ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Be to, Komisijos diskrecija ir šiuo atžvilgiu jos nustatytos ribos iš esmės neužkerta kelio Bendrijos teismams neribotai naudotis jiems priklausančia kompetencija, kuri jiems suteikia teisę panaikinti, sumažinti ar padidinti Komisijos paskirtą baudą.

Be to, iš Baudų, skiriamų pagal Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalį ir EAPB sutarties 65 straipsnio 5 dalį, nustatymo metodo gairių išplaukia, kad susitarimai ar suderinti veiksmai, kuriais visų pirma siekiama nustatyti kainas ir pasidalyti klientus, vien dėl savo pobūdžio gali būti kvalifikuojami kaip labai sunkūs, nesant būtinybės šių veiksmų apibūdinti poveikio ar geografinės rinkos dydžio požiūriu. Šią išvadą patvirtina tai, kad apibrėžiant sunkius pažeidimus aiškiai nurodyti įtaka rinkai ir poveikis didesnėms bendrosios rinkos sritims, o apibrėžiant labai sunkius pažeidimus savo ruožtu neminimas nei konkretaus poveikio rinkai, nei pasekmių atsiradimo atskiroje geografinėje teritorijoje reikalavimas.

Konkreti kartelio įtaka atitinkamai rinkai turi būti laikoma pakankamai įrodyta, jei Komisija gali pateikti konkrečių ir įtikinamų įrodymų su pagrįsta tikimybe patvirtinančių, kad kartelis turėjo įtakos rinkai.

Komisija gali daryti išvadą, jog pažeidimas turėjo konkretų poveikį rinkai, remdamasi tokiais rodikliais kaip aplinkybė, kad per laikotarpį, kai beveik nesilaikyta kartelinio susitarimo, kainos sumažėjo, o per kitus laikotarpius – labai pakilo; kad taikyta keitimosi informacija sistema apie pardavimo apimtį ir kainų lygį; kad kartelio dalyvės kartu turėjo didelę dalį rinkos ir kad per visą pažeidimo laikotarpį kartelio dalyvių rinkos dalys santykinai nepakito.

Be to, to, kad kartelio nariai ne visada laikėsi susitarimų, nepakanka norint atmesti poveikio rinkai galimybę.

(žr. 68–71 punktus)
Byla T-269/02

PepsiCo, Inc.

prieš

Vidaus linkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

„Bendrijos prekių ženklas — Protesto procedūra — Žodinio Bendrijos prekių ženklo RUFFLES paraiška — Ankstesnis nacionalinis prekių ženklas RIFFELS — Dar ankstesnis nacionalinis prekių ženklas RUFFLES — Nacionalinių prekių ženklų ir Bendrijos prekių ženklų koegzistavimas ir lygiavertiškumas“

2005 m. balandžio 21 d. Pirmosios instancijos teismo (penktoji kolegija) sprendimas II-1343

Sprendimo santrauka

Bendrijos prekių ženklas – Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Santykiniai atmetimo pagrindai – Ankstesnio tapataus arba panašaus prekių ženklo, įregistruoto tapačioms arba panašioms prekėms ar paslaugoms, savininko protestas – Prekių ženklo paraišką pateikusiam asmeniui priklausantis nacionalinis prekių ženklas, tapatus prašomam įregistruoti prekių ženklui ir ankstesnis už nacionalinį prekių ženklą, kuriuo grindžiamas protestas – Poveikio nebuvimas

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnis)

Protesto, pareikšto pagal Reglamento Nr. 40/94 42 ir kitus straipsnius dėl Bendrijos prekių ženklo registracijos, procedūroje tai, kad pareiškėjui priklauso nacionalinis prekių ženklas, ankstesnis už Bendrijos prekių ženklą, kuriuo grindžiamas protestas ir kuris yra tapatus prašomam įregistruoti Bendrijos prekių ženklui, negali pagrįsti protesto atmetimo. Reikia, kad pareiškėjas įrodytų, jog kompetentingos nacionalinės institucijos panaikino nacionalinį prekių ženklą, kuriuo grindžiamas protestas.

Iš tikrųjų nacionalinio prekių ženklo galiojimas gali būti ginčijamas tik per panaikinimo procedūrą atitinkamoje valstybėje narėje, o ne per Bendrijos prekių ženklo registravimo procedūrą. Be to, nors Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui), remdamasi įrodymais, kuriuos privalo pateikti protestą pateikusi šalis, turi patikrinti nacionalinio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, egzistavimą, ji neprivalo spręsti konflikto tarp šio prekių ženklo ir kito prekių ženklo nacionaliniu lygiu, nes toks konfliktas priklauso nacionalinių institucijų kompetencijai.

(žr. 25, 26 punktus)
40

Šalių nuomonės žodžiu ir atsakymai į Pirmosios instancijos teismo užduotus klausimus buvo išklausyti per 2005 m. birželio 15 d. posėdį. Posėdžio pabaigoje Komisijai ir La Poste buvo pasiūlyta pateikti tam tikrus dokumentus. Be to, kitoms šalims buvo nustatytas terminas pateikti savo pastabas dėl pastarųjų dokumentų. Ieškovės pateikė savo pastabas per nustatytą terminą.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 108/10

2013 m. vasario 21 d. Teisingumo Teismo nutartis byloje (Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken prieš Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

(Byla C-154/12) (1)

(Procedūros reglamento 99 straipsnis - Žemės ūkis - Bendras rinkų organizavimas - Cukrus - Reglamentas (EB) Nr. 318/2006 - 16 straipsnis - Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 - 51 straipsnis - Apmokestinimas gamybos mokesčiu - Galiojimas - Teisinio pagrindo nebuvimas - Aiškaus ir nedviprasmiško motyvavimo nebuvimas - Nediskriminavimo principo pažeidimas - Proporcingumo principo pažeidimas)

2013/C 108/19

Proceso kalba: prancūzų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Tribunal de première instance de Bruxelles

Šalys

Ieškovės: Isera & Scaldis Sugar SA, Philippe Bedoret and Co SPRL, Jean Rigot, Mathieu Vrancken

Atsakovė: Bureau d'intervention et de restitution belge (BIRB)

Kitos proceso šalys: Joseph Cockx ir kt.

Dalykas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Tribunal de première instance de Bruxelles — 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo (OL L 58, p. 1) 16 straipsnio galiojimas — EB 37 straipsnio 2 dalies ir 253 straipsnio aiškinimas — Gamybos mokesčio nustatymas „cukrinių runkelių“ sektoriuje — Teisinio pagrindo nebuvimas — Aiškaus ir nedviprasmiško motyvavimo nebuvimas — Diskriminaciją kitų pramonės šakų, taip pat kitų žemės ūkio ar ne žemės ūkio sektorių atžvilgiu — Proporcingumo principo pažeidimas.

Rezoliucinė dalis

Nagrinėjant prejudicinį klausimą neatskleista nieko, kas galėtų paveikti 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo 16 straipsnio ir 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007, nustatančio bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas), 51 straipsnio galiojimą.

(1) OL C 174, 2012 6 16.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 73/10

2011 m. lapkričio 25 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) nutartis byloje (High Court of Justice (Chancery Division) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) University of Queensland, CSL Ltd prieš Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

(Byla C-630/10) (1)

(Procedūros reglamento 104 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa - Žmonėms skirti medicinos produktai - Papildomos apsaugos liudijimas - Reglamentas (EB) Nr. 469/2009 - 3 straipsnis - Liudijimo išdavimo sąlygos - Sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ - Kriterijai - Papildomų ar kitokių kriterijų, taikomų medicinos produktui, kurį sudaro daugiau nei viena veiklioji sudedamoji dalis, arba vakcinai, skirtai apsaugoti nuo kelių ligų (Multi-disease vaccine arba vakcina nuo kelių ligų), egzistavimas)

2012/C 73/16

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Justice (Chancery Division)

Šalys

Ieškovė: University of Queensland, CSL Ltd

Atsakovė: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks

Dalykas

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — High Court of Justice (Chancery Division) — 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo (OL L 152, p. 1) 3 straipsnio a ir b punktų išaiškinimas — Leidimo išdavimo sąlygos — Sąvoka „produktas yra apsaugotas galiojančiu pagrindiniu patentu“ — Kriterijai — Papildomų arba kitokių kriterijų, taikomų medicinos produktui, kurį sudaro daugiau nei viena veiklioji sudedamoji dalis, arba vakcinai nuo kelių ligų (kelių ligų vakcina), egzistavimas

Rezoliucinė dalis

1. 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 469/2009 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo 3 straipsnio a punktas turi būti aiškinamas taip, kad juo kompetentingoms valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnyboms draudžiama išduoti papildomos apsaugos liudijimą veikliosioms sudedamosioms dalims, nenurodytoms pagrindinio patento, kuriuo grindžiama tokia paraiška, apibrėžties punktuose.

2. Reglamento Nr. 469/2009 3 straipsnio b punktas turi būti aiškinamas taip, kad jei tenkinamos ir kitos šiame straipsnyje numatytos sąlygos, juo kompetentingoms valstybės narės pramoninės nuosavybės tarnyboms nedraudžiama išduoti papildomos apsaugos liudijimo veikliajai sudedamajai daliai, nurodytai pagrindinio patento, kuriuo remiamasi, apibrėžties punktuose, kai medicinos produktą, kurio leidimu pateikti į rinką grindžiama papildomo apsaugos liudijimo paraiška, sudaro ne tik ši veiklioji sudedamoji dalis, bet ir kitos veikliosios sudedamosios dalys.

3. Produkto gavimo būdą apsaugančio pagrindinio patento atveju Reglamento Nr. 469/2009 3 straipsnio a punktu draudžiama išduoti papildomos apsaugos liudijimą produktui, besiskiriančiam nuo to, kuris šio patento apibrėžties punktuose nurodytas kaip produktas, gaunamas pagal šį gavimo būdą. Šiuo atžvilgiu nėra svarbu tai, ar pagal šį gavimo būdą galima tiesiogiai gauti produktą.

(1) OL C 89, 2011 3 19.
3.

Tokiomis, kaip antai pagrindinės bylos, aplinkybėmis, tai, kad nagrinėjamoje kredito sutartyje nenurodyta bendros kredito kainos metinė norma, kurios paminėjimas turi esminę reikšmę pagal 1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos direktyvą 87/102//EEB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su vartojimo kreditu, suderinimo, iš dalies pakeistą 1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/7/EB, gali būti lemiamas kriterijus nacionaliniam teismui vertinant, ar kredito sutarties sąlyga dėl jo kainos, kurioje nenurodyta ši informacija, suformuluota aiškiai ir suprantamai, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 4 straipsnį. Jeigu taip nėra, šis teismas gali, kad ir ex officio, išnagrinėti, ar, atsižvelgiant į visas pagrindinėje byloje nagrinėjamos sutarties sudarymo aplinkybes, dėl to, kad vartojimo kredito sutarties sąlygoje dėl kredito kainos nenurodyta bendros kredito kainos metinė norma, ši sąlyga gali būti laikoma nesąžininga, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 93/13 3 ir 4 straipsnius. Tačiau, nepaisant galimybės nagrinėti šią sutartį pagal Direktyvą 93/13, Direktyvą 87/102 reikia aiškinti kaip leidžiančią nacionaliniam teismui ex officio taikyti jos 4 straipsnį į nacionalinę teisę perkeliančias nuostatas, kuriose numatyta, jog vartojimo kredito sutartyje nenurodžius bendros kredito kainos metinės normos, suteiktas kreditas laikomas suteiktu be palūkanų ir kredito mokesčio.
2022 m. lapkričio 17 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas byloje (First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Jungtinė Karalystė) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) GE Aircraft Engine Services Ltd / The Commissioners for His Majesty's Revenue & Customs

(Byla C-607/20) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema (PVM) - Direktyva 2006/112/EB - 26 straipsnio 1 dalies b punktas - Paslaugų teikimas neatlygintinai - Neatlygintinas kuponų suteikimas įmonės darbuotojams vykdant darbuotojų pripažinimo ir apdovanojimo programą - Sandoriai, laikomi paslaugų teikimu už atlygį - Apimtis - Mokesčių neutralumo principas)

(2023/C 15/08)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

First-tier Tribunal (Tax Chamber)

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantė: GE Aircraft Engine Services Ltd

Kita apeliacinio proceso šalis: The Commissioners for His Majesty's Revenue & Customs

Rezoliucinė dalis

2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 26 straipsnio 1 dalies b punktas turi būti aiškinamas taip, kad į jo taikymo sritį nepatenka paslaugų teikimas, kai įmonė savo darbuotojams siūlo kuponus vykdydama savo nustatytą programą, kuria siekiama įvertinti ir apdovanoti labiausiai nusipelniusius ir geriausius darbo rezultatus pasiekusius darbuotojus.

(1) OL C 28, 2021 1 25.
3.

Reglamento Nr. 1215/2012 17 straipsnio 1 dalis ir 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) 6 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos taip: sąvoka „profesinė veikla“ apima ne tik savarankišką, bet ir pagal darbo sutartį vykdomą veiklą. Be to, siekiant taikyti šias nuostatas tarp darbuotojo ir trečiojo asmens, kuris nėra darbo sutartyje nurodytas darbdavys, sudarytas susitarimas, pagal kurį tas asmuo yra tiesiogiai atsakingas darbuotojui už to darbdavio įsipareigojimus, kylančius iš darbo sutarties, negali būti pripažintas sutartimi, niekaip nesusijusia su asmens verslu ar profesija.
C 165/15

2022 m. vasario 24 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) sprendimas byloje (Curtea de Apel Bucureşti (Rumunija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Alstom Transport SA / Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

(Byla C-532/20) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Direktyva 92/13/EEB - Subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuje, vykdomi viešieji pirkimai - 1 straipsnio 1 ir 3 dalys - Galimybė pasinaudoti peržiūros procedūromis - 2c straipsnis - Apskundimo terminas - Skaičiavimas - Sprendimo leisti kandidatui dalyvauti apskundimas)

(2022/C 165/17)

Proceso kalba: rumunų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Curtea de Apel Bucureşti

Šalys pagrindinėje byloje

Apeliantė: Alstom Transport SA

Kitos apeliacinio proceso šalys: Compania Naţională de Căi Ferate CFR SA, Strabag AG – Sucursala Bucureşti, Swietelsky AG Linz – Sucursala Bucureşti

Rezoliucinė dalis

1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyvos 92/13/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių Bendrijos taisyklių taikymą viešųjų pirkimų tvarkai vandens, energetikos, transporto ir telekomunikacijų sektoriuose, suderinimo, su pakeitimais, padarytais 2014 m. vasario 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/23/EB, 1 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa ir 3 dalis bei 2c straipsnis turi būti aiškinami taip, kad terminas, per kurį viešojo pirkimo konkurso laimėtojas gali pareikšti ieškinį dėl perkančiosios organizacijos sprendimo pripažinti nelaimėjusio dalyvio pasiūlymą priimtinu, kai šis sprendimas yra dalis sprendimo paskelbti to paties konkurso laimėtoją, gali būti skaičiuojamas nuo datos, kada konkurso laimėtojas gavo šį sprendimą pripažinti jį laimėtoju, net jei tą dieną nelaimėjęs dalyvis (dar) nebuvo jo apskundęs. Atvirkščiai, jeigu pranešant apie minėtą sprendimą ar jį paskelbiant trumpa reikšmingų jo motyvų santrauka, pavyzdžiui, informacija apie minėto pasiūlymo vertinimo tvarką, nebuvo perduota nurodytam konkurso laimėtojui, kaip to reikalaujama pagal 2c straipsnį, šis terminas turi būti skaičiuojamas nuo datos, kada tokia santrauka buvo perduota tam konkurso laimėtojui.

(1) OL C 53, 2021 2 15.
1.

Vengrija pažeidė įsipareigojimus pagal: — 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos 33 straipsnio 2 dalį numačiusi, kad galima atmesti tarptautinės apsaugos prašymą kaip nepriimtiną, motyvuojant tuo, kad prašytojas atvyko į jos teritoriją per valstybę, kurioje jis nėra persekiojamas ar jam nekyla didelės žalos grėsmė arba kurioje užtikrinamas tinkamas apsaugos lygis, — Direktyvos 2013/32 8 straipsnio 2 dalį, 22 straipsnio 1 dalį ir 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/33/ES, kuria nustatomos normos dėl tarptautinės apsaugos prašytojų priėmimo, 10 straipsnio 4 dalį savo nacionalinėje teisėje nustačiusi baudžiamąją atsakomybę už veiksmus bet kurio asmens, kuris vykdydamas organizavimo veiklą padeda paprašyti prieglobsčio arba pateikti prieglobsčio prašymą jos teritorijoje, kai be jokių pagrįstų abejonių gali būti įrodyta, kad šis asmuo žinojo, jog šis prašymas negali būti patenkintas pagal šią teisę, — Direktyvos 2013/32 8 straipsnio 2 dalį, 12 straipsnio 1 dalies c punktą, 22 straipsnio 1 dalį ir Direktyvos 2013/33 10 straipsnio 4 dalį atėmusi teisę artintis prie jos išorės sienų bet kuriam asmeniui, kuris įtariamas padaręs tokią nusikalstamą veiką.
1.

2003 m. rugsėjo 22 d. Tarybos direktyvos 2003/86/EB dėl teisės į šeimos susijungimą 4 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos c punktas turi būti aiškinamas taip, kad data, kuria reikia remtis nustatant, ar trečiosios šalies pilietis ar asmuo be pilietybės yra nepilnametis vaikas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, yra ta, kurią pateiktas prašymas išduoti leidimą nepilnamečiams vaikams atvykti į šalį ir gyventi šeimos susijungimo tikslais, o ne ta, kurią šios valstybės narės kompetentingos institucijos priėmė sprendimą dėl šio prašymo, arba, atitinkamai, po to, kai dėl šio sprendimo buvo pateiktas ieškinys dėl tokį prašymą atmetančio sprendimo.
C 289/3

2021 m. birželio 3 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas bylose The Yokohama Rubber Co. Ltd / Pirelli Tyre SpA (C-818/18 P) ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) / Pirelli Tyre SpA (C-6/19 P)

(Sujungtos bylos C-818/18 P ir C-6/19 P) (1)

(Apeliacinis skundas - Europos Sąjungos prekių ženklas - Absoliutūs atsisakymo registruoti ir registracijos negaliojimo pagrindai - Žymuo, kurį sudaro vien forma, būtina prekės techniniam rezultatui gauti - Reglamentas (EB) Nr. 40/94 - 7 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunktis - Žymuo, sudarytas iš formos, kuri nėra reikšminga prekės dalis)

(2021/C 289/04)

Proceso kalba: anglų

Šalys

(Byla C-818/18 P)

Apeliantė: The Yokohama Rubber Co. Ltd, atstovaujama avvocati D. Martucci ir F. Boscariol de Roberto

Kitos proceso šalys: Pirelli Tyre SpA, atstovaujama Rechtsanwälte T. M. Müller ir F. Togo, Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko

Kitos proceso šalies pusėje įstojusi į bylą šalis: European Association of Trade Mark Owners (Marques), atstovaujama Rechtsanwalt M. Viefhues

(Byla C-6/19 P)

Apeliantė: Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO), atstovaujama J. Ivanausko

Kitos proceso šalys: Pirelli Tyre SpA, atstovaujama advokatų T. M. Müller ir F. Togo, The Yokohama Rubber Co. Ltd, atstovaujama avvocati D. Martucci ir F. Boscariol de Roberto

Kitos proceso šalies pusėje įstojusi į bylą šalis: European Association of Trade Mark Owners (Marques), atstovaujama Rechtsanwalt M. Viefhues

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti apeliacinius skundus bylose C-818/18 P ir C-6/19 P.

2. The Yokohama Rubber Co. Ltd ir Europos Sąjungos intelektinės nuosavybės tarnyba (EUIPO) padengia savo bylinėjimosi išlaidas, patirtas nagrinėjant apeliacinius skundus bylose C-818/18 ir C-6/19, ir lygiomis dalimis padengia Pirelli Tyre SpA išlaidas, patirtas vykstant šiems procesams.

3. European Association of Trade Mark Owners (Marques) padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 148, 2019 4 29.
C 44/4

2020 m. gruodžio 8 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje Lenkijos Respublika / Europos Parlamentas, Europos Sąjungos Taryba

(Byla C-626/18) (1)

(Ieškinys dėl panaikinimo - Direktyva (ES) 2018/957 - Laisvė teikti paslaugas - Darbuotojų komandiravimas - Darbo sąlygos - Darbo užmokestis - Komandiravimo trukmė - Teisinio pagrindo nustatymas - SESV 53 ir 62 straipsniai - Esamos direktyvos pakeitimas - SESV 9 straipsnis - Nediskriminavimo principas - Būtinybė - Proporcingumo principas - Reglamentas (EB) Nr. 593/2008 - Taikymo sritis - Kelių transportas - SESV 58 straipsnis)

(2021/C 44/04)

Proceso kalba: lenkų

Šalys

Ieškovė: Lenkijos Respublika, atstovaujama B. Majczyna ir D. Lutostańska

Atsakovai: Europos Parlamentas, iš pradžių atstovaujamas M. Martínez Iglesias, K. Wójcik, A. Pospíšilová Padowska ir L. Visaggio, vėliau – M. Martínez Iglesias, K. Wójcik, L. Visaggio ir A. Tamás, Europos Sąjungos Taryba, iš pradžių atstovaujama E. Ambrosini, K. Adamczyk Delamarre ir A. Norberg, vėliau – E. Ambrosini, A. Sikora-Kalėda, Z. Bodnar ir A. Norberg

Europos Parlamento pusėje įstojusios į bylą šalys: Vokietijos Federacinė Respublika, iš pradžių atstovaujama J. Möller ir T. Henze, vėliau – J. Möller, Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. de Moustier, A.-L. Desjonquères ir R. Coesme, Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. K. Bulterman, C. Schillemans ir J. Langer, Europos Komisija, atstovaujama M. Kellerbauer, B.-R. Killmann ir A. Szmytkowska

Europos Sąjungos Tarybos pusėje įstojusios į bylą šalys: Vokietijos Federacinė Respublika, iš pradžių atstovaujama J. Möller ir T. Henze, vėliau – J. Möller, Prancūzijos Respublika, atstovaujama E. de Moustier, A.-L. Desjonquères ir R. Coesme, Nyderlandų Karalystė, atstovaujama M. K. Bulterman, C. Schillemans ir J. Langer, Švedijos Karalystė, iš pradžių atstovaujama C. Meyer-Seitz, A. Falk, H. Shev, J. Lundberg ir H. Eklinder, vėliau – C. Meyer-Seitz, H. Shev ir H. Eklinder, Europos Komisija, atstovaujama M. Kellerbauer, B.-R. Killmann ir A. Szmytkowska

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.

2. Lenkijos Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas ir iš jos priteisiamos Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Tarybos patirtos bylinėjimosi išlaidos.

3. Vokietijos Federacinė Respublika, Prancūzijos Respublika, Nyderlandų Karalystė, Švedijos Karalystė ir Europos Komisija padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

(1) OL C 4, 2019 1 7.
1.

2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 20 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad apmokestinamasis asmuo, kuris vykdo vieną prekių gabenimą Bendrijos viduje pagal akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimą, ketindamas įsigyti jas savo ekonominei veiklai vykdyti po to, kai jos bus išleistos į laisvą apyvartą paskirties valstybėje narėje, įgyja teisę disponuoti tomis prekėmis kaip savininkas, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, su sąlyga, kad jis turi galimybę priimti sprendimus, kurie gali paveikti tų prekių teisinę padėtį, įskaitant, be kita ko, sprendimą jas parduoti; nacionalinis teismas, bendrai vertindamas visas konkrečias nagrinėjamos bylos aplinkybes, turi atsižvelgti į tai, kad apmokestinamasis asmuo nuo pat pradžių ketino įsigyti tas prekes savo ekonominei veiklai vykdyti po to, kai jos bus išleistos į laisvą apyvartą paskirties valstybėje narėje, kad nustatytų, prie kurio iš vienas po kito einančių įsigijimų turi būti priskirtas tas gabenimas Bendrijos viduje.