ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
47.

Be to, pagal SESV 296 straipsnio antrą pastraipą Sąjungos teisės aktai turi būti motyvuojami. Motyvai turi aiškiai ir nedviprasmiškai atskleisti institucijos, kuri priėmė nagrinėjamą aktą, argumentus, kad suinteresuotieji asmenys galėtų sužinoti priimtos priemonės pagrindimą, o Teisingumo Teismas – vykdyti kontrolę. Vis dėlto nereikalaujama, kad motyvai atspindėtų visas reikšmingas faktines ir teisines aplinkybes. Be to, pareigos motyvuoti laikymąsi reikia vertinti atsižvelgiant ne tik į akto formuluotę, bet ir į jo kontekstą bei į atitinkamą klausimą reguliuojančių teisės normų visumą ( 15 ). Todėl svarbios ne tik konstatuojamosios dalys, bet ir tolesnis nagrinėjamų priemonių kontekstas ( 16 ).
39.

Net darant prielaidą, kaip per posėdį nurodė Ispanijos vyriausybė, kad vartotojų apsauga nebuvo pagrindinis tikslas, kurio siekė Ispanijos teisės aktų leidėjas, priimdamas LOCM, toks motyvas, mano nuomone, neturi reikšmės nustatant, ar nacionalinė nuostata patenka į Direktyvos 2005/29 taikymo sritį. Be to, Teisingumo Teismas nusprendė, jog dėl to, kad šiuo teisės aktu išsamiai suderinamos taisyklės, susijusios su nesąžininga įmonių veikla vartotojų atžvilgiu, vyriausybė negali teisėtai tvirtinti, kad nacionalinė nuostata nepatenka į direktyvos taikymo sritį, nes joje iš esmės numatomi kiti tikslai nei vartotojų apsauga ( 20 ). Jis taip pat pripažino, kad nacionalinės teisės aktai gali turėti poveikį ūkio subjektų tarpusavio santykiams, net jei jų tikslas yra apsaugoti vartotojus, ir dėl to patekti į Direktyvos 2005/29 taikymo sritį ( 21 ). Man atrodo, kad taip yra ir šioje byloje.
12.

2015 m. lapkričio 2 d.Amtsgericht Düren (Diureno apylinkės teismas, Vokietija) Staatsanwaltschaft Aachen (Acheno prokuratūra) pareiškimu priėmė dėl kaltinamojo Frank Sleutjes, Nyderlanduose gyvenančio Nyderlandų piliečio, baudžiamąjį įsakymą (toliau – ginčijamas teismo baudžiamasis įsakymas), kuriame už pasitraukimą iš įvykio vietos skyrė jam 30 dienų po 30 EUR per dieną mokėtiną baudą ir atėmė iš jo teisę vairuoti transporto priemones. Už vairuotojo pažymėjimų išdavimą atsakingai institucijai buvo nurodyta 9 mėnesius uždrausti kaltinamajam naudotis užsienio valstybės išduotu vairuotojo pažymėjimu ir neišduoti jam nacionalinio vairuotojo pažymėjimo. Ginčijamame teismo baudžiamajame įsakyme taip pat nurodyta, kad toks teisės vairuoti transporto priemones atėmimas reiškia, jog jam nebeleidžiama įgyvendinti teisės vairuoti transporto priemones Vokietijoje. Be to, iš kaltinamojo buvo priteistos proceso išlaidos.
35.

Todėl ES teise grindžiamas draudimas diskriminuoti dėl amžiaus konkrečioms situacijoms nacionaliniu lygmeniu pirmiausia taikomas per nacionalinės teisės nuostatas, kuriomis jis perkeltas į nacionalinę teisę, aiškinamas taip, kad jos atitiktų ES teisės nuostatas, iš kurių kyla tokių nacionalinės teisės nuostatų. Pripažinus šią aplinkybę užkertamas kelias klaidingam požiūriui į tai, kiek gali būti horizontaliai tiesiogiai taikomos Chartijos nuostatos. Praktiniu požiūriu taip užtikrinama, kad galimybė tiesiogiai taikyti Chartijos nuostatas privačių šalių santykiams būtų svarstoma tik labai retais ir gana išskirtiniais atvejais. Be to, mano manymu, taip atsižvelgiama į protingą kai kuriose teisės sistemose susiklosčiusią praktiką, pagal kurią pagrindinių teisių vaidmuo privatiniuose teisiniuose santykiuose visų pirma yra aiškinamasis: teisių ir pareigų, kurios turi būti numatytos nacionalinės teisės aktuose, turinys turi būti aiškinamas taip, kad jos atitiktų pagrindines teises.
43.

Kaip nurodo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas, 2014 m. birželio 18 d. J. Z. buvo sulaikytas Jungtinėje Karalystėje ir laikomas suimtas iki 2014 m. birželio 19 d., kai buvo paleistas į laisvę už 2000 svarų sterlingų (GBP) užstatą, nustačius įpareigojimą būti jo nurodytu adresu nuo 22.00 iki 7.00 val., taikant elektroninį šio įpareigojimo vykdymo stebėjimą. Be to, nuteistajam buvo nustatyta: i) įpareigojimas registruotis policijos komisariate iš pradžių 7 kartus per savaitę, o praėjus 3 mėnesiams – 3 kartus per savaitę nuo 10.00 iki 12.00 val.; ii) draudimas prašyti išduoti dokumentus, suteikiančius galimybę išvykti į užsienį; ir iii) įpareigojimas visą parą laikyti mobilųjį telefoną įjungtą ir įkrautą. Šios priemonės buvo taikomos iki 2015 m. gegužės 14 d., kai nuteistasis buvo perduotas Lenkijos valdžios institucijoms.
54.

Pateikdamas kitą panašų pavyzdį, primenu Komisijos sprendimą „Universaliosios banko paslaugos“ ( 25 ). Šio sprendimo 23 punkte Komisija pažymi: įmokos, kurias mokės bankai (t. y. privačios įmonės) POCA bankui, kaip socialinio įsipareigojimo įrodymą, nėra privalomos. Realiai ne visi bankai moka įmokas. Surinktos lėšos paprasčiausiai pereina valstybei, kuri neturi diskrecijos dėl jų paskirstymo (t. y. šių įmokų valstybė nekontroliuoja). Visos įmokos perleidžiamos POCA bankui. Todėl tai nėra valstybės ištekliai (net jei jie ir perduodami valstybei prieš juos perduodant galutiniam gavėjui) ir nėra valstybės pagalba, kaip tai suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį („The contributions which will be paid by the banks [i.e. by private undertakings] to the POCA bank as evidence of their social responsibility are voluntary. In practice, not all banks are contributing. The funds collected pass simply through the hands of the State who has no discretion for their allocation [i.e. those contributions are not controlled by the State]. They are transferred integrally to the POCA bank. They therefore do not constitute State resources [even if they pass through the hands of the State en route to the ultimate beneficiary] and are not an aid under [Article 107(1) TFEU]).“ (išskirta mano).
40.

Vis dėlto, vertinant atidžiau, išdėstyti argumentai prieštarauja teisės normos priėmimo istorijai (apie tai – b skirsnyje), neapmokestinimo PVM sistemai (apie tai – c skirsnyje), PVM direktyvos 11 straipsnio pirmos pastraipos vertinimui (apie tai – d skirsnyje) ir PVM direktyvos 132 straipsnio 1 dalies f punkte įtvirtintai konkurencijos sąlygai (apie tai – e skirsnyje). Galiausiai ir atsižvelgiant į pagrindines laisves nėra būtinybės neapmokestinimą PVM pagal PVM direktyvos 132 straipsnio 1 dalies f punktą išplėsti tarpvalstybinei grupei (apie tai – f skirsnyje). Be to, taip būtų sudaryta galimybė išnaudoti skirtingus mokesčio tarifus ar mokesčių sistemas (apie tai – g skirsnyje).
35.

Šiuo atžvilgiu Komisija ir atsakovė rašytiniuose ir žodiniuose pareiškimuose pateikė du pramoninių procesų, kuriuose elektros energija naudojama daugiausia „cheminei redukcijai“, pavyzdžius. Tai yra: i) elektros lankas ir krosnys ir iii) silikono plokštės gamyba. Abstraktus šių pavyzdžių esmės nagrinėjimas nėra šios išvados tikslas. Tačiau per posėdį tapo aišku, kad nesutariama dėl to, ar per šiuos pramoninius procesus elektros energija iš tikrųjų būtų naudojama daugiausia „cheminei redukcijai“, o jei būtų, ar jie taip pat atitiktų elektros energijos, daugiausia naudojamos „metalurginiams procesams“, sąvoką.
27.

Be to, kaip Komisija pripažino posėdyje, atviros ir iš esmės pačios save apibrėžiančios „kito rūkomojo tabako“ sąvokos vartojimas Direktyvos 2011/64 2 straipsnio 1 dalies c punkte pateiktoje „rūkomojo tabako“ apibrėžtyje rodo, kad „kitą rūkomąjį tabaką“ reikia aiškinti plačiai – kaip likusią kategoriją, kuria siekiama apimti apdoroto tabako rūšis, nepriskiriamas konkretesnėms pirmiau išvardytoms kategorijoms.
49.

Vis dėlto tokių konkrečių nuostatų ir su jomis susijusios teismų praktikos ( 28 ) negalima apibendrinti taip, lyg per Europos konkurencijos institucijų vykdomas kartelio tyrimo procedūras niekada nebūtų galima naudoti kitų įrodymų, o tik tuos, kurie surinkti konkrečiai kartelių teisės tikslais. Priešingai, pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 12 straipsnio 2 dalį ir 28 straipsnio 1 dalį tik siekiama apsaugoti įmones nuo to, kad konkurencijos institucijos per konkurencijos tyrimo procedūrą surinkti duomenys – arba netgi pačių įmonių savanoriškai per tokią administracinę procedūrą pateikta informacija, pavyzdžiui, prašyme atleisti nuo baudos – prieš jas nebūtų panaudojami per kitas procedūras, kai galbūt taikomi griežtesni proceso teisės standartai, būtent tam tikruose teismo procesuose, priskiriamuose pagrindinei baudžiamosios teisės sričiai.
5.

Pagal 7 straipsnio 1 dalį paukštiena gali būti priskiriama prie A arba B klasės. Pagal tą nuostatą tam, kad naminių paukščių skerdenas būtų galima priskirti prie kurios nors kategorijos, jos turi atitikti šiuos būtiniausius reikalavimus, t. y. turi būti: a) pateiktos nepažeistos; b) būti švarios, be pastebimų pašalinių medžiagų, nešvarumų arba kraujo; c) be pašalinio kvapo; d) be pastebimų kraujo dėmių, išskyrus tik mažas ir vos pastebimas; e) be išsikišusių sulaužytų kaulų; ir f) be didelių sumušimų. Kad paukštieną būtų galima priskirti prie A klasės, ji turi atitikti kai kuriuos papildomus kriterijus (nustatytus 7 straipsnio 2 dalyje) ( 7 ).
41.

Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad reikalavimo įregistravimo bankroto byloje termino nustatymas per se nėra nesuderinamas su veiksmingumo principu. Protingo termino nustatymas atitinka veiksmingumo principą, be to, taip praktiškai taikomas teisinio tikrumo principas ( 9 ).
16.

Įstatymo 7 straipsniu ministras įgaliojamas pateikti High Court pasiūlymą priimti nutartį, kuria atitinkamai įstaigai būtų nurodoma (per nustatytą laikotarpį) imtis tam tikro veiksmo arba (per nustatytą laikotarpį) susilaikyti nuo veiksmo. Be to, įstatymo 9 straipsnyje nustatyta nutarčių priėmimo tvarka. Jame numatyta: „1) Po 7 straipsnyje nurodytų procedūrų, susijusių su nutarties pasiūlymu, užbaigimo ministras kuo greičiau ex parte kreipiasi į teismą [High Court] dėl [tokios nutarties], kaip išdėstyta atitinkamame nutarties pasiūlyme, priėmimo. 2) [High Court], nagrinėdamas ex parte prašymą, pateiktą pagal 1 dalį, ir įsitikinęs, kad yra įvykdyti 7 straipsnio reikalavimai ir kad ministro nuomonė pagal šį straipsnį yra pagrįsta ir nėra teisiškai klaidinga, priima tokią nutartį, kokia yra siūloma (arba suformuluotą su pakeitimais <…>). 3) Jeigu pasiūlytoje nutartyje ministras pareiškė, kad ketina išsaugoti ar atkurti kredito įstaigos finansinę padėtį, ir [High Court] tenkina tai, kad ministras pateikė nutarties pasiūlymą ar jo dalį turėdamas tokį tikslą, [High Court] atitinkamoje nutartyje nurodo, kad nutartis ar atitinkama jos dalis yra reorganizavimo priemonė pagal [Direktyvą 2001/24]. <…>“
75.

Visų pirma ARCO neatsižvelgia į tai, kad valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, laikomos bet kokios formos priemonės, kurios gali tiesiogiai arba netiesiogiai būti naudingos įmonėms ( 31 ). Belgijos garantijų sistema, be jokios abejonės, suteikė ARCO, kaip finansų sektoriuje veikiančiai įmonei, bent netiesioginę naudą. Tik ši garantijų sistema apsaugojo ARCO grupę nuo gresiančio privačių investuotojų pasitraukimo iš visų trijų ARCO finansinių kooperatyvų ( 32 ) ir kartu suteikė jai, kaip pagrindinei akcininkei, galimybę dalyvauti, kaip buvo planuota, rekapitalizuojant banką „Dexia“. Be to, reikia priminti, kad patys ARCO finansiniai kooperatyvai, kitaip nei visi kiti finansiniai kooperatyvai, pateikė prašymą leisti pasinaudoti garantijų sistema. Tokio prašymo jie greičiausiai nebūtų pateikę, jei nebūtų tikėjęsi konkrečios ekonominės naudos.
55.

Toliau 66 punkte Bendrasis Teismas konstatavo: „Skiriasi ir šių dviejų bylų pagrindai, t. y. reikalavimų pagrindimas. Pirma, per procesą Tribunal de commerce de Bruxelles ieškovių reikalavimas priimti nurodymą, skirtą užkirsti kelią teisių į šio sprendimo 6 punkte nurodytus Bendrijos prekių ženklus pažeidimui, buvo grindžiamas Reglamento Nr. 207/2009 9 straipsnio 1 dalies b ir c punktais. Be to, reikalavimas pripažinti Beniliukso prekių ženklo „English pink“ registraciją negaliojančia buvo grindžiamas <...> Beniliukso konvencijos dėl intelektinės nuosavybės <...> 2.3 straipsniu ir 2.28 straipsnio 3 dalies b punktu. Minėtas teismas manė, kad teisės į minėtus Bendrijos prekių ženklus buvo pažeistos. Taigi jis paskelbė, kad Beniliukso prekių ženklo „English pink“ registracija panaikinama, ir uždraudė naudoti šį žymenį visoje Sąjungos teritorijoje. Antra, per procedūrą EUIPO buvo protestuojama dėl naujo Bendrijos prekių ženklo registracijos ir šiuo atžvilgiu buvo remtasi kitomis Reglamento Nr. 207/2009 nuostatomis, t. y. minėto reglamento 8 straipsnio 1 dalies b punktu ir 8 straipsnio 5 dalimi.“
15.

United Video Properties, Inc. (toliau – UVP) yra 2008 m. kovo 27 d. išduoto Europos patento EP 1327209 sistemoms ir procesams, skirtiems duomenims saugoti užsakomųjų medijos paslaugų išvesties sistemos serveriuose, savininkė. Manydama, kad Telenet NV (toliau – Telenet) pažeidė jos teises į minėtą patentą, 2011 m. birželio 7 d. UVP pareiškė ieškinį šiai bendrovei. Jame iš esmės prašoma pripažinti, kad Telenet pažeidė UVP patentą, ir įpareigoti nutraukti tiesioginius ir netiesioginius patento pažeidimus. Be to, iš Telenet prašoma priteisti bylinėjimosi išlaidas.
23.

Eksporto grąžinamosios išmokos nebuvo panaikintos. Reglamento Nr. 318/2006 32 ir 33 straipsniai susiję su tokių 2006–2007 ir 2007–2008 metais suteiktų grąžinamųjų išmokų taikymo sritimi ir nustatymu ( 22 ). Tačiau kitais metais ( 23 ) jos buvo sustabdytos ir nuo to laiko nebesuteikiamos. Be to, pagal Reglamento Nr. 318/2006 14 straipsnį įmonės galėjo perkelti į kitus metus visą savo produkcijos perteklių ar jo dalį, viršijančią jų kvotą, kad ji būtų laikoma kitų prekybos metų produkcijos dalimi, kaip šioje byloje numatyta Reglamento Nr. 1260/2001 14 straipsnyje.
37.

Kaip antrąjį klausimą aptarsiu bendrų ekonominių interesų paslaugų sampratą. Kol kas pakaktų užsiminti, kad net tuo atveju, jei (visa) kaminkrėčio veikla būtų laikoma bendrų ekonominių interesų paslaugomis, jos vis tiek patektų į šios direktyvos taikymo sritį. Pagal Direktyvos 2006/123 1 straipsnio 2 dalį bendrų ekonominių interesų paslaugų, kurias leidžiama teikti valstybiniams arba privatiems subjektams, liberalizavimas šia direktyva nėra reglamentuojamas. Šios direktyvos 1 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje nustatyta, kad ši direktyva „neturi įtakos valstybių narių teisei vadovaujantis Bendrijos teisės nuostatomis apibrėžti, ką jos laiko bendrų ekonominių interesų paslaugomis, kaip šias paslaugas reikėtų organizuoti ir finansuoti, laikantis valstybės pagalbos teikimo taisyklių, ir kokie tikslūs įsipareigojimai joms taikomi“. Mano nuomone, tai reiškia, kad iš esmės bendrų ekonominių interesų paslaugos patenka į Direktyvos 2006/123 taikymo sritį, ir tai patvirtinta šios direktyvos 17 konstatuojamojoje dalyje ( 18 ). Be to, direktyvos 2 straipsnio 2 dalies a punkte pabrėžiama, kad ši direktyva netaikoma neekonominio pobūdžio bendrų interesų paslaugoms, ir ši nuostata yra perteklinė, atsižvelgiant į tai, kad paslaugos apibrėžtyje jau nustatyta, kad ji teikiama už užmokestį ( 19 ). Be to, kai kurios bendrų ekonominių interesų paslaugos, pavyzdžiui, paslaugos transporto srityje ( 20 ), yra aiškiai neįtrauktos į direktyvos taikymo sritį, ir tai reiškia, kad yra priešingai, – tos bendrų ekonominių interesų paslaugos, kurios nėra aiškiai paminėtos, patenka į šios direktyvos taikymo sritį.
22.

2004 m. birželio 28 d.legea no 303/2004 privind statutul judecătorilor şi al procurorilor (Įstatymas Nr. 303/2004 dėl teisėjų ir prokurorų statuso; Monitorul Oficial al României, I dalis, 2005 m. rugsėjo 13 d., Nr. 826) 83 straipsnyje teisėjams buvo leidžiama tuo pat metu eiti tik dėstytojo pareigas aukštojoje mokykloje. Be to, šiame įstatyme buvo numatyta, kad teisėjai ir prokurorai, nustoję eiti savo pareigas dėl to, kad išėjo į pensiją, kartu gali gauti ir senatvės pensiją, ir pajamų iš profesinės veiklos, nesvarbu, koks šių pajamų dydis.
52.

Be to, nors Teisingumo Teismas 2004 m. kovo 11 d. Sprendime de Lasteyrie du Saillant (C‑9/02, EU:C:2004:138) tikrai nutarė, kad Prancūzijos teisės aktai dėl dar negauto kapitalo prieaugio apmokestinimo, jeigu asmuo savo rezidavimo vietą mokesčių tikslais perkelia į kitą valstybę narę, riboja įsisteigimo laisvę, jis visai neatmetė galimybės, kad pagrindinės laisvės gali būti ribojamos ir kitokiomis aplinkybėmis. Be to, Teisingumo Teismas jau yra konstatavęs įsisteigimo laisvės apribojimą faktiškai gauto kapitalo prieaugio apmokestinimo persikėlimo mokesčiu atvejais ( 13 ).
56.

Be to, dėl pasinaudojimo aptariama galimybe pasekmių primintina, kad pagal ErbStG 2 straipsnio 3 dalies antrą sakinį „kel[iems] turto objekt[ams], to paties asmens įgyt[iems] per dešimt metų iki turto perdavimo ar per dešimt metų po jo“, taikoma neribota mokestinė prievolė, susijusi su turto perdavimu, dėl kurio buvo pasinaudota galimybe pasirinkti rezidentams skirtą paveldimo ir dovanojamo turto mokesčių sistemą. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo teigimu, pagal ErbStG 14 straipsnį rezidentams šis laikotarpis apribotas dešimčia metų iki turto perdavimo.
19.

2011 m. spalio 10 d. Darbo ginčų teismų įstatymo Nr. 36/2011 (Ley 36/2011 reguladora de la jurisdicción social) (BOE, Nr. 245, 2011 m. spalio 11 d., p. 106584) 139 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyta: „1. Įstatymų arba sutarčių pripažintų asmeninio, šeiminio ir profesinio gyvenimo derinimo teisių įgyvendinimo procedūrą reguliuoja šios taisyklės: a) pateikti ieškinį Juzgado de lo Social darbuotojas turi per 20 dienų nuo tada, kai darbdavys praneša jam, kad atmeta pateiktą pasiūlymą arba jam nepritaria. <…> Per išankstinį taikinimo susitikimą arba per teismo posėdį darbdavys ir darbuotojas teikia pasiūlymus ir siūlo kitus atitinkamus sprendimo būdus dėl darbo valandų keitimo, prie kurių prireikus gali būti pridėti paritetinių organų ataskaitos arba įmonės lygių teisių programų laikymosi dokumentai, kad priimant sprendimą į juos būtų atsižvelgta.“
30.

Be to, be šios peržiūros, susijusios su teismo procesu kilmės valstybėje narėje, Reglamente Nr. 805/2004 numatyta ir peržiūra, susijusi su reikalavimo pobūdžiu, siekiant patikrinti, ar jis patenka į šio reglamento taikymo sritį, su jo neginčytinumu, kilmės valstybės narės teismo jurisdikcija ( 25 ), teismo sprendimo vykdytinumu ir atitinkamais atvejais su skolininko nuolatine gyvenamąja vieta ( 26 ). Galiausiai išduodant pažymėjimą atliekami įvairūs išsamūs vertinimai, kuriuos apima reali teismo peržiūra.
53.

Nyderlandai Teisingumo Teismo prašo atmesti kaltinimą dėl tiesioginės „Erasmus“ studentų ne Nyderlandų piliečių diskriminacijos kaip nepagrįstą. Ši studentų grupė nėra objektyviai panaši į Nyderlandų pilietybę turinčių studentų grupę. Tokie studentai, kol dalyvauja „Erasmus“ programoje ir studijuoja užsienyje, lieka įregistruoti kilmės valstybės narės švietimo įstaigoje ir nemoka mokesčių už mokslą priimančiojoje švietimo įstaigoje. Kilmės valstybė narė ir toliau teikia jiems finansinę paramą. Ne „Erasmus“ studentai, neatsižvelgiant į pilietybę, negauna Nyderlandų studijų finansavimo (įskaitant OV studento kortelę). Be to, „Erasmus“ studentai gauna iš kilmės valstybės narės „Erasmus“ stipendiją, skirtą papildomoms studijų užsienyje išlaidoms finansuoti. Tos stipendijos dydis, be kita ko, priklauso nuo gyvenimo išlaidų dydžio priimančiojoje valstybėje narėje. Todėl, Nyderlandų manymu, diskriminacijos nėra.
44.

Šioje byloje reikia pažymėti, kad didelei Klagenævnet for Udbud (Viešųjų pirkimų ginčų komisija) narių daliai, visų pirma nariams, galintiems atlikti svarbiausią vaidmenį priimant sprendimus, taikoma ne tik konkreti nuo atšaukimo apsauganti garantija, t. y. konstitucinė garantija, bet ir iš bylos medžiagos matyti, kad šios institucijos nepriklausomumą nuo galimo spaudimo ir netinkamos išorinės įtakos sustiprina kiti veiksniai. Taigi Klagenævnet for Udbud (Viešųjų pirkimų ginčų komisija) veikia kaip trečiasis asmuo pagrindinėje byloje apskųstą sprendimą priėmusios institucijos atžvilgiu ( 24 ). Visų pirma ji neturi jokio funkcinio ryšio su Erhvervsstyrelsen ar perkančiosiomis organizacijomis, kurių aktai yra joje ginčijami ( 25 ). Be to, Klagenævnet for Udbud (Viešųjų pirkimų ginčų komisija) vykdo savo funkcijas visiškai savarankiškai, nebūdama susijusi su niekuo jokiais hierarchiniais ar pavaldumo ryšiais ir negaudama jokio pobūdžio įsakymų ar nurodymų ( 26 ). Visi jos nariai privalo savo pareigas eiti savarankiškai ( 27 ). Be to, kadangi Klagenævnet for Udbud (Viešųjų pirkimų ginčų komisija) gali konstatuoti sprendimų ar viešųjų pirkimų neteisėtumą ir nustatyti įpareigojimus, susijusius su viešaisiais pirkimais, ji iš esmės atlieka teisminę funkciją ( 28 ).
77.

Iš tikrųjų galimybė be jokio pagrindo, nurodyto Reglamente Nr. 1186/2009, įtraukti alternatyvų kriterijų, atsižvelgiant į tai, kad suinteresuotasis asmuo pagrindiniais asmeniniais ryšiais susijęs su valstybe nare, netinkama dėl to, kad ji galėtų lemti priešingą rezultatą nei tas, kurį lemia mano siūlomas laiko kriterijus. Taip būtų pirmiausia šioje byloje ( 65 ). Be to, taikant šį kriterijų atleidimas nuo muitų, numatytas minėto reglamento 3 ir paskesniuose straipsniuose, netektų didelės dalies veiksmingumo, nes Sąjungos piliečiai, kurie dėl darbo ilgai gyvena trečiojoje šalyje, o jų artimieji pasilikę valstybėje narėje, iš kurios yra kilę, dažnai negalėtų pasinaudoti šia naudinga priemone.
9.

Direktyvos 2004/38 7 straipsnis išdėstytas taip: „1. Visi Sąjungos piliečiai turi teisę gyventi kitos valstybės narės šalyje ilgiau kaip tris mėnesius, jei jie: a) yra darbuotojai ar savarankiškai dirbantieji priimančiojoje valstybėje narėje, arba b) turi pakankamai išteklių sau ir savo šeimos nariams, kad per savo gyvenimo šalyje laikotarpį netaptų našta priimančiosios valstybės narės socialinės paramos sistemai, ir turi visavertį sveikatos draudimą priimančiojoje valstybėje narėje, arba c) — yra priimti į privačią arba valstybinę instituciją, akredituotą ar finansuojamą priimančiosios valstybės narės pagal savo įstatymų ar kitų teisės aktų praktiką, turėdami pagrindinį studijų kurso baigimo tikslą, įskaitant profesinį rengimą, ir — turi visavertį sveikatos draudimą priimančiojoje valstybėje narėje ir užtikrina atitinkamą nacionalinę instituciją pateikdami deklaraciją ar kitokiu jų pasirinktu lygiaverčiu būdu, kad jie turi pakankamai išteklių sau ir savo šeimos nariams, kad per savo gyvenimo šalyje laikotarpį netaptų našta priimančiosios valstybės narės socialinės paramos sistemai; arba d) yra Sąjungos pilietį, kuris atitinka a, b arba c punkto reikalavimus, lydintys ar kartu vykstantys šeimos nariai. <...> 3. Taikant šio straipsnio 1 dalies a punktą, Sąjungos pilietis, kuris nebėra darbuotojas ar savarankiškai dirbantysis, išlaiko darbuotojo ar savarankiškai dirbančiojo statusą tokiais atvejais: a) asmuo laikinai negali dirbti dėl ligos ar nelaimingo atsitikimo; b) asmuo yra tinkamai užregistruotas bedarbis ne savo noru po to, kai išdirbo daugiau kaip vienerius metus ir yra užregistruotas kaip ieškantis darbo atitinkamame įdarbinimo biure; c) asmuo yra tinkamai užregistruotas bedarbis ne savo noru po to, kai dirbo pagal terminuotą darbo sutartį trumpiau kaip vienerius metus arba tapo bedarbiu ne savo noru per pirmuosius dvylika mėnesių ir yra užregistruotas kaip ieškantis darbo atitinkamame įdarbinimo biure. Tokiu atveju darbuotojo statusas išsaugomas ne trumpiau kaip šešis mėnesius; d) asmuo mokosi profesijos. Išskyrus atvejus, kai asmuo yra bedarbis ne savo noru, darbuotojo statusui išsaugoti būtina, kad mokymasis būtų susijęs su ankstesniu darbu.“
79.

Šis skaidrumas yra itin svarbaus esminio principo, pagal kurį sprendimai Europos Sąjungoje priimami kuo atviriau ir kuo labiau priartinant prie piliečio (ESS 1 straipsnio antra pastraipa) išraiška. Juo prisidedama prie to, kad visos Sąjungos išorės veiksmuose dalyvaujančios suinteresuotosios šalys elgtųsi atsakingai. Be to, juo užtikrinama, kad piliečių išrinkti atstovai, būdami gerai informuoti apie padėtį, turėtų galimybę viešai diskutuoti apie užsienio politikos reikalus siekiant bendrų Europos interesų ir kritiškai vertinti visą procedūrą iki tarptautinio susitarimo sudarymo, pareikšdami spontanišką nuomonę ( 42 ). Taip jie gali visiškai teisėtai pabandyti daryti įtaką numatomo susitarimo turiniui net tada, kai atitinkamas susitarimas, vertinant formaliai, gali būti sudaromas be Parlamento pritarimo ar konsultavimosi su juo. Daugybė kontroversiškų pavyzdžių iš netolimos praeities labai akivaizdžiai rodo, kokia svarbi yra kontrolė Sąjungos išorės veiksmų srityje ir kaip daug ji priklauso nuo tinkamo Parlamento informavimo ( 43 ).