Byla T-253/03

Akzo Nobel Chemicals Ltd ir Akcros Chemicals Ltd

prieš

Europos Bendrijų Komisiją

„Įstojimas į bylą – Atmetimas – Asmuo, neturintis juridinio asmens statuso –Neatstovaujanti asociacija – Asociacija, kurios tikslas nėra ginti savo narių interesus – Narių asmeninio suinteresuotumo nebuvimas“

2004 m. gegužės 28 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) nutartis

Nutarties santrauka

1. Procedūra – Įstojimas į bylą – Suinteresuotieji asmenys – Asmens, neturinčio juridinio asmens statuso, prašymas įstoti į bylą – Sąlygos

(Teisingumo Teismo statutas, 40 straipsnio antroji pastraipa ir 53 straipsnio pirmoji pastraipa)

2. Procedūra – Įstojimas į bylą – Suinteresuotieji asmenys – Atstovaujanti asociacija, kurios tikslas yra ginti savo narius – Priimtinumas bylose dėl esminių klausimų, galinčių turėti įtakos minėtiems nariams

(Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antroji pastraipa ir 53 straipsnio pirmoji pastraipa)

1. Remiantis Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrąja pastraipa, kuri pagal šio Statuto 53 straipsnio pirmąją pastraipą yra taikoma Pirmosios instancijos teismui, įstoti į Pirmosios instancijos teisme nagrinėjamas bylas gali ne tik valstybės narės ir Bendrijos institucijos, bet ir bet kuris asmuo, įrodęs savo suinteresuotumą bylos baigtimi.

Nors asmenims, neturintiems juridinio asmens statuso, gali būti leista įstoti į bylą, jie turi atitikti esminius tokio asmens požymius, būtent – bent ribotą autonomiją ir atsakomybę.

Juridinio asmens statuso neturinti asociacija, neįregistruota, jungianti įmonių teisininkus, dirbančius didžiosiose Europos bendrovėse, įsteigta paprastu neformaliu savo steigėjų sprendimu, neturinti įstatų ir esanti tik susirinkimas, skirtas keistis informacija bei praktine patirtimi, taip pat aptarti jo nariams svarbius klausimus, nepatenkina minimalių esminių juridinio asmens požymių.

(žr. 16–19 punktus)

2. Remiantis Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrąja pastraipa, kuri pagal šio Statuto 53 straipsnio pirmąją pastraipą taikoma Pirmosios instancijos teismui, atstovaujančioms asociacijoms, kurių tikslas yra ginti savo narius bylose dėl esminių klausimų, galinčių jiems turėti įtakos, leidžiama įstoti į bylą. Tiksliau sakant, asociacijai gali būti leista įstoti į bylą, jeigu ji atstovauja dideliam ūkio subjektų, veikiančių atitinkamame sektoriuje, skaičiui, vienas iš jos tikslų yra ginti savo narių interesus, byloje gali būti keliami esminiai klausimai, turintys įtakos atitinkamo sektoriaus veiklai, o priimtinas sprendimas gali gerokai paveikti jos narių interesus.

Asociacijos, kuri gali turėti ne daugiau kaip 25 narius, negalima laikyti atstovaujančia pakankamai dideliam skaičiui specialistų, veikiančių atitinkamame sektoriuje, pavyzdžiui, įmonės teisininkų. Be to, be įstatų neįmanoma nustatyti, ar jos tikslas iš tikrųjų yra ginti savo narių interesus.

Asociacijos nariai, kurių tiesiogiai nepaveikia Pirmosios instancijos teismui pateiktoje byloje prašomas panaikinti specialus aktas, tiek, kiek šis aktas nėra tiesiogiai susijęs su bendrovėmis, kurioms jie atstovauja, nėra tiesiogiai ir aktualiai suinteresuoti ginčijamu aktu, jiems svarbūs tik pateikti ieškinio pagrindai.

(žr. 21–23 punktus)

PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMO (penktoji kolegija) NUTARTIS

2004 m. gegužės 28 d.( )

„Įstojimas į bylą – Atmetimas – Atstovaujanti asociacija, kurios tikslas nėra ginti savo narių interesų“

Byloje T‑253/03,

Akzo Nobel Chemicals Ltd, įsteigta Surrey (Jungtinė Karalystė),

Akcros Chemicals Ltd, įsteigta Surrey, atstovaujamos advokatų C. Swaak ir M. Mollica,

ieškovės,

palaikomos

Council of the Bars and Law Societies of the European Union, įsteigtos Briuselyje (Belgija), atstovaujamos QC J. Flynn,

Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, įsteigtos Hagoje (Nyderlandai), atstovaujamos advokato O. Brouwer,

ir

European Company Lawyers Association (ECLA), įsteigtos Briuselyje, atstovaujamos advokatų M. Dolmans, K. Nordlander ir solicitor J. Temple‑Lang,

įstojusių į bylą šalių,

prieš

Europos Bendrijų Komisiją, atstovaujamą R. Wainwright ir C. Ingen‑Housz, nurodžiusių adresą dokumentams įteikti Liuksemburge,

atsakovę,

dėl Section on Business Law of the International Bar Association pateikto prašymo įstoti į bylą ieškovių pusėje dėl 2003 m. gegužės 8 d. sprendimo C (2003) 1533 final, kuriuo atmetamas prašymas taikyti profesinės paslapties principą, apsaugantį bendravimą su advokatais (legal professional privilege), tam tikrų dokumentų atžvilgiu, paimtų tyrimo, nustatyto pagal 1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamento Nr. 17, Pirmojo reglamento, įgyvendinančio Sutarties 81 ir 82 straipsnius (OL 13, 1962, p. 204), 14 straipsnio 3 dalyje, metu, panaikinimo

EUROPOS BENDRIJŲ PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS

(penktoji kolegija),

kurį sudaro pirmininkė P. Lindh, teisėjai R. García‑Valdecasas ir J. D. Cooke,

sekretorius H. Jung,

priima šią

Nutartį

1 2003 m. sausio 30 d. Komisija, remdamasi 1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamento Nr. 17, Pirmojo reglamento, įgyvendinančio Sutarties (81) ir (82) straipsnius (OL 13, 1962, p. 13), 14 straipsnio 3 dalimi, priėmė sprendimą C (2003) 85/4, kuriame nurodė Akzo Nobel Chemicals Ltd ir Akcros Chemicals Ltd (toliau – ieškovės) bei jų dukterinėms įmonėms sutikti, kad būtų atliktas tyrimas, kuriuo siekiama surinkti įrodymus dėl galimos konkurenciją pažeidžiančios veiklos (toliau – 2003 m. sausio 30 d. sprendimas). 2003 m. vasario 10 d. Komisija to paties reglamento Nr. 17 14 straipsnio 3 dalies pagrindu priėmė sprendimą C (2003) 559/4 (toliau – 2003 m. vasario 10 d. sprendimas), kuriuo iš dalies pakeitė 2003 m. sausio 30 d. sprendimą.

2 2003 m. vasario 12–13 dienomis šių sprendimų pagrindu ieškovių patalpose Eccles, Mančesteryje (Jungtinė Karalystė) buvo atliktas tyrimas. Jam vykstant Komisijos pareigūnai padarė daug dokumentų kopijų. Tuo metu ieškovių atstovai Komisijos pareigūnus informavo, kad tam tikri dokumentai turėtų būti laikomi profesine paslaptimi, apsaugančia bendravimą su advokatais. Analizuojant surinktus dokumentus, kilo ginčas dėl penkių iš jų, kurie buvo vertinami dviem skirtingais būdais. Komisijos pareigūnai nepriėjo prie aiškios išvados, ar reikia taikyti apsaugą dviem dokumentams. Jie padarė jų kopijas ir įdėjo į antspauduotą voką, kuris buvo atplėštas tyrimo pabaigoje. Dėl kitų trijų ginčijamų dokumentų už tyrimą atsakingas Komisijos pareigūnas nusprendė, kad jiems netaikoma profesinės paslapties apsauga, todėl padarė kopijas, kurias pridėjo prie likusių bylos dokumentų, neįdėdamas jų į atskirą antspauduotą voką.

3 2003 m. vasario 17 d. ieškovės parašė laišką Komisijai, kuriame jos nurodė, kodėl, jų nuomone, penkiems dokumentams taikoma profesinės paslapties apsauga. 2003 m. balandžio 1 d. laišku Komisija ieškoves informavo, kad remiantis jų 2003 m. vasario 17 d. laiške nurodytais argumentais neįmanoma nustatyti, ar dokumentai iš tikrųjų buvo profesinė paslaptis. Tačiau šiame laiške Komisija nurodė, kad ieškovės gali pateikti savo pastabas dėl jos išankstinių išvadų dviejų savaičių laikotarpiu, kurio pabaigoje Komisija priims galutinį sprendimą.

4 2003 m. balandžio 11 d. Pirmosios instancijos teismo sekretoriate pateiktame ieškinyje ieškovės prašo panaikinti 2003 m. vasario 10 d. Komisijos sprendimą ir prireikus – 2003 m. sausio 30 d. sprendimą, kuriuose reikalaujama, kad šios įmonės ir jų dukterinės įmonės sutiktų, jog būtų atliekamas tyrimas (Akzo Nobel Chemicals ir Akcros Chemicals prieš Komisiją, T‑125/03)

5 2003 m. gegužės 8 d. Komisija reglamento Nr. 17 14 straipsnio 3 dalies pagrindu priėmė sprendimą C (2003) 1533 final (toliau – 2003 m. gegužės 8 d. sprendimas). Šio sprendimo 1 straipsnyje ji atmetė ieškovių prašymą, kad ginčijami dokumentai būtų šioms grąžinti, ir, kad Komisija patvirtintų jos turėtų dokumentų kopijų sunaikinimą. Be to, Komisija 2003 m. gegužės 8 d. sprendimo 2 straipsnyje nurodė, kad ketina atplėšti antspauduotą voką su dviem dokumentais.

6 2003 m. liepos 4 d. Pirmosios instancijos teismo sekretoriate pateiktame ieškinyje ieškovės, besiremdamos EB 230 straipsnio ketvirtąja pastraipa, prašė panaikinti 2003 m. gegužės 8 d. sprendimą.

7 Atitinkamai 2003 m. liepos 30 d. bei 2003 m. rugpjūčio 7 d. ir 18 d. pateiktuose ieškiniuose Europos Sąjungos advokatūrų ir teisinių bendrijų taryba (Council of Bars and Law Societies of the European Union, toliau – CCBE), Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten (toliau – Nyderlandų advokatų taryba) ir Europos įmonių teisininkų asociacija (European Company Lawyers Association toliau – ECLA) pateikė prašymus įstoti į bylą ieškovių pusėje. 2003 m. lapkričio 4 d. penktosios kolegijos pirmininko nutartimi CCBE, Nyderlandų advokatų tarybai ir ECLA buvo leista įstoti į bylą.

8 2003 m. lapkričio 25 d. Section on Business Law of the International Bar Association (toliau – SBL), atstovaujamas advokato J. Buhart, pateikė prašymą įstoti į bylą ieškovių pusėje.

9 Savo prašyme SBL teigia, kad yra pagrįstai suinteresuota dėl šios bylos sprendimo. Ji teigia, kad ši byla iškelia esminius profesinės paslapties, apsaugančios bendravimą su advokatais, klausimus, ir todėl priimtas ieškovėms nenaudingas sprendimas tiesiogiai turės įtakos jos nariams – įmonių teisininkams. Šiuo klausimu SBL teigia, kad 2002 m. gegužės 31 d. ji patvirtino rezoliuciją dėl profesinės paslapties principo taikymo įmonių teisininkams visuose teismuose. SBL mano, kad ji turi tiesioginį ir ypatingą susidomėjimą šio proceso baigtimi ir kad jos prašymas įstoti į bylą atitinka teismų praktiką, leidžiančią atstovaujančioms asociacijoms pateikti prašymus įstoti į bylą siekiant apsaugoti savo narių interesus. Galiausiai SBL Pirmosios instancijos teismo prašo priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas, susijusias su šiuo prašymu įstoti į bylą.

10 Prašymas įstoti į bylą buvo įteiktas šalims Pirmosios instancijos teismo Darbo reglamento 116 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos nustatyta tvarka.

11 2003 m. gruodžio 18 d. pateiktu dokumentu ieškovės nusprendė, kad SBL įrodė savo suinteresuotumą dėl šios bylos baigties ir prašė Pirmosios instancijos teismo patenkinti jos prašymą įstoti į bylą. Atskiru dokumentu, pateiktu tą pačią dieną, ieškovės prašė konfidencialaus nagrinėjimo SBL atžvilgiu.

12 2003 m. gruodžio 9 d. aktu Komisija nurodė, kad SBL nepateikė įrodymų, leidžiančių aiškiai nustatyti jos teisinį egzistavimą ar bent jau teisę pareikšti ieškinį teisme savo vardu pagal Darbo reglamento 44 straipsnio 5 dalies a punktą. Ji patvirtina, kad iš vidaus nuostatų neišplaukia, jog SBL galėjo pareikšti ieškinį Pirmosios instancijos teisme. Pagaliau Komisija Pirmosios instancijos teismo prašė iš SBL priteisti Komisijos išlaidas, susijusias su šiuo prašymu įstoti į bylą. Atskiru aktu, pateiktu tą pačią dieną, Komisija pareiškė, kad ji neprašo konfidencialaus nagrinėjimo SBL atžvilgiu.

13 Savo 2004 m. sausio 7 d. pateiktose pastabose CCBE nurodė, kad SBL prašymas įstoti į bylą yra nepriimtinas. Konkrečiai CCBE suabejojo, ar SBL atitinka pagrindinius teisinio subjektiškumo reikalavimus (1973 m. gruodžio 11 d. Teisingumo Teismo nutarties Générale sucrière ir kt. prieš Komisiją, 41/73, 43/73–48/73, 50/73, 111/73, 113/73 ir 114/73, Rink. p. 1465, 3 punktas), nes ji savarankiškai negalėjo atstovauti savo nariams. CCBE teigė, kad SBL buvo tik International Bar Association (toliau – IBA), kuriam ji negalėjo atstovauti, skyrius. Taip pat CCBE teigė, kad SBL nebuvo asociacija, ginanti savo narių interesus.

14 Kitos įstojusios į bylą šalys nepateikė prieštaravimų dėl šio prašymo įstoti į bylą.

15 Pagal Darbo reglamento 116 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą penktosios kolegijos pirmininkas perdavė prašymą leisti įstoti į bylą kolegijai.

Pirmosios instancijos teismo vertinimas

16 Reikia pastebėti, kad SBL yra vienas iš trijų IBA, kuri pasauliniu lygiu atstovauja teisininkams, taip pat apimančios advokatų tarybas, įmonių teisininkų asociacijas ir pavienius teisininkus bei advokatus, skyrių. Savo ruožtu SBL apima pavienius teisininkus, tai yra daugiau kaip 12 500 tarptautinės komercinės teisės srityje praktikuojančių teisininkų, tarp jų – nepriklausomus teisininkus ir įmonių teisininkus (daugiau kaip 3 000), įsisteigusius 185 šalyse.

17 Remiantis Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antra pastraipa, kuri pagal šio Statuto 53 straipsnio pirmąją pastraipą, yra taikoma Pirmosios instancijos teismui, įstoti į Pirmosios instancijos teisme nagrinėjamas bylas gali ne tik valstybės narės ir Bendrijos institucijos, bet ir bet kuris asmuo, įrodęs savo suinteresuotumą dėl bylos baigties.

18 Remiantis nusistovėjusia teismų praktika, atstovaujančioms asociacijoms, kurių tikslas ginti savo narius bylose dėl esminių klausimų, galinčių jiems turėti įtakos, gali būti leista įstoti į bylą (1997 m. birželio 17 d. Teisingumo Teismo pirmininko nutarties National Power ir PowerGen, C‑151/97 P (I) ir C‑157/97 P (I), Rink. p. I‑3491, 66 punktas, 1998 m. rugsėjo 28 d. Nutarties Pharos prieš Komisiją, C‑151/98 P, Rink. p. I‑5441, 6 punktas, 1999 m. kovo 22 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko Nutarties Pfizer prieš Tarybą, T‑13/99 R, dar nepaskelbtos Rinkinyje, 15 punktas ir 2001 m. gegužės 28 d. nutarties Poste Italiane prieš Komisiją, T‑53/01 R, Rink. p. II‑1479, 51 punktas). Tiksliau sakant, asociacijai gali būti leista įstoti į bylą, jeigu ji atstovauja dideliam įmonių, veikiančių atitinkamame sektoriuje, skaičiui, vienas iš jos tikslų yra ginti savo narių interesus, byloje gali būti iškelti esminiai klausimai, turintys įtakos atitinkamo sektoriaus veiklai, o bylos sprendimas gali gerokai paveikti jos narių interesus (žr. šiuo klausimu 1993 m. gruodžio 8 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Kruidvat prieš Komisiją, kuria buvo atmestas Yves Saint Laurent Parfums SA prašymas įstoti į bylą, T‑87/92, Rink. p. II‑1375, 14 punktą).

19 Pirmosios instancijos teismas šiuo klausimu teigia, kad pagal SBL įstatų II straipsnį jos tikslas yra skatinti savo narius keistis informacija ir nuomonėmis apie teisės aktus, profesinę praktiką ir atsakomybę komercinėse bei finansinėse bylose visame pasaulyje, palengvinti savo narių bendradarbiavimą ir įgyvendinti susijusius projektus, kuriuos gali patvirtinti Section Council.

20 Pirmosios instancijos teismas konstatuoja, kad tarp SBL įstatuose paminėtų tikslų nėra tikslo ginti savo narių interesus ar jiems atstovauti. SBL tikslas yra tik skatinti apsikeitimą informacija ir savo narių bendradarbiavimą, taip pat organizuoti konferencijas, skirtas palengvinti tam tikrų teisės sričių studijavimą. Savo prašyme įstoti į bylą SBL teigia, kad jos užduotis yra organizuoti savo narių, įmonių teisininkų, diskusijų ir konsultacijų forumą, kaip veiksmingai dirbti įmonėje laikantis jos tikslų pagal griežčiausias profesines taisykles.

21 Be to, Pirmosios instancijos teismas pastebėjo, kad pagal įstatų III straipsnio 1 dalį SBL nariai iš esmės yra IBA, kurios vienas iš skyrių yra SBL, nariai. Pavyzdžiui, pagal šių įstatų I straipsnį SBL yra sudaryta IBA viduje. Svarbu pažymėti, kad pagal šių įstatų VII straipsnio 6 dalį SBL negali veikti IBA vardu ar jai atstovauti be Council specialaus leidimo ar patvirtinimo. Šiuo klausimu savo paaiškinimuose SBL pabrėžia, kad jos prašymas įstoti į bylą nebuvo pateiktas IBA ar kurio kito skyriaus vardu.

22 Todėl Pirmosios instancijos teismas mano, kad SBL nėra asociacija, kurios tikslas ginti jos teisininkų interesus minėtos teismų praktikos prasme (18 punktas).

23 Remiantis pirmiau pateiktais argumentais, reikia daryti išvadą, kad SBL neįrodė savo suinteresuotumo dėl bylos baigties Teisingumo Teismo statuto 40 straipsnio antrosios pastraipos prasme.

24 Taigi prašymas įstoti į bylą yra atmestinas.

Dėl bylinėjimosi išlaidų

25 Pagal Darbo reglamento 87 straipsnio 1 dalį išlaidų klausimas sprendžiamas galutiniame sprendime arba nutartyje, kuria užbaigiamas procesas. Kadangi ši nutartis užbaigia procesą dėl SBL, reikia priimti sprendimą dėl bylinėjimosi išlaidų, susijusių su jos prašymu įstoti į bylą.

26 Pagal Darbo reglamento 87 straipsnio 2 dalį pralaimėjusiai šaliai nurodoma padengti išlaidas, jei laimėjusi šalis to prašė. Kadangi SBL prašymas nėra patenkinamas, ji be savo išlaidų turi padengti Komisijos nurodytas išlaidas, patirtas dėl šio įstojimo į bylą proceso. Kadangi nei ieškovės, nei į bylą įstojusios šalys nepateikė reikalavimų šiuo klausimu, jos pačios turi padengti savo išlaidas.

Remdamasis šiais motyvais,

PIRMOSIOS INSTANCIJOS TEISMAS (penktoji kolegija)

nutaria :

1. Atmesti Section on Business Law of the International Bar Association prašymą įstoti į bylą.

2. Nėra pagrindo spręsti klausimo dėl ieškovių prašymo, susijusio su konfidencialiu nagrinėjimu Section on Business Law of the International Bar Association atžvilgiu.

3. Priteisti iš Section on Business Law of the International Bar Association Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas dėl įstojimo į bylą proceso, taip pat nurodyti padengti savo išlaidas.

4. Ieškovės ir įstojusios į bylą šalys padengia savo išlaidas, patirtas dėl įstojimo į bylą proceso.

Priimta 2004 m. gegužės 28 d. Liuksemburge.

Sekretorius Pirmininkas