EUROPOS SĄJUNGOS

TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) NUTARTIS

2015 m. birželio 30 d.

Fernando Centurione

prieš

Europos Komisiją

„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Socialinė apsauga — Nelaimingas atsitikimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis — Bendros taisyklės, susijusios su draudimu nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų — Nuolatinio dalinio invalidumo laipsnio nustatymas — Medicininės komisijos ataskaita — Procedūros reglamento 82 straipsnis — Imperatyvus nepriimtinumo pagrindas — Ieškinio ir skundo tarpusavio atitiktis — Nebuvimas — Nepriimtinumas“

Dalykas:

Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai pagal jos 106a straipsnį, pareikštas ieškinys, kuriuo F. Centurione prašo panaikinti 2014 m. birželio 20 d. Europos Komisijos sprendimą pripažinti jo 2 % dalinį nuolatinį invalidumą ir skirti jam atitinkamą sumą pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnį.

Sprendimas:

Atmesti ieškinį. Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

Pareigūnai – Socialinė apsauga – Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų – Medicininis tyrimas – Medicininės komisijos diskrecija vertinti – Teisminė kontrolė – Ribos

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis; Taisyklių, susijusių su draudimu nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų, 23 straipsnis)

Su medicininės ir invalidumo komisijomis susijusių nuostatų tikslas – patikėti medicinos specialistams galutinai įvertinti visus medicinos klausimus. Teisminė kontrolė neturėtų apimti medicininių įvertinimų siaurąja prasme, kurie turi būti laikomi galutiniais, jei priimti be pažeidimų. Be to, medicininė komisija turi nuspręsti, kiek reikia atsižvelgti į medicinines ataskaitas, kurios parengtos iš anksto, o aplinkybės, jog savo ataskaitoje ji nedaro aiškios nuorodos į tam tikrus dokumentus ir a fortiori į tam tikrų dokumentų turinį, nepakanka, kad būtų paneigtas jos išvadų teisėtumas.

(žr. 27 punktą)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2004 m. lapkričio 23 d. Sprendimo O / Komisija, T-376/02, EU:T:2004:338, 29 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

Tarnautojų teismo praktika: 2013 m. spalio 2 d. Sprendimo Nardone / Komisija, F-111/12, EU:F:2013:140, 48 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

EUROPOS SĄJUNGOS

TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) NUTARTIS

2015 m. birželio 30 d.

Fernando Centurione

prieš

Europos Komisiją

„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Socialinė apsauga — Nelaimingas atsitikimas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis — Bendros taisyklės, susijusios su draudimu nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų — Nuolatinio dalinio invalidumo laipsnio nustatymas — Medicininės komisijos ataskaita — Procedūros reglamento 82 straipsnis — Imperatyvus nepriimtinumo pagrindas — Ieškinio ir skundo tarpusavio atitiktis — Nebuvimas — Nepriimtinumas“

Dalykas:

Pagal SESV 270 straipsnį, taikomą EAEB sutarčiai pagal jos 106a straipsnį, pareikštas ieškinys, kuriuo F. Centurione prašo panaikinti 2014 m. birželio 20 d. Europos Komisijos sprendimą pripažinti jo 2 % dalinį nuolatinį invalidumą ir skirti jam atitinkamą sumą pagal Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnį.

Sprendimas:

Atmesti ieškinį. Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

Pareigūnai – Socialinė apsauga – Draudimas nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų – Medicininis tyrimas – Medicininės komisijos diskrecija vertinti – Teisminė kontrolė – Ribos

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 73 straipsnis; Taisyklių, susijusių su draudimu nuo nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų, 23 straipsnis)

Su medicininės ir invalidumo komisijomis susijusių nuostatų tikslas – patikėti medicinos specialistams galutinai įvertinti visus medicinos klausimus. Teisminė kontrolė neturėtų apimti medicininių įvertinimų siaurąja prasme, kurie turi būti laikomi galutiniais, jei priimti be pažeidimų. Be to, medicininė komisija turi nuspręsti, kiek reikia atsižvelgti į medicinines ataskaitas, kurios parengtos iš anksto, o aplinkybės, jog savo ataskaitoje ji nedaro aiškios nuorodos į tam tikrus dokumentus ir a fortiori į tam tikrų dokumentų turinį, nepakanka, kad būtų paneigtas jos išvadų teisėtumas.

(žr. 27 punktą)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2004 m. lapkričio 23 d. Sprendimo O / Komisija, T-376/02, EU:T:2004:338, 29 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.

Tarnautojų teismo praktika: 2013 m. spalio 2 d. Sprendimo Nardone / Komisija, F-111/12, EU:F:2013:140, 48 punktas ir jame nurodyta teismo praktika.