ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 139/27

2011 m. kovo 17 d. pareikštas ieškinys byloje Cofra prieš VRDT — O2 (can do)

(Byla T-162/11)

2011/C 139/51

Kalba, kuria surašytas ieškinys: vokiečių

Šalys

Ieškovė: Cofra Holding AG (Cugas, Šveicarija), atstovaujama advokatų K.-U. Jonas ir J. Bogatz

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: O2 Holdings Ltd (Slau, Jungtinė Karalystė)

Reikalavimai

— Panaikinti 2011 m. sausio 10 d. Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) ketvirtosios apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 242/2009-4;

— Priteisti iš atsakovės ir, prireikus, iš kitos procedūros Apeliacinėje taryboje šalies bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: O2 Holdings Ltd.

Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas„can do“ 9, 16, 25, 35, 36, 38 ir 43 klasių prekėms ir paslaugoms.

Prekių ženklo ar žymens, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, savininkė: ieškovė.

Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą: žodinis prekių ženklas CANDA 25 klasės prekėms ir paslaugoms.

Protestų skyriaus sprendimas: atmesti protestą.

Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 15 straipsnio ir 42 straipsnio 2 dalies bei Reglamento (EB) Nr. 2868/95 (2) 22 taisyklės pažeidimas, nes Apeliacinė taryba per siaurai vertino naudojimo iš tikrųjų įrodymus ir nepakankamai atsižvelgė į ieškovės įmonėje esančia ypatingą platinimo padėtį. Reglamento (EB) Nr. 207/2009 76 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes Apeliacinė taryba neteisėtai neatsižvelgė į įvairius prekių ženklo, kuriuo remtasi per protesto procedūrą, naudojimo iš tikrųjų įrodymus. Galiausiai, Reglamento (EB) Nr. 207/2009 75 straipsnio antrojo sakinio pažeidimas, nes Apeliacinė taryba nepranešė ieškovei apie tai, kad pateiktus naudojimo iš tikrųjų įrodymus ji laiko nepakankamais, ir nesuteikė ieškovei galimybės pateikti papildomus įrodymus per žodinį nagrinėjimą.

(1) 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1)

(2) 1995 m. gruodžio 13 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 2868/95 skirtas įgyvendinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 303, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 17 sk., 1 t., p. 189).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 63/29

2010 m. gruodžio 22 d. pareikštas ieškinys byloje Wohlfahrt prieš VRDT — Ferrero (Kindertraum)

(Byla T-580/10)

2011/C 63/55

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovas: Harald Wohlfahrt (Tauberio Rotenburgas, Vokietija), atstovaujamas advokatės N. Scholz-Recht

Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)

Kita procedūros Apeliacinėje taryboje šalis: Ferrero SpA (Alba, Italija)

Ieškovo reikalavimai

— Panaikinti 2009 m. gegužės 27 d. Protestų skyriaus sprendimą (protestas Nr. B 668 600) ir 2010 m. spalio 20 d. Apeliacinės tarybos sprendimą byloje R 815/2009-4.

— Leisti įregistruoti Bendrijos prekių ženklą „Kindertraum“ (paraiška Nr. 002773059) taip pat ir visoms paraiškoje nurodytoms 16 bei 28 klasių prekėms.

— Priteisti iš VRDT bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Bendrijos prekių ženklo paraišką pateikęs asmuo: ieškovas.

Prašomas įregistruoti Bendrijos prekių ženklas: žodinis prekių ženklas „Kindertraum“ 15, 16, 20, 21 ir 28 klasių prekėms.

Prekių ženklo ar žymens, kuriuo grindžiamas protestas, savininkas: Ferrero SpA.

Prekių ženklas ar žymuo, kuriuo grindžiamas protestas: iš viso 32 ankstesni prekių ženklai, kuriuose žodis „kinder“ iš dalies atvaizduojamas grafiškai, iš dalies naudojamas kaip iš kelių žodžių sudaryto prekių ženklo dalis ir iš dalies naudojamas kaip vienas žodis, visų pirma Italijos žodinis prekių ženklas „kinder“, 9, 16, 28, 30 ir 42 klasių prekėms ir paslaugoms.

Protestų skyriaus sprendimas: patenkinti protestą ir atmesti paraišką.

Apeliacinės tarybos sprendimas: atmesti apeliaciją.

Ieškinio pagrindai: Reglamento (EB) Nr. 207/2009 (1) 42 straipsnio 2 dalies pažeidimas, nes per protesto procedūrą, pasibaigus naudojimosi apsaugos terminui, nebuvo pateikta naudojimosi įrodymų. Formalus ginčijamo sprendimo motyvavimo trūkumas, nes apeliacinė taryba savo sprendime visiškai nieko neatsakė dėl apeliacijos pagrinduose nurodyto ir išsamiai pagrįsto kaltinimo, susijusio su prekių ženklo įregistravimu piktnaudžiaujant teisėmis. Be to, prekių ženklas buvo įregistruotas piktnaudžiaujant teisėmis, nes vienintelis prekių ženklo, dėl kurio pateiktas protestas, savininko tikslas yra plačiausia prasme monopolizuoti sąvoką „kinder“. Galiausiai Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkto pažeidimas, nes nėra grėsmės, kad nagrinėjami prekių ženklai bus painiojami.

(1) 2009 m. vasario 26 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 207/2009 dėl Bendrijos prekių ženklo (OL L 78, 2009, p. 1).
Be to, nurodoma, kad ginčijamame sprendime yra tam tikrų akivaizdžių ieškovės prašymo dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo vertinimo klaidų. Ieškovė tvirtina, kad Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovės prašymas atmestas dėl to, kad naudojant laivą MFV Shauna Ann kaip keleto mažesnių laivų pajėgumų pakaitalą nepadidėjo Airijos laivyno kompleksinio segmento bendrasis pajėgumas, kai šis laivas buvo užregistruotas, yra nepagrįstas.
Be to, nurodoma, kad ginčijamame sprendime yra tam tikrų akivaizdžių ieškovo prašymo dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo vertinimo klaidų. Ieškovas tvirtina, kad Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovo prašymas atmestas dėl to, kad pasiūlyto naujo laivo po pagrindiniu deniu esanti talpa yra didesnė negu laivo Westward Isle, yra akivaizdžiai klaidingas, kaip ir prielaida, kad pasiūlyto naujo laivo „žvejybinės pastangos“ būtų efektyvesnės negu laivo Westward Isle.
Be to, nurodoma, kad ginčijamame sprendime yra tam tikrų akivaizdžių ieškovo prašymo dėl su saugumu susijusio laivo talpos padidinimo vertinimo klaidų. Ieškovas tvirtina, kad Komisijos sprendimas, kuriuo ieškovo prašymas atmestas dėl to, kad naudojant laivą Peadar Elaine II kaip keleto mažesnių laivų pajėgumų pakaitalą nepadidėjo Airijos laivyno kompleksinio segmento bendrasis pajėgumas, kai šis laivas buvo užregistruotas, yra nepagrįstas.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 209/40

2010 m. gegužės 18 d. pareikštas ieškinys byloje Komisija prieš EU Research Projects

(Byla T-220/10)

()

2010/C 209/62

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama N. Bambara ir advokato C. Erkelens

Atsakovė: EU Research Projects Ltd (Hangerfordas, Jungtinė Karalystė)

Ieškovės reikalavimai

— Nurodyti atsakovei grąžinti Komisijai pagrindinę 102 039,32 euro sumą su 4,8 % palūkanomis, mokėtinomis nuo 2006 m. gruodžio 28 d. iki sumokėjimo dienos.

— Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurias patyrė Komisija.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Komisija pagal SESV 272 straipsnį pareiškė šį ieškinį siekdama susigrąžinti tariamai atsakovei permokėtą 102 039,32 euro sumą su 4,8 % palūkanomis, mokėtinomis nuo skolos atsiradimo dienos, t. y. nuo 2006 m. gruodžio 28 dienos.

Pagal Europos bendrijos mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir demonstracinės veiklos penktąją bendrąją programą (1998–2002) Komisija pasirašė, be kita ko, su atsakove „mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros projektų sutartį“ Nr. IST-2001-34850. Ieškovė, remdamasi minėta sutartimi, prašo sumos, kuri lygi skirtumui tarp atsakovei sumokėto avanso ir visų atitinkamų išlaidų, su kuriomis ieškovė sutiko pagal atitinkamas sutarties nuostatas dėl to, kad atsakovė pateikė prašymą nedalyvauti projekte ir po to, kai ji neįvykdė atitinkamų sutartinių įsipareigojimų.

Pagrįsdama savo ieškinį Komisija pateikia vienintelį ieškinio pagrindą. Komisija teigia, kad atsakovė pažeidė sutartinius įsipareigojimus negražindama Komisijai skirtumo tarp atsakovei mokėtino finansinio įnašo ir viso avanso, kurį ši jau gavo. Atsakovei mokėtinas finansinis įnašas yra mažesnis nei visas ieškovės sumokėtas avansas. Be to, pagal Belgijos teisę, kuri taikoma sutarčiai, galima reikalauti sugrąžinti be pagrindo sumokėtas sumas (netinkami mokėjimai). Todėl Komisija teigia, kad atsakovė turi grąžinti atitinkamą sumą.
—

panaikinti 2009 m. spalio 28 d. Komisijos sprendimo C(2009) 8107 (pagalba Nr. C 45/2007, ex NN 51/2007, ex CP 9/2007dėl perviršinės vertės mokesčio mažėjimo įgyjant užsienio įmonės akcijų paketą 1 straipsnio 1 dalį tiek, kiek joje skelbiama, kad konsoliduoto pelno mokesčio įstatymo (TRLIS) 12 straipsnio 5 dalyje numatyti valstybės pagalbos elementai,
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 113/73

2010 m. kovo 1 d. pareikštas ieškinys byloje Prionics prieš Komisiją ir EMST

(Byla T-112/10)

2010/C 113/107

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovė: Prionics AG, atstovaujama advokatų H. Janssen ir M. Franz

Atsakovės: Europos Komisija ir Europos maisto saugos tarnyba (EMST)

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti EMST ir Komisijos „Scientific Opinion on Analytical sensitivity of approved TSE rapid tests“ tiek, kiek joje šiuo metu nerekomenduojama naudoti du ieškovės parengtus testus Prionicsâ-Check LIA ir Prionicsâ-Check PrioSTRIP atliekant GSE stebėseną.

— priteisti iš Komisijos ir EMST bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė ginčija 2009 m. gruodžio 10 d. EMST mokslinę nuomonę dėl patvirtintų USE greitųjų testų analitinio jautrumo (toliau — EMST nuomonė). Šioje nuomonėje rekomenduojama, be kita ko, atlikus tinkamus bandymus iš naujo įvertinti dviejų ieškovės GSE naudojamų testų sistemų (Prionics®-Check LIA ir Prionics®-Check PrioSTRIP) analitinį jautrumą.

Ieškovė savo ieškinį grindžia keturiais pagrindais.

Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovė teigia, kad buvo pažeistas gero administravimo principas, nes atsakovės EMST nuomonėje esančią rekomendaciją grindė klaidingu faktinių aplinkybių vertinimu ir prieštaringais duomenimis.

Antruoju ieškinio pagrindu tvirtinama, kad buvo pažeistas principas, jog vykstant procedūrai, per kurią gali būti priimama suinteresuotajai šaliai nepalanki priemonė, turi būti užtikrinta teisė būti išklausytam. Be to, šiuo atžvilgiu nurodoma, kad buvo pažeisti bendrieji vienodo požiūrio ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai, nes EMST, nesilaikydama savo pačios paskelbtų administracinių nuostatų, prieš paskelbdama EMST nuomonę, neužtikrino ieškovei teisės būti išklausytai.

Trečia, nurodoma, kad buvo pažeisti bendrieji vienodo požiūrio ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai, nes EMST, nesilaikydama savo pačios paskelbtų administracinių nuostatų, neinformavo apie galimybę šios nuomonės atžvilgiu imtis teisės gynimo priemonių.

Galiausiai ieškovė tvirtina, kad buvo pažeista pagrindinė teisė laisvai užsiimti profesine veikla ir pagrindinė teisė į komercinės veiklos laisvę, nes EMST nuomonė buvo paskelbta neįvertinus ieškovei galinčių kilti neigiamų pasekmių.
—

Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą, kai per mažą reikšmę suteikė įrodymams apie laikotarpį iki ieškovės dalyvavimo kartelyje, nors kitiems įrodymams suteikė per daug reikšmės. Todėl nustatant ieškovės padaryto pažeidimo sunkumą nebuvo tinkamai įvertinta reikšmė to, kad visiškai veiksmingas centralizuotas kartelis, apimantis kainų nustatymą, rinkos padalijimą, klientų padalijimą, žalingas kainas ir netgi slaptus papirkinėjimus, buvo nutrauktas prieš ieškovei pradedant dalyvauti.
—

Panaikinti 2009 m. liepos 13 d. Komisijos sprendimą C (2009) 5497 dėl valstybės pagalbos, kurią Italija suteikė šiltnamių augintojams pagal pagalbos schemas Nr. C 6/2004 (ex NN 70/01) ir C 5/2005 (ex NN 71/04) (atleidimas nuo akcizo mokesčio už šiltnamių šildymui naudojamus degalus).
—

pažeisti EB 12 straipsnis, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 22 straipsnis, Reglamento 1/58 (1) 1 ir 6 straipsniai, Pareigūnų tarnybos nuostatų 28 straipsnis. Šiuo atžvilgiu Italijos Respublika pabrėžia, kad visos valstybių narių kalbos turi ES oficialiųjų ir darbo kalbų statusą. Todėl pranešimu apie konkursą negali būti savavališkai nustatytos tik trys kalbos, kurias kandidatai gali pasirinkti kaip antrą kalbą ir kuriomis vyks susirašinėjimas bei konkurso egzaminai. Be to, pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 28 straipsnį kandidatai, be savo gimtosios kalbos, privalo mokėti dar vieną iš Bendrijų kalbų, nesuteikiant jokios ypatingos vertės anglų, prancūzų ir vokiečių kalbai.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 90/34

2009 m. vasario 19 d. pareikštas ieškinys byloje Nyderlandai prieš Komisiją

(Byla T-70/09)

2009/C 90/52

Proceso kalba: olandų

Šalys

Ieškovė: Nyderlandų Karalystė, atstovaujama C. Wissels ir M. Noort

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovės reikalavimai

Ieškovė reikalauja:

— iš dalies panaikinti 2008 m. gruodžio 11 d. Komisijos sprendimą C (2008) 8355, kuriuo sumažinama Europos regioninės plėtros fondo finansinė parama, skirta pagal Bendrąjį programavimo dokumentą į tikslą Nr. 2 patenkančiam Groningeno-Drentės regionui – Nr. 97.07.13.003 – atsižvelgiant į 1997 m. gegužės 26 d. Komisijos sprendimą C (1997) 1362, nes pirmiau minėtu sprendimu parama sumažinama iš viso 1 139 346,24 EUR ir nustatomas 8 441 804 NLG bendras neremtinų išlaidų dydis;

— priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Pirmiausia Nyderlandai ieškinį grindžia teisinio saugumo principo pažeidimu, nes valstybei narei, remiantis Teisingumo Teismo praktika, buvo nustatyti įsipareigojimai, nepaisant to, kad ši praktika buvo suformuota jau po šių įsipareigojimų nustatymo, todėl šie įsipareigojimai tuo metu valstybei narei nebuvo aiškūs, tikslūs ir numatomi.

Be to, Nyderlandai teigia, jog buvo pažeista pareiga motyvuoti, nes nebuvo patikslinta, kuo pasireiškia aptariamo projekto, kuris buvo paskirtas be konkurso ir kurio vertė neviršijo ribų, nustatytų direktyvose dėl viešųjų pirkimų sutarčių sudarymo, tarpvalstybinis interesas.

Galiausiai Nyderlandai teigia, kad buvo pažeistas EB 211 straipsnis, nes Komisija sumažino paramą 2 % dėl to, jog valstybė tariamai nesilaikė nacionalinių projekto įgyvendinimo nuostatų, nors Komisija įgaliojimus tam turi tik tiek, kiek tai susiję su Bendrijos nuostatų laikymusi.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 236/15

2008 m. liepos 15 d. pareikštas ieškinys byloje Al-Aqsa prieš Tarybą

(Byla T-276/08)

(2008/C 236/25)

Proceso kalba: olandų

Šalys

Ieškovė: Al-Aqsa (Herlenas, Olandija), atstovaujama advokatų J. Pauw ir M. Uiterwaal

Atsakovė: Europos Sąjungos Taryba

Ieškovės reikalavimai

— pripažinti, kad Taryba privalo ieškovei kompensuoti patirtą 10 600 000 eurų žalą ir palūkanas, kurios skaičiuojamos iki sprendimo šioje byloje, arba bent tokią kompensaciją, kokią nustatys Teisingumo Teismas;

— priteisti iš Tarybos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė siekia kompensacijos dėl žalos, kurią ji teigia patyrusi dėl to, kad 2003 m. birželio 27 d. Tarybos sprendimu 2003/480/EB (1) ji buvo įrašyta į asmenų, kuriems taikomas Reglamentas (EB) Nr. 2580/2001 (2), sąrašą. Ieškovės įrašymas į sąrašą buvo vėliau patvirtinamas kiekvieno atnaujinimo atveju.

Ieškovė teigia, kad šie sprendimai yra neteisėti dėl kelių priežasčių. Pirmiausia ieškovė nurodo, kad 2006 m. gegužės 29 d. sprendimas 20006/379/EB (3) buvo Teisingumo Teismo panaikintas dėl to, kad jame tinkamai nebuvo nurodyti motyvai (4). Be to, ieškovė teigia, kad sprendime padaryta materialinių klaidų ir šiuo klausimu remiasi savo ieškinio pagrindais bylose Al-Aqsa prieš Tarybą, T-327/03 ir T-348/07 (5).

Ieškovės nuomone, šiuo atveju nagrinėjamas pakankamai rimtas privačių asmenų teisių pažeidimas atitinkantis kompensacijos suteikimą. Žala padaryta ieškovės reputacijai ir ji patyrė nematerialinės žalos, o Tarybos kaltė atsirado 2003 m. birželio 28 d., kai įsigaliojo Europos priemonės.

(1) 2003 m. birželio 27 d. Tarybos sprendimas 2003/480/EB, įgyvendinantis Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantis Sprendimą 2002/974/EB (OL 2003 L 160, p. 81).

(2) 2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu (OL L 344, p. 70).

(3) 2006 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2006/379/EB įgyvendinantis Reglamento (EB) Nr. 2580/2001 dėl specialių ribojančių priemonių, taikomų tam tikriems asmenims ir subjektams siekiant kovoti su terorizmu, 2 straipsnio 3 dalį ir panaikinantis Sprendimą 2005/930/EB (OL L 144, p. 21).

(4) 2007 m. liepos 11 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas Al-Aqsa prieš Tarybą (T-327/03).

(5) Atitinkamai, OL 2003 C 289, p. 30 ir OL 2007 C 269, p. 61.
—

Komisijos padarytomis vertinimo klaidomis, susijusiomis su: — Trijų atskirų didmeninių rinkų, o ne vienos didmeninės ADSL rinkos, kuri apima tiek vietinę, tiek nacionalinę ir regioninę prieigą, arba subsidiariai bent pastarąsias, apibrėžimu. — Preziumuojama dominuojančia ieškovių padėtimi tiek atitinkamose didmeninėse, tiek mažmeninėse rinkose. — EB 82 straipsnio taikymu dėl tariamo piktnaudžiavimo. Pirma, Komisija šį straipsnį taiko dėl faktinio atsisakymo suteikti, nors nagrinėjami didmeniniai produktai nėra „esminė infrastruktūra“, taip pažeidžiant teismo praktiką sprendimo Oscar Bronner prasme. Antra, nors pripažįstama, kad 82 straipsnis gali būti taikomas ieškovių elgesiui, quod nun, sprendime neatsižvelgiama į teismų praktiką sprendime Industrie des Poudres Sphériques, pagal kurį, norint neteisėtu pripažinti pajamų maržos sumažinimą, pirmiau reikia įrodyti, kad aukštesnio lygio produkto kaina yra per didelė arba kad galutinio produkto kaina yra grobikiška. — Preziumuojamu piktnaudžiavimu ir jo poveikiu rinkai. Pirma, neteisingai parenkami lyginami didmenininkai ir, antra, padaroma svarbių skaičiavimo klaidų ir netikslumų tiek taikant „periodo“ kriterijų, tiek „diskontuoto srauto“ kriterijų. Šios klaidos tiek individualiai, tiek kartu iškreipia sprendimo metodiką ir skaičiavimus. Be to, sprendime nėra pakankamai įrodomas preziumuojamas neigiamas elgesio poveikis konkurencijai. — Komisijos ultra vires veikla, bet kuriuo atveju pažeidžiančia subsidiarumo, proporcingumo, teisinio saugumo, lojalaus bendradarbiavimo ir gero administravimo principus, nes buvo įsikišta į nacionalinės telekomunikacijų reguliavimo institucijos, kuri buvo įsteigta paties Europos teisės aktų leidėjo ir veikė šio jai suteiktos kompetencijos ribose pagal Bendrijos konkurencijos teise grindžiamas taisykles, veiklos sritį.
23

Be to, Procedūros reglamento 169 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad, nepažeidžiant Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 44 straipsnio trečioje pastraipoje nustatyto dešimties metų termino, prašymas peržiūrėti bylą pateikiamas ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo tos dienos, kai prašymą pateikiantis asmuo sužino apie faktus, kuriais grindžiamas šis prašymas peržiūrėti bylą. Minėto reglamento 169 straipsnio 3 dalies d punkte numatyta, kad prašyme peržiūrėti bylą turi būti nurodyti įrodymai, patvirtinantys tai, kad yra bylos peržiūrą pateisinančių faktų, ir tai, kad laikytasi šio straipsnio 2 dalyje nurodytų terminų.
53

Konkrečiai kalbant, ji pabrėžia, kad žodžių junginį „may not“, pavartotą ginčijamo akto ketvirtos pastraipos sakinyje „As a result, the Commission hereby notifies you of the eco-innovation CO2 savings certified by reference to Implementing Decision (EU) 2015/158 that may not be taken into account for the calculation of the average specific emissions of Daimler AG in 2017“ (Todėl Komisija Jums praneša apie išmetamo CO2 kiekio sumažėjimą, gautą dėl ekologinių naujovių ir patvirtintą pagal Įgyvendinimo sprendimą (ES) 2015/158, į kurį negali būti atsižvelgiama apskaičiuojant 2017 m. Daimler AG vidutinį savitąjį išmetamų teršalų kiekį), atsižvelgiant į kontekstą ir nuorodą į Įgyvendinimo reglamento Nr. 725/2011 12 straipsnį, reikėtų suprasti kaip principinį teiginį, o ne vien kaip „pranešimą“ ar tik galimybę taikyti priemonę ateityje.
52

Vis dėlto lojalaus bendradarbiavimo pareiga negali lemti to, kad tokios pastabos turėtų privalomų teisinių padarinių. Lojalaus bendradarbiavimo pareiga negali lemti to, kad būtų eliminuojamos SESV 263 straipsnyje aiškiai numatytos priimtinumo sąlygos (2018 m. vasario 20 d. Sprendimo Belgija / Komisija, C‑16/16 P, EU:C:2018:79, 40 punktas). Be to, kadangi Sąjungos teisės aktų leidėjas aiškiai apibrėžė teisinius padarinius, kuriuos jis norėtų suteikti pagal Pagrindų direktyvos 7 straipsnio 3 dalį pateiktoms pastaboms, lojalaus bendradarbiavimo pareiga negali būti išplėsta priskiriant teisinius padarinius, kurių teisės aktų leidėjas neketino priskirti.
49

Šiame kontekste reikia pažymėti, kad nors savo 2018 m. sausio 16 d. pastabose ieškovė iš tiesų nurodo, kad po to, kai pateikė prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones, buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, Malaizija ir Jungtiniai Arabų Emyratai ėmėsi priemonių sustabdyti „Omniscan“ leidimų galiojimą jų jurisdikcijoje, ji nepateikė įrodymų, kurie patvirtintų jos teiginį, kad šios priemonės priimtos „siekiant atspindėti Komisijos sprendimą“. Be to, net jei šis teiginys pasirodytų esąs teisingas, tai nepaneigtų, kad šiuos sprendimus priėmė nepriklausomos institucijos (žr. šios nutarties 46 punktą) ir kad ieškovė prireikus turi reikšti tinkamus ieškinius tose teisinėse sistemose, ginčydama tų sprendimų teisėtumą.
4

2016 m. gegužės 26 d. ekspertas atmetė registracijos paraišką remdamasis Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktais ir 2 dalimi (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 1 dalies b ir c punktai ir 2 dalis), motyvuodamas tuo, kad prašomas įregistruoti žymuo, pirma, yra apibūdinamojo pobūdžio ir, antra, neturi skiriamojo požymio. Be to, ekspertas atmetė ieškovės argumentą, kad prašomas įregistruoti žymuo įgijo skiriamąjį požymį dėl naudojimo, kaip tai suprantama pagal minėto reglamento 7 straipsnio 3 dalį (dabar – Reglamento 2017/1001 7 straipsnio 3 dalis).
3.

Priteisti iš InAccess Networks Integrated Systems – Applications Services for Telecommunication and Related Equipment Commercial and Industrial Co. SA bylinėjimosi išlaidas.
90

Be to, tai, kad Bendrasis Teismas iš karto nenusprendė, jog pareiškimas dėl ieškinio patikslinimo yra nepriimtinas, kai informavo apie jį Tarybą ir Komisiją, neturi jokios reikšmės. Taip pat nagrinėjamoje byloje ieškovei skirtame 2015 m. gruodžio 9 d. kanceliarijos rašte buvo aiškiai nurodyta, kad pareiškimo dėl ieškinio patikslinimo pridėjimas prie bylos neturi įtakos sprendimui dėl šio pareiškimo priimtinumo. Šiuo klausimu, be kita ko, reikia pažymėti, kad Procedūros reglamento 86 straipsnio 5 dalyje nustatyta, jog „[p]irmininkas nustato terminą, per kurį atsakovas gali pateikti atsiliepimą į pareiškimą dėl ieškinio patikslinimo, tačiau tai netrukdo Bendrajam Teismui priimti sprendimo dėl šio pareiškimo priimtinumo“.