LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 113/27

2010 m. vasario 17 d.Media-Saturn-Holding GmbH pateiktas apeliacinis skundas dėl 2009 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimo byloje T-476/08 Media-Saturn-Holding GmbH prieš Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

(Byla C-92/10 P)

2010/C 113/42

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Apeliantė: Media-Saturn-Holding GmbH, atstovaujama advokatų C.-R. Haarmann ir E. Warnke

Kita proceso šalis: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Reikalavimai

— Panaikinti visą 2009 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-476/08.

— Panaikinti 2008 m. rugpjūčio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą apeliacinėje procedūroje R 591/2008-4.

— Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi apeliacinėje taryboje, Bendrajame Teisme ir Teisingumo Teisme išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Nagrinėjamu apeliaciniu skundu skundžiamas Bendrojo Teismo sprendimas, kuriuo šis atmetė apeliantės ieškinį dėl 2008 m. rugpjūčio 28 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimo atmesti apeliantės reikalavimą įregistruoti vaizdinį prekių ženklą BEST BUY panaikinimo. Apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas teisiniu atžvilgiu klaidingai ir netinkamai išaiškino 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (toliau — Reglamentas dėl Bendrijos prekių ženklo) 7 straipsnio 1 dalies b punkte numatytą prekių ženklų, neturinčių skiriamųjų požymių, absoliutų atmetimo pagrindą. Apeliacinio skundo pagrindas sudarytas iš trijų toliau nurodytų dalių.

Pirma, apeliantė teigia, kad Bendrasis Teismas išvadą apie trūkstamus skiriamuosius požymius neteisėtai padarė remdamasis kito prekių ženklo nei iš tiesų prašomas įregistruoti vertinimu. Atlikdamas skiriamųjų požymių patikrinimą jis rėmėsi žymeniu, kuriame yra teisingai parašytas žodinis elementas BEST BUY ir kuris buvo kitos teisme nagrinėjamos bylos dalykas. Priešingai nei šiame kitame žymenyje, dėl akcentuojamos B raidės, kuri yra abiejų žodžių BEST ir BUY pradžioje, vietos apeliantės prašomo įregistruoti prekių ženklo atveju tariamas žodinis elementas BEST BUY susidarytų tik mintyse atlikus tarpinį veiksmą. Kadangi papildomo išsiskiriančio elemento, pasireiškiančio nukrypstančiu nuo normos ir netaisyklingu rašymo būdu, skiriamųjų požymių minimumui gali pakakti, tikrindamas skiriamuosius požymius Bendrasis Teismas negalėjo remtis ankstesniu sprendimu, susijusiu su žymeniu, neturinčiu būtent šio ypatumo.

Antra, Bendrasis Teismas neatsižvelgė į principą, kad sudėtinio prekių ženklo skiriamųjų požymių buvimo patvirtinimas arba paneigimas turi priklausyti nuo viso prekių ženklo patikrinimo. Skundžiamame sprendime trūksta šio bendro požiūrio. Bendrasis Teismas patikrino atskirai kiekvieną elementą, ar jie vieni gali žymeniui suteikti skiriamųjų požymių, o tuomet, kai atskira sudėtinė dalis, Bendrojo Teismo nuomone, neturėjo skiriamųjų požymių, į tai automatiškai buvo atsakyta neigiamai. Viso prekių ženklo patikrinimas, kuris negali atmesti galimybės, kad elementų, kurie negali būti saugomi, visuma bendrai sudarys prekių ženklą, kuris gali būti saugomas, nebuvo atliktas.

Trečia, atlikdamas skiriamųjų požymių buvimo patikrinimą Bendrasis Teismas taikė per griežtą kriterijų. Jo manymu, tam, kad pripažinti Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies b punkte numatytą atmetimo pagrindą, pakanka vien suvokti prekių ženklą „pirmiausiai“ kaip reklaminį šūkį. Tačiau tai yra Reglamento dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies b punkte įtvirtintų teisės principų, kuriuos plačiau yra išaiškinęs Teisingumo Teismas, nesilaikymas. Būtent dėl žodinio prekių ženklo giriamojo pobūdžio neatmetama galimybė, kad šis ženklas vartotojams gali nurodyti juo pažymėtų prekių ar paslaugų kilmę. Tokį prekių ženklą atitinkamos vartotojų grupės tuo pačiu metu gali suvokti ir kaip reklaminį šūkį, ir kaip komercinę kilmės nuorodą. Šiuo atveju Bendrasis Teismas privalėjo bent jau nurodyti pagrindus, kodėl taip nėra prašomo įregistruoti prekių ženklo atveju.