Šalys

Sprendimo motyvai

Rezoliucinė dalis



Šalys

Byloje T-46/09

Graikijos Respublika, atstovaujama V. Kontolaimos, I. Chalkias, S. Charitaki ir S. Papaïoannou,

ieškovė,

prieš

Europos Komisiją, atstovaujamą A. Markoulli ir H. Tserepa-Lacombe, padedamų advokato N. Korogiannakis,

atsakovę,

dėl prašymo panaikinti 2008 m. gruodžio 8 d. Komisijos sprendimą 2008/960/EB dėl Bendrijos atsisakymo Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondo (EŽŪOGF) Garantijų skyriaus ir Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 340, p. 99) tiek, kiek juo atsisakoma finansuoti tam tikras Graikijos Respublikos patirtas išlaidas,

BENDRASIS TEISMAS (antroji kolegija),

kurį sudaro kolegijos pirmininkas N. J. Forwood, teisėjai F. Dehousse (pranešėjas) ir J. Schwarcz,

posėdžio sekretorė S. Spyropoulos, administratorė,

atsižvelgęs į rašytinę proceso dalį ir įvykus 2012 m. birželio 5 d. posėdžiui,

priima šį

Sprendimą

Sprendimo motyvai

Teisinis pagrindas

1. Bendrosios taisyklės, reglamentuojančios bendrosios žemės ūkio politikos finansavimą

1. 1970 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 729/70 dėl bendrosios žemės ūkio politikos (BŽŪP) finansavimo (OL L 94, p. 13) įtvirtintos bendrosios taisyklės, taikomos finansuojant BŽŪP. Šis reglamentas buvo panaikintas ir pakeistas 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1258/1999 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 160, p. 103; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 414), reglamentuojančiu išlaidas, padarytas finansuojant BŽŪP nuo 2000 m. sausio 1 d. iki 2006 m. spalio 16 d.

2. Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad Europos Sąjungos Komisija priima sprendimus dėl mėnesinių išankstinių mokėjimų išlaidoms, kurias padarė akredituotos mokėjimo agentūros, padengti, o šio reglamento 7 straipsnio 3 dalis susijusi su sprendimais dėl mokėjimo agentūrų sąskaitų apmokėjimo.

3. Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalyje įtvirtinta:

„Komisija priima sprendimą dėl išlaidų, kurios nebus finansuojamos [iš Bendrijos lėšų], kaip nurodyta 2 ir 3 straipsniuose, jeigu ji nustato, kad tokios išlaidos buvo padarytos nesilaikant Bendrijos taisyklių.

Prieš priimant sprendimą nefinansuoti, Komisijos patikrinimų rezultatai ir suinteresuotų valstybių narių paaiškinimai pateikiami raštu, vėliau abi šalys stengiasi susitarti dėl priemonių, kurių reikės imtis.

Nepavykus susitarti, valstybė narė gali prašyti inicijuoti procedūrą, kurios tikslas keturis mėnesius tarpininkauti tarp atitinkamų pozicijų, o šios procedūros rezultatai nurodomi Komisijai siunčiamoje ataskaitoje, kuri ją išnagrinėja prieš priimdama sprendimą nefinansuoti.

Komisija įvertina sumas, kurios nebus finansuojamos, ypač atsižvelgdama į nustatytų taisyklių pažeidimo lygį. Komisija atsižvelgia į pažeidimo pobūdį ir rimtumą bei Bendrijos patirtus finansinius nuostolius.

Atsisakymas finansuoti negali apimti:

a) 2 straipsnyje nurodytų išlaidų, kurios buvo padarytos prieš 24 mėnesius iki Komisijos raštiško pranešimo apie atitinkamos valstybės narės patikrinimų rezultatus;

< ... > “

4. Reglamento Nr. 1258/1999 8 straipsnio 1 dalyje nustatyta:

„Valstybės narės, laikydamosi įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktų nacionalinių nuostatų, imasi priemonių:

a) įsitikinti, kad iš Fondo lėšų finansuojamos operacijos yra tikrai atliktos ir atliktos teisingai;

b) užkirsti kelią taisyklių pažeidimams ir su jais kovoti;

c) išieškoti sumas, kurios buvo prarastos dėl taisyklių nesilaikymo ar aplaidumo.

< ... > “

5. Reglamentas Nr. 1258/1999 panaikintas 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (OL L 209, p. 1), kuris taikomas nuo 2007 m. sausio 1 d. (Reglamento Nr. 1290/2005 49 straipsnis). Tačiau Reglamente Nr. 1290/2005, be kita ko, numatyta, kad 31 straipsnis, kuriame reglamentuojamas atitikties patikrinimas, nuo 2006 m. spalio 16 d. patirtoms išlaidoms taikomas nuo 2006 m. spalio 16 d.

6. Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnyje iš esmės numatytos tos pačios nuostatos, kaip Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalyje.

7. 1995 m. liepos 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1663/95, nustatančio išsamias taisykles dėl Reglamento Nr. 729/70 apibrėžtos EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo tvarkos taikymo (OL L 158, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 18 t., p. 31), iš dalies pakeisto 1999 m. spalio 22 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2245/1999 (OL L 273, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 26 t., p. 335; toliau – Reglamentas Nr. 1663/95) 8 straipsnyje numatyta:

„1. Jeigu po tyrimo dėl išlaidų Komisija mano, kad buvo pažeistos Bendrijos taisyklės, ji informuoja atitinkamą valstybę narę apie atliktų patikrų rezultatus ir nurodo pažeidimų šalinimo priemones, taikytinas siekiant užtikrinti minėtų taisyklių laikymąsi ateityje.

Minėtame pranešime daroma nuoroda į šį reglamentą. Valstybė narė per du mėnesius pateikia atsakymą, o Komisija, atsižvelgusi į jį, gali pakeisti savo poziciją. Pateisinamais atvejais Komisija gali pratęsti atsakymo pateikimo laikotarpį.

Pasibaigus laikotarpiui, per kurį reikia pateikti atsakymą, Komisija pakviečia valstybę narę dvišaliam aptarimui, kurio metu šalys stengiasi susitarti dėl taikytinų priemonių ir pažeidimo sunkumo bei Bendrijai padarytų finansinių nuostolių įvertinimo. Pasibaigus minėtam aptarimui ir bet kokiam po aptarimo Komisijos nustatytam galutiniam terminui, pasikonsultavus su valstybėmis narėmis dėl tolesnės informacijos teikimo arba, jeigu valstybė narė atsisako atvykti į susitikimą iki Komisijos nustatyto galutinio termino, jam pasibaigus, Komisija formaliai supažindina valstybę narę su savo išvadomis, darydama nuorodą į Komisijos sprendimą 94/442/EB. Nepažeidžiant šios dalies ketvirtos pastraipos, minėtame pranešime pateikiamas bet kokių išlaidų, kurių Komisija neketina įtraukti į sąskaitas pagal Reglamento < ... > Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punktą, įvertinimas.

Valstybė narė iš karto, atsiradus galimybei, informuoja Komisiją apie priimtas pažeidimų šalinimo priemones, užtikrinančias Bendrijos taisyklių laikymąsi ir šių priemonių įsigaliojimo datą. Komisija, laikydamasi Reglamento < ... > Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punkto reikalavimų, prireikus priima vieną arba kelis sprendimus iki pažeidimų šalinimo priemonių įsigaliojimo datos neįtraukti į sąskaitas išlaidų, kurios neatitinka Bendrijos taisyklių.

2. Reglamento < ... > Nr. 729/70 5 straipsnio 2 dalies c punkte minimi sprendimai priimami, išnagrinėjus pagal Direktyvos 94/442/EB nuostatas Sutaikinimo įstaigos parengtą ataskaitą.“

8. 2006 m. birželio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 885/2006, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 nuostatų dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų akreditavimo bei EŽŪGF ir EŽŪFKP sąskaitų patikrinimo ir patvirtinimo taikymo taisykles (OL L 171, p. 90), taikomas nuo 2006 m. spalio 16 d., o jo 11 straipsnio 1–3 dalyse iš esmės numatyta tokia pati procedūra, kaip numatytoji Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnyje.

2. Komisijos rekomendacijos

9. 1997 m. gruodžio 23 d. Komisijos dokumente Nr. VI/5330/97 (toliau – dokumentas Nr. VI/5330/97) „Rekomendacijos dėl finansinių pasekmių apskaičiavimo rengiant sprendimą dėl EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo“ buvo pateiktos rekomendacijos dėl finansinių korekcijų taikymo.

10. Iš dokumento Nr. VI/5330/97 2 priedo „EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitų apmokėjimo finansinės pasekmės, valstybių narių atliktų patikrinimų trūkumai“ matyti, kad finansinės korekcijos apskaičiuojamos, be kita ko, atsižvelgiant į konstatuotos neatitikties svarbą ir kad Komisija dėl to atsižvelgia į pažeidimo pobūdį ir sunkumą, taip pat į Bendrijos patirtus finansinius nuostolius (dokumento Nr. VI/5330/97 2 priedo antra pastraipa).

11. Pirmiausia dokumento Nr. VI/5330/97 2 priede numatytas finansinės korekcijos vertinimo metodas, grindžiamas „konkrečiose bylose padarytomis klaidomis“. Pagal šį vertinimo metodą vertinamos konkrečios klaidos, prireikus sujungiant jas, kurioms paskui taikomos vienkartinės korekcijos. Be to, tame pačiame priede numatytas finansinės korekcijos vertinimo remiantis finansinių nuostolių rizika metodas. Pagal šį metodą vertinamos nuolat pasikartojančios klaidos ir paskui taikoma fiksuota finansinė korekcija (dokumento Nr. VI/5330/97 2 priedo aštunta–dvidešimt penkta pastraipos).

12. Pagal antrąjį vertinimo metodą, kuris taikomas atliekant sistemų auditą, Komisija taiko fiksuotas korekcijas, kurios yra 2 %, 5 %, 10 % arba 25 % deklaruotų išlaidų dydžio atsižvelgiant į tai, kokia didelė yra grėsmė, kad dėl kontrolės sistemų trūkumų Bendrija patirs finansinių nuostolių (dokumento Nr. VI/5330/97 2 priedo aštunta pastraipa).

13. Komisija skiria dvi valstybių narių atliekamų patikrinimų rūšis (dokumento Nr. VI/5330/97 2 priedo keturiolikta pastraipa).

14. Pirma, „pagrindiniai patikrinimai“ – tai fiziniai ir administraciniai patikrinimai, kuriuos reikia atlikti siekiant patikrinti informaciją iš esmės, visų pirma paraiškos dalyko buvimą, kiekį ir kokybines sąlygas, įskaitant terminų laikymąsi, derliaus nuėmimo reikalavimus, išlaikymo terminus ir t. t. Šie patikrinimai vykdomi vietoje bei lyginami su nepriklausomais, pavyzdžiui, žemės registrų, duomenimis.

15. Antra, „papildomi patikrinimai“ – tai administraciniai veiksmai, reikalingi tinkamam paraiškų nagrinėjimui, pavyzdžiui, patikrinimas, ar jos buvo pateiktos laiku, pasikartojančių paraiškų dėl to paties dalyko identifikavimas, rizikos analizė, nuobaudų taikymas ir tinkama procedūrų priežiūra.

16. Siekiant apskaičiuoti netinkamas finansuoti išlaidas dokumente Nr. VI/5330/97 numatytos keturios fiksuoto dydžio korekcijų kategorijos:

– 25 % išlaidų dydžio korekcija, kai kontrolės sistemos visiškai nėra arba ji labai neveiksminga bei matyti dažni pažeidimų ir aplaidumo požymiai kovojant su neteisėta arba apgaulinga veikla, todėl egzistuoja pavojus, kad Europos žemės ūkio orientavimo ir garantijų fondas (EŽŪOGF) patirs labai didelių nuostolių,

– 10 % išlaidų dydžio korekcija, kai vienas ar daugiau pagrindinių patikrinimų nėra atlikti arba atlikti per prastai ar per retai, dėl ko jie neveiksmingi nustatant paraiškų tinkamumą arba užkertant kelią pažeidimams, todėl galima pagrįstai daryti išvadą, kad egzistuoja didelis pavojus, jog EŽŪOGF patirs nuostolių,

– 5 % išlaidų dydžio korekcija, kai visi pagrindiniai patikrinimai įvykdyti, tačiau nebuvo laikytasi teisės aktuose nustatytų jų skaičiaus, dažnumo ar išsamumo, todėl gali būti pagrįstai padaryta išvada, kad šie patikrinimai nesuteikia reikiamos paraiškų tinkamumo garantijos ir kad EŽŪOGF kyla reikšminga nuostolių atsiradimo grėsmė,

– 2 % išlaidų dydžio korekcija, kai valstybė narė tinkamai atliko pagrindinius patikrinimus, tačiau visiškai neatliko vieno ar daugiau papildomų patikrinimų, todėl pavojus, kad EŽŪOGF patirs nuostolių, yra mažesnis, o pažeidimas yra nesunkus.

17. Galiausiai dokumento Nr. VI/5330/97 2 priede numatyta, kad „įsipareigojimo neįvykdymas tampa dar rimtesnis, jei valstybė narė negerina savo kontrolės, nors Komisija ją jau informavo apie būtinus pagerinimus“ (2 priedo šešiolikta pastraipa, in fine ).

18. Dokumentas AGRI/61495/2002 susijęs su apmokant EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitas Komisijos atliekamu kontrolės sistemų trūkumų kartojimosi atvejų vertinimu ir juo siekiama patikslinti dokumente Nr. VI/5330/97 įtvirtintą kartojimosi principą. Jame numatyta:

„Tuo atveju,

– jei kontrolės sistemos arba šios sistemos dalies nebuvimas ar nepakankamumas nurodomas viename ar keliuose sprendimuose dėl finansinių korekcijų apmokant EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitas ir

– jei dėl laikotarpio, kuris eina po jau koreguoto laikotarpio, nustatyta, kad tie patys trūkumai ir toliau egzistuoja,

Komisija, išnagrinėjusi galimas valstybės narės korekcines ar kompensacines priemones, nusprendžia, kad dėl padidėjusio EŽŪOGF finansinių nuostolių pavojaus paprastai galima pagrįstai didinti per ankstesnį koregavimą taikytos korekcijos fiksuotą dydį.

< ... >

Siekiant užtikrinti, kad korekcijos būtų fiksuoto dydžio, kuris numatytas 1997 m. gruodžio 8 d. dokumente C 3909 (VI/5330/97), kai tikroji neteisėtų išlaidų suma ir atitinkamai Bendrijos patirtų finansinių nuostolių dydis negali būti nustatyti, turi būti naudojamos šios orientacinės normos:

< ... >

– jei prieš tai buvo taikoma 5 % korekcija – naujam atitinkamam laikotarpiui taikoma norma yra 10 %,

– jei prieš tai buvo taikoma 10 % korekcija – naujam atitinkamam laikotarpiui taikoma ne mažesnė kaip 15 % norma atsižvelgiant į pavojaus padidėjimo rimtumą,

< ... > “

Ginčo aplinkybės

19. 2008 m. gruodžio 8 d. Sprendimu 2008/960/EB dėl atsisakymo EŽŪOGF Garantijų skyriaus ir Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) lėšomis finansuoti kai kurias valstybių narių patirtas išlaidas (OL L 340, p. 99, toliau – ginčijamas sprendimas), Komisija atsisakė iš Bendrijos lėšų finansuoti 179 140 594,66 EUR Graikijos Respublikos i šlaidų vaisių ir daržovių, medvilnės, galvijienos, alyvuogių aliejaus ir finansų kontrolės sektoriuose, patirtų 2002–2006 finansiniais metais.

20. Komisijos atliktos finansinės korekcijos motyvai buvo trumpai išdėstyti 2008 m. rugsėjo 11 d. suvestinėje ataskaitoje AGRI-63130-00-2008 dėl patikrinimų, kuriuos Komisija atlieka tikrindama atitiktį pagal Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalį ir Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnį (toliau – suvestinė ataskaita).

21. Ginčijamame sprendime Komisija taikė tokias korekcijas:

– sektoriuje „vaisiai ir daržovės – citrusinių vaisių perdirbimas“: dėl mokėjimų išrašant čekį ir dėl administracinės ir buhalterinės kontrolės trūkumų buvo nustatytos dvi fiksuoto dydžio korekcijos, t. y. 2 289 213 EUR už 2005 finansinius metus ir 385 748 EUR už 2006 finansinius metus,

– „medvilnės“ sektoriuje: be dvejų neginčijamų vienkartinių korekcijų dėl to, kad leistinos gamybos riba 2003 m. buvo viršyta 4 870 264,97 EUR, o 2004 m. – 2 143 945,63 EUR, Komisija nustatė dvi fiksuoto 5 % dydžio korekcijas, t. y. 27 731 557,37 EUR už 2002 finansinius metus ir 32 655 464,17 EUR už 2003 finansinius metus,

– už galvijieną skiriamų priemokų sektoriuje Komisija taikė fiksuoto dydžio korekcijas dėl trūkumų galvijų identifikavimo ir registravimo duomenų bazėje ir trūkumų atliekant patikrinimus vietoje: 10 % už 2003 finansinius metus, 5 % ir 10 % už 2004 finansinius metus, 5 % ir 10 % už 2005 finansinius metus bei 5 % ir 10 % už 2006 finansinius metus, t. y. pritaikė bendrą 14 341 429,92 EUR korekciją,

– pagalbos alyvuogių aliejaus gamybai sektoriuje Komisija taikė 10 % ir 15 % dydžio fiksuotas korekcijas už 2003–2006 finansinius metus dėl pasikartojančių trūkumų atliekant alyvmedžių, gamyklų ir derlingumo patikrinimus, t. y. iš viso 83 641 370,78 EUR,

– finansų kontrolės sektoriuje Komisija už 2005 finansinius metus nustatė vienkartinę 4 521 536,62 EUR korekciją dėl to, kad nebuvo laikomasi mokėjimo terminų; ji taip pat nustatė 6 326 450,77 EUR vienkartinę korekciją už 2004 finansinius metus dėl didžiausių finansinių ribų viršijimo ir 233 613,43 EUR už 2005 finansinius metus.

Procesas ir šalių reikalavimai

22. Pareiškimu, kurį Pirmosios instancijos teismo (dabar Bendrasis Teismas) kanceliarija gavo 2009 m. vasario 6 d., Graikijos Respublika pareiškė šį ieškinį.

23. Pakeitus Bendrojo Teismo kolegijų sudėtį, 2010 m. rugsėjo 30 d. byla buvo paskirta penktajai kolegijai. 2011 m. vasario 15 d. buvo paskirtas naujas teisėjas pranešėjas, posėdžiaujantis antrojoje kolegijoje, todėl byla buvo paskirta šiai kolegijai.

24. Susipažinęs su teismo posėdžio pranešimu Bendrasis Teismas (antroji kolegija) nusprendė pradėti žodinę proceso dalį ir, taikydamas proceso organizavimo priemones pagal Bendrojo Teismo procedūros reglamento 64 straipsnį, pateikė šalims rašytinius klausimus. Šalys atsakė į šiuos klausimus per nustatytą terminą. Per 2012 m. birželio 5 d. posėdį buvo išklausytos šalių žodinės pastabos ir atsakymai į Bendrojo Teismo pateiktus klausimus.

25. Graikijos Respublika Bendrojo Teismo prašo:

– panaikinti arba pakeisti ginčijamą sprendimą remiantis tuo, kas išdėstyta rašytinėse pastabose,

– priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.

26. Komisija Bendrojo Teismo prašo:

– atmesti ieškinį,

– priteisti iš Graikijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Dėl teisės

1. Dėl ieškinio apimties

27. Siekdama, kad būtų panaikintas ginčijamas sprendimas, Graikijos Respublika ieškinyje pateikia dvylika pagrindų. Du pirmieji ieškinio pagrindai susiję su citrusinių vaisių perdirbimo sektoriumi. Trečiasis ieškinio pagrindas susijęs su medvilnės sektoriumi. Ketvirtasis, penktasis ir šeštasis ieškinio pagrindai susiję su galvijienos sektoriumi. Septintasis, aštuntasis ir devintasis ieškinio pagrindai susiję su alyvuogių aliejaus sektoriumi, o dešimtasis, vienuoliktasis ir dvyliktasis ieškinio pagrindai susiję su finansiniu auditu.

28. Per posėdį ieškovė pareiškė, kad atsisako ketvirtojo ir septintojo ieškinio pagrindų, susijusių su Komisijos kompetencijos ratione temporis neturėjimu ir teisinio saugumo principo pažeidimu, kurį lėmė per ilga procedūros trukmė, kiek tai susiję su galvijienos ir alyvuogių aliejaus sektoriais.

29. Ji taip pat atsisakė penktojo ir aštuntojo ieškinio pagrindų, susijusių su Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalyje numatyto 24 mėn. termino pažeidimu, kiek tai susiję su galvijienos ir alyvuogių aliejaus sektoriais.

30. Kiek tai susiję su finansinio audito sektoriumi, ji atsisakė su motyvavimo stoka susijusio dvyliktojo ieškinio pagrindo dėl tyrimo FA/2006/137/GR. Be to, dėl dešimtojo ieškinio pagrindo, dėl tyrimo FA/2005/70/GR, susijusio su korekcijomis, savo ruožtu susijusiomis su, pirma, mažiau palankiomis ūkininkauti vietovėmis, antra, vynuogynų perplanavimu ir pertvarkymu, trečia, priemokomis galvijienos sektoriuje, ieškovė pareiškė išsauganti šį ieškinio pagrindą tik tiek, kiek jis susijęs su mažiau palankiomis ūkininkauti vietovėmis.

31. Galiausiai ji pareiškė atsisakanti reikalavimo pakeisti ginčijamą sprendimą.

32. Apie tai buvo pažymėta posėdžio protokole.

2. Dėl pirmojo ir antrojo ieškinio pagrindų, susijusių su sektoriui „vaisiai ir daržovės – citrusinių vaisių perdirbimas“ taikytomis korekcijomis

Bendrijos teisės aktai

33. 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2202/96, nustatančiu Bendrijos pagalbos schemą tam tikrų citrusų vaisių augintojams (OL L 297, p. 49; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 20 t., p. 103), įtvirtinta gamintojų finansinės paramos schema, pagrįsta visų pirma sutartimis tarp, pirma, pagal 1996 m. spalio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2200/96 dėl bendro vaisių ir daržovių rinkos organizavimo (OL L 297, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 20 t., p. 103) pripažintų arba laikinai leidimą turinčių augintojų organizacijų ir, antra, perdirbėjų ar jų teisėtai sudarytų organizacijų ar asociacijų.

34. 2003 m. gruodžio 1 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2111/2003, nustatančio išsamias Reglamento Nr. 2202/96 taikymo taisykles (OL L 317, p. 5; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 41 t., p. 232), 7 straipsnio 1 dalies f punkte nustatyta, kad sutartyse, be kita ko, nurodoma gamintojų organizacijoms mokama žaliavų supirkimo kaina, kuri gali skirtis priklausomai nuo veislės ir (arba) kokybės, ir (arba) pristatymo laikotarpio; šios lėšos sumokamos tik banko ar pašto pervedimu.

35. Reglamento Nr. 2111/2003 24 straipsnio 1 dalies d punkte nustatyta, kad valstybės narės imasi priemonių, būtinų patikrinti reglamento 25 ir 26 straipsniuose nurodytus gamintojų organizacijų ir perdirbėjų įrašus, užtikrinant, kad jie atitiktų apskaitą, kurią gamintojų organizacijos ir perdirbėjai turi vesti pagal nacionalinės teisės aktus.

36. Reglamento Nr. 2111/2003 27 straipsnyje „Patikrinimai“ numatyta:

„1. Visose gamintojų organizacijose, pristatančiose saldžiuosius apelsinus, mandarinus, klementinus, satsumas, citrinas, mažuosius greipfrutus ir didžiuosius greipfrutus, visiems produktams kiekvienais prekybos metais atliekami tokie patikrinimai:

< ... >

b) administraciniai ir apskaitos patikrinimai, patikrinant ne mažiau kaip:

i) 5 % sutartyse nurodytų gamintojų, siekiant visų pirma patikrinti, ar kiekvieno gamintojo plotai, visas derlius, gamintojų organizacijai pristatyti kiekiai ir perdirbti pateikti kiekiai sutampa su 23 straipsnyje numatytomis pagalbos lėšų išmokomis ir gautais mokėjimais;

< ... >

c) administraciniai ir apskaitos patikrinimai tikrinant, ar produktų kiekiai, kuriuos gamintojų organizacijai pristatė 15 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti gamintojai, visi kiekiai, pristatyti perdirbti, visi 17 straipsnio 2 dalyje nurodytų pristatymo patvirtinimų duomenys ir visi pagalbos prašymuose nurodyti kiekiai atitinka pagal 23 straipsnį skirtą pagalbą ir iš gamintojo gautus mokėjimus.

2. Kiekvienam saldžiųjų apelsinų, mandarinų, klementinų, satsumų, citrinų, mažųjų greipfrutų ir didžiųjų greipfrutų perdirbėjui kiekvienoje perdirbimo įmonėje dėl kiekvieno produkto ir kiekvienais prekybos metais atliekami tokie patikrinimai:

a) administraciniai ir apskaitos patikrinimai, patikrinant ne mažiau kaip:

i) 5 % partijų, gautų pagal kiekvienos rūšies sutartis (trumpalaikes arba daugiametes), įsitikinant, ar atitinkami kiekiai įtraukti į sutartį ir pristatymo patvirtinimus, minėtus 17 straipsnio 2 dalyje, patikrinant naudotų transporto priemonių identifikavimo duomenis ir ar laikomasi I priede nustatytų minimalių reikalavimų;

< ... >

c) administraciniai ir apskaitos patikrinimai, kurių metu remiantis išduotomis ir gautomis sąskaitomis faktūromis bei apskaitos duomenimis patikrinama, ar iš gautų žaliavų pagaminto galutinio produkto kiekis ir supirktų galutinių produktų kiekis atitinka parduotų galutinių produktų kiekį;

< ... > “

37. Komisijos dokumento Nr. 1793/2000 16 priede apibrėžti pagrindiniai ir papildomi patikrinimai citrusinių vaisių sektoriuje. Konkrečiai kalbant, aptariamame priede apibrėžti šeši pagrindiniai patikrinimai, įskaitant, be kita ko, registruojamos informacijos teisingumo ir jos atitikties apskaitai, kurią gamintojų organizacijos ir perdirbėjai turi vesti pagal nacionalinės teisės aktus, patikrinimus.

Suvestinė ataskaita

38. Atlikdamos tyrimą FV/2006/315/GR, 2006 m. balandžio 3–7 d. Komisijos tarnybos atliko Graikijoje patikrinimus. Šalims pasikeitus laiškais, 2007 m. vasario 27 d. buvo surengtas Komisijos ir Graikijos valdžios institucijų dvišalis susitikimas. 2008 m. sausio 10 d. laišku Komisija pateikė Graikijos valdžios institucijoms savo išvadas. Gavusi 2008 m. birželio 19 d. taikinimo institucijos nuomonę, Komisija 2008 m. rugpjūčio 21 d. laišku pranešė Graikijos Respublikai apie savo galutinę nuomonę.

39. Suvestinėje ataskaitoje buvo nustatyti tam tikri trūkumai atliekant Reglamento Nr. 2111/2003 27 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktyje ir 1 dalies c punkte, taip pat Reglamento Nr. 2111/2003 27 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje ir 2 dalies c punkte numatytus administracinius ir apskaitos patikrinimus. Be to, iš suvestinės ataskaitos matyti, kad bent vienas iš to paties reglamento 24 straipsnio 1 dalies d punkte numatytų patikrinimų buvo atliktas nesilaikant Bendrijos teisės aktų reikalavimų. Be to, nustatyta, kad dažnai nebuvo pagrindžiančių dokumentų, kurie turėjo būti per šiuos patikrinimus. Šiuos trūkumus iš esmės lėmė aiškių rekomendacijų stoka ir ribotos atitinkamų inspektorių žinios apskaitos srityje. Komisijos tarnybos manė, kad šie trūkumai buvo susiję su esminiais kontrolės sistemos aspektais ir kad dėl patikrinimų neatlikimo arba jų nepakankamo atlikimo fakto EŽŪOGF kilo didesnė grėsmė. Komisija konstatavo, kad panašūs trūkumai buvo nustatyti tiriant citrusinių vaisių perdirbimą 2003 m.

40. Be to, iš Komisijos tarnybų išvadų matyti, kad vienas iš perdirbėjo gamintojo organizacijai padarytų pervedimų buvo atliktas išrašant čekį, nors tokie mokėjimai turi būti atliekami banko pavedimu ar pašto pervedimu, ir kad Komisija anksčiau jau buvo pateikusi pastabų dėl šios aplinkybės. Iš suvestinės ataskaitos taip pat matyti, kad patikrinimus atliekantys inspektoriai nežinojo šioje srityje taikomų Bendrijos ir nacionalinės teisės aktų reikalavimų.

41. Komisija nusprendė, kad pagrindiniai patikrinimai buvo atlikti nesilaikant taikomuose teisės aktuose numatytų skaičiaus ir išsamumo reikalavimų, kaip rekomenduojama dokumente Nr. VI/5330/97, ir kad šis trūkumas kartojosi. Ji konstatavo, kad pirmiau buvo taikoma 5 % korekcija ir nagrinėjamu atveju pritaikė 10 % fiksuotą korekciją už 2005 ir 2006 finansinius metus, nes atitinkamas laikotarpis prasidėjo 2004 m. rugpjūčio 30 d. ir tęsėsi visus 2004‐2005 prekybos metus.

Bendrojo Teismo vertinimas

42. Graikijos Respublika pateikia pirmąjį ieškinio pagrindą, susijusį su klaidingu Komisijos dokumentuose Nr. VI/5330/97 ir Nr. 17933/2000 pateiktų rekomendacijų aiškinimu ir taikymu, ir antrąjį ieškinio pagrindą, susijusį su klaidingu faktinių aplinkybių vertinimu ir korekcijų neproporcingumu.

Dėl pirmojo ieškinio pagrindo, susijusio su klaidingu dokumentų Nr. VI/5330/97 ir Nr. 17933/2000 aiškinimu ir taikymu

43. Pirmiausia Graikijos Respublika teigia, kad pagrindiniai patikrinimai buvo atlikti. Anot jos, iš nustatytų trūkumų tik tinkamo bylų tvarkymo ir jų atitikties apskaitos kontrolei trūkumai turi būti tikrinami per pagrindinį patikrinimą. Todėl korekcija neturėjo būti didesnė kaip 2 %.

44. Bendrasis Teismas konstatuoja, kad nagrinėjamu atveju Komisija pritaikė aptariamas finansines korekcijas, be kita ko, dėl Reglamento Nr. 2111/2003 24 ir 27 straipsniuose numatytų administracinių ir apskaitos patikrinimų trūkumų.

45. Pirma, iš suvestinės ataskaitos iš tikrųjų matyti, kad šie trūkumai buvo nustatyti visų pirma Reglamento Nr. 2111/2003 24 straipsnio 1 dalies d punkte numatytų patikrinimų atžvilgiu ir buvo susiję su gamintojų organizacijų ir perdirbėjų registruojamos informacijos tvarkymu ir jos atitiktimi apskaitai, kurią reikia vesti pagal nacionalinės teisės aktus. Reikia pažymėti, kad dokumento Nr. 17933/2000 16 priede tokie patikrinimai apibrėžti kaip pagrindiniai patikrinimai ir Graikijos Respublika neginčija šio fakto.

46. Antra, fiksuoto dydžio korekcijos buvo nustatytos taip pat dėl Reglamento Nr. 2111/2003 27 straipsnyje numatytų administracinių ir apskaitos patikrinimų trūkumų. Šie patikrinimai taip pat yra pagrindiniai patikrinimai. Jų metu siekiama patikrinti, ar perdirbti patiekti produktų kiekiai atitinka pervestą pagalbą, taip pat remiantis išrašytomis ir gautomis sąskaitomis faktūromis bei apskaitos duomenimis patikrinti, ar pagamintų arba įsigytų galutinių produktų kiekiai atitinka parduotų galutinių produktų kiekius. Taigi, tai yra patikrinimai, kuriuos atliekant atitikties elementai turi būti tikrinami iš esmės.

47. Todėl, atsižvelgdama į dokumento Nr. VI/5330/97 2 priedą ir dokumento Nr. 17933/2000 16 priedą Komisija teisingai nusprendė, kad šiuo atveju nurodyti trūkumai buvo susiję su pagrindiniais patikrinimais.

48. Dėl taikytos korekcijos normos Komisija nusprendė, kad dėl nustatytų pagrindinių patikrinimų trūkumų anksčiau jau buvo pritaikyta 5 % korekcija ir, atsižvelgusi į tai, kad šie trūkumai kartojosi, padidino fiksuoto dydžio korekciją iki 10 %.

49. Šiuo klausimu, atsižvelgiant į dokumente Nr. VI/5330/97 pateiktas rekomendacijas, reikia pažymėti, kad, kai nėra įmanoma tiksliai įvertinti Bendrijos patirtų nuostolių, Komisija gali nustatyti fiksuoto dydžio korekciją (2008 m. balandžio 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo Belgija prieš Komisiją , C-418/06 P, Rink. p. I-3047, 136 punktas).

50. Dėl netinkamų finansuoti išlaidų apskaičiavimo reikia pažymėti, kad dokumente Nr. VI/5330/97 numatyta 5 % išlaidų dydžio fiksuota korekcija, kai visi pagrindiniai patikrinimai įvykdyti, tačiau nebuvo laikytasi teisės aktuose nustatytų jų skaičiaus, da žnumo ar išsamumo, todėl gali būti pagrįstai padaryta išvada, jog šie patikrinimai nesuteikia reikiamos paraiškų tinkamumo garantijos ir kad EŽŪOGF kyla reikšminga nuostolių atsiradimo grėsmė (žr. 14 ir 16 punktus).

51. Taip yra nagrinėjamu atveju, nes nustatyti trūkumai – tai trūkumai vykdant pagrindinius patikrinimus, kurie buvo atlikti nesilaikant teisės aktuose numatyto išsamumo reikalavimo, o ne tik paprasčiausios klaidos atliekant papildomus patikrinimus.

52. Todėl Graikijos Respublika neteisingai mano, kad šiuo atveju turėtų būti taikoma 2 % korekcija. Taigi kaltinimas, susijęs su klaidingu Komisijos rekomendacijų, pateiktų dokumentuose Nr. VI/5330/97 ir Nr. 17933/2000, aiškinimu ir taikymu, šiuo aspektu nepriimtinas.

53. Toliau Graikijos Respublika teigia, kad nėra teisinio pagrindo du kartus didinti korekcijos normą ir nesutinka, kad nustatyti trūkumai kartojosi.

54. Pirma, Graikijos Respublika tvirtina, kad nė viename teisės akte nenumatyta sąvoka „recidyvas“, kuri pirmą kartą buvo pateikta dokumente Nr. AGRI/60637/2006, kuris 2005‐2006 finansiniams metams netaikomas.

55. Šiems argumentams negalima pritarti.

56. Iš tikrųjų reikia priminti, kad Reglamento Nr. 1258/1999 7 straipsnio 4 dalies ketvirtoje pastraipoje ir Reglamento Nr. 1290/2005 31 straipsnio 2 dalyje (žr. šio sprendimo 3 ir 6 punktus) numatyta, jog vertindama sumą, kuri dėl nustatytų pažeidimų nebus finansuojama, Komisija turi atsižvelgti į padaryto pažeidimo sunkumą.

57. Taigi aplinkybė, kad aptariami pažeidimai kartojosi, gali būti laikoma sunkinančiu veiksniu, galinčiu pateisinti nustatytos finansinės korekcijos padidinimą. Šiuo aspektu šis padidinimas gali būti laikomas veiksmu, atliekamu nustatant bendrą Graikijos Respublikai taikytinos korekcijos dydį (šiuo klausimu žr. 1999 m. sausio 21 d. Sprendimo Vokietija prieš Komisiją , C-54/95, Rink. p. I-35, 13 punktą).

58. Todėl reikia atmesti kaltinimą, kad taikytinuose teisės aktuose nėra teisinio pagrindo, kuriuo remiantis būtų galima atsižvelgti tai, kad nustatyti trūkumai nėra vienkartiniai.

59. Be to, taisyklės, kurias Komisija patvirtino rekomendacijose, t. y. dokumentuose Nr. VI/5330/97, AGRI/61495/2002 ir AGRI/60637/2006, apibrėžia nustatytų pažeidimų kartojimosi konstatavimo pasekmes.

60. Graikijos Respublikos teiginys, kad dokumente AGRI/60637/2006 „recidyvas“ pirmą kartą buvo pripažintas sunkinančia aplinkybe, yra klaidingas. Iš tiesų, pirma, dokumento Nr. VI/5330/97 2 priede numatyta, kad „įsipareigojimo neįvykdymas tampa dar rimtesnis, jei valstybė narė negerina savo kontrolės, nors Komisija ją jau informavo apie būtinus pagerinimus“. Antra, dokumentas AGRI/61495/2002, kuriuo Graikijos Respublika remiasi ieškinyje, susijęs su apmokant EŽŪOGF Garantijų skyriaus sąskaitas Komisijos atliekamu kontrolės sistemų trūkumų kartojimosi atvejų vertinimu ir juo siekiama patikslinti dokumente Nr. VI/5330/97 įtvirtintą kartojimosi principą. Jame iš esmės numatyta, kad, jeigu trūkumai neišnyksta, galima didinti prieš tai taikytos fiksuotos korekcijos dydį, pavyzdžiui, jei prieš tai buvo taikoma 5 % korekcija, naujam atitinkamam laikotarpiui taikoma 10 % dydžio korekcija (žr. šio sprendimo 18 punktą).

61. Todėl reikia atmesti kaltinimą, susijusį su teisinio pagrindo didinti korekciją, kai nustatyti pažeidimai kartojasi, nebuvimu.

62. Antra, Graikijos Respublika teigia, kad siekiant konstatuoti, jog trūkumas kartojasi, reikia konstatuoti lygiai tokius pačius trūkumus kaip anksčiau. Anot jos, taip nėra nagrinėjamu atveju, nes apskritai sistema buvo pagerinta, o korekcijos negalima didinti, jei tam tikros priežastys, dėl kurių ji taikoma, išnyko.

63. Šiuo klausimu reikia pažymėti, kad, siekdama padaryti išvadą, jog nustatyti trūkumai buvo nevienkartiniai, Komisija rėmėsi visų pirma tyrimu FV/302/2003 dėl citrusinių vaisių perdirbimo tvarkos (ieškinio 4 priedas), dėl kurio priimtas 2009 m. birželio 11 d. Bendrojo Teismo sprendimas ( Graikija prieš Komisiją , T-33/07, neskelbiamas Rinkinyje, 56–58 punktai). Atliekant tyrimą FV/302/2003 buvo nustatyta administracinių patikrinimų ir apskaitos trūkumų, konkrečiai kalbant susijusių su gamintojų organizacijų ir perdirbėjų registruojamos informacijos atitiktimi apskaitai, kurią šie turi vesti pagal nacionalinės teisės aktus, ypač dėl Opekepe (Graikijos orientavimo ir garantijų pagalbos mokėjimų ir kontrolės institucija) instrukcijų prefektūroms ( nomos ) stokos ir aplinkybės, kad patikrinimus turintys atlikti darbuotojai neturi patirties (žr. 2003 m. kovo 4 d. Komisijos dokumentą dėl tyrimo FV/302/2003 išvadų, visų pirma 8 punktą, taip pat minėto Sprendimo Graikija prieš Komisiją 58 punktą).

64. Tačiau, kaip matyti iš suvestinės ataskaitos (žr. šio sprendimo 39 punktą) ir kaip konstatavo taikinimo institucija, atlikus tyrimą FV/302/2003 nustatyti trūkumai ir šiuo atveju nustatyti trūkumai yra panašūs.

65. Be to, kaip konstatavo Komisijos tarnybos, nustatyti administracinių ir apskaitos patikrinimų trūkumai susiję su esminiais kontrolės sistemos aspektais ir kad dėl patikrinimų neatlikimo arba jų nepakankamo atlikimo fakto EŽŪOGF kyla didesnė grėsmė (žr. šio sprendimo 39 punktą). Todėl taikant padidintą korekcijos normą šie trūkumai buvo lemiami (šiuo klausimu žr. 2011 m. rugsėjo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją , T-352/05, neskelbiamo Rinkinyje, 327 punktą).

66. Remiantis tuo darytina išvada, kad trūkumai yra panašūs ir susiję su tuo pačiu sektoriumi (citrusinių vaisių), inkriminuojami tai pačiai valstybei narei ir pripažinti turinčiais lemiamą reikšmę taikant padidintą korekcijos normą. Todėl Komisija nepadarė klaidos, kai konstatavo, kad šie trūkumai buvo nevienkartiniai.

67. Tiek, kiek Graikijos Respublika remiasi tyrimo FV/2004/312 dėl pagalbos pomidorų perdirbimui schemos rezultatais ginčydama tai, kad trūkumai kartojosi, reikia pažymėti, kad, kaip pabrėžia Komisija ir kaip matyti iš suvestinės ataskaitos, kurioje glaustai išdėstyta Komisijos pozicija iki taikinimo procedūros, toks kartojimasis grindžiamas ne minėto tyrimo, o tyrimo FV/302/2003 dėl citrusinių vaisių perdirbimo rezultatais.

68. Todėl šioje byloje reikia atmesti Graikijos Respublikos argumentą, kad trūkumai nesikartojo.

69. Be to, argumentą, kad pagerinimų buvimas neleidžia konstatuoti kartojimosi, taip pat reikia atmesti. Graikijos Respublika apskritai tvirtina, kad sistema buvo pagerinta, tačiau neįrodo, jog šie pagerinimai buvo susiję būtent su šiuo atveju nagrinėjamais lemiamais trūkumais. Maža to, ji cituoja Komisijos tarnybų išvadas, padarytas atlikus tyrimą FV/2004/312 dėl pomidorų perdirbimo, kuris šiuo atveju neturi reikšmės (žr. šio sprendimo 67 punktą).

70. Todėl argumentus, kad nagrinėjamu atveju negalima buvo didinti finansinių korekcijų, reikia atmesti.

71. Trečia, Graikijos Respublika nurodo, kad korekcija negali būti didinama automatiškai, padidinimas turi būti motyvuotas, o nagrinėjamu atveju taip nėra.

72. Dėl šio argumento priimtinumo Bendrasis Teismas pažymi, kad jis buvo nurodytas ieškinio 18 punkte, todėl, priešingai nei Komisija tvirtina triplike, yra priimtinas.

73. Dėl jo pagrįstumo reikia priminti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką konkrečiu sprendimų dėl sąskaitų apmokėjimo atveju sprendimo motyvavimas turi būti laikomas pakankamu, jeigu valstybė, kuriai jis skirtas, aktyviai dalyvavo jį rengiant ir žinojo priežastis, dėl kurių Komisija nusprendė, kad ginčijama suma neturi būti apmokėta iš EŽŪOGF lėšų (žr., be kita ko, 2001 m. rugsėjo 20 d. Sprendimo Belgija prieš Komisiją , C-263/98, Rink. p. I-6063, 98 punktą; 2004 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją , C-332/01, Rink. p. I-7699, 67 punktą; 2009 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją , T-55/07, neskelbiamo Rinkinyje, 125 punktą).

74. Šiuo atveju iš bylos medžiagos matyti, kad Graikijos Respublika aktyviai dalyvavo rengiant ginčijamą sprendimą ir kad nagrinėjamo trūkumų kartojimosi klausimas buvo keliamas vykstant taikinimo procedūrai, konkrečiai kalbant 2008 m. sausio 10 d. laiške, pažymėtas 2007 m. balandžio 4 d. posėdžio protokole, taikinimo institucijos nuomonėje ir suvestinėje ataskaitoje. Iš bylos medžiagos taip pat matyti, kad Graikijos Respublika žinojo nagrinėjamo padidinimo motyvus ir konkrečiai pažeidimus, dėl kurių buvo pritaikytos korekcijos, ankstesnį sprendimą taikyti finansinę korekciją, ankstesnę korekcijos normą ir jos pritaikytą padidinimą, taip pat žinojo apie egzistuojančią padidintą EŽŪOGF finansinių nuostolių grėsmę.

75. Todėl argumentą, susijusį su korekcijų padidinimo motyvavimo stoka, ir visą pirmąjį ieškinio pagrindą reikia atmesti.

Dėl antrojo ieškinio pagrindo, susijusio su klaidingu faktinių aplinkybių vertinimu ir nustatytų korekcijų neproporcingumu

76. Pirma, Graikijos Respublika teigia, kad Reglamento Nr. 2111/2003 24 ir 27 straipsniuose numatyti administraciniai ir apskaitos patikrinimai buvo atlikti taikant didesnes normas nei numatytosios aktuose, net jei jų nebuvo galima atsekti.

77. Bendrasis Teismas primena, kad EŽŪOGF finansuoja tik intervencines priemones, kurių imamasi pagal Bendrijos teisės nuostatas bendro žemės ūkio rinkų organizavimo srityje (2001 m. kovo 6 d. Teisingumo Teismo sprendimo Nyderlandai prieš Komisiją , C-278/98, Rink. p. I-1501, 38 punktas ir 2005 m. vasario 24 d. Teisingumo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją , C-300/02, Rink. p. I-1341, 32 punktas; 2008 m. vasario 14 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimo Ispanija prieš Komisiją , T-266/04, neskelbiamo Rinkinyje, 97 punktas).

78. Be to, dėl taisyklių dėl įrodinėjimo naštos sąskaitų apmokėjimo srityje reikia priminti, kad Komisija, siekdama įrodyti bendro žemės ūkio rinkų organizavimo taisyklių pažeidimą, neprivalo išsamiai įrodyti, jog nacionalinių valdžios institucijų atliktų patikrinimų nepakako ar kad jų pateikiami skaičiai yra neteisingi; jai pakanka pateikti įrodymų, kurie sukeltų pakankamai rimtų ir pagrįstų abejonių dėl šių patikrinimų ar dėl skaičių. Komisijos įrodinėjimo našta šiuo atveju sumažinama todėl, kad valstybė narė yra geresnėje padėtyje renkant bei patikrinant EŽŪOGF sąskaitoms apmokėti reikalingus duomenis, todėl ji ir turi pateikti kuo detalesnių bei išsamesnių įrodymų, kad šie patikrinimai iš tiesų buvo atlikti, ar įrodymų dėl šių skaičių ir, jei reikia, įrodymų, kad Komisijos teiginiai nepagrįsti (2001 m. sausio 11 d. Teisingumo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją , C-247/98, Rink. p. I-1, 7–9 punktai ir 2003 m. birželio 19 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją , C-329/00, Rink. p. I-6103, 68 punktas).

79. Šiuo atveju iš bylos medžiagos ir visų pirma iš dvišalio susitikimo protokolo matyti, kad nagrinėjamu atveju nustatyti administracinių ir apskaitos patikrinimų trūkumai nebuvo paneigti dokumentiniais įrodymais, kurie patvirtintų Graikijos Respublikos argumentus.

80. Iš taikinimo institucijos nuomonės taip pat matyti, kad Graikijos Respublikos pateikti paaiškinimai, jog ji atliko patikrinimus, tačiau netinkamai juos dokumentavo, nėra patvirtinti konkrečiais įrodymais. Pati Graikijos Respublika pripažįsta, kad patikrinimų negalima tuoj pat atsekti. Ji taip pat pripažįsta trūkumus, susijusius su pareiga atlikti apskaitos patikrinimų tyrimą.

81. Be to, Graikijos Respublika pabrėžia, jog 2006 m. priėmė naujas taisykles, kad pašalintų nustatytus trūkumus.

82. Tačiau pakanka konstatuoti, kad toks argumentas nekompensuoja patikrinimų trūkumų, kurie buvo nustatyti prieš nagrinėjamus metus buvusiais prekybos metais.

83. Todėl neįrodyta, kad Komisijos išvados dėl administracinių ir apskaitos patikrinimų trūkumų yra klaidingos, o korekcijos šiuo aspektu nepagrįstos.

84. Antra, Graikijos Respublika nurodo, kad išrašant čekį buvo mokama tik vieną kartą ir kad 10 % fiksuota korekcija yra neproporcinga.

85. Atsižvelgiant į išvadas dėl pirmiau išnagrinėtų administracinių ir apskaitos patikrinimų pakanka pažymėti, kad mokėjimo išrašant čekį konstatavimas nėra vienintelis pagrindas taikyti korekcijas šiuo atveju.

86. Todėl Graikijos Respublikos argumentus, kuriais siekiama įrodyti dėl mokėjimo išrašant čekį nustatytos korekcijos neproporcingumą, reikia atmesti.

87. Taigi reikia atmesti visą antrąjį ieškinio pagrindą.

88. Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad Graikijos Respublika nepateikė nė vieno argumento, kuriuo būtų galima ginčyti ginčijamo sprendimo teisėtumą tiek, kiek juo nustatytos 10 % fiksuotos korekcijos citrusinių vaisių perdirbimo sektoriui.

3. Dėl trečiojo ieškinio pagrindo, susijusio su medvilnės sektoriuje taikomomis korekcijomis

Bendrijos teisės aktai

89. Pagalbą medvilnės gamybai reglamentuoja 2001 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1051/2001 dėl pagalbos medvilnės gamybai (OL L 148, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 32 t., p. 332), kuriuo panaikinamas 1995 m. birželio 29 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1554/95, nustatantis pagalbos sistemos medvilnei bendrąsias taisykles bei panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 2169/81 (OL L 148, p. 48). Remiantis Reglamento Nr. 1051/2001 23 straipsniu, jis įsigalioja paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną, t. y. 2001 m. birželio 1 d. ir taikomas nuo 2001 m. rugsėjo 1 d.

90. Pagal Reglamento Nr. 1051/2001 1 straipsnio 3 dalį prekybos metai trunka nuo rugsėjo 1 d. iki rugpjūčio 31 d.

91. Reglamento Nr. 1051/2001 11 straipsnio d punkte ir 12 straipsnio 1 dalies d punkte nustatyta, kad norėdamos gauti pagalbą medvilnės gamybai medvilnės valymo įmonės privalo įrodyti, kad medvilnė pristatyta deklaravus apsėtą plotą, kaip nurodyta šio reglamento 16 straipsnio 2 dalyje.

92. Reglamento Nr. 1051/2001 16 straipsnio 2 dalyje įtvirtinta, kad valstybės narės gamintojos sukuria apsėtų plotų deklaravimo sistemą, visų pirma, užtikrinančią, kad paraiškose pagalbai gauti minima medvilnė yra nurodytos kilmės.

93. Siekdamos atsižvelgti į aplinkos apsaugos tikslus, valstybės narės nustato ir patvirtina aplinkosaugos priemones, kurias jos laiko tinkamomis reguliuoti žemės ūkio paskirties žemės panaudojimą medvilnės gamybai (Reglamento Nr. 1051/2001 13 konstatuojamoji dalis). Be to, Reglamento Nr. 1051/2001 17 straipsnyje nustatyta:

„1. Valstybės narės < ... > medvilnės sektoriui nustato:

– priemones aplinkai gerinti, ypač neigiamą poveikį aplinkai mažinančius auginimo būdus,

– tyrimo programas aplinkai mažiau kenkiantiems auginimo metodams plėtoti,

– priemones gamintojams informuoti apie tokio tiriamojo darbo rezultatus ir atitinkamų būdų privalumus.

2. Valstybės narės imasi jų požiūriu tinkamų aplinkosaugos priemonių, atsižvelgdamos į ypatingą medvilnės gamybai naudojamų žemės ūkio plotų būklę. Be to, valstybės narės imasi būtinų veiksmų primindamos gamintojams, kad jie privalo laikytis aplinkosaugos teisės aktų.

3. Tam tikrais atvejais valstybės narės apriboja plotus, už kuriuos gali būti skiriama pagalba nevalytai medvilnei, remdamosi objektyviais kriterijais, susijusiais su:

– tų regionų, kur medvilnė yra pagrindinė lauko kultūra, žemės ūkio e konomika,

– konkrečių plotų dirva ir klimatu,

– drėkinamojo vandens tvarkymu,

– sėjomainos sistemomis ir auginimo būdais, kurie gali pagerinti aplinką.

4. Iki 2004 m. gruodžio 31 d. Graikijos Respublika ir Ispanijos Karalystė pateikia Komisijai ataskaitas apie aplinkosaugos padėtį medvilnės sektoriuje ir laikantis 1, 2 ir 3 dalių priimtų nacionalinių priemonių poveikį.“

94. 2001 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1591/2001, nustatančiu išsamias pagalbos schemos medvilnės sektoriui taikymo taisykles (OL L 210, p. 10; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 33 t., p. 237), buvo panaikintas 1989 m. gegužės 3 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 1201/89, nustatantis pagalbos schemos medvilnės gamybai įgyvendinimo taisykles (OL L 123, p. 23), ir, remiantis jo 19 straipsniu, jis taikomas nuo 2001 m. rugsėjo 1 d.

95. Reglamento Nr. 1591/2001 9 straipsnio, reglamentuojančio deklaracijas apie apsodintus plotus, 1 dalyje numatyta:

„Prieš paskutinę valstybės narės nustatytą dieną visi Bendrijos medvilnės augintojai pateikia pagalbos už plotą paraišką, pateikdami pareiškimo apie apsėtus plotus [deklaracijos apie apsodintus plotus] ateinantiems prekybos metams formą taip, kaip numatyta pagal integruotą administravimo ir kontrolės sistemą. Atitinkamas žemės ūkio plotas ar plotai nustatomi pagal integruotoje administravimo ir kontrolės sistemoje numatytą žemės ūkio plotų nustatymo sistemą. Kai taikoma, augintojai pateikia patikslintą pareiškimą [deklaraciją], atsižvelgdami į valstybės narės nustatytą dieną faktiškai medvilne apsėtus [vilnamedžiais apsodintus] plotus ir ne vėliau kaip iki gegužės 31 d., einančios prieš atitinkamus prekybos metus.“

96. Reglamento Nr. 1591/2001 17 straipsnyje nustatyta, kad 2001–2002 prekybos metams Reglamento (EEB) Nr. 1201/89 8 straipsnyje nurodytos deklaracijos apie apsodintus plotus, pateiktos iki 2001 m. rugsėjo 1 d., laikomos lygiavertėmis deklaracijoms apie apsodintus plotus, kaip nurodyta Reglamento Nr. 1591/2001 9 straipsnyje.

97. Reglamento Nr. 1591/2001 13 straipsnio „Patikrinimai“ redakcijoje, taikytoje nuo 2001 m. rugsėjo 1 d. iki 2002 m. rugpjūčio 23 d., nustatyta:

„1. Gamintojo valstybės narės [valstybės narės gamintojos] paskirta kontrolės įstaiga patikrina:

a) ar pareiškimai dėl medvilne apsėtų plotų yra teisingi [ar deklaracijos apie vilnamedžiais apsodintus plotus yra teisingos], atliekant patikrinimą vietoje, susijusį su ne mažiau kaip 5 % pareiškimų [deklaracijų];

< ... >

f) kryžminiais patikrinimais – ar sutartyse nurodyti žemės ūkio plotai atitinka plotus, augintojų deklaruotus pareiškimuose apie medvilne apsėtus plotus [deklaracijose apie vilnamedžiais apsodintus plotus].

2. Nustačius neatitikimus, susijusius su 9 straipsnyje nurodytu pareiškimu apie plotus [nurodyta deklaracija apie plotus], priklausomai nuo nuobaudų, nurodytų 14 straipsnio 1 dalyje, taikymo, pagalba gali būti suteikta medvilnės kiekiams, atitikusiems visus kitus reikalavimus.

3. Kai už patikrinimus yra atsakingos kelios įstaigos, valstybė narė parengia jų koordinavimo sistemą.“

98. 2002 m. rugpjūčio 19 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1486/2002, iš dalies keičiančiu Reglamentą Nr. 1591/2001 (OL L 223, p. 3), kuris taikomas nuo 2002 m. rugpjūčio 23 d., Reglamento Nr. 1591/2001 13 straipsnio 1 dalies a punktas pakeistas taip:

„ar pareiškimai dėl medvilne apsėtų plotų yra teisingi [ar deklaracijos apie vilnamedžiais apsodintus plotus yra teisingos], atliekant patikrinimą vietoje, susijusį su ne mažiau kaip 5 % pareiškimų [deklaracijų]; atlikti ne vėliau kaip atitinkamų prekybos metų lapkričio 15 d.“

Suvestinė ataskaita

99. Atlikdama tyrimus OT/2003/01/GR ir OT/2003/03/GR Komisija Graikijoje atliko patikrinimus, atitinkamai nuo 2003 m. kovo 31 d. iki balandžio 4 d. ir nuo 2003 m. spalio 20 d. iki spalio 24 d., susijusius su pagalba medvilnės gamybai 2001–2002 ir 2002–2003 prekybos metais. Komisija ir Graikijos Respublika pasikeitė laiškais ir 2005 m. gruodžio 8 d. surengė dvišalį susitikimą. 2007 m. liepos 3 d. laišku Komisija pateikė Graikijos valdžios institucijoms savo išvadas. Gavusi 2008 m. sausio 21 d. taikinimo institucijos nuomonę Komisija 2008 m. rugpjūčio 6 d. laišku pranešė apie savo galutinę nuomonę.

100. Be išvadų apie gamybos, kuriai gali būti suteikta pagalba, apimties viršijimo, Komisijos tarnybos nustatė kontrolės trūkumų, kuriuos trumpai išdėstė suvestinėje ataskaitoje.

101. Pirma, dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos (toliau – IAKS) Komisijos tarnybos nusprendė, kad nors deklaracijos apie vilnamedžiais apsodintus plotus buvo įtrauktos į IAKS deklaraciją apie plotus, dviejų sistemų suderinamumas nebuvo pakankamai užtikrintas, kaip tai jau buvo konstatuota dėl 1997–1998 – 2000–2001 prekybos metų. Konkrečiai kalbant:

– buvo pažymėta apie įvairių dokumentų (ūkininkų ir medvilnės valymo įmonių sutartys, IAKS deklaracijos apie vilnamedžių plotus) neatitikimus, kurių Graikijos valdžios institucijos aiškiai nenustatė ir dėl kurių kilo abejonių dėl kryžminių patikrinimų veiksmingumo ir atitinkamai dėl visos informacijos, kuria medvilnės valymo įmonės naudojosi tikrindamos, ar pristatyta medvilnė, nurodyta deklaracijoje apie plotus, patikimumo,

– buvo nuspręsta, kad už IAKS duomenų bazę atsakingų tarnybų ir tarnybų, atsakingų už pagalbą medvilnės gamybai, bendradarbiavimas buvo ypač nepakankamas; iš tikrųjų Opekepe tarnybos žinojo tik deklaracijose apie plotus pateiktą informaciją apie medvilnę, o tai neleisdavo išvengti nepakankamo vilnamedžiais apsodintų plotų deklaravimo pavojaus; be to, už IAKS atsakingos tarnybos už medvilnę atsakingoms tarnyboms nenurodė buvus kokių nors trūkumų 2001‐2002 ir 2002‐2003 metais, nors nuotolinio stebėjimo rezultatai rodė, jog yra nedeklaruotų arba blogai deklaruotų plotų.

102. Antra, dėl aplinkosaugos priemonių kontrolės suvestinėje ataskaitoje pabrėžiama, kad 2001 m. pagalbos medvilnės gamybai schemos reforma buvo patvirtintos aplinkosaugos priemonės, kurių pobūdį bei patikrinimų ir sankcijų skyrimo tvarką turėjo nustatyti valstybė narė. Nustatyta, kad Graikijos Respublika patvirtino tokias priemones, įskaitant gamybos plotų apribojimą, didžiausio derlingumo nustatymą ir reikalavimo laikytis geros praktikos, kaip antai privaloma kultūrų sėjomaina, kodekso įvedimą.

103. Komisijos tarnybos pažymėjo, kad nėra nustatyta šių aplinkosaugos priemonių kontrolės tvarka ir netaikomos sankcijos. Konkrečiai kalbant, administracinė didžiausio kiekvienam gamintojui nustatyto derlingumo kontrolė buvo pripažinta nepakankama. Be to, per plotų patikrinimus vietoje, atliktus nuėmus paskutinį derlių, t. y. pernelyg vėlai, kad būtų galima patikrinti deklaruoto derlingumo tikrumą, reikėjo stengtis nustatyti nedeklaruotus vilnamedžių plotus ir patikrinti, ar laikomasi geros praktikos kodekso. Pavyzdžiui, buvo tikrinami tik deklaruoti vilnamedžių plotai, o tai neleido nustatyti deklaruotų vilnamedžių plotų, apsėtų kviečiais ar kita kultūra. Galiausiai buvo pažymėta, kad visai nebuvo kontroliuojama, kaip laikomasi geros praktikos kodekso.

104. 2008 m. sausio 28 d. priimtoje nuomonėje taikinimo institucija pasiūlė Komisijai įsitikinti, kad turint omenyje datą, kada įsigaliojo pagal šią pagalbos schemą numatyti aplinkosaugos reikalavimai, šių nuostatų atitiktimi galėjo būti remiamasi kaip teisiškai privalomu Bendrijos pagalbos skyrimo už 2001‐2002 prekybos metais užaugintus vilnamedžius kriterijumi.

105. 2008 m. rugpjūčio 6 d. laiške Komisijos tarnybos pateikė savo galutinę nuomonę, kurioje buvo pasiūlyta ta pati korekcija. Jos pabrėžė, kad prekybos metai prasideda rugsėjo 1 d., o tai nereiškia, jog plotų kontrolės priemonės (ypač apribojimai dėl aplinkos apsaugos) pirmaisiais metais yra neprivalomojo pobūdžio, nes visi tinkamumo pagalbai gauti kriterijai, susiję su veiksmais iki prekybos metų pradžios, turi būti patikrinti iki prekybos metų pradžios. Jos taip pat pabrėžė, kad apie diskusijų dėl medvilnės reformos turinį buvo žinoma iki 2001 m. birželio 1 d. ir kad Graikijos valdžios institucijos sąmoningai nusprendė nuo pirmųjų prekybos metų taikyti Reglamento Nr. 1051/2001 17 straipsnio 3 dalį ir 2001 m. vasario mėn. buvo priimtas ministerijos sprendimas, kuriame, be kita ko, numatyta privaloma sėjomaina ir vilnamedžiais apsodintų plotų sumažinimas, tačiau ūkininkai to niekaip nekontroliavo.

106. Trečia, dėl plotų patikrinimų vietoje, pirma, Komisijos tarnybos nusprendė, kad atrenkant už 2001‐2002 prekybos metus tikrinamus, kiek tai susiję su pagalba medvilnės gamybai, ūkius nebuvo remiamasi jokia rizikos analize, nes atsitiktinė atranka nebuvo pritaikyta prie su šiais metais susijusios rizikos (nedeklaruotų vilnamedžių plotų nustatymas, gero ūkininkavimo praktikos pažeidimų nustatymas). Nors, atrodo, atrankos procedūra už 2002‐2003 prekybos metus buvo iš dalies pakeista, ši procedūra buvo pripažinta nepakankama, nes taikant ją buvo atsižvelgiama į su medvilne nesusijusius rizikos veiksnius (IAKS atranka) ir nebuvo galima pakankamai atsižvelgti į šiais prekybos metais konstatuotus neįprasto derlingumo atvejus. Todėl buvo nuspręsta, kad padaryti atrankos pakeitimai neleido taip pagerinti tvarkos, kad būtų pašalinti pavojai, susiję su nepakankamu plotų deklaravimu.

107. Antra, buvo pripažinta, kad patikrinimai vietoje atlikti pernelyg vėlai ir neleidžia nustatyti daugybės mažų vilnamedžiais apsodintų sklypų ribų, kurios dažnai gali būti nustatytos tik pakeitus vilnamedžio veislę, kuri skiriasi savo lapais ir vaisiumi, nors apdirbamas plotas gali būti pakankamai tiksliai išmatuotas tik kai kultūra tebėra lauke, kaip nustatyta IAKS ribose įtvirtintose normose. Be to, tik 2008 m. sausio 22 d. paragintos taikinimo institucijos Graikijos valdžios institucijos pateikė informaciją apie patikrinimų vietoje atlikimo datas, kurioje, Komisijos tarnybų nuomone, nėra jokių patikimų duomenų apie vėlai atliktų patikrinimų mastą, nes didelis datų skaičius (mažiausiai šešiolika atvejų) buvo nepanašus į tiesą. Be to, be šių neatitikimų, faktas, kad patikrinimai buvo atlikti pernelyg vėlai (vėliau kaip sausio mėn.), 2001‐2002 m., atrodo, pasitvirtino penkiuose nomuose , o 2002 m. – septyniuose nomuose .

108. Trečia, taip pat buvo konstatuota, kad 2001‐2002 m. instrukcijose tikrintojams nebuvo numatyta jokių matavimo formalumų, neapibrėžtos leidžiamos techninės paklaidos ir kad ši situacija vargu ar pagerėjo 2002‐2003 m., kai Opekepe pradėjo vykdyti patikrinimus vietoje.

Bendrojo Teismo vertinimas

109. Dėl medvilnės sektoriaus Graikijos Respublika pateikia pagrindą, susijusį su 5 % fiksuotos korekcijos, taikomos už 2002 ir 2003 finansinius metus, nepagrįstumu ir neproporcingumu, taip pat su klaidingu faktinių aplinkybių vertinimu.

110. Šį ieškinio pagrindą sudaro penkios dalys. Pirma ir antra dalys susijusios su finansinės korekcijos neproporcingumu, trečia, ketvirta ir penkta dalys – su tariamai klaidingu Komisijos išvadų dėl IAKS trūkumų, aplinkosaugos priemonių ir plotų patikrinimų vietoje pobūdžiu.

111. Iš pradžių Bendrasis Teismas išnagrinės trečią, ketvirtą ir penktą dalis, o paskui dvi pirmąsias šio pagrindo dalis.

Dėl trečios dalies, susijusios su tariamai klaidingu Komisijos išvadų dėl IAKS trūkumų pobūdžiu

112. Graikijos Respublika ginčija Komisijos išvadas dėl IAKS trūkumų ir teigia, kad kryžminiai patikrinimai yra veiksmingi. Ji aprašo gamintojų apdirbamų plotų deklaravimo IAKS procedūrą ir pabrėžia, kad pagalba medvilnei nėra susijusi su plotu, o pervedama pagal medvilnės kiekį, kurį gamintojai pristato medvilnės valymo įmonei, kuris tikrinamas. Ji taip pat nurodo, kad aplinkybė, jog IAKS yra tam tikrų trūkumų, kurie buvo paaiškinti Komisijai išsiųstame 2004 m. lapkričio 26 d. rašte, neturėjo jokios įtakos išmokų gavėjams teisėtumui.

113. Bendrasis Teismas primena, kad pagalbos medvilnės gamybai schema su IAKS buvo suderinta Reglamentu Nr. 1201/89, iš dalies pakeistu 1997 m. rugsėjo 5 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1740/97 (OL L 244, p. 1), siekiant sustiprinti pagalbos medvilnei schemos administravimą ir kontrolę ir išvengti pavojaus du kartus išmokėti pagalbą už tuos pačius plotus. Reglamento Nr. 1591/2001, kuriuo panaikintas Reglamentas Nr. 1201/89, 9 konstatuojamojoje dalyje taip pat numatyta, jog tam, kad būtų užtikrinta, jog pagalbos paraiškose nurodyta medvilnės kilmė yra tikra, žemės ūkio plotų nustatymo sistemos priemonėmis, numatytomis 1992 m. lapkričio 27 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92, nustatančiame tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų IAKS (OL L 355, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 13 t., p. 223), turi būti įmanoma nustatyti vilnamedžiais apsodintus plotus. Tai reiškia, kad šios dvi sistemos yra susijusios ir užtikrina keitimąsi informacija, visų pirma atliekant Reglamento Nr. 1591/2001 13 straipsnio 1 dalies f punkte numatytus kryžminius patikrinimus (žr. šio sprendimo 97 punktą).

114. Pagal teismų praktiką valstybė narė, kuriai skirtas Komisijos sprendimas konstatuoti patikrinimų, atliekamų taikant EŽŪOGF Garantijų skyriaus veikimo taisykles, nebuvimą arba trūkumus, negali neigti Komisijos išvadų, savo teiginių neparemdama patikimos ir veiksmingos kontrolės sistemos buvimo įrodymais. Jei valstybei nepavyksta įrodyti, kad Komisijos išvados neteisingos, tokiu atveju šios išvados tampa įrodymais, galinčiais sukelti rimtų abejonių dėl adekvačių ir veiksmingų priežiūros ir kontrolės priemonių buvimo (2000 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją , Rink. p. I-5719, 58 punktas).

115. Šioje byloje Graikijos Respublika konkrečiai neginčija nustatytų aptariamos kontrolės sistemos trūkumų. Ji tik teigia, kad IAKS trūkumai neturėjo įtakos išmokų pagalbos gavėjams teisėtumui ir kad jos atlikti patikrinimai buvo pakankami, nes buvo tikrinami gamintojų medvilnės valymo įmonei pristatytos medvilnės kiekiai ir derlingumas.

116. Tačiau tokių patikrinimų fakto nepakanka siekiant ištaisyti suvestinėje ataskaitoje nurodytus trūkumus (žr. šio sprendimo 101 punktą). Šiuo atžvilgiu primintina, kad kai reglamentas nustato konkrečias patikrinimų priemones, valstybės narės turi jas taikyti ir nėra būtina vertinti jų teiginio, kad kita kontrolės sistema būtų veiksmingesnė, pagrįstumo (2002 m. kovo 21 d. Teisingumo Teismo sprendimo Ispanija prieš Komisiją , C-130/99, Rink. p. I-3005, 87 punktas).

117. Be to, kalbėdama apie nustatytus sklypų patikrinimų trūkumus, Graikijos Respublika remiasi Komisijai nusiųstu 2004 m. lapkričio 26 d. raštu. Šiame laiške ji, be kita ko, teigia, kad šie trūkumai paaiškinami plotų duomenų perkėlimo klaidomis, padarytomis suvedant patikrinimų vietoje rezultatus į patikrinimų suvestinę, kuri paskui naudojama atnaujinant kompiuterinę patikrinimų vietoje bylą (2004 m. lapkričio 26 d. rašto 27 punktas).

118. Todėl reikia konstatuoti, kad taip Graikijos Respublika nurodo nustatytų klaidų priežastis, tačiau neįrodo, kad Komisijos išvados klaidingos ir neišsklaido abejonių dėl kontrolės sistemos veiksmingumo.

119. Galiausiai Graikijos Respublika teigia, kad „deklaracijos apie plotus tikslumas“ tapo tinkamumo gauti pagalbą kriterijumi įsigaliojus Reglamentui Nr. 1486/2002, kuris taikomas nuo 2002‐2003 prekybos metų ir todėl netaikomas šiuo atveju.

120. Šiuo klausimu Bendrasis Teismas pažymi, kad deklaracija apie medvilnės plotus buvo numatyta Reglamento Nr. 1591/2001 9 straipsnyje (žr. šio sprendimo 95 punktą) dar iki šio reglamento pakeitimo iš dalies Reglamentu Nr. 1486/2002, o prieš tai ji buvo numatyta Reglamento Nr. 1201/89, kurį iš dalies pakeitė Reglamentas Nr. 1740/97, 8 punkte (žr. šio sprendimo 96 punktą). Be to, deklaracijos apie medvilnės plotus teisingumo kontrolė atliekant patikrinimą vietoje, susijusį su ne mažiau kaip 5 % deklaracijų, taip pat buvo numatyta Reglamento Nr. 1591/2001 13 straipsnyje (žr. šio sprendimo 97 punktą) dar iki šio reglamento pakeitimo iš dalies Reglamentu Nr. 1486/2002, o iki tol – Reglamento Nr. 1201/89 12 straipsnyje. Reglamentu Nr. 1486/2002 šiuo aspektu padarytu pakeitimu buvo tik patikslinta, kad toks patikrinimas turi būti atliktas ne vėliau kaip atitinkamų prekybos metų lapkričio 15 d. (žr. šio sprendimo 98 punktą).

121. Taigi šis argumentas nepagrįstas.

122. Todėl šio ieškinio pagrindo trečią dalį reikia atmesti.

Dėl ketvirtos dalies, susijusios su tariamai klaidingu Komisijos išvadų dėl aplinkosaugos priemonių pobūdžiu

123. Primintina, kad dėl 2001 m. pagalbos medvilnės gamybai schemos reformos, įvykdytos Reglamento Nr. 1051/2001 17 straipsniu, valstybėms narėms buvo nustatyta pareiga patvirtinti aplinkosaugos priemones, kurias jos laiko tinkamomis (žr. šio sprendimo 93 punktą). Graikijos Respublika patvirtino tokias priemones ir apribojo gamybos plotus, nustatė didžiausią derlingumą, įvedė reikalavimą laikytis geros praktikos, kaip antai privalomos kultūrų sėjomainos, kodeksą. Šios priemonės numatytos 2001 m. vasario 28 d. ir 2001 m. gegužės 4 ir 10 d. ypourgikes apofaseis (ministro potvarkiai), priimtais, kaip pabrėžia Graikijos Respublika, po ilgų diskusijų su augintojais.

124. Visų pirma Graikijos Respublika nurodo, kad patikrinimų rezultatai negalėjo pasireikšti nedelsiant, nes aplinkosaugos priemonės buvo patvirtintos 2001 m.

125. Šiuo atveju Bendrasis Teismas pažymi, kad nustačiusi 5 % fiksuotą korekciją dėl nepakankamų aplinkosaugos sąlygų patikrinimų Komisija ginčija ne patvirtintų aplinkosaugos priemonių veiksmingumą ar pagrįstumą, o aplinkybę, jog nuo pat jų patvirtinimo nebuvo kontroliuojama, kaip jų laikomasi. Todėl Graikijos Respublikos argumentai, jog tam, kad aplinkosaugos priemonės būtų veiksmingos, reikia laiko, šiuo atveju neturi reikšmės.

126. Be to, Graikijos Respublika teigia, kad aplinkosaugos priemonių laikymosi kontrolė buvo tinkama.

127. Tačiau Bendrasis Teismas pažymi, kad šis teiginys nėra patvirtintas bylos medžiagoje esančia informacija.

128. Pirma, dėl derlingumo kontrolės Graikijos Respublika pažymėjo, jog vykdė nuotolinį derlingumo stebėjimą tose zonose, kur buvo pastebėtas per didelis derlingumas. Tačiau iš suvestinės ataskaitos matyti, kad dėl 2001‐2002 prekybos metų nebuvo pateikta jokių duomenų, o iš dėl 2002‐2003 prekybos metų pateiktų duomenų matyti, jog tik 7,5 % neįprasto derlingumo atvejų buvo tikrinami. Be to, Graikijos Respublika daro nuorodą į vidutiniu trejų paskutinių metų derlingumu grindžiama metodą ir derlingumo kiekviename arpent tikrinimą. Vis dėlto šie argumentai neįrodo, kad egzistuoja kontrolė, leidžianti kiekvienu konkrečiu atveju patikrinti, ar pagalbos gavėjai įvykdė šiomis priemonėmis nustatytus įpareigojimus. Taigi, kaip pabrėžia Komisija, pagalba galėjo būti suteikta gamintojams, kurie nebūtinai laikėsi aplinkosaugos priemonių.

129. Be to, kai, antra, Graikijos Respublika nurodo, kad vilnamedžių auginimo plotai sumažėjo, ji neįrodo, jog šiuo atžvilgiu egzistuoja kiekvieno konkretaus atvejo kontrolė.

130. Trečia, dėl geros praktikos laikymosi kontrolės pati Graikijos Respublika per taikinimo procedūrą pažymėjo, kad buvo sunku ar net neįmanoma tiesiogiai tikrinti jos laikymąsi. Ji teigia, kad nustatė tokius rodiklius, kaip antai priemonę „orientacinė gamyba valdoje“ (orientacinė leistina gamyba), skirta užtikrinti visapusišką kontrolę siekiant apriboti pesticidų ir trąšų naudojimą. Vis dėlto kalbama apie bendrojo pobūdžio aplinkosaugos rodiklių gerinimo priemonių nustatymą, kurios neįrodo, kad kiekvienu konkrečiu atveju kontroliuojama, kaip kiekvienas gamintojas laikosi patvirtintų priemonių.

131. Graikijos Respublikos argumentą, kad aplinkosaugos priemonių laikymosi kontrolė buvo tinkama, reikia atmesti.

132. Beje, dublike Graikijos Respublika atkreipia dėmesį į taikinimo institucijos abejones dėl galimybės taikyti jau pasėtai medvilnei Reglamento Nr. 1051/2001, kuris taikomas nuo 2001 m. rugsėjo 1 d., 17 straipsnyje įtvirtintas aplinkosaugos priemones.

133. Bendrasis Teismas primena, kad 2008 m. sausio 21 d. priimtoje nuomonėje taikinimo institucija siūlo Komisijai įsitikinti, jog turint omenyje datą, kada įsigaliojo pagal šią pagalbos schemą numatyti aplinkosaugos reikalavimai, atitiktimi šioms nuostatoms galėjo būti remiamasi kaip teisiškai privalomu Bendrijos pagalbos skyrimo už 2001‐2002 prekybos metais užaugintą medvilnę kriterijumi.

134. Savo galutinėje nuomonėje Komisija toliau manė, kad Reglamento Nr. 1051/2001 17 straipsnis turėjo būti taikomas aplinkosaugos priemonėms, kurias Graikijos Respublika patvirtino 2001‐2002 prekybos metams. Jos nuomone, 2001 m. rugsėjo 1 d. yra 2001 m. pasėtos medvilnės, kuria prekiaujama 2001 m. rudenį, prekybos metų pradžia, tačiau, nepaisant to, visi tinkamumo kriterijai, susiję su operacijomis iki pardavimo, įskaitant sėją, turi būti patikrinti prieš tai.

135. Bendrasis Teismas konstatuoja, kad Graikijos Respublika neginčija šio vertinimo. Iš tikrųjų dublike ji tik daro nuorodą į taikinimo institucijos abejones, tačiau nepateikia pagrįstų argumentų, kuriais būtų atsakyta į Komisijos argumentus.

136. Kadangi jos argumentas, kuris ieškinyje nepateiktas, galėtų būti laikomas susijusiu su kaltinimu dėl aplinkosaugos priemonių ir atitinkamai priimtinu pagal Procedūros reglamento 48 straipsnio 2 dalį, reikia konstatuoti, jog jis visiškai nepagrįstas.

137. Be to, argumentą, kad konkrečios Reglamento Nr. 1051/2001 priemonės dar nebuvo žinomos, reikia atmesti. Graikijos Respublika pati patvirtino aplinkosaugos priemones ir neginčija, kad šios priemonės turėjo būti iš karto taikomos. Tačiau ji teigia, kad minėtos priemonės buvo pakankamai kontroliuojamos, o tai reiškia, jog jos buvo taikomos. Kadangi ji nusprendė patvirtinti šias priemones, kad Reglamentas Nr. 1051/2001 būtų įgyvendintas nuo 2001‐2002 prekybos metų, ji turėjo tikrinti, kaip jų laikosi medvilnės gamintojai. Maža to, kaip Komisija pažymėjo atsakydama į Bendrojo Teismo rašytinį klausimą, iš 2002 m. liepos 31 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1398/2002, kuriuo 2001‐2002 prekybos metams nustatomas Graikijos nevalytos medvilnės faktinės gamybos dydis bei su juo susijusios orientacinės kainos sumažinimas, taip pat leidžiama 2001‐2002 prekybos metų atžvilgiu nukrypti nuo tam tikrų administravimo ir pagalbos suteikimo taisyklių Graikijoje (OL L 203, p. 24), konstatuojamųjų dalių matyti, kad Graikijos valdžios institucijos pačios pripažino Reglamento Nr. 1051/2001 17 straipsnyje numatytų aplinkosaugos priemonių laikymąsi tinkamumo gauti pagalbą 2001‐2002 prekybos metams kriterijumi.

138. Be to, laikotarpio iki 2001 m. rugsėjo 1 d. aplinkosaugos priemonių kontrolės klausimas susijęs tik su 2001‐2002 prekybos metais, todėl jis yra tik dalis kaltinimo dėl aplinkosaugos priemonių, kuriuo grindžiama fiksuoto dydžio korekcija, susijusi taip pat su 2002‐2003 prekybos metais.

139. Galiausiai, priešingai nei tvirtina Graikijos Respublika, kuri kitaip nepagrindė savo argumento, Komisija teisingai nusprendė, kad su aplinkosaugos priemonėmis susiję patikrinimai yra pagrindiniai patikrinimai, kaip jie suprantami pagal dokumento Nr. VI/5330/97 2 priedą. Tokie patikrinimai apima fizinius ir administracinius patikrinimus, kuriuos reikia atlikti siekiant iš esmės patikrinti informaciją, susijusią, konkrečiai šiuo atveju, su gamybos plotais, didžiausio derlingumo nustatymu ir Graikijos Respublikos pagal Reglamento Nr. 1051/2001 17 straipsnį nustatytu reikalavimu laikytis geros praktikos.

140. Remiantis tuo, darytina išvada, kad šio ieškinio pagrindo ketvirtą dalį reikia atmesti.

Dėl penktos dalies, susijusios su tariamai klaidingu Komisijos išvadų dėl plotų patikrinimų vietoje pobūdžiu

141. Pirma, Graikijos Respublika ginčija aplinkybę, kad patikrinimai vietoje atlikti per vėlai. Ji teigia, kad reglamentuose Nr. 1051/2001 ir Nr. 1591/2001 nenumatyta vėliausia data, kai galima atlikti 5 % plotų patikrinimus vietoje, nes lapkričio 15 d. Reglamentu Nr. 1486/2002 buvo nustatyta kaip vėliausia data tik nuo 2003 m. Jos nuomone, nors patikrinimas turi būti atliktas tinkamu laiku, t. y. momentu, kuriuo matyti, kad tikrinamas plotas apsodintas vilnamedžiais, tikrinti reikia kai vilnamedžio stiebas yra lauke, t. y. rugpjūčio, spalio ar net sausio mėn. ir iki kito pavasario vidurio. Ji priduria, kad duomenų apie patikrinimus vietoje bazėje data nenurodoma, nes to nereikalauja reglamentai. Ji pabrėžia, kad protokoluose nurodyta data, kai patikrinimai buvo atlikti, ir iš to matyti, kad iš esmės jie vyko rugpjūčio–lapkričio mėn. ir tik kai kurie patikrinimai buvo atlikti vėliau.

142. Šiuo klausimu reikia priminti, kad pagal Reglamento Nr. 1591/2001 13 straipsnio 1 dalies a punktą deklaracijų apie vilnamedžių plotus teisingumas turi būti tikrinamas atliekant patikrinimus vietoje.

143. Be to, kaip pabrėžia Graikijos Respublika, iki 2002 m. rugpjūčio 23 d., t. y. datos, kai įsigaliojo Reglamentas Nr. 14/86/2002, kuriame nustatyta, kad patikrinimai vietoje turi būti atlikti ne vėliau kaip atitinkamų prekybos metų lapkričio 15 d., Reglamente Nr. 1591/2001 nebuvo numatytas patikrinimų atlikimo terminas. Kitaip kalbant, ši vėliausia data, būtent lapkričio 15 d., taikytina nuo 2002‐2003 prekybos metų.

144. Kiek tai susiję su 2001‐2002 prekybos metais, šie patikrinimai vis dėlto turėjo būti atlikti tinkamu laiku, kaip tai pripažįsta Graikijos Respublika (šiuo klausimu žr. 63 punkte minėto 2009 m. birželio 11 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją 196 punktą), t. y. momentu, kuris gali būti konkrečiai nustatytas ir gali garantuoti, kad tikrinamas plotas buvo apsodintas vilnamedžiais, t. y. iki derliaus nuėmimo ar jį nuimant.

145. 2008 m. sausio 22 d. taikinimo institucijos paragintos Graikijos valdžios institucijos pateikė duomenis apie patikrinimų vietoje atlikimo datas. Tačiau, kaip konstatavo Komisija, iš šių duomenų buvo neaišku, kaip patikrinimai vietoje pasiskirstė chronologiškai, ir juose nebuvo patikimos informacijos apie tai, kiek patikrinimų atlikta per vėlai. Be to, kai kurios nurodytos patikrinimų datos penkiuose nomuose 2001‐2002 m. ir septyniuose nomuose 2002 m. buvo netikslios, o tam tikri patikrinimai buvo atlikti ypač vėlai (vėliau kaip sausio mėn.).

146. Remiantis teismų praktika (73 punkte minėto 2004 m. rugsėjo 9 d. Sprendimo Graikija prieš Komisiją 51 punktas) suinteresuota valstybė narė turi pateikti išsamiausius ir visapusiškus įrodymus, kad ji patikrinimus įvykdė, o prireikus, kad Komisijos teiginiai yra neteisingi.

147. Tačiau Graikijos Respublika, nurodžiusi, kad duomenų apie patikrinimus vietoje bazėje nėra informacijos apie datą, pateikė patikrinimų datas, pirma, kuriose yra tam tikrų neatitikimų (kai kuriose datose nurodyti 1901 arba 1902 m.), antra, iš kurių matyti, kad kartais patikrinimai buvo atliekami vėliau kaip atitinkamų prekybos metų sausio mėn.

148. Šiuo atžvilgiu net jei vilnamedžių stiebai gali patvirtinti vilnamedžių auginimo tikrumą, kaip teigia Graikijos Respublika, Komisija teisingai konstatavo, kad nei tikslių sklypų ribų, nei jų derlingumo negalima konkrečiai nustatyti remiantis vilnamedžio stiebais. Beje, Reglamentu Nr. 1486/2002 atitinkamų prekybos metų lapkričio 15 d. nustatyta kaip vėliausia data, kada galima atlikti patikrinimus vietoje.

149. Be to, dubliko 2 priede Graikijos Respublika pateikė informaciją, kuri patvirtina, jog daugelis abejų prekybos metų patikrinimų buvo atlikti iki lapkričio mėn. Tačiau Komisija teigia, kad šie duomenys nebuvo jai perduoti per administracinę procedūrą, kuriai pasibaigus buvo priimtas ginčijamas sprendimas; šią aplinkybę patvirtina Graikijos Respublikos atsakymai dėl proceso organizavimo priemonės ir atsakymai į Bendrojo Teismo per posėdį pateiktus klausimus. Tačiau Komisijos sprendimo teisėtumas turi būti vertinamas atsižvelgiant į informaciją, kurią Komisija galėjo turėti priimdama šį sprendimą (šiuo klausimu žr. 2011 m. gruodžio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimo Liuksemburgas prieš Komisiją , T-232/08, neskelbiamo Rinkinyje, 54 ir 55 punktus ir 2012 m. vasario 14 d. Sprendimo Italija prieš Komisiją , T-267/06, neskelbiamo Rinkinyje, 46–48 punktus; pagal analogiją žr. 2008 m. gruodžio 22 d. Teisingumo Teismo sprendimo Regie Networks , C-333/07, Rink. p. I-10807, 81 punktą). Todėl į šią Graikijos Respublikos pateiktą informaciją negali būti atsižvelgta vertinant ginčijamo sprendimo teisėtumą.

150. Remiantis tuo, darytina išvada, kad Graikijos Respublika neįrodė, jog Komisijos išvados šiuo klausimu klaidingos. Be to, kad ir kaip būtų, kaip teigia Komisija, klausimas dėl per vėlai atliktų patikrinimų yra tik vienas iš kaltinimų, susijusių su pagrindiniais patikrinimais, kuriais grindžiama fiksuoto dydžio korekcija (žr. šio sprendimo 101–108 punktus).

151. Antra, Graikijos Respublika teigia, kad buvo atlikta grėsmių analizė ir kad atlikus ją nežinomos kilmės medvilnė buvo neįtraukta. Pagerinus kompiuterinę sistemą ir medvilnės pristatymo valymo įmonėms realiuoju laiku kontrolę buvo pagerinta ėminių atrankos procedūra ir grėsmių analizė.

152. Tačiau šiuo teiginiu nepaneigiamos Komisijos išvados, kad 2001‐2002 prekybos metų grėsmių analizė buvo pagrįsta atsitiktine diferencijuotos populiacijos atranka, kuri nebuvo pritaikyta prie su aptariamais prekybos metais susijusios rizikos. Be to, kiek tai susiję su 2002‐2003 prekybos metais, Graikijos Respublika neįrodė, kad šio sprendimo 106–108 punktuose trumpai išdėstytos Komisijos išvados yra klaidingos.

153. Todėl šio ieškinio pagrindo penktą dalį taip pat reikia atmesti.

154. Remiantis tuo, darytina išvada, kad šiomis aplinkybėmis 5 % finansinė korekcija negali būti laikoma klaidingo faktinių aplinkybių vertinimo pasekme.

Dėl pirmos ir antros dalių, susijusių su finansinės korekcijos neproporcingumu

155. Pirmoje šio ieškinio pagrindo dalyje Graikijos Respublika teigia, kad 5 % fiksuota korekcija, kuri yra beveik du kartus didesnė nei ankstesnės korekcijos, neproporcinga, nes nebuvo atsižvelgta į tai, kad pagalbos medvilnei schema buvo vėlai (2001 m.) pakeista Reglamentu Nr. 1051/2001, kuris paskelbtas birželio mėn., t. y. auginimo laikotarpio viduryje. Ji pabrėžia, kad nė viena pereinamojo laikotarpio nuostata nesumažino naujo bendros atsakomybės apskaičiavimo metodo sąnaudų, ir atkreipia dėmesį į dėl patvirtintų priemonių patirtas dideles sąnaudas.

156. Bendrasis Teismas primena, kad Komisija gali atsisakyti finansuoti visas arba dalį patirtų išlaidų, jei nustato, kad nėra tinkamų kontrolės procedūrų (žr., be kita ko, 2000 m. gegužės 18 d. Teisingumo Teismo sprendimo Belgija prieš Komisiją, C-242/97, Rink. p. I-3421, 122 punktą).

157. Atrodo, kad nagrinėjamu atveju Komisijos tarnybų nustatyti trūkumai yra susiję su svarbiais kontrolės sistemos elementais ir patikrinimų, kurie turi didelę reikšmę nustatant išlaidų teisėtumą, atlikimu, todėl galima pagrįstai daryti išvadą, kad EŽŪOGF nuostolių grėsmė buvo didelė.

158. Iš to matyti, kad nustačiusi šiuo atveju tik 5 % aptariamų išlaidų dydžio fiksuotą korekciją, nors Graikijos valdžios institucijos atliko patikrinimus pažeisdamos Bendrijos teisės aktų reikalavimus, Komisija nepažeidė proporcingumo principo (šiuo klausimu žr. 2011 m. kovo 24 d. Bendrojo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją , T-184/09, neskelbiamo Rinkinyje, 72 punktą ir jame nurodytą teismų praktiką).

159. Ši išvada nepaneigiama argumentu, susijusiu su Reglamentu Nr. 1051/2001 padarytu pakeitimu. Iš tiesų reikia pažymėti, kad pareigos dėl IAKS ir plotų patikrinimų vietoje buvo nustatytos ankstesniame teisės akte (žr. šio sprendimo 113 punktą). Elementai, kurių trūkumai nustatyti šiuo atveju, nebuvo pakeisti Reglamentu Nr. 1051/2001. Be to, kaip buvo pažymėta (žr. šio sprendimo 137 punktą), kadangi Graikijos Respublika nusprendė patvirtinti aplinkosaugos priemones, kad Reglamentas Nr. 1051/2001 būtų įgyvendintas nuo 2001‐2002 prekybos metų, ji turėjo tikrinti, kaip jų laikosi medvilnės gamintojai.

160. Taigi Graikijos Respublikos argumentą, susijusį su aptariamos schemos pakeitimu, reikia atmesti.

161. Galiausiai priemonių, patvirtintų dėl šio naujo teisės akto, sąnaudos nepateisina nurodytų trūkumų, todėl į jas negalima atsižvelgti vertinant, ar aptariama finansinė korekcija yra neproporcinga.

162. Taigi grindžiant šią dalį pateikti argumentai neįrodo nagrinėjamos korekcijos neproporcingumo.

163. Antroje šio ieškinio pagrindo dalyje Graikijos Respublika nurodo, kad Komisija pati konstatavo pagerinimus per laikotarpį nuo 2002 m. iki 2003 m., todėl už šį laikotarpį nustatyta korekcija turėtų būti mažesnė nei nustatyta už laikotarpį nuo 2001 m. iki 2002 m.

164. Tačiau reikia pažymėti, kad nors 2004 m. liepos 17 d. Komisijos laiške buvo konstatuoti su 2003‐2003 prekybos metais susiję pagerinimai, tame pačiame laiške Komisijos tarnybos taip pat konstatavo plotų patikrinimų vietoje atlikimo ir IAKS trūkumus ir nurodė daug svarbių silpnųjų vietų. Šie trūkumai taip pat nurodyti suvestinėje ataskaitoje.

165. Todėl vien aplinkybė, kad buvo konstatuoti pagerinimai, neleidžia Graikijos Respublikai tvirtinti, jog 5 % korekcijos normą reikėtų mažinti.

166. Vadinasi, Graikijos Respublika neįrodė, kad 5 % atitinkamų išlaidų dydžio fiksuota korekcija yra neproporcinga.

167. Iš viso to, kas išdėstyta, matyti, kad visą trečiąjį ieškinio pagrindą, susijusį su medvilnės sektoriuje taikoma fiksuoto dydžio korekcija, reikia atmesti.

4. Dėl šeštojo ieškinio pagrindo, susijusio su priemokų už galvijus ir ekstensifikacijos išmokų sektoriuje taikomomis korekcijomis

Bendrijos teisės aktai

168. 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo (OL L 160, p. 21; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 25 t., p. 339) reglamentuoja priemokų šiame sektoriuje gavimą.

Patikrinimai

169. Reglamente Nr. 3508/92 nustatyta, kad kiekviena valstybė narė sukuria tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų IAKS. Pagal jo šeštą konstatuojamąją dalį surinktų duomenų administravimas bei naudojimas norint patikrinti paraiškas pagalbai gauti verčia įkurti ypač efektyvias kompiuterines duomenų bazes, pirmiausia suteikiančias galimybę atlikti kryžminius patikrinimus.

170. Minėto reglamento 1 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta, kad kiekviena valstybė narė turi įkurti IAKS, taikomą priemokų ir mokėjimų galvijienos gamintojams schemoms.

171. Pagal Reglamento Nr. 3508/92 2 straipsnį integruotą sistemą sudaro įvairūs elementai: be kita ko, kompiuterinė duomenų bazė, gyvulių identifikavimo ir registravimo sistema, paraiškos pagalbai gauti ir integruota kontrolės sistema. Reglamento Nr. 3508/92 3 straipsnyje, be kita ko, įtvirtinta, kad į kompiuterinę duomenų bazę iš paraiškų pagalbai gauti įrašomi kiekvienos žemės ūkio valdos duomenys.

172. Pagal šio reglamento 8 straipsnio 1 ir 2 dalis valstybės narės atlieka paraiškų pagalbai gauti administracinius patikrinimus, o be administracinių patikrinimų atlieka patikrinimus vietoje atrinktoje žemės ūkio valdoje.

173. Dėl šių patikrinimų 2001 m. gruodžio 11 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2419/2001, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3508/92 nustatytoms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles (OL L 327, p. 11; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 34 t., p. 308), 15 straipsnyje nustatyta:

„Administraciniai patikrinimai ir patikrinimai vietoje atliekami taip, kad būtų užtikrintas veiksmingas pagalbos skyrimo sąlygų laikymosi patikrinimas.“

174. Reglamento Nr. 2419/2001 16 straipsnyje įtvirtinta:

„Reglamento < ... > Nr. 3508/92 8 straipsnio 1 dalyje nurodyti administraciniai patikrinimai pirmiausia apima:

a) kryžminius deklaruotų žemės ūkio paskirties sklypų ir gyvulių patikrinimus, siekiant išvengti tokios pat pagalbos skyrimo kelis kartus per tuos pačius kalendorinius arba prekybos metus ir bet kokio neleistino priemokų pagal Bendrijos pagalbos schemas, susijusias su plotų deklaravimu, susikaupimo;

b) kryžminius patikrinimus, naudojantis kompiuterine duomenų baze, siekiant patvirtinti pagalbos reikalavimų atitikimą.“

175. Reglamento Nr. 2419/2001 25 straipsnyje nustatyta:

„1. Patikrinimai vietoje apima visus gyvulius, nurodytus tikrintinose pagalbos paraiškose, pateiktose pagal pagalbos schemas, ir kartu visus galvijus, dėl kurių pagalbos paraiškos nebuvo pateiktos, jeigu patikrinimai atliekami pagal pagalbos už galvijus schemas.

2. Atliekant patikrinimus vietoje, pirmiausia tikrinama:

a) ar ūkyje esančių gyvulių, kuriems prašoma skirti pagalbą, ir galvijų, dėl kurių pagalbos paraiškos dar nepateiktos, skaičius atitinka registruose nurodytą gyvulių skaičių ir galvijų atveju kompiuterinei duomenų bazei nurodytą gyvulių skaičių;

b) atliekant patikrinimus pagal pagalbos už galvijus schemas, tikrinama:

– įrašų registre ir kompiuterinei duomenų bazei skirtų pranešimų teisingumas pagal patvirtinamųjų dokumentų pavyzdį, tokių kaip pirkimo ir pardavimo sąskaitos faktūros, skerdimo sertifikatai, veterinarinės pažymos ir, kai taikoma, gyvūnų pasai, susiję su gyvūnais, nurodytais pagalbos paraiškose, pateiktose per 12 mėnesių iki patikrinimo vietoje,

– ar informacija, esanti kompiuterinėje duomenų bazėje, atitinka registre nurodytą informaciją ėminio, susijusio su gyvūnais, nurodytais pagalbos paraiškose, pateiktose per 12 mėnesių iki patikrinimo vietoje, pagrindu,

– ar visi ūkyje esantys gyvuliai, tebelaikomi pagal išlaikymo įsipareigojimą, atitinka prašomos pagalbos skyrimo reikalavimus,

– ar visi ūkyje esantys galvijai yra paženklinti ausų įsagais ir, kai taikoma, turi gyvūnų pasus, ar jie yra užregistruoti registre ir ar informacija apie juos buvo tinkamai perduota į kompiuterinę duomenų bazę[;] individualiai tikrinamas kiekvienas galvijų patinas, laikomas ūkyje pagal išlaikymo įsipareigojimą ir nurodytas paraiškoje skirti specialią priemoką už galvijieną, išskyrus pagal Reglamento < ... > Nr. 1254/1999 4 straipsnio 6 dalį pateiktus prašymus[;] visais kitais atvejais įrašų gyvūnų pasuose ir pranešimo kompiuterinei duomenų bazei teisingumas gali būti tikrinamas ėminio pagrindu;

< ... > “

Skerdimo priemoka

176. Reglamento Nr. 1254/1999 11 straipsnio 1 dalyje nustatyta:

„Gamintojas, laikantis galvijus savo ūkyje ir pateikęs paraišką, gali gauti skerdimo priemoką. Ji skiriama už paskerstus arba eksportuotus į trečiąją šalį reikalavimus atitinkančius galvijus, neviršijant nustatytinų nacionalinių ribų.

Šie galvijai laikomi atitinkančiais reikalavimus skerdimo priemokai skirti:

a) buliai, jaučiai, karvės ir telyčios, vyresni nei aštuonių mėnesių;

b) veršeliai, vyresni nei vieno, bet jaunesni nei septynių mėnesių, kurių skerdienos svoris mažesnis nei 160 kg,

su sąlyga, kad šiuos gyvulius augintojas laikė nustatytą [nustatytiną] laikotarpį.“

177. Reglamento Nr. 2419/2001 26 straipsnyje numatyta:

„1. Skerdyklų patikrinimai vietoje atliekami prieš skiriant specialią priemoką už galvijieną, numatytą Reglamento < ... > Nr. 1254/1999 4 straipsnio 6 dalyje ir to paties reglamento 11 straipsnyje nurodytą skerdimo priemoką. Šiuo atveju valstybės narės atlieka patikrinimus:

a) ne mažiau kaip 30 % visų skerdyklų, kurios buvo atrinktos remiantis rizikos analize, tikrindamos ėminį, kurį sudaro 5 % bendro atitinkamoje skerdykloje per 12 mėnesių iki patikrinimo vietoje paskerstų galvijų skaičiaus, arba;

b) ne mažiau kaip 20 % skerdyklų, iš anksto patvirtintų pagal specialius kriterijus, kuriuos turi nustatyti valstybės narės, ir atrinktų, remiantis rizikos analize, tokiu atveju tikrinamas ėminys, kurį sudaro 2 % bendro atitinkamoje skerdykloje per 12 mėnesių iki patikrinimo vietoje paskerstų galvijų skaičiaus.

Šie patikrinimai vietoje apima paskesnį dokumentų tikrinimą, palyginimą su įrašais kompiuterinėje duomenų bazėje ir skerdimo pažymų santraukų arba kitos atitinkamos informacijos, išsiųstos kitoms valstybėms narėms pagal Reglamento (EB) Nr. 2342/1999 35 straipsnio 3 dalį, tikrinimą.

2. Skerdyklų patikrinimų vietoje metu atliekami fiziniai skerdimo procedūrų, atliktų patikrinimo vietoje dieną, patikrinimai ėminio pagrindu. Kai būtina, tikrinama, ar svėrimui pateikta skerdiena atitinka pagalbos skyrimo reikalavimus.“

178. 1999 m. spalio 28 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2342/1999, nustatančio Reglamento Nr. 1254/1999 taikymo taisykles, pakeistoje 37 straipsnio redakcijoje (2000 m. gegužės 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1042/2000; OL L 118, p. 4; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 29 t., p. 99), be kita ko, nustatyta, kad skerdimo priemoka išmokama augintojams, kurie laikė gyvūnus mažiausią dviejų mėnesių išlaikymo laikotarpį, pasibaigusį likus mažiau kaip vienam mėnesiui iki skerdimo arba pasibaigusį likus mažiau kaip dviems mėnesiams iki gyvūno eksporto ir kad jeigu skerdžiami ne vyresni kaip trijų mėnesių veršeliai, išlaikymo laikotarpis yra vienas mėnuo.

Ekstensifikacijos išmoka

179. Reglamento Nr. 1254/1999 13 straipsnio 1 dalyje nustatyta:

„Gamintojai, gaunantys specialias priemokas ir (arba) [specialias] priemokas už karves žindenes, [be kita ko,] gali gauti ekstensifikacijos išmoką.“

180. Šio reglamento 13 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad ekstensifikacijos išmokos dydis yra 100 EUR prie kiekvienos skirtos specialios priemokos ir priemokos už karvę žindenę su sąlyga, kad konkrečiais kalendoriniais metais gyvulių tankumas konkrečiame ūkyje yra lygus 1,4 gyvulių vienetams (GV) viename hektare arba mažesnis (valstybės narės gali nustatyti mažesnes sumas pagal minėto reglamento 13 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą).

181. Pagal Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 1 dalį gyvulių tankumas išreiškiamas GV pašarų ploto vienetui ūkyje, kuriame laikomi gyvuliai.

182. Pagal Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalį nustatant gyvulių tankumą ūkyje, atsižvelgiama į:

„ < ... >

a) galvijų patinus, karves žindenes ir telyčias, avis ir (arba) ožkas, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos priemokai gauti, taip pat ir melžiamas karves, kurios reikalingos pagaminti tokį pieno kiekį, koks yra skirtas gamintojui pagal suteiktą bendrą referencinį kiekį. Gyvulių skaičius perskaičiuojamas į GV pagal III priede nurodytą konversijos lentelę;

b) pašarų plotą, t. y. ūkio plotą, kuris ištisus kalendorinius metus gali būti naudojamas galvijams ir avims bei (arba) ožkoms auginti. Į pašarų plotą neįtraukiami:

– pastatai, miškai, tvenkiniai, keliai,

– plotai, naudojami kitoms kultūroms, už kurias galima gauti Bendrijos pagalbą, taip pat daugiametėms kultūroms ar sodo kultūroms auginti, išskyrus daugiametes ganyklas, už kurias skiriamos išmokos pagal šio reglamento 17 straipsnį ir Reglamento < ... > Nr. 1255/1999 19 straipsnį,

– plotai, atitinkantys reikalavimus paramai gauti pagal paramos sistemą, nustatytą tam tikrų lauko kultūrų augintojams, naudojami pagal pagalbos schemą džiovintų pašarų gamybai arba tie, kuriems taikoma nacionalinė arba Bendrijos atidėtų žemių schema.

Į pašarų plotus įeina bendro naudojimo ir mišrios žemdirbystės plotai.“

183. Reglamento Nr. 1254/1999 13 straipsnio 3 dalies a punkte nustatyta:

„Nukrypstant nuo 12 straipsnio 2 dalies a punkto, gyvulių tankumas ūkiuose nustatomas atsižvelgiant į galvijų patinus, karves ir telyčias, esančias ūkyje konkrečiais kalendoriniais metais, taip pat ir į avis bei (arba) ožkas, dėl kurių buvo pateiktos paraiškos priemokai gauti tais pačiais kalendoriniais metais. Gyvulių skaičius perskaičiuojamas į GV pagal III priede nurodytą konversijos lentelę.“

184. Reglamento Nr. 2342/1999 32 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad siekdamos patikrinti, ar bendras gyvūnų skaičius, apskaičiuotas pagal Reglamento (EB) Nr. 1254/1999 reikalavimus, atitinka minėtame reglamente nurodytus gyvūnų skaičiaus arba galvijų tankumo reikalavimus, valstybės narės kiekvienais metais turi nustatyti mažiausiai penkias gyvūnų surašymo datas ir apie tai informuoti Komisiją.

185. Šiomis datomis gyvūnai gali būti surašomi laikantis vieno iš Reglamento Nr. 2342/1999 32 straipsnio 3 dalyje pateiktų metodų valstybės narės pasirinkimu. Pagal pirmą metodą valstybė narė prašo augintoją, remiantis ūkio registru, iki valstybės narės nustatytos datos deklaruoti GV skaičių arba kiekvienos iš dviejų galvijų kategorijų gyvūnų, nurodytų Reglamento Nr. 1254/1999 III priede, skaičių (t. y., pirma, kai sudedami vyresni kaip 24 mėn. galvijų patinai ir telyčios, karvės žindenės ir melžiamos karvės, antra, kai sudedami galvijų patinai ir telyčios nuo 6 iki 24 mėn.). Pagal antrą metodą, skirtą valstybėms narėms, kurios turi kompiuterinę duomenų bazę, kaip numatyta 1997 m. balandžio 21 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 820/97, nustatančiame galvijų identifikavimo ir registravimo sistemą ir jautienos bei jos produktų ženklinimą etiketėmis (OL L 117, p. 1), ir mano, kad ši duomenų bazė pakankamai užtikrina turimų duomenų tikslumą, reikalingą norint taikyti ekstensifikacijos išmokų schemą, šioje bazėje esanti informacija naudojama nustatant GV skaičių.

186. Pagal Reglamento Nr. 2342/1999 32 straipsnio 3 dalies ketvirtą pastraipą, jeigu valstybė narė nusprendžia, kad surašymo datos gali būti bet kuri diena per metus, ji gali numatyti, jog galvijų tankumas apskaičiuojamas pro rata temporis tuo laikotarpiu, kai gyvūnai yra ūkyje.

187. Reglamento Nr. 2342/1999 32 straipsnio 4 dalyje nustatyta:

„Nukrypstant nuo 3 dalies, valstybės narės gali suteikti augintojams galimybę pasirinkti supaprastintą schemą.

Tokiu atveju augintojas pagalbos [„]už plotą[“] paraiškoje turi nurodyti, kad jis:

a) pareiškia, jog kiekvieną dieną laikėsi maksimalaus galvijų tankumo, kaip numatyta Reglamento < ... > Nr. 1254/1999 13 straipsnyje, iki savo pagalbos [„]už plotą[“] paraiškos datos,

ir

b) įsipareigoja kiekvieną dieną laikytis to galvijų tankumo nuo savo pagalbos [„]už plotą[“] paraiškos datos iki gruodžio 31 dienos.

< ... >

Šioje dalyje minėtam paskelbimui ir įsipareigojimui taikomos integruotoje sistemoje numatytos kontrolės ir nuobaudų nuostatos.

< ... > “

Suvestinė ataskaita

188. Atlikdama tyrimus ΑΡ/2003/09a, ΑΡ/2003/11, ΑΡ/2004/04 ir ΑΡ/2005/05 Komisija Graikijoje atliko patikrinimus, atitinkamai 2003 m. gegužės mėn., 2003 m. rugsėjo mėn., 2004 m. kovo mėn. ir 2005 m. balandžio mėn. Komisijos pastabos pagal Reglamento Nr. 1663/95 8 straipsnį buvo pateiktos atitinkamai 2003 m. rugsėjo 19 d., 2004 m. sausio 22 d., 2004 m. rugpjūčio 5 d. ir 2005 m. liepos 29 d. laiškuose. Dvišalis susitikimas dėl dviejų pirmųjų tyrimų buvo surengtas 2004 m. spalio 1 d., dėl trečiojo tyrimo – 2005 m. kovo 11 d., dėl ketvirtojo tyrimo – 2006 m. birželio 7 d. Komisija pateikė Graikijos valdžios institucijoms šių susitikimų protokolus atitinkamai 2004 m. lapkričio 30 d., 2005 m. birželio 22 d. ir 2006 m. rugsėjo 22 d. Graikijos valdžios institucijos atsakė į juos atitinkamai 2004 m. gruodžio 28 d., 2005 m. liepos 21 d. ir 2006 m. spalio 20 d. 2007 m. gegužės 3 d. Komisija oficialiai informavo Graikijos valdžios institucijas apie keturių tyrimų išvadas.

189. Gavusi 2008 m. sausio 8 d. taikinimo institucijos nuomonę ir Graikijos valdžios institucijų perduotą informaciją Komisija 2008 m. birželio 16 d. pateikė savo galutinę nuomonę, kuri išdėstyta suvestinėje ataskaitoje.

190. Pirma, iš suvestinės ataskaitos matyti, kad dėl priemokų už galvijus Komisijos tarnybos konstatavo, jog kryžminiai patikrinimai ir patikrinimai vietoje buvo nepakankami.

191. Dėl kryžminių patikrinimų (žr. šio sprendimo 169 ir 174 punktus) iš suvestinės ataskaitos matyti, kad 2002 prekybos metais Graikijoje kaip administraciniai patikrinimai pirmą kartą buvo panaudoti identifikavimo bei registravimo duomenų bazės ir paraiškų dėl priemokų už galvijus duomenų bazės kompiuteriniai kryžminiai patikrinimai. Nors tai buvo laikoma pažanga, įgyvendinimas buvo pripažintas nepatenkinamu. Konkrečiai kalbant, buvo konstatuota, kad 2002 m. atliekant kryžminius patikrinimus nebuvo tikrinami pagrindiniai tinkamumo kriterijai. Todėl egzistavo grėsmė, kad tinkamumo kriterijų neatitinkantys gyvuliai bus laikomi galinčiais pretenduoti į išmoką. Be to, Komisijos tarnybos konstatavo, kad pažeidimų (neregistravimas arba netinkamas registravimas identifikavimo ir registravimo duomenų bazėje) pasitaikydavo daugelio paraiškoje pagalbai gauti nurodytų gyvulių atžvilgiu ir nusprendė, jog daugybė be pateisinamųjų dokumentų padarytų pakeitimų identifikavimo ir registravimo duomenų bazėje turėjo įtakos visų paraiškose pagalbai gauti nurodytų gyvulių tinkamumui. Taip pat buvo pažymėta, kad Graikijos valdžios institucijos negalėjo pateikti gyvulių, kurių atžvilgiu buvo konstatuoti pažeidimai, skaičiaus ir dokumentinių įrodymų, pagrindžiančių jų statuso pakeitimą. Todėl egzistavo grėsmė, kad dėl sistemoje padarytų nepagrįstų pakeitimų bus permokėta.

192. Patikrinimai vietoje buvo laikomi atliktais nepakankamai kokybiškai. Konkrečiai kalbant, iš suvestinės ataskaitos matyti, kad nustatyta daug spragų atliekant šiuos patikrinimus ir pažymėta, jog jie neatitinka Reglamento Nr. 2419/2001 25 straipsnio reikalavimų (žr. šio sprendimo 175 punktas). Komisijos tarnybos nurodė, kad nebuvo tikrinami gyvuliai, dėl kurių pagalbos nebuvo prašoma, nebuvo tikrinami pateisinamieji dokumentai ir informacija apie gyvulius, nurodytus pagalbos paraiškose, pateiktose per dvyliką mėnesių iki patikrinimo, nebuvo atliekami patikrinimai laikymo vietoje, buvo nepakankamai tikrinami patikrinimų ir tikrinamų gyvulių statuso dokumentai, taip pat kildavo sunkumų atliekant palyginimus su ankstesnių patikrinimų rezultatais.

193. Be to, Komisijos tarnybos nurodė, kad nebuvo tikrinami vietoje gyvuliai, dėl kurių pateikta paraiška skerdimo priemokai gauti. Šiuo aspektu taikinimo institucija pasiūlė persvarstyti numatytą korekciją ir pabrėžė, kad patikrinimų vietoje vertė yra ribota, kai kalbama apie skerdimo priemoką, nes daug svarbesni yra paskerstų galvijų patikrinimai skerdyklose ir ex post patikrinimai ūkininko tvarkomuose registruose.

194. Vis dėlto Komisija toliau laikėsi savo nuomonės, motyvuodama tuo, kad spragų visetas turėjo įtakos siekiant bet kokių priemokų už galvijus, įskaitant skerdimo priemoką, atliekamiems pagrindiniams patikrinimams. Jos nuomone, dėl aplinkybės, kad ūkiuose nebuvo vykdomi patikrinimai vietoje, atliekami siekiant skerdimo priemokų, šios schemos atžvilgiu EŽŪOGF kyla papildoma grėsmė, t. y. grėsmė, kurios negali visiškai pašalinti patikrinimai skerdykloje ir administraciniai patikrinimai (kurie turi būti vienaip ar kitaip atlikti pagal bet kurią skerdimo priemokų kontrolės sistemą), juo labiau, kad per vykstant tyrimui AP/2003/09 skerdyklose atliktus patikrinimus buvo nustatyta daug rimtų spragų. Ji pripažino, kad ūkiuose atliekami patikrinimai vietoje yra mažiau svarbūs nei kitų pagalbos schemų atveju ir paprastai apsiriboja dokumentų patikrinimais, o tai paaiškina, kodėl korekcijos norma skerdimo priemokai nėra didesnė nei kitoms priemokoms už galvijus.

195. Komisijos tarnybos taip pat pažymėjo, kad nebuvo tikrinamas gyvulių statusas bei karvių ir telyčių proporcija, kiek tai susiję su priemoka už karvę žindenę.

196. Antra, kalbant apie ekstensifikacijos išmoką teisingas tinkamo pašarų ploto ir ūkio GV skaičiaus nustatymas laikomas pagrindiniu patikrinimu. Komisijos tarnybos konstatavo, kad Graikijos GV skaičiaus kontrolės sistema 2002 ir 2003 m. dar prieštaravo normoms (nesvarbu, ar taikant pro rata temporis apskaičiavimo metodą, kurio pagrindas yra identifikavimo ir registravimo duomenų bazė, ar supaprastintą sistemą, grindžiamą penkiomis surašymo datomis), be to, ji neapimdavo 100 % paraiškas pateikusių ūkių 5 kartus per metus, kaip tai numatė Graikijos Respublika, nors tam tikra pažanga buvo pastebėta 2003 m., nes padaugėjo identifikavimo ir registravimo duomenų bazės naudojimo atvejų. Buvo laikoma, kad 2003 m. situacija nežymiai pagerėjo, tačiau nebuvo įrodyta jokios tikros pažangos matuojant reikalavimus atitinkantį pašarų plotą 2002‐2003 m. Dėl GV nustatymo Komisijos tarnybos pažymėjo, kad Graikija tęsė alternatyvios kontrolės sistemos įgyvendinimą (kuriai galbūt turėjo įtakos nustatytos Graikijoje atliktų patikrinimų vietoje spragos).

197. Todėl už 2002 prekybos metus Komisija pritaikė 10 % fiksuoto dydžio korekciją, nes nustatė pagrindinių patikrinimų, atliekamų siekiant pagrindinių priemokų už galvijus, spragų, ir 5 % – už 2003 prekybos metus, nes gyvulių, dėl kurių pagalbos nebuvo prašoma, patikrinimų skaičius buvo nepakankamas, o patikrinimai vietoje buvo atlikti su trūkumais; ji buvo pritaikyta visai Graikijai, nes problemos buvo pastebėtos daugybėje regionų. Dėl nustatytų trūkumų išmokant ekstensifikacijos išmoką už 2002 ir 2003 prekybos metus buvo pritaikyta 10 % fiksuota korekcija. Tačiau korekcijos buvo pataisytos, kad būtų atsižvelgta į tų pačių biudžeto eilučių korekcijas, kurios jau buvo padarytos dėl pavėluotų mokėjimų.

Bendrojo Teismo vertinimas

198. Dėl galvijienos sektoriaus Graikijos Respublika pateikia šeštąjį ieškinio pagrindą, susijusį su tariamai klaidingu korekcijų, nustatytų priemokų už galvijus ir ekstensifikacijos išmokų srityje, pobūdžiu ir motyvavimo stoka.

199. Visų pirma tiek, tiek Graikijos Respublika pateikia kaltinimą, susijusį su motyvavimo stoka, reikia pažymėti, kad šis kaltinimas visiškai nepagrįstas ir kad bet kuriuo atveju pagal neseniai cituotą teismų praktiką (žr. šio sprendimo 73 punktą) ginčijamo sprendimo dėl korekcijų galvijų sektoriuje motyvai šiuo atveju turi būti laikomi pakankamais, nes Graikijos Respublika aktyviai dalyvavo rengiant šį sprendimą ir žinojo priežastis, dėl kurių Komisija nusprendė, kad ginčijama suma neturi būti apmokėta iš EŽŪOGF lėšų. Todėl šį kaltinimą reikia atmesti.

200. Toliau Graikijos Respublika ginčija galvijų sektoriui nustatytas korekcijas ir tvirtina, kad buvo neteisingai aiškinami ir taikomi Reglamentas Nr. 1258/1999 ir dokumentas Nr. VI/5330/97, o, be to, buvo neteisingai įvertintos faktinės aplinkybės. Iš esmės ji ginčija Komisijos išvadas dėl patikrinimų, susijusių su, pirma, priemokomis už galvijus ir, antra, ekstensifikacijos išmokomis.

201. Taigi šiuo atveju reikia išnagrinėti, ar Graikijos Respublika įrodė Komisijos vertinimų neteisingumą, kaip tai reikalaujama pagal neseniai minėtą teismų praktiką (žr. šio sprendimo 78 punktą).

Dėl patikrinimų priemokų už galvijus srityje

– Dėl kryžminių patikrinimų

202. Graikijos Respublika pripažįsta, kad atliekant kryžminius patikrinimus buvo susidurta su techninėmis, pirma, identifikavimo ir registravimo duomenų bazės ir, antra, paraiškų pagalbai už galvijus gauti bazės neatitikties problemomis, nes pirmą kartą 2002 m. pritaikyta sistema buvo sudėtinga. Tačiau ji nurodo, kad, kiek tai susiję su 2003 m., buvo patobulinta veterinarinė duomenų bazė ir įvesti papildomi kryžminiai patikrinimai.

203. Vis dėlto šiuo klausimu pakanka konstatuoti, kad pagerinimų 2003 m. nepakanka siekiant įrodyti, jog Komisijos tarnybų nagrinėjamu atveju padarytos išvados, trumpai išdėstytos suvestinėje ataskaitoje (žr. šio sprendimo 191 punktą), neteisingos.

204. Be to, Graikijos Respublika teigia, kad 2003 m. pagalbai gauti netinkamų gyvulių procentas, nustatytas per patikrinimus, kuriais buvo papildyti 2002 m. patikrinimai, buvo tik 8,04 %, o tai patvirtina, jog dauguma netinkamų pagalbai gauti gyvulių buvo nustatyti per 2002 m. patikrinimus.

205. Tačiau toks argumentas, kuris, atrodo, patvirtina, kad ankstesni patikrinimai buvo nepakankami, neįrodo, jog Komisijos išvados klaidingos.

206. Todėl Komisija teisingai konstatavo, kad dėl tam tikrų pagrindinių kryžminių patikrinimų nebuvimo kilo grėsmė, jog bus sumokėta už netinkamus gyvulius.

207. Graikijos Respublika teigia, kad grėsmės EŽŪOGF nėra. Anot jos, atliekant kryžminius patikrinimus už 2004 ir 2005 m. kompiuteriniai patikrinimai apėmė ir 2002 m., o neteisingai pervestos sumos buvo užskaitytos išmokant pagalbą už 2004 ir 2005 finansinius metus.

208. Tačiau pagal nusistovėjusią teismų praktiką Komisija turi įrodyti, kad buvo pažeistos Bendrijos teisės normos, o nustačius šį pažeidimą valstybė narė prireikus turi įrodyti, kad Komisija suklydo vertindama jo ekonomines pasekmes. Be to, Komisija neprivalo įrodyti realios žalos, jai pakanka pateikti patikimų įrodymų tuo klausimu (šiuo klausimu žr. 2005 m. liepos 7 d. Teisingumo Teismo sprendimo Graikija prieš Komisiją , C-5/03, Rink. p. I-5925, 38 ir 39 punktus ir juose nurodytą teismų praktiką).

209. Šiuo atveju iš bylos medžiagos nematyti, kad Graikijos Respublika būtų įrodžiusi, jog neteisingai pervestos sumos buvo susigrąžintos užskaitant jas per pagalbos mokėjimą už 2004 ir 2005 finansinius metus.

210. Atsakydama į proceso organizavimo priemonę Graikijos Respublika pažymėjo, kad fiksuoto dydžio korekcijų apskaičiavimo bazę sudarė 182 380 702,09 EUR Opekepe deklaruotų išlaidų už 2002‐2003 m. suma ir kad 10,8 mln. EUR iš šios sumos nebuvo atimti.

211. Tačiau reikia konstatuoti, kad tai yra tik Graikijos Respublikos teiginys; ji niekaip neįrodo šios 10,8 mln. EUR sumos. Šiuo klausimu ji daro nuorodą į taikinimo institucijos nuomonę. Tačiau 2008 m. sausio 8 d. nuomonėje taikinimo institucija pažymėjo, kad Graikijos valdžios institucijos minėjo, jog susigrąžino 10,8 mln. EUR neteisingai išmokėtos pagalbos už 2002‐2003 m., ir jeigu ši informacija patikrinta ir į ją dar neatsižvelgta, ši aplinkybė galėtų pateisinti atitinkamos korekcijos sumos koregavimą. Taigi šioje nuomonėje jokiu būdu nepatvirtinama, kad mi