ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Nei Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, nei Sutartyse nenumatytos nuostatos, pagal kurias juridiniams asmenims, kurie yra valstybės institucijos, netaikoma pagrindinių teisių apsauga. Europos žmogaus teisių konvencijos 34 straipsnis yra procesinė nuostata, kuri netaikytina procesams Sąjungos teisme; šia nuostata siekiama išvengti, kad valstybė, šios konvencijos šalis, kartu būtų ieškovė ir atsakovė šiame teisme. Be to, aplinkybė, jog valstybė užtikrina pagrindinių teisų paisymą savo teritorijoje, yra nesvarbi, kalbant apie teisių, kuriomis juridiniai asmenys, kurie yra šios valstybės institucijos, gali naudotis trečiųjų valstybių teritorijoje, apimtį. Galiausiai paslaugos, laikomos komercine veikla, kuri vykdoma konkurencijai atvirame sektoriuje ir kuriai taikoma bendroji teisė, ir komerciniai sandoriai, sudaryti su subjektais, dalyvaujančiais branduolinių ginklų platinimo veikloje, neįrodo, kad atitinkama įmonė dalyvauja vykdant viešosios valdžios funkcijas ir nepateisina šios įmonės kvalifikavimo kaip valstybės institucijos.

Akto, kuriuo nustatytos subjektui taikytinos ribojamosios priemonės, teisėtumo teisminė kontrolė apima tiek jį pagrindžiančių faktų ir aplinkybių vertinimą, tiek įrodymų ir informacijos, kuriais pagrįstas toks vertinimas, patikrinimą. Kilus ginčui, Taryba turi pateikti šiuos įrodymus, kad Sąjungos teismas galėtų juos patikrinti.

Aplinkybė, kad ieškovui taikomos ribojamosios priemonės nustatytos remiantis iš valstybės narės gautais duomenimis, visiškai nepakeičia fakto, kad ginčijami aktai yra Tarybos aktai, todėl ji turi įsitikinti, kad jų priėmimas yra pateisinamas, prireikus prašydama atitinkamą valstybę narę jai pateikti šiuo tikslu reikalingus įrodymus ir duomenis. Be to, Taryba negali remtis tuo, kad atitinkami duomenys gauti iš konfidencialių šaltinių ir todėl negali būti atskleisti. Iš tiesų, jei šia aplinkybe galbūt galėtų būti pateisinami šių duomenų pranešimo ieškovui ar jo advokatams apribojimai, vis dėlto, atsižvelgiant į esminį teisminės kontrolės vaidmenį, kiek tai susiję su ribojamųjų priemonių nustatymu, Sąjungos teismas turi galėti patikrinti tokių priemonių teisėtumą ir pagrįstumą, ir negalima remtis tuo, kad Tarybos naudojami įrodymai ir informacija yra slapti ar konfidencialūs. Be to, Taryba neturi teisės pagrįsti akto, kuriuo nustatytos ribojamosios priemonės, valstybės narės pateikta informacija ar bylos duomenimis, jei ši valstybė narė nenori leisti jų pateikti Sąjungos teismui, įgaliotam atlikti šio sprendimo teisėtumo kontrolę.

(žr. 122, 125, 126 punktus)
48

Maža to, kaip tame laiške teisingai pažymėjo Komisija, priėmus sprendimą dėl jos priešieškinio nėra pažeidžiama ieškovės teisė į gynybą. Iš tikrųjų tuo metu, kada atsirado pagrindas nepriimti sprendimo dėl ieškinio, t. y. kai per nustatytą terminą nebuvo paskirti nauji atstovai, rašytinė procedūra jau buvo baigta. Taigi, ieškovė turėjo galimybę dublike pateikti argumentus dėl Komisijos priešieškinio ir tą ji padarė. Be to, ieškovė per savo atstovus buvo informuota apie žodinės proceso dalies pradžią ir 2012 m. gruodžio 13 d. teismo posėdį.
442

Antra, nė vienas iš ieškovės pateiktų įrodymų nepatvirtina jos ypač menko dalyvavimo darant nagrinėjamame pažeidimą ar jos elgesio rinkoje, galinčio kliudyti minėto pažeidimo antikonkurencinėms pasekmėms. Ieškovės dujų iš MEGAL dujotiekio pardavimai negali to įrodyti dėl jų savybių, nurodytų šio sprendimo 194 ir 333 punktuose, o konkrečiai dėl to, kad pardavinėti ieškovė pardėjo tik 2004 m. spalio mėn., dėl pardavimų nedidelės apimties ir aplinkybės, kad šie pardavimai nedaug viršijo apimtis, įgytas pagal DP. Tai, kad ieškovė laisvai dalyvavo DPP, neturi reikšmės šiems vertinimams, kaip tai matyti iš šio sprendimo 335 punkto. Be to, pasiūlymai, prekyba ar prašymai prisijungti prie tinklo neįrodo konkurencijos principus atitinkančio elgesio, nes visa tai nelėmė dujų iš MEGAL dujotiekio pardavimų išaugimo, viršijančio pagal DPP įgytų dujų kiekį. Be to, [konfidencialu], buvo paneigta jos 2005 m. balandžio mėn. vidaus dokumentu, kuriame ji pati pripažino, jog nereikia kreipti didelio dėmesio į [konfidencialu] jos turimos Vokietijos rinkos dalies vertinimą. Galiausiai, kaip jau buvo nurodyta, iš byloje esančių dokumentų matyti, jog ieškovė ketino kartu su E.ON ieškoti sprendimų, kurie leistų apgalvotą konkurenciją, arba jog ji bijojo, kad rusiškos dujos nepatektų į blogas rankas ir kad neatsirastų papildoma konkurencija dėl MEGAL dujotiekio, o tai paneigia ieškovės tvirtinimą dėl jos menko dalyvavimo kartelyje. Be to, nėra įrodymų, kurie patvirtintų, jog ieškovė savo elgesiu trukdė karteliui veikti.
Taikydama EB 87 straipsnio 3 dalies c punktą Komisija turi didelius vertinimo įgaliojimus, kurių įgyvendinimas apima kompleksinius ekonominės ir socialinės sistemų vertinimus, privalomus atlikti Bendrijoje. Be to, Komisija gali nusistatyti savo vertinimo įgaliojimų įgyvendinimo gaires ir priimti aktus, kaip antai gaires dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, jei šiuose aktuose nustatomos orientacinės taisyklės, kurių turi laikytis ši institucija, ir jos nenukrypsta nuo Sutarties normų.

Komisijos vertinimo įgaliojimų taikant EB 87 straipsnio 3 dalies c punktą atžvilgiu taikoma teisminė kontrolė skirta tik įvertinti, ar laikomasi procedūrinių ir motyvavimo taisyklių, patikrinti nurodytų faktinių aplinkybių tikslumą ir nustatyti, ar yra teisės klaida, akivaizdi faktinių aplinkybių vertinimo klaida arba piktnaudžiavimas įgaliojimais. Be to, Bendrasis Teismas taip pat turi patikrinti, ar Komisija laikėsi pačios nustatytų šiose gairėse išvardytų reikalavimų. Tačiau Sąjungos teismas neturi vietoj Komisijos atlikti tyrimo, kurio ši neatliko, ar bandyti nuspėti, kokias išvadas remdamasi tokiu tyrimu ji būtų padariusi.

(žr. 37, 38, 40–42 punktus)
51

Be to, šioje byloje atsakydama į Pirmosios instancijos teismo klausimą, ką ji būtų pasakiusi, jei būtų turėjusi galimybę šiuo atžvilgiu pateikti savo pastabas, ieškovė tik pažymėjo, kad buvo nesutariama dėl atstovo tapatybės ir kad VRDT praktika skiriasi nuo EPT praktikos. VRDT atžvilgiu jos atstovas buvo asmuo, kuris gavo pranešimus ir kuris, beje, pateikė restitutio in integrum prašymą. Darant prielaidą, kad yra ne taip, šis atstovas negalėjo paduoti šio prašymo ir todėl dar ir dėl šios priežasties jis turėtų būti laikomas niekada nepateiktu. Be to, kaip pirmiau konstatuota šiame sprendime, EPT praktika nėra privaloma VRDT. Todėl ieškovės atsakymas patvirtina išvadą, jog jos teisė būti išklausytai nebuvo pažeista.
66

Vis dėlto būtent remiantis Reglamento Nr. 451/2000 8 straipsnio 5 dalimi tam tikras vaidmuo gali būti priskirtas augalų sveikatos mokslo grupei. Pagal šį straipsnį EMST privalo organizuoti tarpusavio vertinimą, t. y. nagrinėjimą, kuriame dalyvauja valstybės narės ir prireikus nacionaliniai ekspertai tam, kad būtų įvertintas įvertinimo ataskaitos projektas. Racionalizuodama šį nagrinėjimą EMST parengė konkrečias procedūras. Šios procedūros aprašytos dokumente „Procedure of the peer review of active substances used in plant protection products evaluated in the second stage of the review programme“ (Veikliųjų medžiagų, naudojamų augalų apsaugos produktų, vertinamų per antrąjį darbų programos etapą, tarpusavio vertinimo procedūra). Šiame dokumente EMST nustatė keturias procedūros rūšis, kurias ji gali pasirinkti atsižvelgdama į bylos medžiagos sudėtingumą. Šias procedūras EMST viduje administruoja pesticidų tarpusavio vertinimo koordinavimo grupė, taip pat vadinama PRAPeR (EFSA‘s Pesticide Risk Assessment Peer Review), perėmusi funkcijas, kurias prieš tai vykdė kolegialaus nagrinėjimo darbo grupė. Būtent procedūroje, EMST specialiai parengtoje veikliosioms medžiagoms, kurių kenksmingumas kelia problemų, vertinti – kuri yra viena iš keturių minėtų procedūrų rūšių – EMST suteikė vaidmenį augalų sveikatos mokslo grupei, sukurtai pagal Reglamento Nr. 178/2002 28 straipsnio 4 dalį. Šioms medžiagoms vertinti EMST numatė sušaukti nacionalinių ekspertų susirinkimus ir galimybę problematiniais klausimais pasitarti su augalų sveikatos mokslo grupe.
80

Be to, ieškovė pabrėžia, kad laimėjusio dalyvio pasiūlyta kaina turėjo būti paskelbta Oficialiojo leidinio priede per 48 dienas nuo sutarties pasirašymo. Vadinasi, šios kainos paskelbimas negali pažeisti teisėtų laimėjusio dalyvio verslo interesų arba pakenkti sąžiningai konkurencijai.
Keywords

Summary



Keywords

Konkurencija – Administracinė procedūra – Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas – Įrodymai, kuriuos reikia pateikti

(EB 80 straipsnio 1 dalis)

Summary

Kiek tai susiję su EB 81 straipsnio 1 dalies pažeidimo įrodymų pateikimu, Komisija turi įrodyti savo konstatuotus pažeidimus ir pateikti pakankamai įrodymų, patvirtinančių pažeidimą sudarančių aplinkybių buvimą. Taigi Komisija turi pateikti konkrečių ir nuoseklių įrodymų, pagrindžiančių tvirtą įsitikinimą, kad pažeidimas buvo padarytas.

Kilus abejonių, teismas jas turėtų spręsti įmonės, kuriai skirtas pažeidimą konstatuojantis sprendimas, naudai. Taigi teismas negali padaryti išvados, kad Komisija pakankamai įrodė, jog nagrinėjamas pažeidimas buvo padarytas, jei šiuo klausimu jis dar turi abejonių.

Be to, įprasta, kad antikonkurencinius susitarimus ir veiksmus apimanti veikla vykdoma paslapčia, susitikimai vyksta slaptai ir parengiama kuo mažiau su tuo susijusių dokumentų. Tai reiškia, kad net jei Komisija randa dokumentų, aiškiai rodančių neteisėtus santykius tarp ūkio subjektų, jie paprastai yra tik fragmentiški ir pavieniai, todėl tam tikras detales dažnai reikia nustatyti naudojant dedukcijos metodą. Dėl to daugeliu atvejų tai, ar egzistuoja antikonkurencinių veiksmų ar susitarimų, turi būti nustatoma remiantis tam tikrais sutapimais ir požymiais, kurie, nagrinėjami kartu ir nesant kito logiško paaiškinimo, gali būti konkurencijos taisyklių pažeidimo įrodymas.

Kai Komisijos pateikti įrodymai, net jeigu jie gali turėti tam tikrą įrodomąją galią, nėra pakankami konstatavimui, kad atitinkama įmonė padarė pažeidimą, pateisinti, atsižvelgiant į Komisijos sprendime esančius prieštaravimus dėl, be kita ko, įgyvendinant kartelį organizuotų susitikimų ir į abejones, kurios turi būti sprendžiamos atitinkamos įmonės naudai, Komisijos sprendimą reikia panaikinti.

(žr. 48, 49, 66, 68 punktus)
Skiriamojo požymio Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies b punkto prasme neturi vaizdinis žymuo, kuriame pateikiamas stačiakampes figūras, atrodančias kaip kortelė, laikančios rankos bei trijų į tą pačią pusę nukreiptų trikampių vaizdas, kurį prašoma įregistruoti Nicos sutarties 9, 35, 38 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms, nes atitinkama visuomenė žymenį suvoks kaip praktinę nuorodą, kuria siekiama parodyti veiksmus, kuriuos reikia atlikti norint panaudoti kortelę, kad būtų galima įvykdyti operaciją, o ne kaip atitinkamų prekių ir paslaugų komercinės kilmės nuorodą. Su panašiomis praktinėmis nuorodomis paprastas vartotojas susiduria kiekvieną dieną įvairiose vietose: bankuose, prekybos centruose, stotyse, oro uostuose, stovėjimo aikštelėse ir telefono kabinose.

Kontekstas, kuriame pateikiama šviesi stačiakampė figūra, t. y. ją laikanti stilizuota ranka, trys viena kryptimi nukreipti trikampiai ir atitinkamos prekės ir paslaugos, nepalieka jokių abejonių dėl to, kaip šį žymenį suvoktų atitinkama visuomenė. Be to, elementas, kurį sudaro trys juodos spalvos trikampiai, dėl jo įterpimo į nagrinėjamą žymenį neturi skiriamojo požymio, nes atitinkama visuomenė jį suvokia kaip praktinę funkciją – parodyti vietą, kur magnetinė kortelė turi būti kišama į automatą – atliekančias ir kryptį rodančias rodykles. Vadinasi, šie trikampiai nėra skiriamieji nė vienos iš atitinkamų prekių ar paslaugų klasės atžvilgiu.

Išvada dėl prašomo įregistruoti prekių ženklo skiriamojo požymio nebuvimo yra taikytina visoms prekėms ir paslaugoms, susijusioms su elektroninių mokėjimo kortelių naudojimu ir operacijomis, kurioms atlikti reikalingos tokios kortelės, kaip antai elektroniniai mokėjimai magnetine kortele (9 klasė), prekybos automatų administracinis valdymas (35 klasė), elektroninio mokėjimo informaciniuose tinkluose sistemos (42 klasė), magnetinių mokėjimo kortelių pardavimas ir operacijos tokiomis kortelėmis (36 klasė) ar telekomunikacijų ir elektroninės informacijos perdavimo metodais, kurie veikia kaip pranešimas, jog šias paslaugas galima įsigyti pasinaudojus magnetine kortele (38 klasė).

Šiuo atžvilgiu nebuvo įrodyta, jog klaidinga manyti, kad, atsižvelgiant į atitinkamas prekes ir paslaugas, prašomą įregistruoti prekių ženklą atitinkama visuomenė suvoks kaip tiesiogiai ir neišvengiamai susijusį su operacijų elektroninio mokėjimo magnetine kortele atlikimu.

(žr. 37–41 punktus)
1.

Panaikinti 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimo C (2006) 4180 dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla Nr. COMP/F‑1/38.121 – Jungtys) 1 straipsnį tiek, kiek jame konstatuojama, kad Kaimer GmbH & Co. Holding KG ir Sanha Kaimer GmbH & Co. KG dalyvavo darant pažeidimą 1996 m. liepos 30 d.–1997 m. liepos 31 d., o Sanha Italia Srl – 1998 m. sausio 1 d.–1999 m. liepos 14 d.
53

Be to, pažymėtina, kad šis prašymo atkurti ankstesnę padėtį priimtinumo klausimas nebuvo aptartas šalių rašytinėse pastabose. Kadangi įstojusi į bylą šalis ir ieškovė nepareiškė pageidavimo dalyvauti posėdyje, Pirmosios instancijos teismas neturėjo galimybės leisti šalims per posėdį aptarti šio klausimo.
75

Iš tikrųjų, kaip matyti iš VRDT ir ieškovės pirmiau aprašytų sutampančių teiginių dėl 2006 m. kovo 22 d. pokalbio telefonu, būtent per šį pokalbį ieškovė buvo informuota apie trūkumą, susijusį su apeliacijos kalba. Be to, kaip matyti iš administracinės bylos medžiagos, pirmajame iš dviejų laiškų, kuriuos vienas iš ieškovės atstovų išsiuntė VRDT tarnautojui, daroma nuoroda į jų pokalbį telefonu ir į tai, kad per šį pokalbį buvo kalbama apie pranešimą, kurio ieškovė negavo. Atsižvelgiant į tai, kad šiuo vieno puslapio pranešimu buvo informuojama tik apie trūkumą, susijusį su apeliacijos kalba, galima pagrįstai daryti išvadą, kad aptariamas trūkumas buvo paminėtas per šį pokalbį telefonu. Be to, antrame laiške, kuris išsiųstas iš karto po pirmojo, nurodyta, kad naujoji apeliacija vokiečių kalba išsiųsta apsidraudžiant, atsižvelgiant į VRDT nurodytą trūkumą, susijusį su apeliacijos kalba.
7

2003 m. gegužės 27 d. Komisija informavo Graikijos Respubliką apie savo sprendimą pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl minėtų priemonių ir paprašė Graikijos valdžios institucijų pateikti tam tikrus dokumentus ir papildomus paaiškinimus (toliau – Sprendimas pradėti formalią tyrimo procedūrą). Be to, ji pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti jai savo pastabas per vieną mėnesį nuo sprendimo pradėti formalią tyrimo procedūrą paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (OL C 199, 2003, p. 3).
Teisinio saugumo principas yra bendrasis Sąjungos teisės principas, kuriuo siekiama užtikrinti, kad Sąjungos teisėje reglamentuojamos situacijos ir teisiniai santykiai būtų numatomi. Šiuo tikslu būtina, kad institucijos laikytųsi savo priimtų aktų, kuriais veikiama teisės subjektų teisinė ir faktinė padėtis, neliečiamumo, t. y. kad jos galėtų pakeisti šiuos aktus tik laikydamosi kompetencijos ir procedūros taisyklių.

Laikantis teisinio saugumo principo taip pat būtina, kad institucijos iš principo vengtų neatitikimų, kurių gali atsirasti įgyvendinant įvairias Sąjungos teisės nuostatas, ir tai ypač taikytina tuo atveju, kai šiomis nuostatomis siekiama to paties tikslo, kaip antai neiškraipytos konkurencijos bendrojoje rinkoje. Valstybės pagalbos srityje pagal teisinio saugumo principą reikalaujama, kad tuo atveju, kai Komisija, nepaisydama jai tenkančios rūpestingumo pareigos, sukuria neaiškią situaciją, suteikdama taikomiems teisės aktams netikrumo ir neaiškumo, be to, ilgai nesiima veiksmų, nors žino apie atitinkamą pagalbą, ji turi išaiškinti šią situaciją ir tik paskui gali imtis bet kokių veiksmų, kuriais siekiama susigrąžinti jau pervestą pagalbą.

(žr. 59, 218 punktus)
Keywords

Subject of the case

Rezoliucinė dalis



Keywords

Konkurencija – Administracinė procedūra – Teisės į gynybą paisymas – Galimybė susipažinti su byla – Apimtis – Nepranešimas apie apkaltinamąjį dokumentą – Skirtingos pasekmės, nelygu dokumento svarba Komisijai tenkančios įrodinėjimo pareigos atžvilgiu (žr. 30–32 punktus)

2. Konkurencija – Karteliai – Įrodymai – Reikalaujamas Komisijos turimų įrodymų tikslumas (EB 81 straipsnio 1 dalis) (žr. 47–49 punktus)

3. Konkurencija – Karteliai – Įmonių susitarimai – Įrodymai – Kaltinamos įmonės pareiškimas, kurį ginčija kitos įmonės to paties kartelio dalyvės – Įrodomoji vertė – Vertinimas (EB 81 straipsnio 1 dalis) (žr. 50 punktą)

4. Konkurencija – Administracinė procedūra – Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas pažeidimas – Komisijos pareiga įrodyti pažeidimą ir jo trukmę – Įrodinėjimo pareigos apimtis (EB 81 straipsnio 1 dalis) (žr. 51 punktą)

5. Konkurencija – Karteliai – Įmonės dalyvavimas antikonkurencinėse iniciatyvose – Nebylaus pritarimo, įmonei atvirai neatsiribojus, pakankamumas pripažinti jos atsakomybę (EB 81 straipsnio 1 dalis) (žr. 86–88 punktus)

6. Konkurencija – Baudos – Dydis – Nustatymas – Kriterijai – Pažeidimo sunkumas – Lengvinančios aplinkybės – Pasyvus ar prisitaikėliškas įmonės vaidmuo – Vertinimo kriterijai (Komisijos pranešimas 98/C 9/03) (žr. 98–99 punktus)

Subject of the case

Dalykas

Prašymas iš dalies panaikinti 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimą C (2006) 4180 dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla Nr. COMP/F‑1/38.121 – Jungtys) arba sumažinti šiuo sprendimu ieškovėms skirtą baudą.

Rezoliucinė dalis

Rezoliucinė dalis

1. Panaikinti 2006 m. rugsėjo 20 d. Komisijos sprendimo C (2006) 4180 dėl procedūros pagal [EB] 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla Nr. COMP/F‑1/38.121 – Jungtys) 1 straipsnį tiek, kiek jame konstatuojama, kad Kaimer GmbH & Co. Holding KG ir Sanha Kaimer GmbH & Co. KG dalyvavo darant pažeidimą 1996 m. liepos 30 d.–1997 m. liepos 31 d., o Sanha Italia Srl – 1998 m. sausio 1 d.–1999 m. liepos 14 d.

2. Kaimer skiriama 7,15 mln. EUR bauda, iš jų 7,15 mln. EUR solidariai su Sanha Kaimer , o 6,325 mln. EUR – su Sanha Italia .

3. Atmesti likusią ieškinio dalį.

4. Kaimer, Sanha Kaimer ir Sanha Italia padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir 50 % Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidų.

5. Komisija padengia 50 % savo bylinėjimosi išlaidų.
Byla T-234/06

Giampietro Torresan

prieš

Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

„Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas CANNABIS — Absoliutus atmetimo pagrindas — Apibūdinamasis požymis — Reglamento (EB) Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas ir 51 straipsnio 1 dalies a punktas (dabar — Reglamento (EB) Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas)“

2009 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo (antroji kolegija) sprendimas II ‐ 4187

Sprendimo santrauka

Bendrijos prekių ženklas – Atsisakymas nuo teisinės apsaugos, panaikinimas ir negaliojimas – Absoliutūs negaliojimo pagrindai – Įregistravimas pažeidžiant Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktą

(Tarybos reglamento Nr. 40/947 straipsnio 1 dalies c punktas ir 51 straipsnio 1 dalies a punktas)

Prekių ženklas CANNABIS neturėjo būti įregistruotas kaip Bendrijos prekių ženklas Nicos sutarties 32 ir 33 klasių prekėms, atitinkamai „alui“ ir „vynui, spiritiniams gėrimams, likeriams, putojantiems gėrimams, putojančiam vynui, šampanui“, nes egzistuoja Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytas absoliutus atmetimo pagrindas.

Vartotojams žodinis žymuo CANNABIS savaime yra paprasta ir tiesioginė vienos iš produktų, kuriems įregistruotas prekių ženklas, sudėtinių dalių nuoroda. Dėl šios priežasties žodinis žymuo CANNABIS aiškiai peržengia užuominos ribas ir patenka į apibūdinimo sritį. Vadinasi, šis žymuo turi būti laikomas apibūdinamuoju, o ne sukeliančiu minčių ar aliuzijų.

Pats žodis „cannabis“, naudojamas kaip prekių ženklas, galės būti laikomas apibūdinamuoju, jeigu faktiškai arba potencialiai nurodys vieną iš prekės savybių, t. y. vieną iš sudedamųjų dalių, kurios gali būti naudojamos gaminant aptariamus gėrimus. Atsižvelgiant į rinkoje jau egzistuojančią gėrimų, kurių sudėtyje yra kanapių, pasiūlą, nuo šiol žymuo CANNABIS gali žymėti vieną iš gaminant prekes, kurioms įregistruotas prekių ženklas, naudojamų sudedamųjų dalių.

Be to, aplinkybė, jog žodis turi kelias reikšmes, nesvarbi nustatant jo apibūdinamąjį požymį. Todėl aplinkybė, jog žodis „cannabis“ gali turėti tris skirtingas reikšmes, negali turėti jokios įtakos nustatant jo apibūdinamąjį požymį. Kad būtų taikomas šio reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punktas, pakanka tiesioginio ir konkretaus ryšio tarp vienos iš reikšmių ir atitinkamų prekių, kaip yra nagrinėjamu atveju.

Todėl žymuo CANNABIS nurodo augalą kanapę, kurį visuomenė gerai žino dėl plataus vartojimo žiniasklaidoje ir kuris naudojamas gaminant tam tikrus maisto produktus ir gėrimus. Taigi paprastas vartotojas iš karto ir be papildomų svarstymų nustatys ryšį tarp nagrinėjamo prekių ženklo ir prekių, kurioms įregistruotas prekių ženklas, savybių, o tai šį žymenį daro apibūdinamąjį.

(žr. 34, 36–38 punktus)
97

Be to, iš pirmiau nurodytų išvadų matyti, kad priešingą argumentą, kurį Italijos Respublika tariamai grindžia 2007–2013 m. laikotarpio programoms taikomo Reglamento Nr. 1083/2006 nuostatomis, reikia atmesti. Be to, kaip Komisija teisingai pažymėjo teismo posėdyje, Reglamento Nr. 1083/2006 78 straipsnio 2 dalis, nepaneigdama ginčijamos bendrosios taisyklės, netiesiogiai patvirtina, kad norint pripažinti avansinių mokėjimų tinkamumą, būtinas Bendrijos teisės aktų leidėjo įsikišimas. Turint omeny, kad šiuo klausimu nebuvo pasiektas joks susitarimas dėl 2000–2006 metų programų, visų pirma jis, laikydamasis gero administravimo principų, turėtų sudaryti sąlygas tokiam pripažinimui (žr. 24 punktą).
96

Be to, iš 2004 m. balandžio 14 d. Komisijos pranešimo matyti, jog taikyta korekcija, nes nebuvo skirta sankcijų dėl su alyvuogių aliejaus kokybe susijusių trūkumų, atitinka pinigines sankcijas, kurios per 1996–1998 finansinius metus turėjo būti skirtos 38 kartus ir kurios turi būti išskaitytos iš EŽŪOGF išlaidų pagal Reglamento Nr. 2677/85 5 straipsnio 2 dalies trečiąją pastraipą, paskutinį kartą iš dalies pakeistą Reglamento Nr. 887/96 1 straipsniu. Be to, iš 2004 m. balandžio 14 d. pranešimo matyti, kad visi tyrimai, kuriuos nacionalinės valdžios institucijos atliko vykdydamos kokybės patikrinimus, vyko pasibaigus 1995 finansiniams metams (1995 m. spalio 15 d.), o 1998 m. liepos 3 d. laiško dėl trečiosios kategorijos įmonių (žr. šio sprendimo 90 punktą) pastraipoje nurodomos patikrinimo ataskaitos, kurias Graikijos valdžios institucijos parengė iki 1994 m. spalio mėnesio.
10

Iš esmės Antroji apeliacinė taryba pirmiausia manė: kadangi žodis „tek“ italų ir prancūzų kalbomis reiškia tiko medieną ir yra žinoma, kad lentynos ir jų sudedamosios dalys gaminamos iš šios medienos, be to, negalima atmesti, jog metalinės ir plastikinės lentynos bei jų sudedamosios dalys gali imituoti tiko medieną, žodis „tek“, vartojamas metalinėms ir ne medinėms lentynoms bei jų sudedamosioms dalims, skirtas „apibūdinti išvaizdą, išorinį aspektą ir prireikus kitus tiko medienos kokybinius aspektus“. Iš to ji padarė išvadą, jog prekių ženklas TEK yra visiškai apibūdinamoji nuoroda Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkto prasme, kuria galėtų naudotis konkurentai. Be to, ji manė: kadangi žodis „tek“ negali atskirti nurodytų prekių pagal jų kilmę, reikia atsisakyti įregistruoti prekių ženklą ir dėl to, kad jis neturi skiriamųjų požymių Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies b punkto prasme. Tačiau Antroji apeliacinė taryba tvirtino, jog ji neturi tikrinti, ar nagrinėjamas prekių ženklas gali suklaidinti visuomenę Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies g punkto prasme.