10

TUSMAR 43 straipsnyje „Dominuojančios padėtys [IR sistemoje]“ numatyta: „1. [IR sistemoje] veikiantys subjektai privalo [AGCOM] pranešti apie koncentracijos susitarimus ir sandorius, kad ši pagal savo pačios priimtuose ad hoc teisės aktuose nustatytą tvarką galėtų patikrinti, ar laikomasi 7, 8, 9, 10, 11 <…> dalyse įtvirtintų principų. <…> 5. Prisitaikydama prie rinkų ypatybių raidos, <…> [AGCOM] imasi priemonių, būtinų šio straipsnio 7, 8, 9, 10, 11 <…> dalyse nurodytoms padėtims ar bet kuriai kitai pliuralizmui žalingai padėčiai panaikinti arba užkirsti kelią jų susikūrimui. <…> 7. Visiškai įgyvendindamas nacionalinį skaitmeninių radijo ir televizijos dažnių paskirstymo planą tas pats transliuotojas negali, net ir tarpininkaujant bendrovėms, kurios gali būti laikomos jo kontroliuojamomis ar su juo susijusiomis, kaip tai suprantama pagal 13, 14 ir 15 dalis, turėti leidimų nacionaliniu mastu tam skirtuose tinkluose transliuoti daugiau nei 20 % visų televizijos programų arba daugiau nei 20 % visų antžeminiu dažniu transliuojamų radijo programų. 8. Kol bus visiškai įgyvendintas nacionalinis skaitmeninių televizijos dažnių paskirstymo planas, bendro programų skaičiaus kiekvienam subjektui riba yra 20 %, kuri skaičiuojama atsižvelgiant į bendrą skaičių televizijos programų, kurios, kaip tai suprantama ir pagal 2004 m. gegužės 3 d.Legge n. 112 – Norme di principio in materia di assetto del sistema radiotelevisivo e della RAI-Radiotelevisione italiana S.p.A., nonché delega al Governo per l’emanazione del testo unico della radiotelevisione (Įstatymas Nr. 112, kuriuo nustatomos bendrosios taisyklės dėl radijo ir televizijos sistemos ir RAI-Radiotelevisione italiana SpA struktūros ir dėl delegavimo vyriausybei skelbti Bendrąjį tekstą, reglamentuojantį radijo ir televizijos sistemą; paprastasis GURI priedas, Nr. 104, 2004 m. gegužės 5 d.) 23 straipsnio 1 dalį, yra skiriamos arba transliuojamos nacionaliniu mastu antžeminiu dažniu, naudojant analoginį arba skaitmeninį būdą. Skaitmeniniu būdu transliuojamos televizijos programos gali padėti sudarant apskaičiavimo pagrindą, jeigu jos perduodamos 50 % gyventojų. Apskaičiuojant, ar laikomasi 20 % ribos, neatsižvelgiama į analoginiu būdu transliuojamų programų pertransliavimą tuo pačiu metu. Šis apskaičiavimo kriterijus taikomas tik subjektams, kurie skaitmeniniu būdu transliuoja programas, perduodamas 50 % šalies gyventojų. 9. Nepažeidžiant draudimo sukurti dominuojančią padėtį atitinkamose rinkose, kurios sudaro [IR sistemą], subjektai, privalantys įsiregistruoti ryšių operatorių registre, sukurtame pagal 1997 m. liepos 31 d.Legge n. 249 – Istituzione dell’Autorità per le garanzie nelle comunicazioni e norme sui sistemi delle telecomunicazioni e radiotelevisivo (Įstatymas Nr. 249, įsteigiantis Ryšių reguliavimo instituciją ir įtvirtinantis telekomunikacijų bei televizijos sistemų taisykles; paprastasis GURI priedas, Nr. 177, 1997 m. liepos 31 d.) 1 straipsnio 6 dalies a punkto 5 papunktį, negali nei tiesiogiai, nei netiesiogiai – per kitus kontroliuojamuosius ar susijusius subjektus, kaip šie suprantami pagal 14 ir 15 dalis, – gauti pajamų, kurios viršytų 20 % visų [IR sistemos] pajamų. 10. Pajamos, nurodytos 9 dalyje, – tai pajamos, gautos iš viešųjų radijo ir televizijos paslaugų finansavimo, atskaičius į Valstybės biudžetą mokėtinas rinkliavas, iš nacionalinės ir vietinės reklamos, įskaitant tiesioginę reklamą, iš teleparduotuvių, rėmimo paslaugų, prekių platinimo pardavimo vietose, išskyrus kainų nuolaidas, iš nuolatinių sutarčių su viešaisiais subjektais ir iš valstybės paramos, tiesiogiai teikiamos subjektams, vykdantiems 2 straipsnio 1 dalies s punkte nurodytą veiklą, iš mokamų televizijos paslaugų, abonementinių mokesčių ir dienraščių bei periodinių leidinių pardavimo, įskaitant priede nurodytus vaizdo ir garso gaminius, kuriais prekiaujama, taip pat iš nacionalinės reikšmės spaudos agentūrų, elektroninių bei metinių leidinių, įskaitant tuos, kurie skelbiami internete, iš reklamos internete ir įvairiose platformose, įskaitant tiesiogine forma ir per paieškos sistemas surinktas pajamas, iš socialinių ir dalijimosi platformų, taip pat iš kinematografijos kūrinių naudojimo įvairiais visuomenei prieinamais būdais. 11. Įmonės, kurių pajamos, įskaitant kontroliuojamųjų ar susijusių bendrovių pajamas, gautos elektroninių ryšių sektoriuje, kuris apibrėžtas 2003 m. rugpjūčio 1 d.Decreto legislativo n. 259 – Codice delle comunicazioni elettroniche (Įstatyminis dekretas Nr. 259 dėl elektroninių ryšių kodekso) [(GURI, Nr. 214, paprastasis priedas, 2003 m. rugsėjo 15 d.)] 18 straipsnyje, viršija 40 % bendrų šio sektoriaus pajamų, negali [IR sistemoje] gauti daugiau kaip 10 % šioje sistemoje gaunamų pajamų. <…> 13. Siekiant nustatyti šiuo Suvestiniu tekstu draudžiamą dominuojančią padėtį [IR sistemoje], taip pat atsižvelgiama į įsigytas arba bet kuriuo atveju per kontroliuojamas bendroves, net ir netiesiogiai, ir per patikos bendroves ar tarpininkaujantį asmenį turimas kapitalo dalis. Įsigytomis akcijomis laikomos akcijos, kurios nuosavybės teise pereina iš vieno subjekto į kitą, be kita ko, po bendrovių jungimosi, skaidymo, perleidimo, perkėlimo ar kitų jas dominančių ar su jomis susijusių sandorių. Kai tarp skirtingų akcininkų sudaromi susitarimai, nepriklausomai nuo jų sudarymo formos, dėl suderinto balsavimo arba bet kuriuo atveju dėl konkrečios bendrovės valdymo, kurie skiriasi nuo paprastų tarpusavio konsultacijų, laikoma, kad kiekvienas iš jų turi visas akcijas ar kapitalo dalis, kurias turi arba kontroliuoja suinteresuotieji asmenys. 14. Taikant šį Suvestinį tekstą, laikytina, kad kontrolė egzistuoja Codice civile (Civilinis kodeksas) 2359 straipsnio pirmoje ir antroje pastraipose numatytais atvejais, kiek tai susiję su subjektais, kurie nėra bendrovės. 15. Jei neįrodyta kitaip, kontrolė laikoma egzistuojančia ir dominuojanti įtaka daroma esant vienai iš šių situacijų: a) kai subjektas, vienas arba su kitais akcininkais, gali turėti balsavimo teisių daugumą eiliniame visuotiniame akcininkų susirinkime arba skirti ar nušalinti daugumą valdybos narių; b) kai finansinio, organizacinio ir ekonominio pobūdžio ryšiai, egzistuojantys visų pirma tarp partnerių, gali turėti vieną iš šių pasekmių: 1) pelno ir nuostolių perkėlimas; 2) įmonės valdymo koordinavimas su kitų įmonių valdymu siekiant bendro tikslo; 3) įgaliojimų, viršijančių tuos, kurie susiję su turimomis akcijomis ar kapitalo dalimis, suteikimas; 4) įgaliojimų renkant įmonių direktorius ir vadovus suteikimas kitiems subjektams nei tie, kurie teisėtai priklauso nuosavybės struktūrai; c) kai egzistuoja pavaldumo bendram valdovui ryšys, kurį, be kita ko, gali lemti administracijos organų sudėties ypatybės arba kiti svarbūs kokybiniai aspektai. <…>“