ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
27

Vis dėlto tam tikrais atvejais, kai dokumente nustatoma išankstinė procedūra, leidžianti tam tikriems asmenims prašyti Komisijos pateikti akto pasiūlymą, Komisijos atsisakymas pateikti tokį pasiūlymą yra aktas, kurį galima ginčyti. Tokiu atsisakymu, viena vertus, užbaigiama išankstinė procedūra, pradėta remiantis minėtu dokumentu, ir, kita vertus, užkertamas kelias pradėti paties akto priėmimo procedūrą. Toks atsisakymas atspindi galutinę Komisijos poziciją ir sukelia privalomų teisinių padarinių, todėl dėl jo gali būti pareikštas ieškinys dėl panaikinimo (šiuo klausimu žr. 1998 m. birželio 25 d. Sprendimo Lilly Industries / Komisija, T‑120/96, EU:T:1998:141, 53, 55, 56 ir 58 punktus ir 2018 m. balandžio 23 d. Sprendimo One of Us ir kt. / Komisija, T‑561/14, apskųstas apeliacine tvarka, EU:T:2018:210, 66, 77 ir 101 punktus).
22

Be to, dėl prie 36 klasės priskiriamų „banko operacijų“ ieškovas ieškinyje nurodė, kad ginčijamo prekių ženklo registracija turi būti pripažinta negaliojančia šioms paslaugoms, nes žodžiai „crédit mutuel“ yra bendrinis pavadinimas, be to, tai yra Prancūzijoje vartojama tam tikrą banko paslaugos rūšį apibūdinanti teisinė sąvoka, todėl ginčijamas prekių ženklas neturi skiriamojo požymio ir mažų mažiausiai apibūdina minėtas „banko operacijas“.
432

Pirma, dėl 2017 m. gegužės 23 d. BPV pirmininkės interviu televizijos kanalui Bloomberg žurnalistas paklausė: „Ar galiu su jumis nusikelti į Ispaniją? Norėčiau mūsų žiūrovams parodyti kai ką, kas yra gan dažnai rodoma mūsų Bloomberg radaro ekrane, – tai Banco Popular konvertuojamos sąlyginės obligacijos, kurios šiuo metu patiria šiokį tokį spaudimą. Šios įstaigos CET 1 šiek tiek viršija 7 %. Ar tai yra ir jūsų radare?“ (Can I take you to Spain? I want to show arr teismo posėdį something that is very much on arba radar screen here at Bloomberg and that is Banco Popular and the Cocos (Contingent convertibles) which are under a little bit of pressure right now. This is an institutions with a CET 1 just north of 7 cent. Is it your radar screen as well?)
127

Be to, nors tiesa, kad, kaip nurodyta 2016 m. rugsėjo 5 d. Generalinio sekretoriaus rašte Parlamento biurui, susijusiame su kitais gavėjais, ir jo 2016 m. lapkričio 10 d. rašte, susijusiame su ieškove, Parlamentas ketino prašyti tam tikrų gavėjų imtis jų finansinės padėties pagerinimo priemonių, nagrinėjant prašymus skirti dotaciją už 2017 finansinius metus ši galimybė buvo numatyta visiems gavėjams. Be to, nėra informacijos, kad Parlamentas šią galimybę suteikė tam tikriems gavėjams, tačiau nesuteikė ieškovei.
59

Ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė gero administravimo principą ir padarė akivaizdžią klaidą naudodamasi savo diskrecija. Komisija pati neatliko vertinimo. Be to, ji rėmėsi duomenimis, apimančiais visus nPB naudojimo būdus, įskaitant, kai ji naudojama kaip tarpinė medžiaga, nors jiems netaikoma autorizacija, todėl į juos neturėjo būti atsižvelgta. Be to, jų nuomone, Komisija turėjo atsižvelgti į informaciją, kurią jos pateikė per viešas konsultacijas ir 2015 m. rugpjūčio 10 d., 2016 m. vasario 4 d. ir spalio 3 d. raštuose. Laikantis požiūrio, kad turi būti atsižvelgiama tik į registracijos dokumentacijoje pateiktą informaciją, Reglamento Nr. 1907/2006 58 straipsnio 4 dalyje numatytos viešos konsultacijos netektų prasmės. Nereikalaujama, kad pareiškėjai nurodytų cheminės medžiagos kiekį ar kiekio intervalą įvairiems naudojimo būdams. Bet kuriuo atveju registracijos dokumentaciją reikalaujama atnaujinti ne nedelsiant, o tik per daug nevėluojant. Ieškovių teigimu, Komisijos pasirinktas požiūris taip pat gali lemti tai, kad cheminės medžiagos, kurios nėra tikrai prioritetinės medžiagos, bus įtrauktos į XIV priedą.
103

Be to, konkrečiai kalbant, progresinės apmokestinimo struktūros, įskaitant reikšmingus mokesčio bazės sumažinimus, kurie valstybių narių mokesčių sistemose nėra išimtiniai, pačios savaime nereiškia, jog egzistuoja valstybės pagalbos požymių. Pranešime dėl valstybės pagalbos sąvokos (žr. šio sprendimo 80 punktą) Komisija šiuo klausimu 139 punkte nurodo, kad pajamų mokesčių progresinis pobūdis gali būti pateisinamas perskirstymo logika, kuria grindžiamas toks mokestis. Vis dėlto niekas neleidžia tokio vertinimo apriboti tik pajamų mokesčiu ir jo netaikyti mokesčiams, susijusiems su įmonių veikla, o ne su jų grynosioms pajamoms arba jų pelnu, kaip tai daro Komisija ginčijamo sprendimo 68 ir 69 konstatuojamosiose dalyse. Iš tiesų, iš šio sprendimo 73–77 punktuose nurodytos jurisprudencijos negalima daryti išvados, jog siekiant išvengti, kad mokesčio moduliavimo priemonė būtų kvalifikuojama kaip suteikianti atrankųjį pranašumą, valstybė narė gali remtis tik ribotais tam tikriems tikslams pasiekti skirtais moduliavimo kriterijais, kaip antai turto paskirstymu arba kompensavimu ir atgrasymu nuo tam tikrų neigiamų poveikių, kurių gali sukelti atitinkama veikla. Šiuo tikslu būtina, kad norimas moduliavimas nebūtų savavališkas, priešingai nei nagrinėtas byloje, kurioje priimtas 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimas British Aggregates / Komisija (C‑487/06 P, EU:C:2008:757), minėtas šio sprendimo 94 punkte, kad jis būtų taikomas nediskriminuojant ir visuomet atitiktų atitinkamo mokesčio tikslą. Pavyzdžiui, šio sprendimo 96, 97 ir 99 punktuose nurodytos moduliavimo priemonės, kurių Teisingumo Teismas nelaikė atrankiomis, atitinka ne neigiamiems išoriniams poveikiams proporcingo apmokestinimo logiką ir, beje, ne perskirstymo logiką, bet kitus tikslus. Be to, kaip nurodyta šio sprendimo 89 punkte, negalima atmesti galimybės, kad perskirstymo logika taip pat gali pateisinti apyvartos mokesčio progresyvumą, kaip šiuo atveju teisingai teigia Vengrijos vyriausybė. Perskirstymo logika, be to, gali net pateisinti tam tikrų įmonių visišką atleidimą nuo mokesčio, kaip tai rodo šio sprendimo 98 punkte minėta byla.
284

Pirma, reikia pažymėti, kad SESV 191 straipsnio 2 dalyje numatytas atsargumo principas taikomas Sąjungos veiksmams ir kad jis negali būti aiškinamas taip, jog Sąjungos institucija juo remdamasi turi priimti konkrečią priemonę, pavyzdžiui, atsisakyti suteikti autorizaciją, kaip nurodo ieškovė. Iš tiesų, šioje nuostatoje tik apibrėžiami bendrieji Sąjungos tikslai aplinkosaugos srityje, nes, remiantis SESV 192 straipsniu, sprendimą dėl veiksmų, kurių reikia imtis, kad būtų pasiekti šie tikslai, turi priimti Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba pagal įprastą teisėkūros procedūrą. Be to, nors iš tiesų šis principas gali pateisinti institucijos priimtą ribojamąją priemonę, vis dėlto jis neįpareigoja jos to daryti.
54

Iš tikrųjų nacionalinio prekių ženklo registracijos galiojimas gali būti ginčijamas tik per registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrą atitinkamoje valstybėje narėje, o ne per Europos Sąjungos prekių ženklo registravimo procedūrą (2002 m. spalio 23 d. Sprendimo Matratzen Concord / VRDT – Hukla Germany (MATRATZEN)T‑6/01, EU:T:2002:261, 55 punktas). Be to, nors EUIPO, remdamasi įrodymais, kuriuos turi pateikti protestą pateikusi šalis, turi patikrinti nacionalinio prekių ženklo, kuriuo grindžiamas protestas, egzistavimą, ji neprivalo spręsti konflikto dėl šio prekių ženklo ir kito prekių ženklo, kilusio nacionaliniu lygiu, nes toks konfliktas priklauso nacionalinių institucijų kompetencijai (2005 m. balandžio 21 d. Sprendimo RUFFLES, T‑269/02, EU:T:2005:138, 26 punktas; šiuo klausimu tai pat žr. 2005 m. gegužės 25 d. Sprendimo TELETECH GLOBAL VENTURES, T‑288/03, EU:T:2005:177, 29 punktą ir 2007 m. gruodžio 13 d. Sprendimo Xentral / VRDT – Pages jaunes (PAGESJAUNES.COM), T‑134/06, EU:T:2007:387, 36 punktą).
33

Be to, kaip Teisingumo Teismas konstatavo dėl savo Procedūros reglamento, kurio nuostata šiuo klausimu yra identiška Bendrojo Teismo procedūros reglamento 76 straipsniui, ieškinyje per klaidą nurodytas kitas atsakovas nei ginčijamo sprendimo autorius nesukelia ieškinio nepriimtinumo, jeigu jame yra elementų, kuriais remiantis galima aiškiai identifikuoti šalį, prieš kurią ieškinys yra nukreiptas, nustatyti ginčijamą aktą ir jo autorių. Tokiu atveju ginčijamo akto autorius laikomas atsakovu, net jeigu jis nenurodytas ieškinio įžanginėje dalyje. Tačiau šį atvejį reikia skirti nuo tokio, kai ieškovas toliau vis nurodo ieškinio įžanginėje dalyje nurodytą atsakovą, visiškai suvokdamas, kad šis nėra ginčijamo akto autorius. Tokiu atveju reikia turėti omenyje ieškinyje nurodytą atsakovą ir prireikus apie ieškinio priimtinumą spręsti atsižvelgiant į šį nurodymą (žr. 2006 m. spalio 16 d. Nutarties Aisne et Nature / Komisija, T‑173/06, nepaskelbta Rink., EU:T:2006:320, 17 ir 18 punktus ir nurodytą jurisprudenciją).
69

Ieškovė taip pat nurodo 2013 m. spalio 5 ir 6 d. savaitgalį, kai ji dalyvavo vienos draugės vestuvėse. Tą savaitgalį M. kelis kartus skambino ieškovei. Pokalbius per garsiakalbį girdėjo tretieji asmenys, be kita ko, tuo metu, kai ieškovė vairavo automobilį, ir šie asmenys sutiko pateikti savo parodymus raštu. Liudytojų teigimu, M. žodžiai ieškovei buvo tokie: „Tu tikra mulkė! Išvažiuoji kiekvieną savaitgalį, tai dėl vienos priežasties, tai dėl kitos, tau į viską nusispjaut, tik galvoji, kaip pasikrušt“ („Sei solo una stronza! Tutti i weekend sei via, per un motivo o per l’altro non te ne frega un cazzo, pensi solo a scopare“); „Tu mulkė! Savaitgaliais tavęs niekad nebūna, siauraprotė tu „o-man-nerūpi“, galvoji tik kaip pasikrušt“ („Sei una stronza! Non ci sei mai il week end, meschina e menefreghista, pensi solo a scopare“); „Viskas, ką turi padaryti, tai atsiprašyti už savo „o-man-nerūpi“, galvoji tik kaip pasikrušt“ („Dovresti solo chiedermi scuza menefreghista del cazzo, pensi solo a scopare“); „Nepasisekė, tai neuronų problema; jei proto nėra, tai nėra <…>, idiote“ („Purtroppo e’una questione di neuroni; se non ce la fai non ce la fai <…> idiota“); „tu tikrai kretinė; bet kaip tu gali nesuprasti <…> kvaiša tu“ („sei proprio una cretina; ma come si fa a non capire <…> stupida“); „tu tikra bybiagalvė <…> visi jūs silpnapročiai, kodėl man vien tik silpnapročiai pasitaiko“ („testa di cazzo che non sei altro <…> siete tutti degli imbecilli, come facio io a trovare solo imbecilli“).
2.

Priteisti iš Fruit of the Loom, Inc. bylinėjimosi išlaidas.
120

Kaip pažymi įstojusi į bylą šalis, šiame aprašyme pateiktas netinkamas vaizdo aiškinimas, nes jame linijos grafinis elementas aiškinamas plačiau, nei matoma, tvirtinant, kad šis elementas yra žolės stiebas. Iš tikrųjų nespalvotame vaizde (kuris neapsiriboja konkrečia spalva, pvz., žaliai ruda, bet apima visas spalvas) grafinis elementas yra labai tiesi juoda linija be jokių išlenkimų ar nelygumų, o žolės stiebas paprastai nėra tiesus ir turi išlenkimų ir nelygumų. Be to, iš to paties vaizdo aiškiai nematyti, kad linija yra butelio viduje, veikiau atrodo, kad ji yra ant jo paviršiaus. Todėl bet koks grafinio vaizdo aiškinimas ar pakeitimas prekių ženklo aprašyme prieštarautų šio sprendimo 104–112 punktuose primintiems principams.
56

Kalbant konkrečiau, pirma, reikia pažymėti, kad šiuose dokumentuose negalima įžvelgti jokios informacijos ar įrodymų dėl ginčijamo prekių ženklo naudojimo iš tikrųjų 7, 11, 20 ir 28 klasių prekėms. Šiuo aspektu reikia pabrėžti, kad Wedl & Hofmann nepateikė jokių sąskaitų faktūrų, pirkimo užsakymų, duomenų apie pardavimo apimtį, reklamą ar rinkos dalis, kuriose prekiaujama tokiomis ginčijamu prekių ženklu pažymėtomis prekėmis, kaip „kavamalės“ (7 klasė), „baldai“ (20 klasė), „žaidimai ir žaislai“ (28 klasė), „kavinukai“ ir „elektriniai maisto gaminimo reikmenys“ (11 klasė) arba „sporto reikmenys“ (25 klasė). Be to, kalbant apie „gimnastikos ir sporto aprangą“ (25 klasė), pažymėtina, kad Apeliacinė taryba teisingai nurodė ginčijamo sprendimo 66 punkte, kad, norint pripažinti prekių ženklo naudojimą iš tikrųjų šioms prekėms, nepakanka pateikti tik futbolo marškinėlių su ginčijamu prekių ženklu nuotraukos be jokių papildomų įrodymų.
7

Remiantis aiškinamuoju memorandumu, esančiu įstatymo projekte, kurį Belgijos Karalystė pateikė Atstovų Rūmams, pirma, minėtu įstatymu siekiama patikslinti PMK 92, kad į jį būtų aiškiai įtrauktas tarptautiniu mastu paprastai pripažįstamas įprastų rinkos sąlygų principas. Kita vertus, juo siekiama iš dalies pakeisti 2002 m. gruodžio 24 d. įstatymą, kad Išankstinių sprendimų priėmimo tarnybai būtų suteikta kompetencija priimti šiuos sprendimus. Įprastų rinkos sąlygų principas į Belgijos mokesčių teisės aktus įtrauktas įterpus PMK 185 straipsnio 2 dalį, kuri pagrįsta Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) pavyzdinės sutarties dėl pajamų ir kapitalo apmokestinimo 9 straipsnio nuostatomis. PMK 92185 straipsnio 2 dalimi siekiama užtikrinti, kad Belgijoje apmokestinamų bendrovių mokesčio bazė galėtų būti patikslinta koreguojant iš grupės viduje sudaromų tarptautinių sandorių gaunamą pelną, kai taikoma sandorių kainodara neatitinka rinkos mechanizmų ir įprastų rinkos sąlygų principo. Be to, PMK 92185 straipsnio 2 dalies b punktu įtraukta sąvoka „tinkamas koregavimas“ yra pagrįsta, siekiant išvengti dvigubo apmokestinimo arba panaikinti (galimą) dvigubą apmokestinimą. Be to, nurodyta, kad šis koregavimas turi būti atliekamas atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį, remiantis turima informacija, kurią, be kita ko, pateikia mokesčių mokėtojas, ir kad koreliacinis koregavimas atliekamas tik jeigu mokesčių administratorius mano, jog kitoje valstybėje atliktas pirminis koregavimas yra pagrįstas, kiek tai susiję su juo koreguojama suma ir jo dydžiu.
6

Per Europos ombudsmeno surengtą procedūrą MS buvo pranešta apie tai, kad Komisija savo 2013 m. balandžio 10 d. sprendimą nutraukti bendradarbiavimą su juo grindė trimis dokumentais, t. y. pirma, skundu asmens, dalyvavusio vienoje iš Team Europe surengtų konferencijų (toliau – X), antra, e. laišku, kurį jis išsiuntė X (ir kaip kopiją kitam asmeniui – Y), ir, trečia, jo susirašinėjimu socialiniame tinkle su X (toliau – ginčijami dokumentai). Be to, MS buvo pranešta apie tai, kad Komisija nurodė, jog bylos medžiagos patikimumą patvirtino per procedūrą gauti nauji įrodymai, nes keli atstovybės personalo nariai (toliau atitinkamai – atstovybės nariai) savo vadovybei patvirtino, kad keli šios institucijos Komunikacijos generalinio direktorato (GD) pareigūnai, iš kurių du dirbo atstovybėje, o kiti du – Briuselyje (Belgija) (toliau – Komisijos pareigūnai), nuo 2013 m. yra sulaukę netinkamų pastabų iš jo (toliau – ginčijami parodymai). Komisija nepateikė MS nei ginčijamų dokumentų, nei ginčijamų parodymų.
7

Be to, ACW, kaip OCG teisių ir pareigų perėmėja, buvo nubausta už pažeidimą, kurį padarė OCG per visą pažeidimo laikotarpį, t. y. nuo 1991 m. rugsėjo 11 d. iki 2000 m. gegužės 17 d., ir už pažeidimą, kurį padarė OCA nuo 1999 m. rugsėjo 30 d. iki 2000 m. gegužės 17 d., nors 100 % šios bendrovės akcijų priklausė OCG.
47

Be to, negalima pritarti ieškovės argumentams, pagrįstiems tuo, kad Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnyje (dabar – Reglamento 2017/1001 59 straipsnis) daroma nuoroda į Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 2 dalį (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 2 dalis), o to paties reglamento 51 straipsnio 1 dalies b punkte tokios nuorodos nėra. Viena vertus, Reglamento Nr. 207/2009 52 straipsnis susijęs su Europos Sąjungos prekių ženklo registracijos negaliojimu, o ne, kaip šiuo atveju, su jo savininko teisių panaikinimu. Kita vertus, kaip matyti iš šio sprendimo 46 punkto, Europos Sąjungos prekių ženklo vieningas pobūdis yra pagrindinis teisės principas, kuriuo pagrįstas visas Reglamentas Nr. 207/2009. Taigi, nieko nekeičia tai, kad šis principas aiškiai sukonkretinamas tam tikromis šio reglamento nuostatomis, kaip antai 7 straipsnio 2 dalimi, tačiau to negalima pasakyti apie kitas nuostatas.
26

Ginčijamo sprendimo 32 punkte Apeliacinė taryba padarė išvadą, kad labai mažai tikėtina, jog atitinkama visuomenė susies prekių ženklus, dėl kurių kilo ginčas, nes kiekvienu iš jų žymimų prekių pobūdis visiškai skirtingas, neįmanoma sulyginti nagrinėjamų prekių ir jos skirtos visiškai kitokioms visuomenėms. Apeliacinės tarybos nuomone, minėti veiksniai nustelbia visus kitus nustatyti ryšį padedančius veiksnius, pavyzdžiui, didelį prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, panašumą arba tariamą labai gerą ankstesnių prekių ženklų vardą. Be to, ginčijamo sprendimo 35 punkte ji nusprendė, jog aplinkybė, kad specialistai gali apimti ir asmenis, kurie domisi drabužiais ir sportu, nepaneigia šio teiginio, nes, atsižvelgiant į nagrinėjamų prekių skirtumus, specialistai nenustatytų ryšio su jų pačiu sportine veikla ir laisvalaikiu, jei su prašomu įregistruoti prekių ženklu susidurtų naudodami juo pažymėtas 7 klasės prekes. Be to, ginčijamo sprendimo 36 punkte Apeliacinė taryba iš esmės nusprendė, kad ankstesniems prekių ženklams būdingas silpnas skiriamasis požymis taip pat pagrįstų jos išvadą dėl ryšio tarp prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, nebuvimo. Be to, ginčijamo sprendimo 37 punkte ji padarė išvadą, jog kadangi atitinkama visuomenė nenustatytų ryšio tarp prekių ženklų, dėl kurių kilo ginčas, naudojant prašomą įregistruoti prekių ženklą nebūtų galima nesąžiningai pasinaudoti ankstesnių prekių ženklų geru vardu arba skiriamuoju požymiu ir jiems pakenkti.
50

Iki ieškinio pateikimo dienos buvo nutraukta viena iš pagal H2020 su ieškove sudarytų sutarčių ir kitos keturios su ja pagal PC7 sudarytos sutartys. Pagal H2020 sudarytos sutarties, kuri buvo nutraukta, numeris yra 645775 – Dragon Star Plus. Be to, pagal PC7 sudarytų sutarčių, kurios buvo nutrauktos, numeriai buvo 610947 – RAPP, 612451 – CRe‑AM, 609154 – Performer ir 314671 – Resilient.
25

Šiuo klausimu ieškovė tvirtina, kad Apeliacinė taryba klaidingai nusprendė turinti laisvę iš naujo nagrinėti teisės ir fakto klausimą, ar pavadinimas „garso ir vaizdo atkūrimo aparatai“ buvo apibrėžtas pakankamai tiksliai, kad atitiktų dalinio naudojimo principą, nors 2015 m. gruodžio 10 d. Sprendime Vieta (T‑690/14, nepaskelbtas Rink., EU:T:2015:950) Bendrasis Teismas dėl to padarė neigiamą išvadą. Ji teigia, kad ši išvada tapo galutinė, nes nebuvo užginčyta apeliaciniu skundu dėl šio sprendimo. Jos nuomone, dėl šios priežasties Apeliacinė taryba klaidingai bandė argumentuoti, jog kadangi televizorių galima laikyti garso ir vaizdo atkūrimo aparato pavyzdžiu, šis pavadinimas buvo priimtinas. Be to, anot ieškovės, šis argumentas nėra tinkamas atsakymas į Bendrojo Teismo išvadą, kad pavadinimas „garso ir vaizdo atkūrimo aparatai“ dalinio naudojimo principo požiūriu yra per platus. Taip yra todėl, kad šiame „bendrinio pobūdžio“ pavadinime galima išskirti potencialias atskiras pakategores, kurioms būtų taikomas dalinio naudojimo principas.
29

Nurodydama pirmąjį pagrindą apeliantė teigia, kad konkrečios sudėties teismas, kuris priėmė skundžiamą sprendimą, nebuvo suformuotas laikantis teisės aktų. Taryba negalėjo į teisėjos I. Rofes i Pujol vietą paskirti teisėjo iš nagrinėjamo kandidatų sąrašo, kurį parengė atrankos komitetas, po to, kai 2013 m. gruodžio 3 d. buvo paskelbtas viešas kvietimas teikti kandidatūras. Šis viešas kvietimas teikti kandidatūras buvo skirtas teisėjams paskirti tik į teisėjų S. Van Raepenbusch ir H. Kreppel, kurių įgaliojimai baigėsi 2014 m. rugsėjo 30 d., vietas, o ne į teisėjos I. Rofes i Pujol, kuri buvo paskirta laikotarpiui nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. iki 2015 m. rugpjūčio 31 d., vietą. Šis sąrašas nebuvo bendras rezervo sąrašas. Taryba turėjo vadovautis viešu kvietimu teikti kandidatūras apibrėžtu teisiniu pagrindu. Teisėjas į teisėjos I. Rofes i Pujol vietą buvo paskirtas prieš tai nepaskelbus viešo kvietimo teikti kandidatūras, taigi jis nebuvo tinkamai paskirtas. Vadinasi, teisėja I. Rofes i Pujol ir toliau ėjo pareigas, todėl skundžiamą sprendimą priėmęs konkrečios sudėties teismas suformuotas nesilaikant teisės aktų. Be to, nebuvo įvykdytos Tarnautojų teismo procedūros reglamento 27 straipsnio 3 dalies antrame sakinyje numatytos sąlygos. Šiomis aplinkybėmis apeliantė taip pat tvirtina, kad priimdama Sprendimą 2016/454 Taryba negalėjo pakeisti Tarnautojų teismo teisėjo skyrimo tvarkos, numatytos šiai bylai taikomos redakcijos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto I priede. Ši procedūra galėjo būti keičiama tik pagal SESV 281 straipsnį, kuriame numatytas Europos Parlamento ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo dalyvavimas.
52

Taip pat reikia išnagrinėti laiką, per kurį dokumentai buvo nusiųsti techninei grupei. Šiuo atžvilgiu ieškovai atkreipia dėmesį į tarimosi su technine grupe sistemos neveiksmingumą, atsižvelgiant į tai, kad atitinkamus dokumentus administracija paprastai nusiunčia likus dviem dienoms iki techninės grupės posėdžio, todėl neįmanoma įvertinti visos būtinos informacijos, kai kalbama apie 120 tarnybos vietų. Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad nors gairių 4 straipsnyje numatyta, jog techninė grupė turi išnagrinėti atitinkamus dokumentus, nei gairėse, nei 2013 m. vasario 17 d. sprendime nėra nustatyta jokio formalaus reikalavimo, kuriuo būtų nurodytas minimalus terminas šiems dokumentams nusiųsti. Vis dėlto, nesant tokio reikalavimo, EIVT negali būti atleista nuo pareigos, kai vykdo jai tenkančius įpareigojimus, elgtis rūpestingai, kaip to reikalaujama, kad šie dokumentai būtų nusiųsti techninei grupei pakankamai anksti tam, kad ji galėtų išsamiai juos išnagrinėti prieš pareikšdama savo nuomonę, atsižvelgiant į tai, kad šie dokumentai susiję su 120 tarnybos vietų. Tačiau iš bylos medžiagos matyti, kad trečiasis išmokos dėl gyvenimo sąlygų nustatymo procedūros etapas buvo užbaigtas tik 2015 m. sausio 21 d., dokumentai buvo nusiųsti techninei grupei 2015 m. sausio 23 d. ir ji pateikė savo nuomonę 2015 m. sausio 26 d. Tiek laiko nepakanka, kad būtų galima manyti, jog su šia grupe buvo pasitarta tinkamai. Be to, kadangi EIVT nepateikė ataskaitų, kurios turėjo būti parengtos pasibaigus antrajam ir trečiajam minėtos procedūros etapams, darytina išvada, kad ši grupė negavo visų reikalingų dokumentų, kad galėtų pareikšti savo nuomonę.
49

Ieškovė pirmiausia teigia, kad ginčijamame sprendime Apeliacinė taryba niekaip nemotyvavo, kodėl atmetė jos argumentą dėl Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalies pažeidimo. Be to, anot jos, šiame sprendime padaryta teisės klaida, nes jeigu nėra reputacijos, kaip ji suprantama pagal nurodyto reglamento 8 straipsnio 5 dalį, pagal šio reglamento 8 straipsnio 4 dalį pateiktas protestas turi būti atmestas. Ieškovė taip pat mano, kad kai „goodwill“, t. y. klientų pritraukimo galios vertinimu, remiamasi nacionaliniu lygmeniu reiškiant ieškinį dėl prisidengimo svetimu vardu, šio vertinimo negalima taikyti tik toms paslaugoms, kurioms įregistruoti ankstesni prekių ženklai, kitaip, nei būtų daroma vertinant reputaciją pagal to paties reglamento 8 straipsnio 5 dalį. Ji teigia, kad bet kuriuo atveju pakankamai įrodė Apeliacinei tarybai savo, kaip aukštos klasės prekybos galerijos, reputaciją (t. y. savo goodwill). Galiausiai ji teigia, kad Apeliacinė taryba padarė procedūros pažeidimą, nes per joje vykusią procedūrą nesuteikė šalims kitos galimybės pateikti argumentų dėl nagrinėjamo reglamento 8 straipsnio 4 dalies pažeidimo.