ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
19

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad Consiglio di Stato (Valstybės Taryba, Italija) 2018 m. sausio 19 d. Sprendimu Nr. 290 patvirtino valstybei mokėtinų mokesčių vertės apskaičiavimo metodą, grindžiamą šiuo indeksu. Šiuo sprendimu Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) nusprendė, kad, atsižvelgiant į Direktyvos 94/22 6 straipsnio 1 dalyje numatytas alternatyvas, Italijos teisės aktų leidėjas galėjo pasirinkti koncesininkų įnašo mokėjimą pinigais. Šia nuostata nereikalaujama, kad įnašas būtų lygiavertis išgautų dujų kvotos rinkos vertei. Consiglio di Stato (Valstybės Taryba) teigimu, QE indeksu pagrįstas metodas leidžia pajamas iš gavybos koncesijos padaryti pakankamai stabilias ir nuspėjamas. Be to, QE indeksu pagrįsto metodo atsisakymo pasekmė – sumažėjusios Italijos valstybės pajamos, gaunamos taikant Įstatyminio dekreto Nr. 625/96 19 straipsnio 5bis dalį.
12

Direktyvos 2004/39 I priedo C skirsnyje „Finansinės priemonės“ pateiktas šioje direktyvoje nurodytų finansinių priemonių sąrašas; tarp tokių priemonių šio skirsnio 9 punkte buvo nurodyti „finansiniai susitarimai dėl skirtumų [(financial contracts for differences)]“.
8

Reglamento Nr. 1024/2013 24 straipsnis suformuluotas taip: „1. ECB įsteigia Administracinę peržiūros valdybą, kuri, gavusi pagal 5 dalį pateiktą prašymą atlikti peržiūrą, atliktų sprendimų, ECB priimtų vykdant šiuo reglamentu jam suteiktus įgaliojimus, vidaus administracinę peržiūrą. Vidaus administracinė peržiūra apsiriboja tokių sprendimų procedūrinės ir materialinės atitikties šiam reglamentui vertinimu. <…> 5. 1 dalyje nurodytais atvejais bet kuris fizinis ar juridinis asmuo gali prašyti peržiūrėti tam asmeniui skirtą arba tiesiogiai ir asmeniškai su tuo asmeniu susijusį ECB sprendimą pagal šį reglamentą. Prašymas peržiūrėti 7 dalyje nurodytą Valdančiosios tarybos sprendimą yra nepriimtinas. 6. Prašymas atlikti peržiūrą, įskaitant jo pagrindimą, pateikiamas raštu ECB atitinkamai per vieną mėnesį nuo pranešimo apie sprendimą peržiūros prašančiam asmeniui dienos arba, jei tai nebuvo padaryta, per vieną mėnesį nuo tos dienos, kurią tas asmuo sužinojo apie sprendimą. 7. Priėmusi sprendimą dėl peržiūros priimtinumo, Administracinė peržiūros valdyba pareiškia nuomonę per klausimo skubai proporcingą laikotarpį ir ne vėliau kaip per du mėnesius nuo prašymo gavimo bei perduoda klausimą Priežiūros valdybai, kad ji parengtų naujo sprendimo projektą. Priežiūros valdyba atsižvelgia į Administracinės peržiūros valdybos nuomonę ir nedelsdama pateikia Valdančiajai tarybai naujo sprendimo projektą. Naujo sprendimo projektu pirminis sprendimas panaikinamas, pakeičiamas tapataus turinio sprendimu arba pakeičiamas iš dalies pakeistu sprendimu. Naujo sprendimo projektas laikomas priimtu, jei Valdančioji taryba nepateikia prieštaravimų per ne ilgesnį kaip dešimties darbo dienų laikotarpį. <…> 9. Pagal šį straipsnį Administracinės peržiūros valdybos pareikšta nuomonė, Priežiūros valdybos pateiktas naujo sprendimo projektas ir Valdančiosios tarybos priimtas sprendimas yra pagrindžiami ir apie juos pranešama šalims. 10. ECB priima sprendimą, kuriuo nustatomos Administracinės peržiūros valdybos veiklos taisyklės. <…>“
44

Be to, pažymėtina, kad to reglamento 27 straipsnio 2 dalyje nenurodytas šių mokesčių mokėtojas.
11

Tos pačios direktyvos 314 straipsnyje numatyta: „Maržos apmokestinimo schema taikoma naudotų prekių, meno kūrinių, kolekcionavimo objektų ar antikvarinių daiktų tiekimui, kurį atlieka apmokestinamasis prekybininkas, kai tas prekes jam [Sąjungos] viduje tiekė vienas iš šių asmenų: a) neapmokestinamasis asmuo; b) kitas apmokestinamasis asmuo, jei to kito apmokestinamojo asmens atliekamas prekių tiekimas neapmokestinamas pagal 136 straipsnį; c) kitas apmokestinamasis asmuo, jei to kito apmokestinamojo asmens atliekamam prekių tiekimui taikomas 282–292 straipsniuose numatytas smulkaus verslo įmonių atleidimas nuo PVM ir yra tiekiamas ilgalaikis turtas; d) kitas apmokestinamasis prekybininkas, jei to kito apmokestinamojo prekybininko atliekamas prekių tiekimas apmokestinamas PVM pagal šią maržos apmokestinimo schemą.“
43

Sprendimo Nr. H3 4 punktas taip pat negali būti taikomas, nes jis irgi susijęs su atvejais, kai valstybės narės įstaiga turi konvertuoti sumą į kitos valstybės valiutą. Be to, iš šios nuostatos formuluotės ir ypač iš frazės „3 dalis [punktas] taikoma [taikomas] mutatis mutandis, kai valstyb[ė] nar[ė] <…> sumą turi konvertuoti į kitos valstybės narės valiutą“ matyti, kad tai yra specialus to sprendimo 3 punkto taikymas.
16

Tokiomis aplinkybėmis Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Varšuvos vaivadijos administracinis teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šį prejudicinį klausimą: „Ar Sąjungos teisė, visų pirma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 34 ir 36 straipsniai, draudžia nacionalinės teisės nuostatas, pagal kurias leidimas prekiauti valstybėje narėje lygiagrečiai importuojamu vaistu negali būti išduotas tik dėl to, kad lygiagrečiai importuojamam vaistui eksporto valstybėje narėje leidimas išduotas kaip generiniam vaistui, t. y. pagal dokumentų rinkinio santrauką, o importo valstybėje narėje tam vaistui leidimas išduotas kaip referenciniam vaistui, t. y. pagal išsamią dokumentaciją, be to, išduoti leidimą atsisakyta neatlikus tyrimo, ar abiejų produktų terapinis poveikis yra iš esmės toks pats, o nacionalinė institucija nesikreipė su prašymu pateikti dokumentaciją į atitinkamą instituciją eksporto šalyje, nors tokią galimybę turėjo?“
39

Be to, kalbant apie prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nenagrinėtą klausimą, kuriam iš tų pagrindinėje byloje aptariamos grandinės įsigijimo sandorių turi būti priskiriamas vienintelis gabenimas Bendrijos viduje ir atitinkamai kuris iš jų vienintelis turi būti pripažintas „įsigijimu Bendrijos viduje“, reikia pažymėti, kad būtent prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi bendrai įvertinti visas konkretaus atvejo aplinkybes ir, be kita ko, patikrinti, kuriuo momentu įvyko teisės kaip savininkui disponuoti preke perdavimas bendrovei Kuršu zeme (šiuo klausimu žr. 2018 m. gruodžio 19 d. Sprendimą AREX CZ, C‑414/17, EU:C:2018:1027, 70 ir 72 punktus). Nuo šio perdavimo momento, t. y. ar tai įvyko prieš gabenimą Bendrijos viduje, ar po jo, priklauso tiek vieno iš pagrindinėje byloje aptariamos grandinės įsigijimo sandorių pripažinimas įsigijimu Bendrijos viduje, tiek Kuršu zeme teisės atskaityti arba susigrąžinti PVM apimtis (šiuo klausimu žr. 2018 m. vasario 21 d. Sprendimo Kreuzmayr, C‑628/16, EU:C:2018:84, 43 ir 44 punktus ir 2019 m. balandžio 11 d. Sprendimo PORR Építési Kft., C‑691/17, EU:C:2019:327, 30 ir 42 punktus).
23

2015 m. liepos 9 d. Briuselio sostinės regiono vyriausybė po pirmojo svarstymo patvirtino nutarimo dėl teritorijos „Natura 2000“ – BE 1000001 „La Forêt de Soignes avec lisières et domaines boisés avoisinants et la Vallée de la Woluwe – complexe Forêt de Soignes – Vallée de la Woluwe“ įsteigimo preliminarų projektą. 2015 m. rugsėjo 24 d.–lapkričio 7 d. buvo atlikta su šiuo nutarimo preliminariu projektu susijusi visuomenės apklausa. Per apklausą buvo pareikšti 202 reikalavimai, iš kurių vieną pareiškė ir CFE.
28

Nagrinėjamu atveju nėra akivaizdu, kad pirmuoju klausimu prašomas Sąjungos teisės išaiškinimas neturi ryšio su pagrindinės bylos aplinkybėmis arba dalyku ar kad problema hipotetinė. Šiuo klausimu iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad šiuo aiškinimu siekiama išsiaiškinti sąvoką „transporto priemonių [eismas]“, kaip ji suprantama pagal Direktyvos 2009/103 3 straipsnį, ir nuo to priklauso pagrindinės bylos, kuri yra susijusi su transporto priemonės gaisro sukeltų nuostolių atlyginimu, sprendimas. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pateikė pakankamai faktinės ir teisinės informacijos, kad Teisingumo Teismas galėtų tinkamai atsakyti į jam pateiktus klausimus.
79

Be to, teisė būti išklausytam per bet kokią procedūrą, kuri pripažinta Chartijos 47 ir 48 straipsniuose ir yra sudėtinė teisės į gynybą, t. y. pagrindinio Sąjungos principo, paisymo dalis, reiškia, kad administracija skiria reikiamą dėmesį suinteresuotojo asmens pateiktoms pastaboms, rūpestingai ir nešališkai nagrinėja visą su atitinkamu atveju susijusią informaciją ir savo sprendime nurodo išsamius motyvus, nes pareiga nurodyti pakankamai išsamiai ir konkrečiai sprendimo motyvus, kad suinteresuotasis asmuo galėtų suprasti, kodėl jo prašymas buvo atmestas, yra teisės į gynybą paisymo principo dalis (šiuo klausimu žr. 2014 m. lapkričio 5 d. Sprendimo Mukarubega, C‑166/13, EU:C:2014:2336, 43, 45 ir 48 punktus).
41

Be to, reikia nurodyti, kad keliomis Direktyvos 2007/64 nuostatomis siekiama reglamentuoti „nesankcionuotas mokėjimo operacijas“; ši sąvoka, kaip matyti iš šios direktyvos 54 straipsnio 1 ir 2 dalių, apima operacijas, įvykdytas be mokėtojo sutikimo. Iš šios direktyvos 42 straipsnio 5 dalies d punkto, kuriame paaiškinama, kad, be informacijos ir sąlygų, kurios mokėjimo paslaugų vartotojui turi būti pateikiamos sudarant bendrąją sutartį dėl mokėjimo paslaugų, reikia nurodyti, kaip ir per kokį laikotarpį vartotojas turi informuoti mokėjimo paslaugų teikėją apie nesankcionuotą ar netinkamai atliktą operaciją, taip pat informuojama apie mokėjimo paslaugų teikėjo atsakomybę už neleistinas mokėjimo operacijas; panaši pareiga informuoti, be kita ko, nustatyta minėtos direktyvos 37 straipsnio 2 dalyje vieno mokėjimo operacijų atveju.
21

Viena vertus, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad būtų logiška manyti, jog apmokestinamieji asmenys, kuriems taikoma speciali smulkaus verslo įmonėms skirta schema, privalo mokėti PVM tik nuo to momento, kai viršijamos PVM direktyvos 287 straipsnyje numatytos sumos. Jis nurodo, kad pagal Lietuvos teisę statinio tiekimas yra galimas ir neperleidžiant nuosavybės teisės į žemės sklypą, kuriame jis stovi, ir kad nagrinėjamu atveju minėti nekilnojamojo turto objektai buvo atskirai nurodyti sutartyje, o kartu nurodyta kiekvieno iš jų pardavimo kaina. Be to, anot šio teismo, neleidus A. Jarmuškienei neapmokestinti PVM vieno iš objektų, kuris sudarė ginčo sandorio dalyką, atsirastų nevienodas vertinimas, palyginti su kitu apmokestinamuoju asmeniu, kuris gautų tą patį rezultatą, tačiau pagal du atskirus sandorius ir kuris viršytų metinę ribą tik dėl paskutinio sandorio. Jis priduria, kad mano, jog 2000 m. birželio 8 d. Sprendimo Breitsohl (C‑400/98, EU:C:2000:304) negalima taikyti šioje byloje.
13

Šiame paaiškinime anglų kalba nurodyta: „Beer is an alcoholic beverage obtained by fermenting a liquor (wort) prepared from malted cereals (most commonly barley or wheat), water and (usually) hops. Certain quantities of non–malted cereals (e.g., maize (corn) or rice) may also be used for the preparation of the liquor (wort). The addition of hops imparts a bitter and aromatic flavour and improves the keeping qualities. Cherries or other flavouring substances are sometimes added during fermentation. Sugar (particularly glucose), colouring matter, carbon dioxide and other substances may also be added. According to the fermenting process employed, the products may be bottom fermentation beer, obtained at a low temperature with bottom yeasts, or top fermentation beer, obtained at a higher temperature with top yeasts. Beer may be pale or dark, sweet or bitter, mild or strong. It may be put up in barrels, bottles or in airtight tins and may be marketed as ale, stout, ir t. t. This heading also covers concentrated beer prepared by vacuum–condensing beer of low alcoholic strength (but with a high content of malt extract) to between one fifth and one sixth of its original volume. The heading does not cover: (a) Certain beverages which, although they are sometimes described as beers, do not contain alcohol (e.g., beverages prepared from water and caramelised sugar) (heading 22.02). (b) Beverages called non–alcoholic beer consisting of beer made from malt, the alcoholic strength of which by volume has been reduced to 0.5 % vol or less (heading 22.02). (c) Medicaments of heading 30.03 or 30.04.“
118

Nors atsakydama į Teisingumo Teismo klausimą Komisija pripažino, kad prie jos ieškinio pridėti dokumentai neapima viso aliuminio importo, kurį ji nurodo reikšdama ieškinį dėl įsipareigojimų neįvykdymo, reikia pažymėti, kad Komisijos ieškinyje nepateikta skaičiais išreikšto reikalavimo. Be to, per teismo posėdį ji pažymėjo, kad savo ieškiniu prašo pripažinti, jog iš principo atsisakiusi kompensuoti bet kokį nuosavų išteklių praradimą dėl neteisėto aptariamų sertifikatų EXP išdavimo, nepriklausomai nuo šio praradimo dydžio, Jungtinė Karalystė nesilaikė lojalaus bendradarbiavimo pareigos.
43

REA pirmiausia remiasi abiejų apeliacinių skundų nepriimtinumu dėl to, kad juose pateikiami su faktų vertinimu susiję argumentai, grindžiami Bendrajame Teisme jau aptartais pagrindais ir argumentais. Be to, kaip ji teigia, Vroclavo universiteto apeliacinis skundas yra nepriimtinas, nes grindžiamas faktinėmis aplinkybėmis, susijusiomis su suinteresuotojo advokato padėtimi, kurios nebuvo nurodytos Bendrajame Teisme. Galiausiai ji teigia, kad į bylą įstojusių Čekijos Respublikos ir Nacionalinės teisės patarėjų tarybos argumentai nepriimtini, nes juose remiamasi Chartijos 47 straipsnio pažeidimu, o tokio argumento nepateikė nei Vroclavo universitetas, nei Lenkijos Respublika. Čekijos Respublikos argumentai yra nepriimtini ir dėl to, kad juose nenurodomas joks konkretus skundžiamos nutarties punktas.
112

Be to, kalbant apie Bendrajame Teisme pareikštą reikalavimą atlyginti žalą, tariamai patirtą dėl protingo bylos išnagrinėjimo termino pažeidimo byloje T‑82/08, pažymėtina, kad Guardian Europe pareikalavo 1671000 EUR kompensacijos už jos tariamai negautą pelną laikotarpiu nuo 2010 m. vasario 12 d., t. y. dienos, kai, jos nuomone, turėjo būti priimtas sprendimas byloje T‑82/08, iki 2012 m. rugsėjo 27 d., kai buvo priimtas sprendimas toje byloje, nes minėtoje byloje buvo pažeistas protingas bylos išnagrinėjimo terminas. Nurodytą negautą pelną visų pirma sudarė skirtumas tarp, viena vertus, Komisijos sumokėtų delspinigių, susidariusių per minėtą laikotarpį, kai Teisingumo Teismas sumažino baudą, ir, kita vertus, Guardian Europe pelno, kurį ji galėjo gauti per tą patį laikotarpį, jei, užuot nedelsiant sumokėjusi nepagrįstą 7400000 EUR sumą, šią sumą būtų investavusi į savo veiklą.
37

Antra, Komisija ginčija tariamų sunkumų, atsiradusių dėl pradinės koncesijos įgyvendinimo ir įvairių nacionalinės teisės aktų pakeitimų, reikšmingumą ir pažymi, kad dėl galimos būtinybės atlikti svarbius tiesimo darbus, nenumatytus 1999 m. sutartyje, taip pat reikia rengti konkursą paskelbus skelbimą apie konkursą. Be to, būtų nenuoseklu remtis tuo, kad esminiai nagrinėjamos koncesijos pakeitimai buvo padaryti dėl to, jog reikėjo didinti investicijas, 51,42 % padidinti tarifus ir pratęsti koncesijos trukmę, kartu teigiant, kad nuo 1969 m. šios koncesijos dalykas liko nepakitęs. Be to, teiginys, kad pradinės koncesijos 30 metų terminas yra „kintantis“ terminas, kuris turėjo būti pradėtas skaičiuoti tik užbaigus darbus, neatitinka nei skaidrumo, nei Direktyvos 2004/18 veiksmingumo principo.
77

Be to, tokių tarifų nustatymas taip pat būtų tinkamas pasiekti vartotojų apsaugos tikslui, nes taip išlyginamos nevienodo informuotumo tarp, viena vertus, architektų ir inžinierių ir, kita vertus, vartotojų pasekmės, kadangi dėl to konkurencija gali būti grindžiama tik kainomis, kai vartotojai renkasi paslaugų teikėjus vien pagal jų paslaugų kainą.
Be to, ir dėl tų pačių priežasčių apeliantė negali remtis diskriminacijos draudimo principo pažeidimu, teigdama, kad jos konkurentai be pranešimo Komisijai pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį turi teisę į pagalbą, kurios suma neviršija Reglamento Nr. 800/2008 6 straipsnio 2 dalyje numatytos atskiro pranešimo ribos. Iš tikrųjų šis argumentas dar kartą grindžiamas neteisinga prielaida, kad tokio dydžio pagalba yra Komisijos leista esama pagalba. Be to, jis grindžiamas klaidingu teiginiu, kad tokia pagalba bet kuriuo atveju atitinka kitas esmines sąlygas, nurodytas šiame reglamente, taigi, ir sąlygą dėl pagalbos skatinamojo pobūdžio.
39

Pirmiausia pabrėžtina, kad pagrindinėje byloje aptariami šalutiniai gyvūniniai produktai yra maisto atliekos iš Nyderlandų, kurias numatyta perdirbti Vokietijoje siekiant vėliau ten panaudoti biodujų įmonėje. Remiantis Reglamento Nr. 1069/2009 2 straipsnio 2 dalies g punkto iii papunkčiu, šie šalutiniai produktai patenka į minėto reglamento taikymo sritį. Vadovaujantis to reglamento 10 straipsnio p punktu, jie yra 3 kategorijos medžiagos, o, kaip matyti iš to paties reglamento 29 konstatuojamosios dalies ir viso jo teksto, šios kategorijos šalutiniai gyvūniniai produktai laikomi mažiau pavojingais. Be to, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą galima daryti išvadą, kad pagrindinėje byloje aptariami šalutiniai gyvūniniai produktai taip pat yra atliekos, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 1013/2006 2 straipsnio 1 punktą (jame pateikta nuoroda į apibrėžtį, esančią Direktyvos 2006/12 1 straipsnio 1 dalies a punkte, kuris tapo Direktyvos 2008/98 3 straipsnio 1 punktu), kurios, jeigu patektų į šio reglamento taikymo sritį, priklausytų tų kategorijų atliekoms, kurioms taikoma išankstinio pranešimo ir leidimo procedūra, numatyta minėto reglamento 3 straipsnio 1 dalyje, o ne to paties reglamento 3 straipsnio 2 dalyje nurodytoms kategorijoms, kurioms reikalaujama taikyti tik išankstinio informavimo procedūrą. Šiuo klausimu dar pažymėtina, kad, išskyrus pastarojoje nuostatoje numatytų kategorijų atliekas, kurios nagrinėjamu atveju nėra svarbios, Reglamente Nr. 1013/2006 atliekų vežimui iš vienos valstybės narės į kitą nustatyti apskritai griežtesni reikalavimai nei Reglamente Nr. 1069/2009, kaip generalinis advokatas nurodė savo išvados 65 punkte.
13

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad Miguel de Cervantes sukurtas personažas svajotojas Don Kichotas iš La Mančos iš esmės veikė La Mančos regione. Pridurtina, kad šį personažą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas aprašo kaip turintį tam tikrų fizinių savybių ir aprangos detalių, kurios analogiškos atitinkamoms personažo, vaizduojamo ant sūrio „Adarga de Oro“ dedamoje etiketėje naudojamame vaizdiniame žymenyje, savybėms ir detalėms. Šiuo klausimu pabrėžtina, kad žodis „adarga“ (mažas odinis skydas) yra archaizmas ir minėtame romane vartojamas Don Kichoto skydui apibūdinti. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad vienas iš IQC kai kuriems iš jos sūrių naudojamų pavadinimų atitinka arklio, kuriuo jojo Don Kichotas iš La Mančos, vardą – „Rocinante“. Vėjo malūnai, su kuriais kovoja Don Kichotas, yra La Mančos regiono kraštovaizdžiui būdingas elementas. Kai kuriose iš IQC gaminamiems sūriams, kuriems netaikoma SKVN „queso manchego“, žymėti skirtų etikečių ir kai kuriuose iš IQC interneto svetainėje, kur reklamuojami ir sūriai, kuriems netaikoma minėta SKVN, vaizduojamų piešinių naudojami kraštovaizdžiai su vėjo malūnais ir avimis.
1

Savo apeliaciniu skundu Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd ir Csi Solar Power Group Co. Ltd, buvusi Csi Solar Power (China) Inc. (toliau – Csi Solar Power), prašo panaikinti 2017 m. vasario 28 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą JingAo Solar ir kt. / Taryba (T‑158/14, T‑161/14 ir T‑163/14, nepaskelbtas Rink., toliau – skundžiamas sprendimas, EU:T:2017:126) tiek, kiek šiuo sprendimu Bendrasis Teismas atmetė jų ieškinį, kuriuo siekiama, kad būtų panaikintas 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1239/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas (OL L 325, 2013, p. 66, p. 1, toliau – ginčijamas reglamentas), tiek, kiek jis taikomas ieškovėms.
26

Taigi padangos sugadinimas, atsiradęs vien dėl ant oro uosto kilimo ir tūpimo tako gulinčio pašalinio objekto, negali būti laikomas dėl savo pobūdžio ar atsiradimo priežasčių būdingu normaliai atitinkamo oro vežėjo veiklai. Be to, atsižvelgiant į konkrečius suvaržymus, taikomus oro vežėjui orlaiviams kylant ir tupiant, be kita ko, susijusius su kilimo ir tūpimo greičiu ir reikalavimu užtikrinti orlaivyje esančių keleivių saugumą, taip pat į tai, kad takų priežiūra tikrai nepriklauso oro vežėjo kompetencijai, jis realiai negali kontroliuoti minėtos aplinkybės.
25

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad per pastarąjį teismo posėdį valstybės sekretorius atsisakė savo prieštaravimų dėl E. ir A. tapatybės ir dėl šių asmenų biologinio ryšio buvimo. Be to, valstybės sekretorius atsisakė remtis oficialių dokumentinių įrodymų, susijusių su tuo, kad A. yra E. globėja, nebuvimu, nes pagal Eritrėjos teisę tokia globa suteikiama automatiškai. Šis teismas tvirtina, kad tuo remiantis darytina išvada, jog pagrindinėje byloje ginčijamos tik aplinkybės, susijusios su tuo, kad nėra E. biologinių tėvų mirties liudijimų, ir su tuo, kad šiuo klausimu pateikti A. paaiškinimai nėra įtikimi.
18

Code de l’entrée et du séjour des étrangers et du droit d’asile, tel que modifié par la loi no 2012-1560, du 31 décembre 2012 (Užsieniečių atvykimo, buvimo šalyje ir prieglobsčio teisės kodekso su pakeitimais, padarytais 2012 m. gruodžio 31 d. Įstatymu Nr. 2012-1560, toliau – Ceseda) L. 621-2 straipsnio 1 ir 2 punktuose nustatyta: „Užsienietis, kuris nėra vienos iš Europos Sąjungos valstybių narių pilietis, yra baudžiamas vienų metų laisvės atėmimo bausme ir 3750 eurų bauda: 1. jeigu jis atvyko į metropolijos teritoriją nesilaikydamas 2006 m. kovo 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006, nustatančio taisyklių, reglamentuojančių asmenų judėjimą per sienas, Bendrijos kodeksą (Šengeno sienų kodeksas) [(OL L 105, 2006, p. 1)], 5 straipsnio 1 dalies a, b arba c punktuose nurodytų sąlygų ir nebuvo įleistas į teritoriją pagal to paties reglamento 5 straipsnio 4 dalies a ir c punktus; tas pats taikoma, jeigu užsieniečiui pagal kitos valstybės, kuri yra [KŠSĮ] šalis, priimtą vykdytiną sprendimą buvo pateiktas perspėjimas dėl draudimo atvykti; arba 2. jeigu minėtas užsienietis, vykdamas tiesiogiai iš valstybės, kuri yra šios konvencijos šalis, teritorijos, atvyko į metropolijos teritoriją nesilaikydamas jos 19 straipsnio 1 arba 2 dalies, 20 straipsnio 1 dalies ir 21 straipsnio 1 arba 2 dalių, išskyrus Reglamento (EB) Nr. 562/2006 <…> 5 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytas sąlygas, jeigu perspėjimas dėl draudimo atvykti pateiktas ne pagal kitos valstybės, kuri yra [KŠSĮ] šalis, vykdytiną sprendimą; <…> Pagal šį straipsnį kaltinimas gali būti pareikštas tik jeigu faktinės aplinkybės buvo konstatuotos laikantis Baudžiamojo proceso kodekso 53 straipsnio nuostatų.“
30

Taigi tas teismas teigia, kad nagrinėjant ieškinį, kuriuo reikalaujama sumokėti skolą – priemokas už atostoginius, matyti, jog ne darbuotojas tiesiogiai remiasi savo teisėmis, nes ieškinys pareiškiamas darbdaviui siekiant išieškoti priemokas, kurių kompetentingo federalinio ministro potvarkiu nustatyta suma taip pat apima BUAK administravimo išlaidas. Be to, be įgaliojimų atlikti tyrimą, kuriuos turi BUAK tuo atveju, jei darbdavys nesilaiko pareigos teikti informaciją, ji taip pat gali sudaryti susitarimus su kitomis socialinės apsaugos institucijomis.
64

Pirmiausia reikia priminti, kad, kaip matyti iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos, pagal reglamento „Dublinas III“ 17 straipsnio 1 dalį valstybėms narėms suteikta diskrecija yra neatsiejama valstybės narės, atsakingos už prieglobsčio prašymo nagrinėjimą, nustatymo mechanizmų, numatytų šiame reglamente, dalis. Taigi, remiantis šia nuostata valstybės narės priimtu sprendimu nagrinėti tarptautinės apsaugos prašymą, už kurio nagrinėjimą ji nėra atsakinga pagal to reglamento III skyriuje nurodytus kriterijus, arba to nedaryti, įgyvendinama Sąjungos teisė (šiuo klausimu žr. 2017 m. vasario 16 d. Sprendimo C. K. ir kt., C‑578/16 PPU, EU:C:2017:127, 53 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).