LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 311/19

2011 m. liepos 28 d. Europos Komisijos paduotas apeliacinis skundas dėl 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-1/08 Buczek Automotive prieš Komisiją

(Byla C-405/11 P)

2011/C 311/32

Proceso kalba: lenkų

Šalys

Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama A. Stobiecka-Kuik, T. Maxian Rusche

Kitos proceso šalys: Buczek Automotive Sp. z o.o., Lenkijos Respublika

Apeliantės reikalavimai

— panaikinti 2011 m. gegužės 17 d. Bendrojo Teismo sprendimą byloje T-1/08 Buczek Automotive Sp. Z o. o. prieš Komisiją, kiek juo buvo panaikintas ginčijamas sprendimas;

— priimti galutinį sprendimą šio apeliacinio skundo dalyku esančiais klausimais;

— grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad būtų iš naujo išnagrinėti pirmojoje instancijoje pateikti likusieji kaltinimai;

— atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo sprendimą.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Savo apeliaciniame skunde Komisija pateikia du kaltinimus, būtent dėl SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimo ir SESV 107 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su SESV 296 straipsniu, ir 2004 m. Stojimo akto protokolo Nr. 8 dėl Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimo (1) (toliau — Protokolas Nr. 8) pažeidimo.

Pirma, Komisijos teigimu, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, nes vertino Komisijos taikytą privataus kreditoriaus kriterijų remdamasis neteisingu teisės standartu. Bendrasis Teismas nusprendė, kad Komisija privalėjo papildomai apskaičiuoti įvairių priverstinio išieškojimo priemonių teikiamą naudą ir turėjo palyginti įvairių priverstinio skolų viešosioms institucijoms išieškojimo procedūrų trukmę. Komisija teigia neprivalanti atlikti detalių skaičiavimų, o turi tik atsižvelgti į elementus, į kuriuos atsižvelgtų privatus kreditorius priimdamas sprendimą.

Be to, anot Komisijos, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį, neteisingai perkelęs Komisijai įrodinėjimo pareigą, t. y. siekdamas atmesti argumentą dėl privataus kreditoriaus elgesio įpareigojęs ją pateikti papildomus įrodymus, be kita ko, dėl įvairių procedūrų trukmės ar pajamų iš įvairių veiksmingo skolų išieškojimo rūšių ar stadijų.

Antra, Bendrasis Teismas pažeidė SESV 107 straipsnio 1 dalį kartu su SESV 296 straipsniu ir Protokolą Nr. 8, klaidingai pripažinęs, kad Komisija neįvykdė pareigos nurodyti motyvus, dėl kurių pagalba galėjo paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą ir iškraipyti konkurenciją ar sukelti jai pavojų. Bendrasis Teismas visiškai neatsižvelgė į aplinkybę, kad nagrinėjamą pagalbą reikėjo pripažinti iškraipančia ar galinčia iškraipyti konkurenciją, remiantis pirmine teise, o būtent Protokolu Nr. 8, kuris yra teisinis sprendimo pagrindas, todėl papildomi sprendimo motyvai dėl poveikio prekybai ir konkurencijai nebuvo būtini.

(1) Aktas dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų — Protokolas Nr. 8 dėl Lenkijos plieno pramonės restruktūrizavimo (OL L 236, 2003 9 23, p. 948).