7.

To sprendimo 30‐34 punktuose Bendrasis Teismas nusprendė: „30. Šiuo atveju reikia pripažinti, kad Komisija padarė akivaizdžią vertinimo klaidą dėl to, kad ATAAD priskyrė prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens aplinkai medžiagų (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens aplinkai medžiagų (H410), remdamasi šios medžiagos sudedamosiomis dalimis, ir taip neįvykdė pareigos įvertinti visus reikšmingus veiksnius ir aplinkybes, kad būtų galima tinkamai atsižvelgti į ATAAD sudėtyje esančias šešiolika sudedamųjų dalių [policiklinius aromatinius angliavandenilius (toliau – PAA)] ir jų cheminį poveikį. 31. Iš tikrųjų, remiantis aiškinamojo dokumento 7.6 punktu, siekiant klasifikuoti ATAAD pagal jo sudedamąsias dalis, buvo padaryta prielaida, kad visi ATAAD sudėtyje esantys PAA tirpsta vandenyje ir gali patekti į vandens organizmus. Taip pat paminėta, kad tokia prielaida gali lemti ATAAD toksiškumo pervertinimą ir, kadangi [vandenyje ištirpusios dalies] sudėtis buvo neaiški, toks toksiškumo vertinimas galėjo būti laikomas nepalankiausiu scenarijumi. 32. Vis dėlto nei Komisija, nei [Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA)] Bendrajam Teismui negalėjo įrodyti, kad ATAAD priskyrimą prie 1 kategorijos ūmaus toksiškumo vandens aplinkai medžiagų (H400) ir 1 kategorijos lėtinio toksiškumo vandens aplinkai medžiagų (H410) pagrįsdama prielaida, jog visi tos medžiagos sudėtyje esantys PAA tirpsta vandenyje ir todėl gali patekti į vandens organizmus, Komisija atsižvelgė į tai, kad, remiantis aiškinamojo dokumento 1.3 punktu „Fizikinės cheminės savybės“, ATAAD sudedamosios dalys iš ATAAD gali išsiskirti tik ribotais kiekiais ir kad ta medžiaga labai stabili. 33. Iš tikrųjų, pirma, nei [rizikos vertinimo komiteto (toliau – RVK)] nuomonėje dėl ATAAD, nei aiškinamajame dokumente nėra jokių argumentų, iš kurių būtų matyti, jog darant prielaidą, kad visi tos medžiagos sudėtyje esantys PAA tirpsta vandenyje ir gali patekti į vandens organizmus, buvo atsižvelgta į mažą ATAAD tirpumą vandenyje. Be to, atsakydamos į Bendrojo Teismo rašytinį klausimą Komisija ir ECHA sugebėjo įrodyti tik tai, kad vykstant ATAAD klasifikavimo procedūrai buvo atsižvelgta į atskirai nagrinėtų jį sudarančių 16 PAA tirpumą vandenyje. Be to, atsakydamos į Bendrojo Teismo posėdyje pateiktą klausimą Komisija ir ECHA tik nurodė, kad buvo daroma prielaida, jog visi ATAAD sudėtyje esantys PAA ištirpsta vandenyje, nes šios medžiagos toksiškumas vandens aplinkai buvo ištirtas remiantis jos sudedamosiomis dalimis. Vis dėlto iš tokių argumentų negalima daryti išvados, kad buvo atsižvelgta į tos medžiagos mažą tirpumą vandenyje. 34. Antra, reikia pažymėti, kad, remiantis aiškinamojo dokumento 1.3 punktu, didžiausias ATAAD tirpumo vandenyje lygis atsižvelgiant į prisotinimą neviršija 0,0014 %. Atsižvelgiant į mažą ATAAD tirpumą vandenyje, Komisija niekaip neįrodė, kad galėtų nagrinėjamą tos medžiagos klasifikavimą pagrįsti prielaida, jog visi ATAAD sudėtyje esantys PAA tirpsta vandenyje ir gali patekti į vandens organizmus. Iš aiškinamojo dokumento 7.6.2 lentelės akivaizdu, kad šešiolika ATAAD sudėtyje esančių PAA sudedamųjų dalių sudaro 9,2 % tos medžiagos. Taigi, darydama prielaidą, kad visi PAA tirpsta vandenyje, Komisija iš esmės nagrinėjamą klasifikavimą pagrindė prielaida, jog vandenyje galėtų ištirpti 9,2 % ATAAD. Vis dėlto, kaip matyti iš aiškinamojo dokumento 1.3 punkto, tokia vertė nėra realistiška, turint omenyje, kad didžiausias tirpumas yra 0,0014 %.“