį remdamasis ištisiniu penkerių metų gyvenimo šalyje laikotarpiu iki 2006 m. balandžio mėn., taip pat privalo įrodyti, kad jo gyvenimas šalyje atitiko, be kita ko, Reglamento (EEB) Nr. 1612/68 (2) 10 straipsnio 3 dalies reikalavimus, ar aplinkybė, kad per tą tariamą penkerių metų laikotarpį ES pilietis paliko sutuoktinių bendrą nuolatinę gyvenamąją vietą ir paskui trečiosios šalies pilietis apsigyveno su kitu asmeniu naujoje bendroje nuolatinėje gyvenamojoje vietoje, kuria neaprūpino ar kurios nesuteikė (tuometinis) sutuoktinis ES pilietis, reiškia, kad dėl to Reglamento Nr. 1612/68 10 straipsnio 3 dalies reikalavimai neįvykdyti?

3. Jeigu atsakymas į 1 prejudicinį klausimą būtų teigiamas, o atsakymas į 2 prejudicinį klausimą — neigiamas, ar vertinant, ar valstybė narė netinkamai perkėlė 2004 m. direktyvos 16 straipsnio 2 dalies reikalavimus į nacionalinę teisę ar kitaip tinkamai jų netaikė, aplinkybė, kad ieškinį dėl žalos, atsiradusios dėl Sąjungos teisės pažeidimo, atlyginimo nagrinėjantis nacionalinis teismas nusprendė, jog būtina pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą dėl bylos esmės, susijusios su ieškovo teise nuolat gyventi šalyje, savaime yra veiksnys, į kurį minėtas teismas gali atsižvelgti nustatydamas, ar Sąjungos teisės pažeidimas yra akivaizdus?

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (OL L 158, p. 77; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 5 t., p. 46).

(2) 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (OL L 257, 1968, p. 2; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 5 sk., 1 t., p. 15).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 32/9

2012 m. gruodžio 3 d.J pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. rugsėjo 27 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-160/10 J prieš Europos Parlamentą

(Byla C-550/12 P)

2013/C 32/12

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Apeliantas: J, atstovaujamas advokato A. Auer

Kita proceso šalis: Europos Parlamentas

Apelianto reikalavimai

— Panaikinti visą 2012 m. rugsėjo 27 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-160/10, rezoliucinėje dalyje nurodant: „Panaikinti visą 2012 m. rugsėjo 27 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą J prieš Europos Parlamentą (byla T-160/10). Europos Parlamentas padengia bylinėjimosi išlaidas.“

Pripažinus apeliacinį skundą pagrįstu

— Visiškai patenkinti pirmojoje instancijoje pareikštą ieškinį dėl 2010 m. kovo 2 d. Europos Parlamento Peticijų komiteto sprendimo palikti nenagrinėtą apelianto pateiktą 2009 m. lapkričio 19 d. peticiją (peticija Nr. 1673/2009) panaikinimo.

— Nurodyti Europos Parlamentui padengti bylos nagrinėjimo pirmojoje instancijoje išlaidas.

nepatenkinus šių reikalavimų

— Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad šis iš naujo priimtų sprendimą.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, kad pripažinęs apelianto peticiją nepriimtina Peticijų komitetas nepažeidė pareigos motyvuoti. Apeliantas savo peticijoje aiškiai nurodė, kad pažeista jo teisė į nuosavybę ir kad Austrijos valdžios institucijos pažeidė Direktyvą 2004/48/EB (1). Sprendimas pripažinti peticiją nepriimtina nebuvo pagrįstas šiais konkrečiai išvardytais teisės pažeidimais, todėl apeliantas negalėjo suprasti motyvų, dėl kurių Europos Parlamentas pripažino jo peticiją nepriimtina.

Be to, Bendrasis Teismas teisės požiūriu klaidingai nusprendė, kad Austrijos valdžios institucijų veiksmai nėra kaip nors susiję su Sąjungos teisės taikymu. Austrijos valdžios institucijos konfiskavo apelianto dokumentus, kuriems taikoma intelektinės nuosavybės teisių apsauga, tačiau neatlygino dėl to patirtos žalos. Iš to darytina išvada, kad pažeista apelianto teisė į (intelektinę) nuosavybę, patenkantį į Direktyvos 2004/48/EB taikymo sritį.

(1) 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/48/EB dėl intelektinės nuosavybės teisių gynimo (OL L 157, p. 45; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 2 t., p. 32).
V.

Pateikdamas penktąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantas kritikuoja Bendrojo Teismo išvadą, kad į Osteospermum veislės požymį „stiebų forma“ nebuvo atsižvelgta nagrinėjant veislės išskirtinumą arba buvo atsižvelgta kaip į nesvarbų. Dėl to pažeisti Reglamento (1) 7 ir 20 straipsniai, neteisėtai išplėstas ginčo dalykas, o sprendimu buvo pažeistas draudimas priimti netikėtą sprendimą. Be to, ginčijamas teisės būti išklausytam nepripažinimas.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 295/20

2012 m. liepos 16 d.Pi-Design AG, Bodum France ir Bodum Logistics A/S pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gegužės 8 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-416/10 Yoshida Metal Industry Co. Ltd prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

(Byla C-339/12 P)

2012/C 295/35

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Pi-Design AG, Bodum France ir Bodum Logistics A/S, atstovaujamos advokato H. Pernez

Kitos apeliacinio proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ir Yoshida Metal Industry Co. Ltd

Apeliančių reikalavimai

Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti Bendrojo Teismo sprendimą,

— panaikinti Bendrijos prekių ženklo Nr. 1 372 580 registraciją,

papildomai:

— grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo ir įpareigoti jį grąžinti ją Apeliacinei tarybai, jei jos sprendimas būtų panaikintas,

— priteisti iš YOSHIDA METAL INDUSTRY CO. LTD. bylinėjimosi išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliantės teigia, kad skundžiamą sprendimą reikia panaikinti, nes Bendrasis Teismas pažeidė Bendrijos prekių ženklo reglamento 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktį pritaikęs neteisingus ginčijamo žymens esminių požymių nustatymo kriterijus ir iškraipęs pateiktus įrodymus.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 227/13

2012 m. gegužės 16 d.Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd prieš Asda Stores Ltd

(Byla C-252/12)

2012/C 227/18

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovės: Specsavers International Healthcare Ltd, Specsavers BV, Specsavers Optical Group Ltd, Specsavers Optical Superstores Ltd

Atsakovė: Asda Stores Ltd

Prejudiciniai klausimai

1. Jeigu ūkio subjektas yra atskirai įregistravęs Bendrijos prekių ženklus: i) vaizdinį prekių ženklą ir ii) žodinį prekių ženklą ir juos naudoja kartu, ar toks naudojimas gali būti laikomas vaizdinio prekių ženklo naudojimu, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 207/2009 (1) 15 ir 51 straipsnius? Jeigu taip, kaip vertinti vaizdinio prekių ženklo naudojimo klausimą?

2. Ar yra skirtumas, jeigu: i) žodinis prekių ženklas uždėtas ant vaizdinio elemento; ii) ūkio subjektas turi ir kombinuotą ženklą, kurį sudaro vaizdinis elementas ir žodinis prekių ženklas, įregistruotą kaip Bendrijos prekių ženklas?

3. Ar atsakymas į pirmą arba antrą klausimą priklauso nuo to, ar paprastas vartotojas suvokia, kad vaizdinis elementas ir žodžiai i) yra atskiri žymenys arba ii) kiekvienas iš jų atlieka savarankišką skiriamąją funkciją? Jei taip, kaip jis priklauso?

4. Jeigu Bendrijos prekių ženklas nėra įregistruotas kokios nors spalvos, tačiau jo savininkas jį plačiai naudojo tam tikros spalvos ar spalvų derinio, ir todėl didelė visuomenės dalis (Bendrijos dalyje, tačiau ne visoje Bendrijoje) jį pradėjo sieti su ta spalva arba spalvų deriniu, ar tokia spalva ar spalvos, kuriomis ginčijamą ženklą naudoja atsakovė, yra reikšmingos atliekant i) visapusį galimybės supainioti, kaip numatyta Reglamento Nr. 207/2009 9 straipsnio 1 dalies b punkte, arba ii) įgyto nesąžiningo pranašumo, kaip numatyta 9 straipsnio 1 dalies c punkte, vertinimą? Jei taip, kokia jų reikšmė?

5. Jei taip, ar atliekant visapusį vertinimą svarbu, kad didelė visuomenės dalis pačią atsakovę sieja su spalva ar tam tikru spalvų deriniu, kuriuos ji naudoja ginčijamame žymenyje?

(1) OL L 78, p. 1.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 80/13

2012 m. sausio 31 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija prieš Lenkijos Respubliką

(Byla C-48/12)

2012/C 80/19

Proceso kalba: lenkų

Šalys

Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama P. Hetsch, S. Petrova ir K. Herrmann

Atsakovė: Lenkijos Respublika

Ieškovės reikalavimai

— Pripažinti, kad Lenkijos Respublika, nepriėmusi visų įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų įgyvendinti 2008 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/50/EB dėl aplinkos oro kokybės ir švaresnio oro Europoje (1), arba bet kokiu atveju nepranešusi apie juos Komisijai, neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 33 straipsnio 1 dalį.

— Pagal SESV 260 straipsnio 3 dalį, neįvykdžius pareigos pranešti apie Direktyvą 2008/50/EB į nacionalinę teisę perkeliančias priemones, skirti Lenkijos Respublikai periodinę 71 521,38 EUR dydžio už dieną baudą, skaičiuojamą nuo teismo sprendimo paskelbimo šioje byloje.

— Priteisti iš Lenkijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Komisija kaltina Lenkijos Respubliką neįvykdžius Direktyvos 2008/50/EB (toliau –CAFE direktyva) 33 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos.

CAFE direktyva Sąjungos mastu yra pagrindinis su oro tarša susijęs teisinis instrumentas, kuriuo siekiama apsaugoti aplinką ir žmonių sveikatą. Joje, be kita ko, nustatomos ore esančių kietųjų dalelių, kurios yra labiausiai žmonių sveikatai kenkiančios medžiagos, vertinimo ir matavimo taisyklės. Direktyva įpareigoja valstybes nares iki 2015 m. kietųjų dalelių PM 2,5 poveikio koncentraciją sumažinti iki 25 mikrogramų/m3. Be to, joje numatoma, kad 2010 m. sausio 1 d. turi būti pasiekta 25 mikrogramų/m3 PM 2,5 siektina vertė. Iki 2015 m. valstybės narės turi užtikrinti, kad leistina PM 2,5 vertė būtų lygi 25 mikrogramų/m3 (1 etapas), o antrajame etape (iki 2020 m.) — 20 mikrogramų/m3. CAFE direktyva taip pat įpareigoja valstybes nares informuoti visuomenę apie oro kokybę ir kitas jos pagrindu priimtas priemones (26 ir paskesni straipsniai).

Pagal CAFE direktyvos 33 straipsnio 1 dalį Lenkijos Respublika iki 2010 m. birželio 11 d. turėjo priimti ir įgyvendinti direktyvą perkeliančias nacionalinės teisės normas.

Lenkijos Respublika į savo teisinę sistemą neperkėlė ir neįgyvendino visų būtinų nuostatų. Aplinkos ministerijos projekto dėl Aplinkosaugos įstatymo ir kitų įstatymų pakeitimo gairių paruošimas nėra Direktyvos 2008/50/EB 33 straipsnio 1 dalyje numatytos pareigos įgyvendinimas.

Lenkijos valdžios institucijos Komisiją informavo tik apie dalinį CAFE direktyvos 6 straipsnio 1 dalies ir 23 straipsnio įgyvendinimą priėmus 2009 m. liepos 17 d. Įstatymo dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų ir kitų medžiagų emisijų administravimo sistemos 13 ir 15 straipsnius ir jais sukūrus sieros dioksido (SO2) ir azoto oksido (NO) emisijų administravimo sistemą bei numačius pareigą paruošti nacionalinio sumažinimo plano projektą.

(1) OL L 152, p. 1.
2011 m. lapkričio 25 d.Alliance One International, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (trečioji kolegija) priimto sprendimo byloje T-25/06 Alliance One International, Inc. prieš Europos Komisiją

(Byla C-593/11 P)

(2012/C 25/78)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Alliance One International, Inc., atstovaujama advokatų C. Osti, A. Prastaro, G. Mastrantonio

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti visą 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-25/06 Alliance One prieš Komisiją ir, jei ginčas gali būti nagrinėjamas,

— panaikinti ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 1 dalį tiek, kiek ji susijusi su SCC, Dimon ir Alliance One, ir dėl tos priežasties

— sumažinti Transcatab ir Dimon Italia (Mindo) skirtas baudas, kad jos neviršytų 10 % nuo paskutinių finansinių metų apyvartos, ir

— sumažinti Transcatab ir Dimon Italia (Mindo) skirtą baudą, nes dauginimo koeficientas netaikytinas dėl to, kad buvo grindžiamas grupės dydžiu,

— bet kokiu atveju priteisti iš Komisijos padengti visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant ir tas, kurias Alliance One patyrė per procesą Bendrajame Teisme.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Alliance One siekia: i) kad būtų panaikintas visas skundžiamas sprendimas ir, be to, ii) kad būtų panaikinta 2005 m. spalio 20 d. Komisijos sprendimo byloje COMP/C.38.281/B.2 — Žaliavinis tabakas — Italija 1 straipsnio 1 dalis tiek, kiek ji susisijusi su Standard Commercial Corp. (SCC), Dimon Inc. (Dimon) ir Alliance One, ir, dėl tos priežasties, iii) kad būtų sumažintos Transcatab S.p.A. (Transcatab) ir Dimon Italia S.r.l. (Dimon Italia, dabar — Mindo) skirtos baudos tiek, kad jos neviršytų 10 % paskutinių finansinių metų apyvartos, arba, jei šie reikalavimai nebūtų patenkinti, iv) kad būtų sumažinta Trancatab ir Dimon Italia (dabar — Mindo) skirta bauda, nes dauginimo koeficientas yra netaikytinas; v) bet kokiu atveju priteisti iš Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas, įskaitant išlaidas, kurias Alliance One patyrė per procesą Bendrajame Teisme.

Alliance One teigia, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl šių priežasčių:

— Pirma, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 296 straipsnį ir ES pagrindinių teisių chartijos 48 bei 49 straipsnius. Kadangi Bendrasis Teismas neatliko konkrečios ir išsamios ieškovės pateiktų įrodymų lemiamos įtakos prezumpcijai paneigti analizės ir, dėl tos priežasties, nepakankamai pagrindė argumentus, kuriais remdamasis jis atmetė šiuos įrodymus, tą prezumpcija tapo neįmanoma paneigti, todėl buvo pažeisti nekaltumo prezumpcijos, teisėtumo ir individualios atsakomybės principai.
C 25/40

2011 m. lapkričio 24 d.Omnicare, Inc. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-289/09 Omnicare, Inc. prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Astellas Pharma GmbH

(Byla C-587/11)

(2012/C 25/76)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Omnicare, Inc., atstovaujama QC M. Edenborough

Kitos proceso šalys: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), Astellas Pharma GmbH

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė siekia, kad apeliaciniu skundu apskųstas sprendimas būtų panaikintas. Be to, apeliantė prašo priteisti bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo apeliaciniu skundu ir patirtas per procesą Bendrajame Teisme.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Apeliantė remiasi vieninteliu pagrindu, kad Bendrasis Teismas neteisingai taikė Tarybos Reglamento Nr. 207/2009 (1) (toliau — Naujasis reglamentas) 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Ši byla susijusi su Astellas Pharma GmbH (buvusi Yamanouchi Pharma GmbH) (toliau — protestą pateikęs asmuo) pateiktu protestu, pagrįstu protestą pateikusio asmens Vokietijos prekių ženklu (registracijos Nr. 394 01 348) ir galimu supainiojimu pagal Tarybos Reglamento Nr. 40/94 (2) (toliau — Senasis reglamentas) (kurio nuostatos yra vienodos Naujojo reglamento taikytinom nuostatom) 8 straipsnio 1 dalies b punktą. Kadangi ankstesnis ženklas buvo įregistruotas 5 metus prieš pateikiant protestą, protestą pateikęs asmuo turėjo įrodyti, kad jis buvo iš tikrųjų naudojamas tam, jog galėtų juo pagrįsti protestą.

Teigiama, kad Bendrasis Teismas neteisingai nusprendė, jog ankstesnis prekių ženklas, kuriuo rėmėsi protestą pateikęs asmuo, buvo iš tikrųjų teisėtai naudojamas. Neginčijama, kad protestą pateikęs asmuo nagrinėjamą prekių ženklą iš tikrųjų naudojo prekyboje, ar jis buvo naudojamas jam sutikus, kiek tai susiję su paslaugomis, kurioms jis buvo įregistruotas. Tačiau jis buvo naudojamas paslaugoms, už kurias nebuvo imamas atlygis. Taigi tokiu naudojimu negalima remtis siekiant įrodyti, kad ženklas buvo iš tikrųjų naudojamas pagal teisės nuostatas. Šis klausimas buvo nagrinėjamas teismo praktikoje, kaip apeliantė nurodo: a) kurią Bendrasis Teismas neteisingai taikė ir b) bet kokiu atveju joje yra neatitikimų. Taigi Teisingumo Teismas turi nuspręsti kokios teisinės pasekmės turi atsirasti susiklosčius tokioms faktinėms aplinkybėms.

(1) 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, p. 1).

(2) 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 11, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 146).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 282/2

2011 m. birželio 20 d.First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Grattan plc prieš The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Byla C-310/11)

2011/C 282/03

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėja: Grattan plc

Kita proceso šalis: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Prejudiciniai klausimai

Ar už laikotarpį iki 1978 m. sausio 1 d. apmokestinamasis asmuo pagal 1967 m. balandžio 11 d. Antrosios Tarybos direktyvos Nr. 67/228/EEB (1) 8 straipsnio a punktą ir (arba) pagal mokesčio neutralumo ir vienodo požiūrio principus turi tiesioginio poveikio teisę patiektų prekių apmokestinamąją vertę laikyti atgaline data sumažinta, jeigu po to, kai tokios prekės buvo patiektos, prekių gavėjas gavo iš tiekėjo kreditą, kurį gavėjas nutarė arba paimti pinigais, arba kaip kreditą, atskaitytiną iš tiekėjui mokėtinų sumų už gavėjui jau patiektas prekes?

(1) 1967 m. balandžio 11 d. Antroji Tarybos direktyva dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su apyvartos mokesčiais, suderinimo — Bendros pridėtinės vertės mokesčio sistemos taikymo struktūra ir tvarka (OL 71, p. 1303)
2.

Ar mokesčių neutralumo principą kaip pagrindinį principą, kuris svarbus bendros PVM sistemos sukūrimui ir veikimui, reikia aiškinti taip, kad mokesčių patikrinimo praktika, kaip antai pagrindinėje byloje, kai pripažįstama, jog PVM apskaičiuotas per vėlai, ir už tai kaip sankcija nustatomos palūkanos ir, be to, paskiriama sankcija, kuria uždraudžiama teisė į atskaitą, yra leidžiama konkrečiomis aplinkybėmis, kaip antai kasatorės atveju, ir kad tuomet reikia atsižvelgti į tai, jog sandoris nebūtų nuslėptas, apie jį būtų duomenų apskaitoje, mokesčių administracija turėtų reikalingos informacijos, nebūtų piktnaudžiaujama ir daroma žala biudžetui?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 226/18

2011 m. birželio 6 d.High Court of Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje MM prieš Minister for Justice, Equality and Law Reform, Ireland, Attorney General

(Byla C-277/11)

2011/C 226/34

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Ireland

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovas: MM

Atsakovai: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Airija, Attorney General

Prejudicinis klausimas

Jeigu atmetus prieglobsčio prašymą asmuo pateikia prašymą suteikti papildomą apsaugą ir siūloma šį prašymą atmesti, ar atsižvelgiant į Tarybos direktyvos 2004/83/EB (1) 4 straipsnio 1 dalyje valstybėms narėms numatytą pareigą bendradarbiauti su prašymą suteikti papildomą apsaugą pateikusiu asmeniu reikalaujama, kad šios valstybės narės administracinės institucijos iki galutinio sprendimo priėmimo jam pateiktų šio įvertinimo rezultatus tam, kad jis galėtų pareikšti nuomonę dėl tų siūlomo sprendimo aspektų, dėl kurių siūlomas neigiamas rezultatas?

(1) OL L 304, p. 12; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 19 sk., 7 t., p. 96.