ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
23

Viena vertus, šios 3 dalies pirmoje pastraipoje tarptinklinio ryšio paslaugų teikėjams suteikiama galimybė „pasiūlyti“, o tarptinklinio ryšio vartotojams – „sąmoningai pasirinkti“„kitą tarptinklinio ryšio tarifą nei nustatyta 6a, 6b ir 6c straipsniuose <…> kuris jiems būtų buvęs numatytas, jei nebūtų tokio pasirinkimo“. Taigi Reglamento Nr. 531/2012 6e straipsnio 3 dalyje įtvirtinta leidžianti nukrypti sistema (opt-out), pagal kurią, jei vartotojas iš esmės nenori, kad jam būtų taikomas TRSŠK, jis tai turi aiškiai pareikšti. Tokį aiškinimą, be kita ko, patvirtina šios 3 dalies pirmos pastraipos paskutinis sakinys, kuriame numatyta, kad „[t]arptinklinio ryšio paslaugų teikėjas primena tiems tarptinklinio ryšio vartotojams apie tarptinklinio ryšio pranašumų, kuriais tokiu atveju jie negalėtų pasinaudoti, pobūdį [jeigu jie pasirinktų kitą tarptinklinio ryšio tarifą nei nustatytasis pagal šio reglamento 6a, 6b ir 6c straipsnius]“. Be to, toje pačioje 3 dalyje nenustatyta jos taikymo laiko atžvilgiu apribojimų, o tai leidžia daryti išvadą, kad toks opt-out pasirinkimas galėjo būti atliktas net iki galutinės datos (2017 m. birželio 15 d.). Taigi tam, kad iki šios datos būtų atliktas toks pasirinkimas ir po šios datos būtų paliktas kitas tarifas, tarptinklinio ryšio paslaugų teikėjai iki šios datos turėjo susisiekti su atitinkamais vartotojais ir atsiklausti, ar jie nori išlaikyti savo kitą tarifą, primindami jiems „apie tarptinklinio ryšio privalumų [pranašumų], kuriais [minėto pasirinkimo] atveju jie negalėtų pasinaudoti, pobūdį“. Pagal šią taisyklę, jei vartotojas atsakytų neigiamai arba neatsakytų, jam automatiškai būtų taikomas TRSŠK.
12

2017 m. kovo 23 d. NG ir OH pareiškė ieškinį Tribunalul Specializat Cluj (Klužo specializuotas teismas, Rumunija), siekdami, kad būtų, be kita ko, pripažinta, jog refinansavimo sutarties bendrųjų sąlygų 4 straipsnio 1 punktas yra nesąžiningas. NG ir OH taip pat teigė, kad Banca Transilvania neįvykdė pareigos informuoti, nes derantis ir sudarant šią sutartį jų neinformavo apie riziką, kylančią dėl pirminės sutarties pakeitimo į sutartį, išreikštą užsienio valiuta. Konkrečiai kalbant, kadangi paskolos gavėjai gavo pajamas tik Rumunijos lėjomis, Banca Transilvania turėjo atkreipti jų dėmesį į šios valiutos nuvertėjimo, palyginti su užsienio valiuta, kuria paskola turėjo būti grąžinama, pasekmes. Be to, dėl grąžinimo užsienio valiuta sąlygos atsiranda nelygybė paskolos gavėjų nenaudai, nes jie vieninteliai prisiima valiutos keitimo riziką. Todėl NG ir OH paprašė Tribunalul Specializat Cluj (Klužo specializuotas teismas) įšaldyti CHF / RON keitimo kursą, kuris buvo taikomas sudarant refinansavimo sutartį, ir grąžinti sumas, sumokėtas pagal blogesnį valiutos keitimo kursą.
13

Šio įstatymo 8 straipsnyje „Vartojimo kreditas“ nustatyta: „<…> 22 Vartojimo kredito sutarties kaina turi būti proporcinga ir atitikti sąžiningą verslo praktiką. Bendra kredito kaina vartotojui apskaičiuojama norminiuose aktuose dėl vartojimo kredito nustatyta tvarka. 23 Šio straipsnio 22 dalies nuostatų neatitinkančia laikoma bet kokia bendra kredito kaina vartotojui, viršijanti 0,55 % kredito sumos per dieną nuo pirmos iki septintos naudojimosi kreditu dienos (imtinai); 0,25 % kredito sumos per dieną nuo aštuntos iki keturioliktos naudojimosi kreditu dienos (imtinai) ir 0,2 % kredito sumos per dieną nuo penkioliktos naudojimosi kreditu dienos. Kai sudaromos sutartys, pagal kurias kreditas turi būti grąžinamas to pareikalavus arba pagal kurias naudojimosi kreditu terminas viršija 30 dienų, šio straipsnio 22 dalyje nustatytų reikalavimų neatitinka bendra kredito kaina vartotojui, kuri viršija 0,25 % kredito sumos per dieną. Bendros kredito kainos vartotojui apribojimai netaikomi vartojimo kredito sutartims, kurias sudarius iš vartotojo reikalaujama, kad jis kaip užstatą kreditoriui paliktų kokį nors daiktą, o vartotojo įsipareigojimas yra apribojamas tik tuo įkeistu daiktu. <…>“
68

Nors iki šiol Teisingumo Teismas pripažino sutarties sudarymą in house tik tais atvejais, kai perkančiajai organizacijai priklausė visas arba dalis subjekto, su kuriuo sudaryta sutartis, kapitalas, negalima iš to daryti išvados, kad tuomet, kai remiamasi vadinamuoju „atsakingos savivaldybės“ modeliu, kaip jis suprantamas pagal Suomijos teisę, perkančioji organizacija, šiuo atveju atsakinga savivaldybė, negali sudaryti sutarties in house, siekdama patenkinti perkančiųjų organizacijų, su kuriomis sudarė šiuo modeliu grindžiamą sutartį, poreikius, vien dėl to, kad kitos savivaldybės, šios sutarties šalys, neturi jokios in house subjekto kapitalo dalies. Kapitalo dalies turėjimo kriterijus iš tiesų negali būti vienintelė priemonė šiam tikslui pasiekti, nes kontrolė, analogiška tai, kurią perkančioji organizacija vykdo savo padalinių atžvilgiu, gali pasireikšti kitaip, ne vien per kapitalo aspektą.
3

Direktyvos 2008/95 5 straipsnyje nurodyta: „1. Įregistruotas prekių ženklas suteikia savininkui išimtines teises į jį. Savininkas turi teisę uždrausti visoms trečiosioms šalims, neturinčioms jo sutikimo vartoti [naudoti] prekybos veikloje: a) bet kokį žymenį, tapatų prekių ženklui, kuriuo žymimos prekės arba paslaugos yra tapačios toms prekėms arba paslaugoms, kurioms prekių ženklas yra įregistruotas; b) bet kokį žymenį, kai dėl savo tapatumo ar panašumo į prekių ženklą ir dėl šiuo prekių ženklu ir žymeniu žymimų prekių arba paslaugų tapatumo ar panašumo yra galimybė suklaidinti dalį visuomenės; suklaidinimo galimybė apima žymens asocijavimosi su prekių ženklu galimybę. 2. Bet kuri valstybė narė taip pat gali numatyti, jog savininkas turi teisę neleisti visoms trečiosioms šalims be jo sutikimo naudoti prekybos veikloje bet kokį žymenį, tapatų arba panašų į prekių ženklą, kuriuo žymimos prekės arba paslaugos nėra panašios į tas, kurioms jis buvo įregistruotas, jeigu pastarasis turi reputaciją valstybėje narėje ir jeigu dėl žymens naudojimo be tinkamos priežasties nesąžiningai pasinaudojama prekių ženklo pranašumais arba pažeidžiamas skiriamasis prekių ženklo požymis ar pakenkiama jo reputacijai [nesąžiningai pasinaudojama prekių ženklo skiriamuoju požymiu ar reputacija arba jiems pakenkiama]. 3. Vadovaujantis 1 ir 2 dalių nuostatomis, galima, inter alia, uždrausti: a) tokiu žymeniu ženklinti prekes arba jų pakuotę; b) siūlyti prekes, išleisti jas į rinką arba tuo tikslu sandėliuoti tokiu žymeniu pažymėtas prekes arba siūlyti ar teikti juo pažymėtas paslaugas; c) importuoti arba eksportuoti tokiu žymeniu paženklintas prekes; d) vartoti [naudoti] tokį žymenį komercinės veiklos dokumentuose arba reklamoje. <…>“
54

Tuo atveju, kai protestas grindžiamas ankstesniu individualiu prekių ženklu, Reglamento Nr. 207/2009 8 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyta supainiojimo galimybė suprantama kaip rizika, jog visuomenė manys, kad šiuo prekių ženklu žymimos prekės ar paslaugos ir prašomu įregistruoti prekių ženklu žymimos prekės ar paslaugos pagamintos arba suteiktos tos pačios įmonės arba tam tikrais atvejais – ekonomiškai susijusių įmonių. Tokios galimybės supainioti buvimas turi būti vertinamas visapusiškai, atsižvelgiant į visus nagrinėjamu atveju svarbius veiksnius (2020 m. kovo 5 d. Sprendimo Foundation for the Protection of the Traditional Cheese of Cyprus named Halloumi / EUIPO, C-766/18 P, EU:C:2020:170, 63 ir 67 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
45

Be to, nacionaliniam teismui nedraudžiama Teisingumo Teismui pateikti prejudicinį klausimą, į kurį atsakymas, vienos iš pagrindinės bylos šalių nuomone, nekelia jokių pagrįstų abejonių. Taigi, net jei taip būtų, šis klausimas dėl to netampa nepriimtinas (2011 m. gruodžio 1 d. Sprendimo Painer, C‑145/10, EU:C:2011:798, 64 ir 65 punktai ir juose nurodyta jurisprudencija).
21

Pirmiausia reikia priminti, kad tiek valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo principas, tiek tarpusavio pripažinimo principas, kuris savo ruožtu pagrįstas šių valstybių abipusiu pasitikėjimu, Sąjungos teisėje yra ypač svarbūs, nes leidžia sukurti ir išlaikyti erdvę be vidaus sienų. Kalbant konkrečiau, tarpusavio pasitikėjimo principas, be kita ko, reikalauja, kad, kiek tai susiję su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve, kiekviena valstybė manytų, jog, išskyrus atvejus, kai yra išimtinių aplinkybių, visos kitos valstybės narės paiso Sąjungos teisės ir ypač šios teisės pripažintų pagrindinių teisių (2018 m. liepos 25 d. Sprendimo Minister for Justice and Equality (Teismų sistemos trūkumai), C‑216/18 PPU, EU:C:2018:586, 36 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
28

Šiuo klausimu iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad, kaip per teismo posėdį patvirtino Estijos vyriausybė, duomenys, su kuriais už tyrimą atsakinga nacionalinė institucija susipažino pagrindinėje byloje, yra duomenys, surinkti pagal Elektroninių ryšių įstatymo 1111 straipsnio 2 ir 4 dalis, kuriose elektroninių ryšių paslaugų teikėjams nustatyta pareiga bendrai ir nediferencijuojant vienus metus saugoti srauto ir vietos nustatymo duomenis, susijusius su fiksuotuoju ir judriuoju telefono ryšiu. Šie duomenys leidžia, be kita ko, surasti ir identifikuoti pranešimo iš asmens fiksuotojo ar mobiliojo ryšio telefono šaltinį ir adresatą, nustatyti šio pranešimo datą, laiką, trukmę ir pobūdį, identifikuoti naudotą ryšio įrangą, taip pat judriojo telefono ryšio buvimo vietą – tam nereikia, kad būtų išsiųstas pranešimas. Jie taip pat suteikia galimybę nustatyti, kaip dažnai buvo perduodami pranešimai tarp naudotojo ir tam tikrų asmenų tam tikru laikotarpiu. Be to, kaip per posėdį patvirtino Estijos vyriausybė, kovos su nusikalstamumu srityje gali būti prašoma leisti susipažinti su šiais duomenimis dėl visų rūšių nusikalstamų veikų.
69

Be to, sąvokos „kanapės“ ir „kanapės augalas“ Bendrosios konvencijos 1 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose atitinkamai apibrėžtos kaip „kanapės augalo galvutės su žiedais arba vaisiais (išskyrus sėklas ir lapus, jeigu tarp jų nėra galvučių), iš kurių nebuvo išgauta derva, nesvarbu, kaip jos būtų įvardytos“, ir kaip „bet koks Cannabis rūšies augalas“.
154

Galiausiai Vengrija teigia, kad prieglobsčio srityje kompetentinga institucija visais atvejais priima sprendimą dėl apgyvendinimo atitinkamoje tranzito zonoje, kaip per procedūrą suinteresuotajam asmeniui nurodytoje gyvenamojoje vietoje, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2013/33 7 straipsnio 2 dalį, ir kad toks sprendimas gali būti skundžiamas. Be to, suinteresuotojo asmens individualizuotas apgyvendinimo ir priežiūros paslaugų teikimo pobūdis pasireiškia, be kita ko, prašytojų grupavimu į būstus pagal pilietybę, specialaus mitybos režimo pasiūla, taip pat baldų ir sveikatos priežiūros paslaugų, visų pirma psichologo paslaugų, teikimu.
12

2015 m. gegužės 27 d.Hidroelectrica pateikė skundą Judecătoria Sectorului 1 București (Bukarešto 1 sektoriaus apylinkės teismas, Rumunija) dėl protokolo ir prašė panaikinti baudą, kurią jai skyrė ANRE. Hidroelectrica nurodė, pirma, kad pareiga sandorius vykdyti tik per tam tikrus valstybės kontroliuojamus arba patvirtintus operatorius reiškia su SESV 35 straipsniu nesuderinamą platinimo kanalų apribojimą, ir, antra, ši pareiga, kaip laisvą elektros energijos judėjimą ribojanti priemonė, buvo nepateisinama pagal SESV 36 straipsnį. Be to, Hidroelectrica pažymėjo, kad 2014 m. sausio mėn. sektorinio tyrimo elektros energijos rinkoje rezultatų ataskaitoje Consiliul Concurenței (Konkurencijos taryba, Rumunija) buvo nurodžiusi, jog Elektros energijos ir gamtinių dujų įstatymo nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad elektros energijos gamintojams leidžiama tiesiogiai (arba per savo grupės bendroves) parduoti eksportui.
189

Be to, sprendimas leisti realiuoju laiku rinkti srauto ir vietos nustatymo duomenis turi būti grindžiamas objektyviais nacionalinės teisės aktuose numatytais kriterijais. Konkrečiai kalbant, remiantis šio sprendimo 176 punkte nurodyta jurisprudencija, šiuose teisės aktuose turi būti apibrėžtos aplinkybės ir sąlygos, kuriomis toks duomenų rinkimas gali būti leidžiamas, ir numatyta, kad, kaip nurodyta pirmesniame šio sprendimo punkte, jis gali būti susiję tik su asmenimis, dėl kurių gali būti nustatytas ryšys su terorizmo prevencijos tikslu. Be to, sprendimas leisti realiuoju laiku rinkti srauto ir vietos nustatymo duomenis turi būti grindžiamas objektyviais ir nediskriminaciniais kriterijais, numatytais nacionalinės teisės aktuose. Siekiant praktiškai užtikrinti, kad būtų laikomasi šių sąlygų, labai svarbu, kad priemonės, pagal kurią duomenys būtų renkami realiuoju laiku, įgyvendinimo kontrolę iš anksto atliktų teismas arba nepriklausoma administracinė institucija, kurios sprendimas turi privalomąją galią, o šis teismas ar institucija, be kita ko, turi įsitikinti, kad toks duomenų rinkimas realiuoju laiku leidžiamas tik tiek, kiek tai griežtai būtina (šiuo klausimu žr. 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimo Tele2, C‑203/15 ir C‑698/15, EU:C:2016:970, 120 punktą). Tinkamai pagrįstos skubos atveju kontrolė turi būti vykdoma per trumpą laiką.
5

Reglamento Nr. 469/2009 3, 4 ir 7–10 konstatuojamosiose dalyse numatyta: „(3) Medicinos produktai, ypač tie, kuriems sukurti reikia ilgų ir brangių tyrimų, negalės būti toliau kuriami Bendrijoje ir Europoje, jeigu jiems nebus sukurtos palankios taisyklės, suteikiančios pakankamą apsaugą tokiems tyrimams skatinti. (4) Šiuo metu laikotarpis, kuris praeina nuo paraiškos dėl naujo medicinos produkto patento pateikimo dienos iki leidimo pateikti tą medicinos produktą į rinką dienos, sąlygoja tai, kad veiksmingos patentinės apsaugos laikotarpis yra nepakankamas padengti moksliniams tyrimams skirtas investicijas. <…> (7) Bendrijos lygiu turėtų būti priimtas bendras sprendimas, kuris kartu neleistų priimti skirtingų nacionalinių įstatymų nuostatų, dėl kurių atsiranda prieštaravimai, kurie trukdytų laisvam medicinos produktų judėjimui Bendrijoje ir taip darytų tiesioginę įtaką vidaus rinkos funkcionavimui. (8) Dėl to yra būtina numatyti [PAL], kurį išduotų visos valstybės narės tomis pačiomis sąlygomis, jeigu jo prašo nacionalinio arba Europos patento savininkas medicinos produktui, kuriam yra išduotas leidimas pateikti į rinką. Todėl reglamentas yra pati geriausia teisinė priemonė. (9) Tokiu [PAL] suteikiamos apsaugos trukmė turėtų būti tokia, kad jo teikiama apsauga būtų pakankamai veiksminga. Dėl to patento ir [PAL] savininkas turėtų turėti galimybę juo išskirtinai naudotis maksimalų 15 metų laikotarpį, skaičiuojant nuo tos dienos, kai konkrečiam medicinos produktui pirmą kartą buvo išduotas leidimas pateikti jį į Bendrijos rinką. (10) Į visus šiuos dalykus, taip pat ir sveikatos apsaugos srityje, farmacijoje, kuri yra sudėtinga ir jautri sritis, turi būti atsižvelgta. Dėl to toks [PAL] negali būti išduodamas ilgesniam kaip penkerių metų laikotarpiui. Apsauga turėtų būti suteikiama išskirtinai tik tiems produktams, kuriems yra suteiktas leidimas pateikti juos į rinką kaip medicinos produktus.“
96

Be to, šiais apribojimais laikomasi proporcingumo principo, jeigu jie neviršija to, kas būtina, atsižvelgiant į atitinkamų bankų padėtį, įvertintą rizikos ribojimo atžvilgiu, siekiant užtikrinti, kad jų išleistos kapitalo priemonės būtų priskirtos prie bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių, o tai turi patikrinti prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas. Šiuo tikslu jis turi atsižvelgti, be kita ko, į Deleguotojo reglamento Nr. 241/2014 10 straipsnio 3 dalyje nurodytus elementus.
41

Be to, Direktyvoje 85/374, kurioje įtvirtintas gamintojo atsakomybės be kaltės už dėl jo gaminių trūkumų patirtą žalą principas, nenumatyta nei tokių gaminių gamintojo pareiga apdrausti savo civilinę atsakomybę už galimą su tais gaminiais susijusią žalą, nei kaip nors kitaip reglamentuojamas šis draudimas.
67

Ketvirtajame pagrinde Igpour iš esmės teigia, kad Bendrasis Teismas padarė teisės klaidą, skundžiamos nutarties 34 punkte atmetęs jos argumentą, jog ginčijamų sprendimų panaikinimas jai gali būti naudingas diskusijose su Komisija ir galbūt pareiškiant Komisijai ieškinį dėl žalos atlyginimo, vien dėl to, kad ji konkrečiai nenurodė, ar „iš tikrųjų“ ketina pareikšti tokį ieškinį, ir nepateikė tikslių, konkrečių ir patikrinamų įrodymų dėl ginčijamais sprendimais padarytos žalos. Be to, Igpour teigia, kad Bendrasis Teismas nurodė jai padengti savo bylinėjimosi išlaidas, o tai yra konkreti ir reali ginčijamais sprendimais padaryta žala.
21

Šiomis aplinkybėmis Landgericht Koblenz (Koblenco apygardos teismas, Vokietija) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar [Direktyvos 2003/55] 3 straipsnio 3 dalis, siejama su A priedo b ir c punktais, turi būti aiškinama taip, kad aplinkybė, jog dujų vartotojai nebuvo per tinkamą terminą tiesiogiai informuoti apie būsimo dujų tiekimo tarifų pakeitimo sąlygas, priežastis ir mastą, prieštarauja tokio tarifų pakeitimo veiksmingumui? 2. Jei į šį klausimą būtų atsakyta teigiamai, ar [Direktyvos 2003/55] 3 straipsnio 3 dalis, siejama su A priedo b ir c punktais, nuo 2004 m. liepos 1 d. yra tiesiogiai taikytina pagal privatinę teisę (kaip Vokietijos GmbH (ribotos atsakomybės bendrovė)) organizuotai tiekimo įmonei, nes minėtos šios direktyvos nuostatos turinio požiūriu yra besąlyginės, taigi taikytinos be papildomo perkėlimo į nacionalinę teisę akto, ir jomis piliečiams suteikiamos teisės organizacijos, įsteigtos pagal privatinę teisę, tačiau pavaldžios valstybei, nes ji yra vienintelė įmonės akcininkė, atžvilgiu?“
30

Pirmuoju klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar akcinei bendrovei įsigyjant ilgalaikį finansinį turtą, kurio kaina sumokama dalimis per ilgą laikotarpį be palūkanų, panašiomis į paskolos sąlygomis, tikros ir teisingos padėties principas, įtvirtintas Direktyvos 78/660 2 straipsnio 3 dalyje, turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama naudoti apskaitos metodą, pagal kurį numatyta į pelno ir nuostolių ataskaitą įtraukti su šiuo įsigijimu susijusį su ilgesnės nei vienų metų trukmės skola be palūkanų susijusį diskontą ir įrašyti ilgalaikio turto įsigijimo kainą į balanso turto straipsnį atskaičius šį diskontą.
41

Grįsdamos savo prašymą B. Fernández Álvarez ir kt. iš esmės teigia, kad generalinės advokatės išvada grindžiama klaidomis, kurios turi būti ištaisytos, ir joje yra teiginių, dėl kurių šalys nepateikė nuomonės, arba ji prieštarauja tam, ką jos pripažino. Pirma, žalos atlyginimas tarnautojams, nukentėjusiems dėl piktnaudžiavimo paeiliui nustatant terminuotus darbo santykius, kurį generalinė advokatė minėjo savo išvados 75–78 punktuose, Ispanijos teisėje neegzistuoja. Be to, veiksmingos ir atgrasančios sankcijos mechanizmo, kurį generalinė advokatė nurodė savo išvados 77 punkte, taip pat nėra, nes pagal šią teisę neleidžiama skirti baudos administracinėms institucijoms. Be to, generalinės advokatės išvados 85 punkte, atrodo, išreikšta pozicija, kad, nesant kitų priemonių, terminuoti darbo santykiai į neterminuotus darbo santykius turi būti pakeisti laikantis tinkamos procedūros, siekiant aiškiai nustatyti paskyrimo tvarką, yra nauja aplinkybė, ir būtina, kad šalys turėtų galimybę pateikti savo nuomonę šiuo klausimu. Galiausiai generalinė advokatė savo išvados 82 punkte nustatė naują faktą, kurio nepatvirtina pagrindinėje byloje nagrinėjami nacionalinės teisės aktai, kai nusprendė, kad Comunidad de Madrid laikiniesiems tarnautojams, kurie nukentėjo nuo piktnaudžiavimo paeiliui nustatant terminuotus darbo santykius, negali būti užtikrintas darbo vietos stabilumas, nes per atranką jie neįrodė savo nuopelnų ir tinkamumo.
19

Vis dėlto prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad Tribunal Supremo (Aukščiausiasis Teismas) tinkamai neįvertino to, kad pagal Direktyvos 2004/38 3 straipsnį ir Teisingumo Teismo jurisprudenciją ši direktyva taikoma tik valstybės narės piliečiams, judantiems kitos valstybės narės teritorijoje. Be to, jis pažymi, kad iš Tribunal Supremo (Aukščiausiasis Teismas) jurisprudencijos matyti, jog Ispanijos piliečio šeimos narių, kurie yra trečiųjų šalių piliečiai, šeimos susijungimo tvarka, numatyta Karaliaus dekrete Nr. 240/2007, nuo šiol yra tokia pati kaip ir Ispanijoje įsikūrusio Sąjungos piliečio.
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant Sky plc, Sky International AG ir Sky UK Ltd (toliau kartu – Sky ir kt.) ginčą su SkyKick UK Ltd ir SkyKick Inc. (toliau kartu – SkyKick bendrovės), kilusį dėl to, kad SkyKick bendrovės tariamai pažeidė Sky ir kt. teises į joms priklausančius Europos Sąjungos prekių ženklą ir Jungtinės Karalystės nacionalinį prekių ženklą.
34

Pirmiausia pažymėtina, kad iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, jog 2015 m. gegužės 22 d. nutartimi, priimta remiantis Baudžiamojo proceso kodekso 249 straipsniu, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas užbaigė pagrindinės baudžiamosios bylos nagrinėjimą teisme, – tai yra sprendimas, kurį priėmus pagal nacionalinę teisę draudžiama atnaujinti bylos nagrinėjimą teisme. Apeliacinės instancijos teismas manė, kad, priėmus sprendimą remiantis tokiu pagrindu, bylą reikia grąžinti prokurorui, todėl jis kritikavo prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusį teismą dėl to, kad po to, kai buvo priimtas Sprendimas Kolev, 2018 m. rugsėjo 14 d. šis nusprendė netaikyti Baudžiamojo proceso kodekso 249 straipsnio ir pats ištaisyti vykdant ikiteisminį tyrimą padarytus procedūrinius pažeidimus. Be to, remdamasis minėtu 249 straipsniu, tas apeliacinės instancijos teismas nurodė grąžinti bylą prokurorui.
11

Pagal 2016 m. rugpjūčio 4 d. dekreto 2 straipsnio 2 dalį perdavimas turėjo būti atliktas be jokio atlygio, išskyrus formalų FSI įsipareigojimą per teisės aktuose nustatytą terminą atkurti FSE kapitalo pusiausvyrą. Šio dekreto 2 straipsnio 3 dalyje buvo numatyta, kad dėl perdavimo nekyla abejonių dėl FSE teisės panaudoti 70 mln. EUR sumą, nurodytą 2016 m. Stabilumo įstatymo 1 straipsnio 867 dalyje, tame įstatyme numatytiems tikslams pasiekti. Be to, iš to paties dekreto 2 straipsnio 4 dalies matyti, kad perdavimas galėtų įvykti tik po to, kai Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (Konkurencijos ir rinkos priežiūros tarnyba, Italija, toliau – AGCM) nuspręstų nepradėti tyrimo dėl FSI ir FSE koncentracijos sandorio arba leisti įvykdyti tą koncentraciją.
63

Be to, dėl sąvokos „padarymas viešai prieinamų“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą, kuri yra platesnės sąvokos „viešas paskelbimas“ dalis, Teisingumo Teismas nusprendė, jog tam, kad veiksmas būtų pripažintas kūrinio padarymu viešai prieinamo, jis turi atitikti dvi šioje nuostatoje nurodytas kumuliacines sąlygas, t. y. atitinkama visuomenė turi galėti atitinkamą saugomą kūrinį pasiekti individualiai pasirinktoje vietoje ir pasirinktu laiku (šiuo klausimu žr. 2015 m. kovo 26 d. Sprendimo C More Entertainment, C‑279/13, EU:C:2015:199, 24 ir 25 punktus), o tai, ar šią visuomenę sudarantys asmenys šia galimybe pasinaudojo, lemiamos reikšmės neturi (2017 m. birželio 14 d. Sprendimo Stichting Brein, C‑610/15, EU:C:2017:456, 31 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
23

Be to, Komisija mano, kad Direktyva 2009/72 nėra svarbi atsakant į pateiktus klausimus ir kad dėl to jos išaiškinimas nėra būtinas siekiant priimti sprendimą pagrindinėje byloje. Tuo klausimu ši institucija pažymi, kad specialus mokestis taikomas reguliuojamiems subjektams ne tik energetikos, bet ir kituose sektoriuose. Taigi šis mokestis taikomas ne elektros energijos tiekimui kaip tokiam, bet atitinkamo subjekto bendram veiklos rezultatui. Be to, minėtas mokestis nėra priemonė, kuria siekiama reguliuoti elektros energijos tiekėjų veiklą; tai daugiau mokestinė priemonė, padedanti surinkti lėšų į valstybės biudžetą.