ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Byla C‑115/15

Secretary of State for the Home Department

prieš

NA

(Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — SESV 20 ir 21 straipsniai — Direktyva 2004/38/EB — 13 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punktas — Reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 — 12 straipsnis — Sąjungos piliečio šeimos narių teisė gyventi šalyje — Sąjungos piliečio ir trečiosios valstybės piliečio santuoka — Smurtas santuokoje — Santuokos nutraukimas Sąjungos piliečiui išvykus — Trečiosios valstybės piliečio, kuriam suteiktos Sąjungos pilietybę turinčių bendrų vaikų globos teisės, teisės gyventi šalyje išsaugojimas“

Santrauka – 2016 m. birželio 30 d. Teisingumo Teismo (pirmoji kolegija) sprendimas

Sąjungos pilietybė – Teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje – Direktyva 2004/38 – Šeimos narių teisės gyventi šalyje išlaikymas santuokos nutraukimo atveju – Trečiosios šalies pilietis, kuris, gyvendamas santuokoje, patyrė smurtą šeimoje ir nutraukė santuoką su iki teismo proceso dėl santuokos nutraukimo iš priimančiosios valstybės narės išvykusiu Sąjungos piliečiu – Teisės neišlaikymas (Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38 13 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punktas) Laisvas asmenų judėjimas – Darbuotojai – Šeimos narių teisė gyventi šalyje – Trečiosios valstybės pilietis, turintis išimtines savo vaikų, kurie yra Sąjungos piliečiai, globos teises po santuokos nutraukimo su Sąjungos piliečiu, kuris dirbo priimančiojoje valstybėje narėje – Teisės gyventi šalyje leistinumas (Tarybos reglamento Nr. 1612/68 12 straipsnis) Sąjungos pilietybė – Sutarties nuostatos – Teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje – Nepilnametis Sąjungos pilietis, kuris nuo gimimo gyvena priimančiojoje valstybėje narėje, ir vienas iš tėvų, kuris yra trečiosios valstybės pilietis, turintis išimtines šio vaiko globos teises – Leistinumas – Sąlyga – Pareiga tenkinti sąlygą turėti pakankamai išteklių ir visavertį sveikatos draudimą gyvenamosios vietos valstybėje narėje – Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo atliekamas patikrinimas (SESV 20 ir 21 straipsniai; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38 7 straipsnio 1 dalis)
Direktyvos 2008/94 dėl darbuotojų apsaugos jų darbdaviui tapus nemokiam 8 straipsnis taikomas nesumokėtoms senatvės įmokoms, jeigu jos nėra kompensuotos remiantis šios direktyvos 3 straipsniu. Šiuo klausimu pagal minėtos direktyvos 8 straipsnį užtikrinama apsauga papildo tą, kuri garantuojama pagal šios direktyvos 3 straipsnį, ir abi šioje direktyvoje garantuojamas apsaugas galima taikyti kartu vienam ir tam pačiam atvejui.

Nors pensijų įmokos nėra aiškiai paminėtos Direktyvos 2008/94 8 straipsnyje, jos glaudžiai susijusios su neatidėliotina teise arba būsima teise gauti senatvės išmokas, kurias pagal šią nuostatą siekiama apsaugoti. Iš tiesų šiomis įmokomis siekiama finansuoti darbuotojo neatidėliotinas teises gauti senatvės išmokas, kurias jis įgijo išeidamas į pensiją. Darbdaviui nesumokėjus įmokų, papildoma profesinių pensijų kaupimo sistema gali pritrūkti lėšų, o tokiu atveju taikomas minėtos direktyvos 8 straipsnis.

Darytina išvada, kad Direktyvos 2008/94 tiek 3 straipsnis, tiek jos 8 straipsnis taikomi tuomet, kai nesumokamos pensijų įmokos.

Kiek tai susiję su minėtos direktyvos 3 straipsniu, jis įpareigoja, kad garantijų institucijos garantuotų neįvykdytų reikalavimų, įskaitant ne tik reikalavimus dėl darbo užmokesčio, bet taip pat, laikantis šios direktyvos 6 straipsnio, tam tikrų įmokų, kaip reikalavimų dėl darbo užmokesčio, sumokėjimą. Be to, Direktyvos 2008/94 4 straipsnio 2 ir 3 dalys suteikia valstybėms narėms teisę apriboti šios direktyvos 3 straipsnio taikymo sritį. Toks apribojimas gali būti susijęs tiek su laikotarpio, už kurį garantijų institucija turi patenkinti nesumokėtus reikalavimus, trukme, tiek su maksimaliu šios institucijos mokėjimams nustatytu dydžiu. Be to, Direktyvos 2008/94 3 straipsnyje nustatyta apsauga iš principo taikoma trumpalaikiams reikalavimams.

Taigi, Direktyvos 2008/94 8 straipsnio materialinė taikymo sritis yra labiau apribota ta prasme, kad juo siekiama apsaugoti darbuotojų interesą, kad jiems būtų išmokėtos pensijų išmokos. Be to, šiame straipsnyje, priešingai, nei nustatyta šios direktyvos 3 ir 4 straipsniuose, aiškiai nenumatyta valstybių narių teisė apriboti apsaugos lygį. Pagaliau, skirtingai nei nustatyta šios direktyvos 3 straipsnyje, pagal jos 8 straipsnį siekiama užtikrinti darbuotojų interesų apsaugą ilguoju laikotarpiu, nes tokie interesai, kiek tai susiję su jų teise arba būsima teise gauti senatvės išmokas, iš principo išlieka svarbūs visu pensijos laikotarpiu.

(žr. 24–28 punktus)
Byla C‑84/15

Sonos Europe BV

prieš

Staatssecretaris van Financiën

(Hoge Raad der Nederlanden prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą — Reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 — Muitų sąjunga ir bendrasis muitų tarifas — Tarifinis klasifikavimas — Kombinuotoji nomenklatūra — 8517, 8518, 8519, 8527 ir 8543 pozicijos — Autonominis aparatas, skirtas skaitmeniniams garso failams srautiniu būdu priimti ir gauti ir sustiprintam garsui atkurti“

Santrauka – 2016 m. kovo 17 d. Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas

Muitų sąjunga – Bendrasis muitų tarifas – Tarifinės pozicijos – Autonominis aparatas, skirtas skaitmeniniams garso failams srautiniu būdu priimti ir gauti ir sustiprintam garsui atkurti – Priskyrimas prie Kombinuotosios nomenklatūros 8519 pozicijos – Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo vertinimas

(Tarybos reglamento Nr. 2658/87, iš dalies pakeisto reglamentais Nr. 1031/2009 ir Nr. 948/2009, I priedo 8519 pozicija)

Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo, iš dalies pakeisto reglamentais (EB) Nr. 1031/2008 ir Nr. 948/2009, I priede pateiktą Kombinuotąją nomenklatūrą reikia aiškinti taip, kad toks autonominis aparatas, kuris skirtas skaitmeniniams garso failams srautiniu būdu priimti ir gauti, ir sustiprintam garsui atkurti, priskirtinas prie šios nomenklatūros 8519 pozicijos su sąlyga, kad prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas įvertins visas jam žinomas faktines aplinkybes.

Šiuo klausimu Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos paaiškinimuose dėl 8519 pozicijos patikslinama, kad „paprastai“ garsas įrašomas į vidinės atminties įrenginį ar laikmeną arba atkuriamas iš vidinės atminties įrenginio ar laikmenos, o tai reiškia, kad nepašalinami ir kiti šaltiniai. Taigi vien tai, kad garso šaltinis nekyla iš vidinės atminties įrenginio, nedraudžia minėtos prekės priskirti prie šios tarifinės pozicijos. Todėl autonominio aparato, kuris skirtas skaitmeniniams garso failams srautiniu būdu priimti ir gauti ir sustiprintam garsui atkurti, garso atkūrimo funkcija negali būti paneigta dėl to, kad atkuriamo garso šaltinis kyla iš interneto arba įrenginio, su kuriuo jis turi bendrą vietinį tinklą, arba iš įrenginio, prie kurio jis prijungtas kabeliu. Be to, prekės paskirtis gali būti objektyvus klasifikavimo kriterijus, jeigu ji būdinga šiai prekei, ir tai galima įvertinti remiantis šios prekės objektyviais požymiais ir savybėmis.

(žr. 42, 43, 48 punktus ir rezoliucinę dalį)
100

Be to, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką nacionalinės teisės norma, kuri yra kiekybiniams apribojimams lygiavertė poveikio priemonė, gali būti pateisinama vienu iš EB 30 straipsnyje išvardytų bendrojo intereso pagrindų arba imperatyviais reikalavimais. Abiem atvejais pagal proporcingumo principą nacionalinė priemonė turi būti tinkama norint užtikrinti, kad būtų pasiektas tikslas, ir neturi viršyti to, kas būtina šiam tikslui pasiekti (žr., be kita ko, 2014 m. liepos 1 d. Sprendimo Ålands Vindkraft, C‑573/12, EU:C:2014:2037, 76 punktą ir jame nurodytą teismo praktiką).
72

Komisija Graikijos Respubliką kaltina dėl to, kad ji toleravo, jog Kiparisijos teritorijoje yra per daug paplūdimių įrangos, būtent skėčių nuo saulės ir šezlongų. Be to, ji nurodo, kad, nors Graikijos valdžios institucijos nurodė išardyti kelias šios teritorijos paplūdimiuose įrengtas pakylas, jos nebuvo išardytos, o 2011 m. liepos 28 d. viešbučiui „Messina Mare“ net buvo išduotas leidimas įrengti naują pakylą.
49

Nagrinėjamu atveju iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad A. Rendón Marín vaikai yra tinkamai aprūpinti ir lanko mokyklą. Be to, Ispanijos vyriausybė per teismo posėdį pažymėjo, kad pagal Ispanijos teisės aktus A. Rendón Marín ir jo vaikai yra apdrausti sveikatos draudimu. Taigi prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas turi nustatyti, ar A. Rendón Marín duktė, pati arba per savo tėvą, turi pakankamai išteklių ir visavertį sveikatos draudimą, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2004/38 7 straipsnio 1 dalies b punktą.
43

Dėl Vila Real de Santo Antonijaus aglomeracijos per posėdį Teisingumo Teisme Komisija tvirtino, kad, priešingai, nei teigia Portugalijos Respublika, kurios nuomone, ji ėmėsi visų priemonių, kad būtų visiškai įvykdytas 2009 m. gegužės 7 d. Sprendimas Komisija / Portugalija (C‑530/07, EU:C:2009:292), nuotekų valymo įrenginio veikimo šioje aglomeracijoje atitiktis Direktyvos 91/271 4 straipsniui gali būti užtikrinta tik tada, jei per vienų metų laikotarpį atliekamos patvirtintos nuotekų analizės, remiantis iki jų išleidimo paimtais mėginiais, o pasibaigus šiam laikotarpiui tampa aišku, kad antrinis tokių nuotekų valymas atitinka minėtos direktyvos reikalavimus. Komisijos manymu, išleidžiamos nuotekos privalo atitikti šios direktyvos I priedo B punkto reikalavimus. Be to, Komisija teigia, kad turi būti laikomasi kontrolei ir rezultatų vertinimui taikomų pamatinių metodų, pavyzdžiui, numatytų to paties priedo D punkte, kuriame nustatomas minimalus metinis mėginių skaičius, kurį privaloma paimti tam, kad mėginiai būtų laikomi reprezentatyviais atsižvelgiant į valymo įrenginio dydį.
24

Šioje nutartyje taip pat nurodyta: „Per 7 dienas nuo šios nutarties kopijos gavimo <...> atsakovai turi imtis visų pagrįstai nuo jų priklausančių veiksmų, skirtų išvengti, kad šioje nutartyje išvardytų bendrovių valdybos nariai kaip nors disponuotų šių bendrovių turimomis [Ventbunkers] akcijomis, jomis naudotųsi arba sumažintų jų skaičių. Tokie veiksmai, jei jie pagrįstai yra atsakovų valioje, turi apimti (bet tuo neapsiriboti) minėtų bendrovių oficialų informavimą nedelsiant per jų valdybos narius ir <...>, kiek tai priklauso nuo atsakovų valios, draudimą perleisti šių bendrovių turimas [Ventbunkers] akcijas, jomis disponuoti ar sumažinti jų vertę. <...> Šia nutartimi atsakovams nedraudžiama disponuoti ar naudotis turimu turtu, kuris nėra [Ventbunkers] akcijos, arba sumažinti to turto vertės. Šia nutartimi nedraudžiama naudotis ar disponuoti [Ventbunkers] akcijomis vykdant įprastą ir tinkamą komercinę veiklą, tačiau prieš tai atsakovai turi apie tai informuoti pareiškėjų teisėtus atstovus. <...> Atsakovas fizinis asmuo, kuriam nurodyta nesiimti veiksmų, turi nuo jų susilaikyti bet kokia forma. Jis negali veikti per kitus asmenis, veikiančius jo vardu pagal jo tiesioginius ar netiesioginius nurodymus. <...> Ši nutartis turi pasekmių toliau išvardytiems asmenims valstybėje už šio teismo veiklos teritorijos ribų: a) atsakovams; b) kiekvienam asmeniui: — kuris patenka į šio teismo jurisdikciją; — kuriam raštu pranešta apie šią nutartį, atsiunčiant pranešimą į jo gyvenamąją vietą arba darbo vietą, esančią šio teismo veiklos teritorijoje; — kuris yra pajėgus užkirsti kelią veiksmams ar neveikimui už šio teismo veiklos teritorijos ribų, reiškiantiems šios nutarties pažeidimą arba jį palengvinantiems, ir c) bet kuriam kitam asmeniui vien dėl to, kad tos valstybės teismas pripažino šią nutartį vykdytina arba ją įvykdė.“
1

Apeliaciniais skundais ArcelorMittal Tubular Products Ostrava a.s., ArcelorMittal Tubular Products Roman SA, Benteler Deutschland GmbH, ankstesnis pavadinimas – Benteler Stahl / Rohr GmbH, Ovako Tube & Ring AB, Rohrwerk Maxhütte GmbH, Dalmine SpA, Silcotub SA, TMK-Artrom SA, Tubos Reunidos SA, Vallourec Oil and Gas France SAS, ankstesnis pavadinimas – Vallourec Mannesmann Oil & Gas France SAS, Vallourec Tubes France SAS, ankstesnis pavadinimas – V & M France SAS, Vallourec Deutschland GmbH, ankstesnis pavadinimas – V & M Deutschland GmbH, Voestalpine Tubulars GmbH & Co. KG, Železiarne Podbrezová a.s. (toliau kartu – ArcelorMittal ir kt.) ir Europos Sąjungos Taryba prašo panaikinti 2014 m. sausio 29 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą Hubei Xinyegang Steel / Taryba (T‑528/09, EU:T:2014:35, toliau – skundžiamas sprendimas), kuriuo Bendrasis Teismas patenkino Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd (toliau – Hubei) prašymą panaikinti 2009 m. rugsėjo 24 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 926/2009, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūliams vamzdžiams ir vamzdeliams iš geležies ar plieno, galutinis surinkimas (OL L 262, p. 19; toliau – ginčijamas reglamentas).
3

Reglamento Nr. 1/2003 18 straipsnio „Prašymai pateikti informaciją“ 1 ir 3 dalyse nustatyta: „1. Kad atliktų savo pareigas, skirtas jai šiuo reglamentu, Komisija gali paprastu prašymu ar sprendimu paprašyti įmones ir įmonių asociacijas pateikti visą reikiamą informaciją. <...> 3. Jei Komisija nurodo įmonėms ir įmonių asociacijoms pateikti informaciją sprendimu, sprendime ji nurodo prašymo teisinį pagrindą ir tikslą, nurodo, kokios informacijos reikia, ir nustato laikotarpį, per kurį informacija turi būti pateikta. Taip pat nurodomos 23 straipsnyje numatytos nuobaudos ir nurodomos ar skiriamos 24 straipsnyje numatytos nuobaudos. Be to, nurodoma teisė į sprendimo peržiūrėjimą Teisingumo Teisme. <...>“
64

Ši laisvė taip pat ginama pagal EŽTK 10 straipsnį, kuris, kaip matyti iš Europos Žmogaus Teisių Teismo praktikos, be kita ko, taikomas verslininko komercinio pobūdžio informacijos skleidimui, visų pirma reklaminių pranešimų forma (žr. 1994 m. vasario 24 d. EŽTT sprendimo Casado Coca / Ispanija, serija A Nr. 285, 35 ir 36 punktus ir 2003 m. gruodžio 11 d. EŽTT sprendimo Krone Verlag GmbH & Co. KG / Austrija (Nr. 3), Recueil des arrêts et décisions 2003-XII, 19 ir 20 punktus)
6

Minėtos direktyvos 2c straipsnis „Prašymo dėl peržiūros pateikimo terminai“ suformuluotas taip: „Jei valstybė narė nustato, kad bet kokie prašymai peržiūrėti perkančiosios organizacijos sprendimą, priimtą dėl sutarčių suteikimo procedūros, kuri patenka į [Direktyvos 2004/18] taikymo sritį, arba su ja susijusį sprendimą turi būti pateikti nepasibaigus nustatytam laikotarpiui, o šis laikotarpis turi būti bent 10 kalendorinių dienų, ir kuris pradedamas skaičiuoti nuo kitos dienos po to, kai dalyviui arba kandidatui faksu arba elektroninėmis priemonėmis išsiunčiamas perkančiosios organizacijos sprendimas, ar, jei naudojamos kitokios ryšių priemonės, – šis laikotarpis turi būti bent 15 kalendorinių dienų, pradedant skaičiuoti nuo kitos dienos po to, kai dalyviui ar kandidatui išsiunčiamas perkančiosios organizacijos sprendimas, arba bent 10 kalendorinių dienų, skaičiuojant nuo kitos dienos po to, kai buvo gautas perkančiosios organizacijos sprendimas. Prie kiekvienam dalyviui ar kandidatui siunčiamo pranešimo apie perkančiosios organizacijos sprendimą pridedama atitinkamų tokio sprendimo priežasčių santrauka. Jeigu pateikiamas prašymas peržiūrėti šios direktyvos 2 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytus sprendimus, apie kuriuos nereikalaujama specialiai pranešti, laikotarpis turi būti bent 10 kalendorinių dienų, skaičiuojant nuo atitinkamo sprendimo paskelbimo dienos.“
40

Reikia pridurti, kad, apskaičiuojant teises į mokamas kasmetines atostogas, įvairūs skirtingi darbo ritmai nedaro įtakos naudojimuisi įgytomis teisėmis. Kaip matyti iš teismo praktikos, per referencinį laikotarpį sukauptas kasmetines atostogas galima paimti per vėlesnį laikotarpį, o įgytas poilsio laikas nepraranda savo reikšmės, kalbant apie teigiamą mokamų kasmetinių atostogų poveikį darbuotojo saugai ir sveikatai, jei jos paimamos ne per laikotarpį, kai jos buvo sukauptos ir kai darbuotojas dirbo visą darbo dieną, o per vėlesnį laikotarpį, kai jis dirbo ne visą darbo dieną (žr., be kita ko, Sprendimo Federatie Nederlandse vakbeweging, C‑124/05, EU:C:2006:244, 30 punktą ir Sprendimo KHS, C‑214/10, EU:C:2011:761, 32 punktą).
18

Šiomis aplinkybėmis Juzgado de lo Social no 2 de Terrassa nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos bylose C‑352/14 ir C‑353/14 vienodus prejudicinius klausimus: „Atsižvelgiant į Bankia <…> darbuotojo pareikštą ieškinį dėl jo įtraukimo į kolektyvinį atleidimą, reglamentuojamą susitarimu, dėl kurio priimtas sprendimas [dėl BFA grupės restruktūrizacijos ir rekapitalizacijos]: 1. Ar Darbuotojų statuto 56 straipsnis <…>, Įstatymo Nr. 3/2012 <…> penktoji pereinamojo laikotarpio nuostata ir 2011 m. spalio 10 d. Įstatymo Nr. 36/2011, reglamentuojančio jurisdikciją socialinės apsaugos srityje (Ley 36/2011 reguladora de la Jurisdicción Social), kuriame implicitiškai daroma nuoroda į minėtas nuostatas, 123 straipsnis ir 124 straipsnio 13 dalis prieštarauja SESV 107 ir 108 straipsniams dėl to, kad pagal tas nuostatas iš esmės padidinamos išeitinės išmokos, kurias leista išmokėti pagal <…> sprendimą [dėl BFA grupės restruktūrizacijos ir rekapitalizacijos]? 2. Ar šių nuostatų aiškinimas, pagal kurį teismui būtų leidžiama iki teisės aktuose numatyto minimumo sumažinti skirtas išeitines išmokas, jei atleidimas iš darbo būtų pripažintas teisėtu, prieštarauja minėtoms Sąjungos teisės nuostatoms ir <…> sprendimui [dėl BFA grupės restruktūrizacijos ir rekapitalizacijos]? 3. Ar šių nuostatų aiškinimas, pagal kurį teismui būtų leidžiama, pripažinus atleidimą iš darbo neteisėtu, taip keisti skirtos išeitinės išmokos dydį, kad jis atitiktų per konsultacijas pasiektame susitarime nustatytą dydį, su sąlyga, jog tas dydis viršija teisės aktuose nustatytą minimalų dydį, tačiau neviršija juose nustatyto maksimalaus dydžio, prieštarauja nurodytoms Sąjungos teisės nuostatoms ir <…> sprendimui [dėl BFA grupės restruktūrizacijos ir rekapitalizacijos]?“
5

Minėtos direktyvos 6 straipsnyje, susijusiame su duomenų kokybės principais, nustatyta: „1. Valstybės narės numato, kad asmens duomenys turi būti: a) tvarkomi teisingai ir teisėtai; b) surinkti įvardintais, aiškiai apibrėžtais ir teisėtais tikslais, o po to tvarkomi su šiais tikslais suderintais būdais. Tolesnis duomenų tvarkymas istoriniais, statistiniais ar moksliniais tikslais laikomas suderinamu dalyku, su sąlyga, kad valstybės narės numato atitinkamas apsaugos priemones; c) adekvatūs, susiję ir savo apimtimi neviršijantys tikslų, kuriems jie renkami ir (arba) vėliau tvarkomi; d) tikslūs ir, jei būtina, nuolat atnaujinami; turi būti imtasi visų reikalingų priemonių, kad duomenys, kurie yra netikslūs ar neišsamūs, palyginti su tikslais, dėl kurių jie buvo surinkti ar po to tvarkomi, būtų ištrinti arba ištaisyti; e) laikomi tokio pavidalo, kad duomenų subjektų tapatybes būtų galima nustatyti ne ilgiau, nei tai yra reikalinga tais tikslais, dėl kurių duomenys buvo surinkti arba po to tvarkomi. Valstybės narės išdėsto asmens duomenų, ilgesnį laiką saugomų dėl istorinės, statistinės ar mokslinės paskirties, atitinkamas apsaugos priemones. 2. Duomenų valdytojo pareiga užtikrinti, kad būtų laikomasi šio straipsnio 1 dalies.“
35

Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad Reglamento Nr. 2027/97 2 straipsnio 1 dalies a ir c punktus ir Monrealio konvencijos 1 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad pagal juos negalima, remiantis šios konvencijos 17 straipsniu, nagrinėti reikalavimo atlyginti žalą, kurį pateikė asmuo, kuris tuo metu, kai buvo orlaivyje, kurio pakilimo ir nutūpimo vieta – ta pati vieta valstybėje narėje, ir buvo neatlygintinai vežamas iš oro apžiūrėti nekilnojamojo turto, kurio pirkimo sandorį jis ketino sudaryti su to orlaivio pilotu, patyrė kūno sužalojimų šiam orlaiviui nukritus.
117

Be to, tokios programos, kaip paskelbta pranešime spaudai, poveikis paskatai vykdyti patikimą biudžeto politiką taip pat ribojamas ECBS galimybės bet kuriuo momentu perparduoti įsigytas obligacijas. Iš tiesų iš to išplaukia, kad šių obligacijų išėmimo iš rinkų pasekmės potencialiai yra laikinos. Ši galimybė taip pat leidžia ECBS pritaikyti savo programą atsižvelgiant į atitinkamų valstybių narių požiūrį, be kita ko, siekiant riboti ar sustabdyti vyriausybės obligacijų įsigijimus, jei valstybė narė pakeičia savo emisijos veiksmus ir išleidžia trumpalaikes obligacijas siekdama finansuoti savo biudžetą obligacijomis, dėl kurių gali įsikišti ECBS.
28

Šiuo klausimu iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinėje byloje nagrinėjamas ginčas dėl subrangos paslaugų teikimo vietos nustatymo PVM tikslais; šias paslaugas Vengrijoje teikė ieškovė pagrindinėje byloje, veikusi SMK UK Ltd, kuri buvo įsteigta Jungtinėje Karalystėje ir kuri buvo produktų, kurie buvo šių paslaugų teikimo objektas, savininkė, užsakymu ir naudai. Iš Teisingumo Teismui pateiktų dokumentų taip pat matyti, kad teikiamas nagrinėjamas paslaugas sudarė ieškovės pagrindinėje byloje vykdomas SMK UK Ltd priklausančių nuotolinio valdymo pultelių surinkimas. Surinkti nagrinėjami galutiniai produktai likdavo Vengrijoje. SMK UK Ltd juos parduodavo SMK Europe, o ši juos perparduodavo įgijėjams, įsisteigusiems kitoje valstybėje narėje arba trečiojoje valstybėje. Taigi šie galutiniai produktai būdavo išgabenami arba išsiunčiami iš Vengrijos tik po to, kai jie būdavo perparduoti.
20

Vykstant procesui teismo paskirtas Federconsorzi likvidatorius, be kita ko, teigė, kad Dekreto įstatymo Nr. 16/2012, kuris buvo priimtas po to, kai buvo pateiktas kasacinis skundas, ir kurį taikyti prašė Ministero, 12 straipsnio 6 dalis prieštarauja direktyvoms 2000/35 ir 2011/7. Šiuo klausimu jis nurodė, kad šiuo įstatymo galią turinčiu aktu, priimtu po šių direktyvų, Italija sumažino palūkanas už pavėluotą mokėjimą, mokėtinas iki 1995 m. (vietoj kas pusmetį kapitalizuojamų palūkanų apskaičiuodama kartą per metus kapitalizuojamas palūkanas), ir nuo 1995 m. taikė tik įstatymu nustatytas palūkanas, nors, jo manymu, pagal šias direktyvas nacionaliniam teisės aktų leidėjui draudžiama panaikinti skolinių reikalavimų valstybei turinčio kreditoriaus teisę į palūkanas už pavėluotą esamų skolų mokėjimą, įskaitant skolas, kurių atsirado iš santykių, nustatytų atitinkamai iki 2002 m. rugpjūčio 8 d. ar iki 2013 m. kovo 16 d.