Byla C‑348/16

Moussa Sacko

prieš

Commissione Territoriale per il riconoscimento della protezione internazionale di Milano

(Tribunale di Milano (Milano apylinkės teismas) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Prieglobsčio politika – Direktyva 2013/32/ES – 12, 14, 31 ir 46 straipsniai – Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartija – 47 straipsnis – Teisė į veiksmingą teisminę gynybą – Skundas dėl sprendimo atmesti tarptautinės pagalbos prašymą – Galimybė teismui priimti sprendimą neišklausius prašytojo“

Santrauka – 2017 m. liepos 26 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas

Sienų kontrolė, prieglobstis ir imigracija – Prieglobsčio politika – Tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo procedūros – Direktyva 2013/32 – Prašytojams numatytos garantijos – Skundas dėl sprendimo atmesti tarptautinės pagalbos prašymą – Teisė į veiksmingą teisinės gynybos priemonę – Prašytojo neišklausymas nagrinėjant minėtą teisinės gynybos priemonę – Leistinumas – Sąlygos

(Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/32 12, 14, 31 ir 46 straipsniai)

2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/32/ES dėl tarptautinės apsaugos suteikimo ir panaikinimo bendros tvarkos, konkrečiai jos 12 14, 31 ir 46 straipsniai, siejami su Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu, aiškintina taip, kad pagal ją nacionaliniam teismui, kuriam pateiktas skundas dėl sprendimo atmesti aiškiai nepagrįstą tarptautinės apsaugos prašymą, nedraudžiama atmesti tokį skundą neišklausius paties prašytojo, jeigu, atsižvelgiant į faktines aplinkybes, nekyla jokių abejonių dėl šio sprendimo pagrįstumo, su sąlyga, kad, pirma, nagrinėjant bylą pirmąja instancija, laikantis šios direktyvos 14 straipsnio, prašytojui buvo suteikta galimybė atvykti asmeninio pokalbio dėl savo tarptautinės apsaugos prašymo, ir, jeigu toks pokalbis įvyko, jo ataskaita arba stenograma buvo pridėtos prie bylos pagal direktyvos 17 straipsnio 2 dalį, ir, antra, teismas, kuriam pateiktas skundas, gali skirti žodinį bylos nagrinėjimą, jeigu mano, kad jis būtinas, kad būtų atliktas direktyvos 46 straipsnio 3 dalyje numatytas išsamus ir ex nunc faktinis ir teisinis nagrinėjimas.

Aiškiai nepagrįsto prašymo, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 2013/32 32 straipsnio 2 dalį, atveju – taip yra pagrindinėje byloje – teismui nustatyta pareiga atlikti šios direktyvos 46 straipsnio 3 dalyje numatytą išsamų ir ex nunc nagrinėjimą iš esmės yra įvykdyta, jeigu tas teismas atsižvelgia į skundą nagrinėjančiam teismui pateiktus procesinius dokumentus ir nagrinėjant bylą pirmąja instancija administracinėje byloje sukauptus objektyvius duomenis, atitinkamais atvejais įskaitant per tą procedūrą atlikto asmeninio pokalbio ataskaitą ar stenogramą.

Ir atvirkščiai, jeigu teismas, kuriam pateiktas skundas, mano, jog tam, kad galėtų atlikti išsamų ir ex nunc nagrinėjimą, reikia išklausyti prašytoją, šio teismo paskirtas žodinis nagrinėjimas yra procedūra, kurios jis negali atsisakyti Direktyvos 2013/32 20 konstatuojamojoje dalyje numatytais skubos sumetimais.

Be to, nors Direktyvos 2013/32 46 straipsnyje teismui, kuriam pateiktas skundas dėl sprendimo atmesti tarptautinės apsaugos prašymą, nenustatyta pareiga išklausyti prašytoją bet kokiomis aplinkybėmis, tačiau pagal jį ir neleidžiama nacionaliniam įstatymų leidėjui užkirsti kelio šiam teismui paskirti žodinį nagrinėjimą, jeigu, nusprendęs, kad per asmeninį pokalbį, surengtą nagrinėjant bylą pirmąja instancija, surinktos informacijos nepakanka, jis manytų esant būtina jį skirti, kad būtų atliktas direktyvos 46 straipsnio 3 dalyje numatytas išsamus ir ex nunc faktinis ir teisinis nagrinėjimas.

(Žr. 45, 46, 48, 49 punktus ir rezoliucinę dalį)