30

Iš dalies pakeisto Įstatymo Nr. 303/2004 (toliau – Įstatymas Nr. 303/2004 su pakeitimais) 96 straipsnis suformuluotas taip: „(1) Valstybė savo turtu atsako už žalą, padarytą dėl teismo klaidų. (2) Valstybės atsakomybė nustatoma laikantis įstatymų ir nepašalina teisėjų ir prokurorų atsakomybės, kai jie, net jeigu nebevykdo savo pareigų, savo pareigas vykdė nesąžiningai arba labai aplaidžiai, kaip tai suprantama pagal 991 straipsnį. (3) Teismo klaida laikoma padaryta tuo atveju, jei: a) vykstant teismo procesui atliekami procesiniai veiksmai, kuriais akivaizdžiai pažeidžiamos materialinės arba procesinės teisės nuostatos ir dėl to šiurkščiai pažeidžiamos asmens teisės, laisvės arba teisėti interesai bei padaroma žala, kurios negalima ištaisyti įprastomis ar specialiosiomis teisių gynimo priemonėmis; b) yra priimtas galutinis sprendimas, akivaizdžiai prieštaraujantis įstatymams arba faktinei padėčiai, nustatytai atsižvelgiant į per teismo procesą gautus įrodymus, ir dėl to šiurkščiai pažeistos asmens teisės, laisvės arba teisėti interesai ir tokio pažeidimo negalima ištaisyti įprastomis ar specialiosiomis teisių gynimo priemonėmis. (4) Civilinio proceso kodeksas, Baudžiamojo proceso kodeksas arba kiti specialieji įstatymai gali numatyti konkrečius teismo klaidos atvejus. (5) Siekdamas gauti žalos atlyginimą nukentėjusysis gali imtis veiksmų tiktai prieš valstybę, atstovaujamą Finansų ministerijos. Jurisdikciją nagrinėti civilinį ieškinį turi ieškovo nuolatinės gyvenamosios vietos apygardos teismas. (6) Žalos atlyginimą valstybė sumoka ne vėliau kaip per vienus metus nuo pranešimo apie galutinį teismo sprendimą. (7) Per du mėnesius nuo pranešimo apie galutinį teismo sprendimą dėl šio straipsnio 6 punkte nurodyto ieškinio Finansų ministerija, laikydamasi pakartotinai priimto Įstatymo Nr. 317/2004 su pakeitimais 741 straipsnyje nustatytos tvarkos, paveda Teismų inspekcijai patikrinti, ar teismo klaidą teisėjas arba prokuroras padarė dėl to, kad savo pareigas vykdė nesąžiningai arba labai aplaidžiai. (8) Valstybė, kuriai atstovauja Finansų ministerija, pareiškia atgręžtinį reikalavimą atitinkamam teisėjui arba prokurorui, jeigu, atsižvelgdama į 7 dalyje nurodytą Teismų inspekcijos konsultacinę ataskaitą ir savo pačios vertinimą, ji mano, kad teismo klaida buvo padaryta dėl to, kad teisėjas arba prokuroras pareigas vykdė nesąžiningai arba labai aplaidžiai. Atgręžtinis reikalavimas turi būti pareikštas per šešis mėnesius nuo pranešimo apie Teismų inspekcijos ataskaitą. (9) Atsakovo gyvenamosios vietos Curtea de Apel [(Apeliacinis teismas)] civilinių bylų skyrius turi jurisdikciją kaip pirmoji instancija nagrinėti atgręžtinį reikalavimą ir priimti dėl jo sprendimą. Jeigu teisėjas arba prokuroras, kuriam pareikštas toks reikalavimas, eina pareigas tame Curtea de Apel [(Apeliacinis teismas)] arba prie jo priskirtoje prokuratūroje, atgręžtinis reikalavimas pareiškiamas ieškovo pasirinktame gretimame apeliaciniame teisme. (10) Sprendimą, priimtą per šio straipsnio 9 punkte nurodytą procesą, galima apskųsti Înalta Curte de Casație și Justiție [(Aukštasis Kasacinis ir Teisingumo Teismas, Rumunija)] kompetentingam skyriui. (11) Per šešis mėnesius nuo šio įstatymo įsigaliojimo Aukščiausioji magistratų taryba nustato teisėjų ir prokurorų privalomojo profesinio draudimo sąlygas, terminus ir tvarką. Visas draudimo įmokas moka teisėjas arba prokuroras, ir tai, kad teisėjas arba prokuroras nėra apsidraudęs, negali būti priežastis atidėti, sumažinti arba panaikinti jo civilinę atsakomybę už teismo klaidą, padarytą vykdant pareigas nesąžiningai arba labai aplaidžiai.“