LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 79/12

2007 m. gruodžio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Austrijos Respubliką

(Byla C-564/07)

(2008/C 79/22)

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir H. Krämer

Atsakovė: Austrijos Respublika

Ieškovės reikalavimai

— Pripažinti, jog Austrijos Respublika neįvykdė savo įsipareigojimų pagal EB 49 straipsnį — reikalaudama, kad visi pramoninės nuosavybės advokatai, teisėtai įsisteigę kitoje valstybėje narėje ir pageidaujantys laikinai teikti paslaugas Austrijoje, įsiregistruotų specialiame Austrijos registre, nes registracija yra susijusi su profesinės atsakomybės draudimu, — nustatydama Austrijos institucijų pramoninės nuosavybės advokatų, teisėtai įsisteigusių kitoje valstybėje narėje ir pageidaujančių laikinai teikti paslaugas Austrijoje, priežiūrą drausmės klausimais, net jei tai susiję su sankcijomis ne dėl rimto profesinių pareigų pažeidimo, — numatydama, kad pramoninės nuosavybės advokatai, teisėtai įsisteigę kitoje valstybėje narėje ir pageidaujantys laikinai teikti paslaugas Austrijoje, gali teikti paslaugas tik sudarę profesinės atsakomybės draudimo sutartį, — reikalaudama, kad pramoninės nuosavybės advokatai, teisėtai įsisteigę kitoje valstybėje narėje ir pageidaujantys laikinai teikti paslaugas Austrijoje, bendradarbiautų su Austrijoje įsisteigusiu advokatu ar procedūriniams klausimams paskirtų Austrijoje gyvenantį asmenį.

— Priteisti iš Austrijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką EB 49 straipsnis reikalauja ne tik panaikinti bet kokią paslaugų teikėjo, įsisteigusio kitoje valstybėje narėje, diskriminaciją tautybės pagrindu, bet ir pašalinti bet kokius apribojimus, net jei jie taikomi nacionaliniams paslaugų teikėjams, kurie yra kitos valstybės narės piliečiai, draudžiančius, kliudančius ar darančius mažiau patrauklia kitoje valstybėje narėje, kurioje jie teisėtai vykdo panašią veiklą, įsisteigusių paslaugų teikėjų veiklą.

Komisijos teigimu, Austrijos teisės nuostatos, reglamentuojančios pramoninės nuosavybės advokatų veiklą, nustato laisvės teikti paslaugas apribojimus EB 49 straipsnio prasme, reikalaudamos, kad pramoninės nuosavybės advokatai, teisėtai įsisteigę kitoje valstybėje narėje ir pageidaujantys laikinai teikti paslaugas Austrijoje, sudarytų profesinės atsakomybės draudimo sutartis, įsiregistruotų Austrijos registre, sutiktų su Austrijos pramoninės nuosavybės advokatų asociacijos priežiūra drausmės klausimais ir, jei jie nori atstovauti klientus, bendradarbiautų su Austrijoje įsisteigusiu advokatu

Šie reikalavimai kliudo pramoninės nuosavybės advokatams, teisėtai įsisteigusiems kitoje valstybėje narėje, laikinai teikti paslaugas Austrijoje, ar bent jau padaro šį paslaugų teikimą mažiau patraukliu. T. y. paslaugų teikėjui, turinčiam įvykdyti abiejų valstybių narių (įsisteigimo ir valstybės narės, kurio paslaugos teikiamos) reikalavimus, sukuria papildomą finansinę naštą, nes jis turi susipažinti su valstybės narės, kurioje paslaugos yra teikiamos, reikalavimais, be to, jam taikomos dvi reglamentavimo sistemos: be valstybės narės, kurioje teikiamos paslaugos, reikia atsižvelgti ir į jam jau taikomas kilmės valstybės narės nuostatas. Be to, aptariamos nuostatos gali neskatinti vartotojų naudotis kitoje valstybėje narėje įsisteigusio paslaugų teikėjo paslaugomis, nes tai reikalauja papildomų išlaidų, kurių nėra jei paslaugas teikia Austrijos paslaugų teikėjas.

Nacionalinės nuostatos, draudžiančios, kliudančios ar darančios mažiau patrauklia teisę pasinaudoti pagrindinėmis Sutartyje nustatytomis laisvėmis, yra suderinamos su Sutartimi tik, pirma, jei jas pateisina privalomas viešojo intereso reikalavimas, antra, yra taikomos nediskriminuojant, trečia, yra tinkamos pasiekti savo tikslą, ir, ketvirta, neviršija to, kas būtina tikslui pasiekti. Interesą pripažįstant privalomu viešojo intereso reikalavimu yra apsiribojama tik tais interesais, kurių dar neapsaugo nuostatos, paslaugų teikėjui taikomos jo įsisteigimo valstybėje narėje.

Komisijos nuomone, ginčijamas apribojimas nėra leistinas, kaip aiškiai sutartyje numatyta išimtis ar, pagal Teisingumo Teismo praktiką, pateisintas svarbiomis priežastimis, susijusiomis su viešuoju interesu. Aptariami reikalavimai, taikomi pramoninės nuosavybės advokatams, teisėtai įsisteigusiems kitoje valstybėje narėje, viršija tai, ko reikia pasiekti vartotojų apsaugos ir teisingo proceso tikslus.