Be to, atsižvelgiant į tai, kad atitinkama rinka apibrėžiama siekiant įvertinti, ar atitinkama įmonė turi galimybę kliudyti išsaugoti veiksmingą konkurenciją ir gali veikti pakankamai nepriklausomai nuo savo konkurentų ir klientų, negalima apsiriboti vien atitinkamų prekių ar paslaugų objektyvių savybių nagrinėjimu, o reikia atsižvelgti ir į konkurencijos sąlygas, paklausos bei pasiūlos rinkoje struktūrą.

Šiuo atžvilgiu manydama, kad egzistuoja specifinė pagal Vokietijos įstatymus išleistų vertybinių popierių pirminių kliringo ir atsiskaitymo paslaugų teikimo rinka, kuri skiriasi nuo antrinių paslaugų rinkos, Komisija nedaro akivaizdžios vertinimo klaidos, nes dėl to, kad įmonė šioje rinkoje faktiškai turi monopolį ir yra neišvengiamas prekybos partneris šių pirminių paslaugų atžvilgiu, nėra šių paslaugų nei paklausos, nei pasiūlos pakeičiamumo.

Iš Komisijos pranešimo dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo Bendrijos konkurencijos teisės tikslams aišku, kad „atitinkama prekės rinka apima visas prekes ir (arba) paslaugas, kurias vartotojas laiko viena kitą pakeičiančiomis ar pakeičiamomis pagal prekių savybes, kainas ir paskirtį“. Į pasiūlos pakeičiamumą taip pat galima atsižvelgti, kai rinkos apibrėžiamos esant tokiai padėčiai, kad jo poveikis efektyvumo ir greitumo atžvilgiu yra tolygus paklausos pakeičiamumui. Tai reiškia, kad atsižvelgdami į ilgalaikius nedidelius santykinių kainų pakitimus tiekėjai per trumpą laiką ir nepatirdami didesnių papildomų sąnaudų ar rizikos gali pradėti gaminti atitinkamas prekes ir jas pardavinėti.

Naudodamasi savo sprendimų priėmimo teise konkurencijos srityje Komisija privalo atskirai išanalizuoti kiekvienos bylos aplinkybes, neatsižvelgdama į ankstesnius sprendimus. Iš to darytina išvada, kad šalys, kurioms skirtas taikant EB 82 straipsnį Komisijos priimtas sprendimas, neturi teisės ginčyti Komisijos išvadų ir teigti kad jos skiriasi nuo buvusių ankstesniame sprendime, net tuo atveju, jei abiejose bylose nagrinėtos rinkos yra panašios ar net identiškos.

Nors dviejų paslaugų konkurencija nereiškia jų visiško pakeičiamumo konkretaus naudojimo atveju, siekiant konstatuoti dominuojančią padėtį teikiant vieną paslaugą nereikia, kad kitos iš dalies pakeičiamos paslaugos visiškai nekonkuruotų, nes ši konkurencija nepašalina įmonės galimybės iš esmės paveikti šios konkurencijos plėtros sąlygas, ir daugeliu atvejų elgtis neatsižvelgiant į šias sąlygas ir nepatiriant dėl to jokios žalos.

Be to, jeigu Komisijos sprendimas yra sudėtingų techninių vertinimų rezultatas, jiems iš principo taikoma ribota teisminė kontrolė, reiškianti, kad Bendrijos teismas negali pakeisti Komisijos atlikto faktinių aplinkybių vertinimo savuoju.

Nors konstatavus dominuojančios padėties buvimą suinteresuotoji įmonė jokiu būdu negali būti dėl to kaltinama, tokia įmonė, neatsižvelgiant į tokios padėties atsiradimo priežastis, turi ypatingą pareigą savo veiksmais nedaryti neigiamo poveikio veiksmingai ir neiškreiptai konkurencijai bendrojoje rinkoje. Be to, nors užimama dominuojanti padėtis neatima iš tokią padėtį užimančios įmonės teisės ginti savo pačios komercinius interesus, kai jiems kyla pavojus, ir nors ši įmonė turi teisę imtis pagrįstų veiksmų, kuriuos ji laiko tinkamais apsaugoti šiuos interesus, tokie veiksmai yra nepriimtini, jeigu jais iš tikrųjų siekiama sustiprinti turimą dominuojančią padėtį ir ja piktnaudžiauti.

Iš EB 82 straipsniu nustatytų įpareigojimų pobūdžio matyti, jog ypatingomis aplinkybėmis dominuojančią padėtį užimanti įmonė gali netekti teisės nustatyti savo strategijos arba vykdyti veiksmų, kurie patys savaime nėra piktnaudžiavimas ir net būtų nebaustini, jeigu juos įgyvendintų arba vykdytų dominuojančią padėtį neužimančios įmonės.

Šiuo atžvilgiu veiksmai, kuriais piktnaudžiaujama, yra tai, kad dominuojančią padėtį pagal Vokietijos įstatymus išleistų vertybinių popierių pirminių kliringo ir atsiskaitymo paslaugų rinkoje užimanti įmonė vilkina kitos įmonės tiesioginę prieigą prie teikiant šias paslaugas būtinos informacinės sistemos.

(žr. 132–133, 136 punktus)