ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
11

Skundžiamos nutarties 11–16 punktuose buvo nurodytos tokios ginčo aplinkybės: „Tarptautinė interneto domenų vardų sistema 11. Interneto domenų vardų sistemą (DNS) sudaro hierarchine tvarka sudarytas registras, teikiantis informaciją apie visus domenų vardus, kurie yra įregistruoti tam tikroms internetą naudojančioms įmonėms ir asmenims, ir per juos pasiekiamus kompiuterius. Domeno vardas – tai elektroninis tekstas, per kurį interneto naudotojas gali pasiekti atitinkamą interneto puslapį. Aukščiausio lygio domenas (toliau – ALD) yra dešiniausia domeno vardo dalis, einanti po paskutinio taško. Ji nurodo aukščiausią adresams naudojamos interneto domenų sistemos geografinės ir organizacinės struktūros hierarchinį lygį. Internete ALD yra dviejų raidžių ISO standarto šalies kodas arba angliška santrumpa, pavyzdžiui, .com, .net ar org. Kodų skyrimą įvairiems ALD (pavyzdžiui, ISO standarto šalies kodas .lu Liuksemburgui) koordinuoja interneto vardų ir numerių paskyrimo korporacija (Internet Corporation for Assigned Names and numbers, toliau – ICANN) – pagal Amerikos teisę įsteigta nepelno organizacija. 12 Šios sistemos pagrindu 2005 m. gegužės 21 d. ICANN valdyba leido skirti naują ALD .eu ir suteikė įgaliojimus ICANN prezidentui sudaryti susitarimą su Europos interneto domenų registru (toliau – EURid). EURid yra pagal Belgijos teisę įsteigta nepelno organizacija, kurią Komisijos paskyrė administruoti ALD .eu (žr. 2003 m. gegužės 21 d. Komisijos sprendimas 2003/375/EB dėl aukščiausiojo lygmens domeno .eu skyrimo (OL L 128, p. 29). Ginčo aplinkybės 13 Ieškovė yra 2006 m. vasario 13 d. išduotos išimtinės licencijos naudoti skirtingus prekių ženklus, įregistruotus IFD Italian Food Distribution SA, įsteigtos Mertert (Liuksemburgas), vardu bei Vokietijos prekių ženklų ir patentų tarnyboje numeriu 2071982 įregistruoto žodinio prekių ženklo Galileo turėtoja. IFD Italian Food Distribution, kuri yra ieškovės holdingo įmonė, eksploatacinės veiklos nevykdo. 14 2005 m. gruodžio 1 d. ieškovė, remdamasi Reglamento Nr. 874/2004 10 straipsnio 1 dalimi, per tarpininką – Vokietijos įmonę Internet AG – EURid pateikė domeno vardo galileo.eu registracijos paraišką. interneto registracijos biuras elektroniniu būdu pateikė EURid registracijos paraišką. 15 Be to, ieškovė paprašė įregistruoti domeno vardą galileo-food.eu. Šiuo klausimu ji gavo EURid patvirtinimą apie gavimą, tačiau jis nebuvo susijęs su domeno vardo galileo.eu registracijos paraiška. 16 EURid nepriėmė registracijos paraiškos ir nepatvirtino apie jos gavimą, nes prašomas domeno vardas galileo.eu nuo 2005 m. lapkričio 7 d. buvo rezervuotas Komisijai. EURid apie tai informavo ieškovę. EURid savo pranešime nurodo, kad ji šį domeno vardą tinkamai rezervavo pagal Reglamento Nr. 874/2004 9 straipsnį. Ne EURid, o Komisija priėmė sprendimą dėl šios rezervacijos. Kadangi pastaroji rezervavo domeno vardą galileo.eu, nurodymas paskelbti apie šio domeno vardo registracijos paraiškos gavimą taip pat nebuvo priimtas.“
Keywords

Summary



Keywords

Laisvas asmenų judėjimas – Įsisteigimo laisvė – Advokatai – Egzaminas, suteikiantis teisę verstis profesija – Komisijos sudėtis – Advokatų dalyvavimas – Priimtinumas – EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimas – Nebuvimas

(EB 43, 81 ir 8 str.)

Summary

EB 43, 81 ir 82 straipsniai nedraudžia teisės aktų, kurie nustato, kad egzamino, suteikiančio teisę verstis advokato profesine veikla, komisiją sudaro penki Teisingumo ministro paskirti nariai, t. y. du teisėjai, teisės dėstytojas ir du advokatai, kuriuos atitinkamos apygardos advokatų tarybų bendru siūlymu skiria Nacionalinė advokatų taryba.

Iš tiesų dėl EB 43 straipsnio, nors egzaminas, suteikiantis teisę verstis advokato profesine veikla, žinoma, gali sudaryti kliūčių įsteigimo laisvei, nėra jokių duomenų, leidžiančių manyti, kad vien pati su komisijos sudėtimi susijusi norma riboja įsisteigimo laisvę, neatsižvelgiant į tai, kad apribojimas tam tikrais atvejais gali būti pats egzaminas. Bet kuriuo atveju, netgi darant prielaidą, kad pats advokatų dalyvavimas valstybinio egzamino komisijoje yra įsisteigimo laisvės apribojimas, toks dalyvavimas gali būti pateisinamas bendru interesu, t. y. būtinybe kuo geriau įvertinti asmenų, norinčių verstis advokato profesine veikla, tinkamumą ir sugebėjimus, ir jis yra tinkamas užtikrinti šio tikslo įgyvendinimą.

Be to, EB 81 ir 82 straipsniai pažeidžiami, kai valstybė narė įtvirtina ar skatina EB 81 straipsniui prieštaraujančius susitarimus, sprendimus ir suderintus veiksmus arba stiprina tokių susitarimų, sprendimų ir suderintų veiksmų poveikį, įtvirtina arba skatina EB 82 straipsniui prieštaraujantį piktnaudžiavimą dominuojančia padėtimi arba stiprina tokio piktnaudžiavimo poveikį, arba pagaliau panaikina savo pačios priimtų teisės aktų valstybinį pobūdį, perduodama privatiems subjektams atsakomybę priimti sprendimus, turinčius poveikį ekonomikos sektoriui; tačiau šie straipsniai nėra pažeidžiami tuo atveju, kai nagrinėjama valstybė narė komisijai, į kurią įeina ir advokatai, perduoda atsakomybę priimti sprendimus dėl galimybės verstis advokto profesine veikla, nes jos vaidmuo komisijoje yra pagrindinis dėl dviejų teisėjų dalyvavimo, o Teisingumo ministerija turi dideles galias, leidžiančias jai kontroliuoti kiekvieną komisijos darbų etapą ir prireikus įsikišti į šiuos darbus, be to, galiausiai neigiamas komisijos sprendimas gali būti apskųstas teisme.

(žr. 30–33, 35, 37, 42–45, 47 punktus ir rezoliucinę dalį)
24

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pritaria prokuratūros išreikštoms abejonėms dėl informuotumo didinimo kelių eismo saugumo srityje ir vairuotojų mokymo kursų, skirtų vairuotojo pažymėjimo taškams susigrąžinti, rengimo sutarčių sudarymo kaip viešųjų paslaugų koncesijos sutarčių suderinamumo, be kita ko, su Direktyva 2006/123. Vis dėlto, to teismo nuomone, generalinės administracijos argumentas, kad neįmanoma tinkamai palyginti vairavimo mokyklų siūlomo pradinio mokymo ir šių informuotumo didinimo kelių eismo saugumo srityje ir vairuotojų mokymo kursų, nėra nereikšmingas. Šių dviejų rūšių kursai skiriasi kokybiniu požiūriu. Priešingai nei minėti informuotumo didinimo kelių eismo saugumo srityje ir vairuotojų mokymo kursai, pradinis mokymas nėra skirtas asmenims, pažeidusiems kelių eismo taisykles. Be to, norint gauti vairuotojo pažymėjimą, reikia sėkmingai išlaikyti egzaminą, o jį organizuoja ne vairavimo mokyklos.
44

Be to, dėl sąlygos, susijusios su bažnyčios ar religinės bendruomenės, kuri nori būti pripažinta pagal Austrijos teisę, atstovavimu šios šalies visuomenėje, pažymėtina, kad BeKGG 11 straipsnio 1 dalies d punkto antrame sakinyje numatyta, kad, jeigu to, kad bendruomenės nariai yra ne mažiau kaip du iš 1000 Austrijos gyventojų, neįmanoma įrodyti remiantis paskutinio gyventojų surašymo duomenimis, šie įrodymai turi būti pateikti kitu būdu. Tokia nuostata tiek, kiek joje numatytas ne tik vienas įrodymo būdas, taip pat patvirtina Austrijos teisės aktų leidėjo norą neviršyti to, kas būtina nacionalinės teisės aktais siekiamam tikslui įgyvendinti.
21

Savo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš esmės siekia sužinoti, ar veiksmingumo ir proporcingumo principai, kaip bendrieji Sąjungos teisės principai, turi būti aiškinami taip, kad, įgyvendinant tokią nuostatą, kaip Direktyvos 2003/96 5 straipsnio ketvirta įtrauka, pagal kurią valstybės narės gali, esant tam tikroms sąlygoms, taikyti šioje direktyvoje numatytą diferencijuotą apmokestinimo normą energetikos produktams ir elektros energijai, atsižvelgiant į tai, ar jie naudojami verslui, ar skiriami ne verslo reikmėms, draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias valstybės narės kompetentingos institucijos automatiškai ir be išimties turi atmesti prašymą atleisti nuo mokesčio, pateiktą per nacionalinėje teisėje numatytą aptariamo mokesčio apskaičiavimo terminą, vien dėl to, kad prašymas nebuvo pateiktas per šioje teisėje nustatytą jo pateikimo terminą.
26

Šiuo atveju neginčijama, kad priežiūros institucija, kuriai buvo pateiktas skundas pagal Reglamento 2016/679 77 straipsnio 1 dalį, priėmė sprendimą dar prieš kreipiantis į civilinį teismą, kuris priėmė sprendimą dėl BE ieškinio, pareikšto pagal to reglamento 79 straipsnio 1 dalį. Iš prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nurodytų faktinių aplinkybių matyti, kad dėl šio ieškinio yra priimtas galutinis teismo sprendimas. Be to, nacionalinis teismas prejudiciniuose klausimuose, skirtuose Teisingumo Teismui, nurodė tik šias dvi nuostatas.
54

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą priėmęs teismas turės patikrinti, ar, kaip savo rašytinėse pastabose siūlo Vokietijos vyriausybė, struktūriniai duomenys ir PDF formato rinkmenos, kuriais prašytojo bylos medžiaga perduodama jo atstovui, suteikia pakankamai informacijos, kad būtų galima suprasti šios bylos struktūrą, ir ar programinės įrangos naudojimas šios struktūros vizualizacijai yra būtinas, ar ne. Be to, jis galės patikrinti, ar, kaip teigia ši vyriausybė, aptariama vizualizacijos programinė įranga, kuria gali naudotis šis atstovas, yra tokia pati kaip ir ta, kurią turi teismai, kompetentingi nagrinėti skundus dėl sprendimų, susijusių su tarptautinės apsaugos prašymais, ir ar dėl šios programinės įrangos naudojimo skiriasi tik neesminiai informacijos pateikimo aspektai, todėl tai nedaro įtakos šio atstovo galimybei prašytojo vardu veiksmingai pasinaudoti teise į gynybą.
22

Nors šios motorinės transporto priemonės savininkė įtariamos vagystės momentu – Nabko Holding Company, LLC patronuojamoji bendrovė Bulgarijoje – apie tai buvo informuota išsiunčiant jai to nutarimo kopiją ir nurodant D. R. tapatybę, ji nesiėmė dėl to jokių veiksmų. Be to, nepaisant to, kad perspėjančiajai valstybei narei buvo perduota būtina informacija, ji per daugiau nei trejus metus po jos perdavimo nesiėmė jokių priemonių, kad SIS II būtų panaikintas perspėjimas dėl šios motorinės transporto priemonės.
15

Be to, kadangi 2020 m. kovo 4 d. Sprendime Nr. 149/2020 (ES:TS:2020:600) Tribunal Supremo (Aukščiausiasis Teismas) nusprendė, kad teismas gali nagrinėti sutarties sąlygos, kuria nustatyta palūkanų norma, nesąžiningumą, tik jei vartotojas dėl to pateikė prašymą, ši jurisprudencija taip pat nesuderinama su iš Direktyvos 93/13 kylančia teismo pareiga ex officio patikrinti vartojimo kredito sutarties sąlygos sąžiningumą.
18

Be to, SodaStream pabrėžė, kad ne visi Suomijos rinkoje parduodami anglies dioksido balionai yra tokios pačios kokybės arba turi tokias pačias savybes. Perpardavėjai, kurie be leidimo pakartotinai pripildo SodaStream prekių ženklo balionus, nebūtinai turi žinių ir įgūdžių, reikalingų užtikrinti, kad šie balionai būtų naudojami ir su jais elgiamasi saugiai bei teisingai. SodaStream negali būti laikoma atsakinga už žalą, sukeltą šių perpardavėjų pakartotinai pripildytų anglies dioksido balionų.
22

Savivaldybių parengtose šio viešojo pirkimo gairėse, be kita ko, buvo numatyta, kad, siekiant užtikrinti pasiūlymo tikslumą ir galiojimą, atstovas, turintis teisę atstovauti įmonei ir ją įpareigoti, turi pasirašyti EBVPD, pasiūlymą ir priedus. Be to, pasiūlymus teikiančios transporto įmonių grupės turi paskirti kontaktinius asmenis. Kiekvienas tokios grupės narys turi būti solidariai atsakingas už vežimo sutarties vykdymą. Galiausiai šiose gairėse buvo nurodyta, kad pasiūlymas turi būti išsamus ir jame, be kita ko, turi būti tinkamai užpildytas ir pasirašytas EBVPD.
15

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nurodo, kad iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos nematyti jokio aiškaus Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalies aiškinimo, kuriuo remdamasis jis galėtų nuspręsti, ar reikšmingos nacionalinės teisės nuostatos aiškinimas ir taikymas atitinka šios direktyvos tikslus. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad iš įvairių Vrhovno sodišče (Aukščiausiasis Teismas, Slovėnija) sprendimų matyti, jog dvi Direktyvos 93/13 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos laikytinos kumuliacinėmis, o tai prieštarautų vartotojo interesams ir užtikrintų mažesnę jo apsaugą, nei garantuojama pagal nacionalinę teisę. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad tokia pozicija neatitinka Teisingumo Teismo jurisprudencijos, pagal kurią, nors nacionaliniams aukščiausiesiems teismams leidžiama tiksliau apibrėžti kriterijus, kuriuos yra apibrėžęs pats Teisingumo Teismas, jie negali kliudyti žemesnės instancijos teismams užtikrinti vartotojams visišką Direktyvos 93/13 veiksmingumą ir veiksmingas teisių gynimo priemones jų teisėms įgyvendinti.
27

Pirma, iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, jog reikalavimas, kad asmens duomenys būtų renkami nustatytais, aiškiai apibrėžtais bei teisėtais tikslais, visų pirma reiškia, kad tvarkymo tikslai turi būti nustatyti ne vėliau, nei yra renkami asmens duomenys, be to, šio tvarkymo tikslai turi būti aiškiai nurodyti ir, galiausiai, to tvarkymo tikslai, be kita ko, turi užtikrinti šių duomenų tvarkymo teisėtumą, kaip tai suprantama pagal Reglamento 2016/679 6 straipsnio 1 dalį (šiuo klausimu žr. 2022 m. vasario 24 d. Sprendimo Valsts ieņēmumu dienests (Asmens duomenų tvarkymas mokesčių tikslais), C‑175/20, EU:C:2022:124, 64–66 punktus).
13

LEC 35 straipsnyje „Advokato honoraras“ buvo nustatyta: „1. Advokatai gali reikalauti iš jų atstovaujamo asmens sumokėti honorarus, kurie turi būti jiems sumokėti už su byla susijusias paslaugas, pateikdami išsamią sąskaitą ir aiškiai deklaruodami, kad šie honorarai jiems priklauso ir dar yra nesumokėti. <…> 2. Gavęs tokį reikalavimą, teismo kancleris nurodo skolininkui sumokėti šią sumą arba per dešimt dienų užginčyti šią sąskaitą, o jeigu atstovaujamoji šalis neapmoka sąskaitos arba jos neužginčija, nurodo priverstinai išieškoti. Jeigu per nurodytą terminą honoraras užginčijamas dėl to, kad yra nepagrįstas, taikomos 34 straipsnio 2 dalies antra ir trečia pastraipos. Jeigu honoraras užginčijamas dėl to, kad yra per didelis, teismo kancleris paprašo advokato per tris dienas pateikti savo nuomonę dėl šio užginčijimo. Jei advokatas nesutinka su honoraro sumažinamu, kaip prašoma, teismo kancleris jį iš pradžių peržiūri pagal 241 ir paskesnius straipsnius, nebent advokatas įrodo, kad su skundą pateikusiu asmeniu buvo iš anksto raštu susitarta dėl preliminaraus atlygio, ir priima motyvuotą sprendimą dėl mokėtinos sumos, o jei ši suma nesumokama per penkias dienas nuo sprendimo įteikimo, ji priverstinai išieškoma. Šis motyvuotas sprendimas neskundžiamas, tačiau jis neturi įtakos sprendimui, kuris gali būti vėliau priimtas per įprastą teismo procesą. 3. Jeigu honoraro nesumokėjęs skolininkas nepateikia skundo per nustatytą terminą, priverstinai išieškoma sąskaitoje nurodyta suma ir patirtos išlaidos.“
13

Karaliaus dekreto 1398/2018 11 straipsnis „Kompensacijos grąžinimo procedūra“ suformuluotas taip: „1. Prašymas grąžinti kompensaciją perduodamas juridiniam asmeniui. Kartu su šiuo prašymu, kuris, pageidautina, turi būti pasirašytas elektroniniu parašu, turi būti pateikta ši informacija: a) mokesčių mokėtojo kodas, vardai, pavardės ar pavadinimai arba įmonės pavadinimas; b) informacija apie pareiškėjo veiklos tikslą arba veiklos ataskaitą; c) įrangos, prietaisų ar fizinių laikmenų įsigijimo sąskaitos faktūros kopija; d) pareiškėjo atsakomybe grindžiama deklaracija dėl: 1. to, kad įsigytų įrangos, prietaisų ar materialinių laikmenų naudojimas yra išimtinai profesionalus ir akivaizdžiai nesusijęs su kopijavimu asmeniniam naudojimui; 2. to, kad pareiškėjas nei de jure, nei de facto nesuteikė galimybės privatiems naudotojams naudotis šia įranga, prietaisais ir fizinėmis laikmenomis; 3. to, kad pareiškėjas paiso <…> Intelektinės nuosavybės įstatymo 25 straipsnio 11 dalyje numatytų juridinio asmens kontrolės įgaliojimų, e) tuo atveju, kai pareiškėjas įdarbina darbuotojus, kuriems leidžiama disponuoti įsigyjama įranga, prietaisais ar fizinėmis laikmenomis, deklaraciją, kad jis yra atsakingas už tai, kad šie darbuotojai būtų susipažinę su informacija apie tai, kad: 1. bet kokia darbdavio jiems suteikta įranga, prietaisai ar fizinės laikmenos, skirti jų profesinėms pareigoms atlikti, turi būti naudojami tik šiam tikslui; 2. šios įrangos, prietaisų ar fizinių laikmenų naudojimas asmeniniais tikslais yra neleistinas. 2. Juridinis asmuo savo interneto svetainėje pateikia standartinės formos prašymą išduoti pažymą dėl atleidimo nuo prievolės, kuris atitinka ankstesnėje dalyje numatytas sąlygas. 3. Juridinis asmuo per vieną mėnesį nuo prašymo gavimo turi atlikti būtinus patikrinimus, kad nustatytų, ar egzistuoja pagrindas grąžinti kompensaciją, ir pranešti savo sprendimą pareiškėjui. <…> 5. Juridinis asmuo gali atsisakyti grąžinti kompensaciją tik šiais atvejais: a) jei prašyme grąžinti kompensaciją nepateikta visa šiame straipsnyje reikalaujama informacija; b) kai deklaracijos dėl atsakomybės neatitinka šio straipsnio reikalavimų; c) kai reikalavimo dėl kompensacijos grąžinimo suma yra mažesnė, nei numatyta <…> Intelektinės nuosavybės įstatymo 25 straipsnio 8 dalies priešpaskutinėje pastraipoje, atsižvelgiant į tame straipsnyje numatytą išimtį; d) jeigu, išnagrinėjus prašymą, nenustatyta, kad egzistuoja teisė į kompensacijos grąžinimą. A ir b punktuose numatytais atvejais pareiškėjui suteikiamas septynių darbo dienų terminas, per kurį jis turi ištaisyti prašymo trūkumus. Apie atsisakymą grąžinti kompensaciją pareiškėjui pranešama tinkamai motyvuojant, be to, jis informuojamas apie galimybę per vieną mėnesį nuo pranešimo apie atsisakymą grąžinti kompensaciją pateikti skundą Kultūros ir sporto ministerijai pagal <…> Intelektinės nuosavybės įstatymo 25 straipsnio 12 dalį.“
13

Šio reglamento 14 straipsnio „Prieduose išvardytų medžiagų apribojimai“ 1 dalyje numatyta: „Nedarant poveikio 3 straipsnio taikymui, kosmetikos gaminių sudėtyje negali būti: a) draudžiamų medžiagų – II priede išvardytų draudžiamų medžiagų; b) ribojamų medžiagų – ribojamų medžiagų, kurios panaudotos nesilaikant III priede nustatytų apribojimų; c) dažiklių i) IV priede neišvardintų dažiklių ir dažiklių, kurie išvardyti, bet naudojami nesilaikant to priedo reikalavimų, išskyrus 2 dalyje nurodytus plaukų dažymo gaminius; ii) nepažeidžiant b, d, i punktų ir [e] punkto i papunkčio, medžiagų, kurios išvardytos IV priede, tačiau neskirtos naudoti kaip dažikliai ir kurios naudojamos nesilaikant to priedo reikalavimų; d) konservantų i) konservantų, išskyrus išvardytus V priede, ir konservantų, kurie išvardyti, bet naudojami nesilaikant to priedo reikalavimų; ii) nepažeidžiant b punkto, c punkto i papunkčio bei e punkto i papunkčio, V priede išvardytų medžiagų, kurios neskirtos naudoti kaip konservantai ir kurios naudojamos nesilaikant to priedo reikalavimų; e) UV filtrų i) kitų UV filtrų nei išvardyti VI priede ir UV filtrų, kurie jame išvardyti, bet naudojami nesilaikant to priedo reikalavimų; ii) nepažeidžiant b punkto, c punkto i papunkčio bei d punkto i papunkčio, VI priede išvardytų medžiagų, kurios neskirtos naudoti kaip UV filtrai ir kurios naudojamos nesilaikant to priedo reikalavimų.“
58

Be to, iš Direktyvos 2008/118 4 straipsnio 1 punkto, siejamo su jos 15 straipsnio 2 dalimi, matyti, kad akcizais apmokestinamos prekės, kurioms taikomas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas, įgaliotojo sandėlio savininko laikomos apmokestinamų prekių sandėlyje. Iš to matyti, kad prievolės apskaičiuoti akcizus neatsiranda tol, kol atitinkamas prekes įgaliotasis sandėlio savininkas laiko savo apmokestinamų prekių sandėlyje, nes toks atvejis negali būti laikomas išleidimu iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2008/118 7 straipsnio 2 dalies a punktą (šiuo klausimu žr. 2016 m. birželio 2 d. Sprendimo Polihim-SS, C‑355/14, EU:C:2016:403, 54 punktą).
20

To teismo teigimu, siekiant išspręsti ginčą, kuris, jo teigimu, iš esmės kilo dėl to, ar aptariamas importuotas prekes sudaro medienos durys arba plokštės, visų pirma reikia nustatyti KN 441820 subpozicijos taikymo sritį. Šiuo klausimu jis pažymi, kad šios subpozicijos išnašoje nenurodoma, ar durų staktą ar slenkstį (pateikiamus be durų) taip pat galima priskirti prie šios subpozicijos.
8

Tos pačios direktyvos 107 straipsnyje numatyta: „106 straipsnyje nurodytos paslaugos turi atitikti šias sąlygas: a) jos turi būti darbui imlios paslaugos; b) jos turi būti iš esmės teikiamos tiesiogiai galutiniams vartotojams; c) jos turi būti iš esmės vietinės paslaugos ir neturėtų iškraipyti konkurencijos. Be to, turi būti glaudus ryšys tarp kainų sumažėjimo pritaikius lengvatinį tarifą ir numatomo paklausos bei užimtumo padidėjimo. Taikant lengvatinį tarifą turi būti nepažeidžiamas sklandus vidaus rinkos veikimas.“
12

To paties pagrindų sprendimo 28 straipsnyje „Perdavimas arba vėlesnė ekstradicija“ nustatyta: „1. Kiekviena valstybė narė Tarybos Generaliniam sekretoriatui gali pranešti, kad jos santykiuose su kitomis valstybėmis narėmis, kurios yra padariusios tokį pat pranešimą, sutikimas perduoti asmenį kuriai nors valstybei narei, išskyrus vykdančiąją valstybę narę, remiantis Europos arešto orderiu, išduotu dėl nusikalstamos veikos, padarytos prieš jo perdavimą, yra laikomas duotu, jei kokiu nors konkrečiu atveju vykdančioji teisminė institucija savo sprendime dėl perdavimo nepareiškia kitaip. 2. Bet kuriuo atveju asmuo, kuris yra perduotas išduodančiajai valstybei narei remiantis Europos arešto orderiu, gali būti perduotas be vykdančiosios valstybės narės sutikimo kuriai nors kitai, ne vykdančiajai valstybei narei, remiantis Europos arešto orderiu, išduotu dėl bet kokios nusikalstamos veikos, padarytos prieš asmens perdavimą šiais atvejais: <…> b) kai prašomas perduoti asmuo sutinka būti perduotas valstybei narei, išskyrus vykdančiąją valstybę narę, remiantis Europos arešto orderiu. Sutikimas pareiškiamas išduodančiosios valstybės narės kompetentingoms teisminėms institucijoms ir registruojamas pagal tos valstybės vidaus įstatymus. Sutikimas formuluojamas taip, kad būtų aišku, jog asmuo jį davė savo noru visiškai suvokdamas jo pasekmes. Šiuo tikslu asmuo turi teisę turėti advokatą; c) kai prašomam perduoti asmeniui netaikoma specialioji taisyklė pagal 27 straipsnio 3 dalies a, e, f ir g punktus. 3. Vykdančioji teisminė institucija sutinka su perdavimu kitai valstybei narei, vadovaudamasi šiomis taisyklėmis: a) prašymas duoti sutikimą pateikiamas pagal 9 straipsnį kartu su informacija, minėta 8 straipsnio 1 dalyje, ir vertimu, kaip nurodyta 8 straipsnio 2 dalyje; b) sutikimas duodamas, kai už nusikalstamą veiką, dėl kurios jis prašomas [perduoti], taikomas perdavimas pagal šio pamatinio [pagrindų] sprendimo nuostatas; c) sprendimas priimamas ne vėliau kaip per 30 dienų nuo prašymo gavimo; d) sutikimą atsisakoma duoti tik dėl 3 straipsnyje minėtų priežasčių, o kitais atvejais gali būti atsisakyta jį duoti tik dėl 4 straipsnyje nurodytų priežasčių. <…>“
29

Tai, kad nebuvo atsakyta į prašymą, susijusį su pirmuoju ramsčiu, reiškia Komisijos neveikimą, dėl to skundžiama nutartis turi būti panaikinta. Be to, Bendrasis Teismas klaidinančiai nurodė EŽŪFKP dėl tiesioginių žemės ūkio išmokų mokėjimo, kad paslėptų šį atsakymo nebuvimą.
93

Iš to, be kita ko, matyti, kad Tarybos teisė daryti pakeitimus negali būti išplėsta, kad ji galėtų iškraipyti Komisijos pasiūlymą taip, kad tai trukdytų įgyvendinti juo siekiamus tikslus ir dėl to jis netektų savo raison d’être (dėl teisės akto pasiūlymo atsiėmimo žr. 2015 m. balandžio 14 d. Sprendimo Taryba / Komisija, C‑409/13, EU:C:2015:217, 83 punktą).
32

Pirma, dėl Direktyvos 2001/83 86 straipsnio 1 dalies formuluotės pažymėtina, kad šioje nuostatoje „vaistai“ sistemingai nurodomi vartojant daugiskaitą. Be to, sąvoka „vaistų reklama“ minėtoje nuostatoje apibrėžta labai plačiai, kaip apimanti informacijos rinkimą, pirkėjų paiešką ar skatinimą „bet kokia forma“, įskaitant, be kita ko, „vaistų reklamą visuomenei“, kuri nėra aiškiai draudžiama pagal šios direktyvos 86 straipsnio 2 dalį (šiuo klausimu žr. 2011 m. gegužės 5 d. Sprendimo MSD Sharp & Dohme, C‑316/09, EU:C:2011:275, 29 punktą).