LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 104/19

2018 m. sausio 2 d.by Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. spalio 23 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-712/14 Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR) / Europos Komisija

(Byla C-3/18 P)

(2018/C 104/25)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantė: Confédération européenne des associations d’horlogers-réparateurs (CEAHR), atstovaujama advokato P. A. Benczek

Kitos proceso šalys: Europos Komisija, LVMH Moët Hennessy-Louis Vuitton SA, Rolex, SA, The Swatch Group SA

Apeliantės reikalavimai

Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti Bendrojo Teismo sprendimo rezoliucinę dalį,

— panaikinti 2014 m. liepos 29 d. Komisijos sprendimą byloje AT.39097 – Watch Repair arba

— grąžinti bylą Bendrajam Teismui nagrinėti iš naujo,

— nurodyti Komisijai ir į bylą įstojusioms šalims padengti savo ir CEAHR bylinėjimosi pirmojoje instancijoje ir apeliacinėje instancijoje išlaidas arba

— nurodyti į bylą įstojusioms šalims padengti savo bylinėjimosi pirmojoje instancijoje ir apeliacinėje instancijoje išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Nurodydama pirmąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas nustatęs analogiją tarp pasirinktinio platinimo sistemos vertinimo Teisingumo Teismo jurisprudencijoje ir jo paties pateikto šioje byloje nagrinėjamos atrankinio taisymo sistemos vertinimo padarė teisės klaidą.

Nurodydama antrąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė teisės ir vertinimo klaidų, kai nusprendė, kad atrankinio taisymo sistemos ir byloje nagrinėjamas atsisakymas tiekti dalis buvo pagrįstas ir proporcingas. Be to apeliantė mano, kad Bendrais Teismas akivaizdžiai padarė klaidą nuspręsdamas, jog Komisija pagrįstai galėjo nuspręsti, kad prestižiniai laikrodžiai yra sudėtingi įrenginiai ir kad ši išvada pateisina atrankinę taisymo sistemą bei byloje nagrinėjamą atsisakymą tiekti dalis. Apeliantė taip pat tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė akivaizdžią klaidą nuspręsdamas, jog Komisija pagrįstai galėjo nuspręsti, kad buvo prestižinių laikrodžių klastojimo rizika, pateisinanti atrankinę taisymo sistemą bei byloje nagrinėjamą atsisakymą tiekti dalis. Bendrais Teismas taip pat akivaizdžiai suklydo konstatuodamas, kad Komisija galėjo pagrįstai nuspręsti, jog prestižinių laikrodžių gamintojų nustatytos sąlygos tikriausiai neviršijo to, kas būtina.

Nurodydama trečiąjį ir ketvirtąjį apeliacinio skundo pagrindus apeliantė ginčija akivaizdžiai klaidingą Bendrojo Teismo vertinimą dėl atsisakymo tiekti atsargines dalis poveikio veiksmingai konkurencijai nagrinėjamų laikrodžių taisymo ir priežiūros rinkoje; taip pat ji ginčija iš to išplaukiančią išvadą dėl šiuo atveju mažos tikimybės nustatyti piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi. Apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas padarė klaidą nuspręsdamas dėl konkurencijos tarp įgaliotų taisymo paslaugų teikėjų bei tarp šių teikėjų ir gamintojų vidaus taisymo centrų buvimo.

Nurodydama penktąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas pažeidė jos procesines teises kai neleido jai pateikti atsiliepimo į į bylą įstojusių šalių pastabas, nes dėl ypatingų aplinkybių ji nesilaikė termino, taip pat kai atsisakė atnaujinti žodinį procesą gavus apeliantės prašymą leisti pateikti naujus įrodymus.

Nurodydama šeštąjį apeliacinio skundo pagrindą apeliantė tvirtina, kad Bendrasis Teismas nepasinaudojo savo diskrecija nustatyti, ar į bylą įstojusios šalys turi padengti savo bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidas.