ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
52

Šiuo klausimu iš Teisingumo Teismui pateiktos bylos medžiagos matyti, kad nacionalinės teisės aktuose numatytos kitos priemonės, kuriomis siekiama prevencijos ir nubausti už piktnaudžiavimą sudarant terminuotas sutartis. Įstatyminio dekreto Nr. 165/2001 36 straipsnio 5 dalyje numatyta, kad kompetentingos valdžios institucijos iš atsakingų vadovaujamas pareigas užimančių asmenų turi susigrąžinti sumas, kurios buvo išmokėtos darbuotojams už žalą, atsiradusią dėl nuostatų, susijusių su darbuotojų atranka ir įdarbinimu, pažeidimu, jeigu toks pažeidimas padarytas tyčia ar dėl didelio neatsargumo. Į tokį pažeidimą, be to, atsižvelgiama vertinant vadovaujamas pareigas užimančių asmenų, kuriems dėl šio pažeidimo negali būti skirta priemoka už rezultatus, darbinę veiklą. Be to, šio įstatyminio dekreto 36 straipsnio 6 dalyje nustatyta, kad valdžios institucijos, kurios pažeidė su darbuotojų atranka ir įdarbinimu susijusias nuostatas, trejus metus po šio pažeidimo negali vykdyti darbuotojų atrankos, nesvarbu, kokiu pagrindu.
34

Be to, pagal to paties reglamento 1 straipsnio t punktą žodžiai „išmokos“ ir „pensijos“ turi būti aiškinami kuo plačiau, kad apimtų visas išmokas ir pensijas, įskaitant visas jų dalis, kurios mokamos iš valstybinių fondų, periodiškus padidinimus bei priemokas.
41

Be to, neatrodo, kad Pelno mokesčio įstatymo 10a straipsnio 2 dalies b punkto taikymas priklauso nuo pajamų, kurias sudaro išmokėtos palūkanos, apmokestinimo vietos ir nuo to, kokia valstybė gauna naudos iš šio apmokestinimo; dėl šio klausimo Nyderlandų vyriausybė nepateikė jokios informacijos.
14

CIVA 24 straipsnio „Atskaitų už ilgalaikį turtą tikslinimas“ 2, 3, 5 ir 6 dalyse numatyta: „2. Be to, kasmet tikslinamos atskaitos už išlaidas investicijoms į nekilnojamąjį turtą, jeigu yra penkių procentinių punktų arba didesnis teigiamas arba neigiamas ankstesniame straipsnyje aptarto galutinio procentinio dydžio, taikomo nekilnojamojo turto naudojimo metais ir kiekvienais toliau einančiais 19 kalendorinių metų, ir procentinio dydžio, nustatyto nekilnojamojo dydžio įsigijimo arba pagerinimo darbų užbaigimo metais, skirtumas. 3. Ankstesnėse šio straipsnio dalyse nurodyta su ilgalaikiu turtu susijusi mokesčio atskaita tikslinama taip: a) atskaita apskaičiuojama metų, kuriais turtu buvo pradėta naudotis arba jis pradėtas eksploatuoti, pabaigoje ir kiekvienais po jų toliau einančiais atitinkamai 4 arba 19 kalendorinių metų, jei nekilnojamasis turtas įgyjamas arba pagerinimo darbai atlikti aptariamais metais, pagal galutinį tų pačių metų procentą; b) gauta suma atimama iš tais metais, kai jis buvo įsigytas, atliktos atskaitos arba iš visų iki tų metų, kai buvo baigti nekilnojamo turto pagerinimo darbai, atliktų atskaitų sumos; c) teigiamas arba neigiamas skirtumas dalijamas atitinkamai iš 5 arba 20, o gautas rezultatas ir bus mokėtina arba papildomai per aptariamus metus atskaitytina suma. <…> 5. Kai ilgalaikis turtas perleidžiamas atskaitos tikslinimo laikotarpiu, atliekamas vienintelis tikslinimas už dar nepasibaigusį minėtą laikotarpį, ir laikoma, kad toks turtas naudojamas vien apmokestinamajai veiklai tais metais, kuriais jis perleidžiamas, ir kitais metais iki atskaitos tikslinimo laikotarpio pabaigos. Jeigu perleidimas neapmokestinamas pagal 9 straipsnio 30 ar 32 punktus, laikoma, kad tas turtas naudojamas neapmokestinamajai veiklai ir pirmą kartą turi būti atitinkamai tikslinama atskaita. 6. Tuo atveju, kai dėl turto iš pradžių turima teisė į visą mokesčio dėl susijusių statybų, įgijimo arba kitų su investicijomis susijusių išlaidų atskaitą arba į dalį jos, 5 dalyje numatytas tikslinimas taip pat atliekamas, kai laikoma, kad turtas naudojamas neapmokestinamai veiklai, jeigu: a) apmokestinamasis asmuo, pakeitęs savo veiklą arba pasikeitus teisės aktų reikalavimams, vykdo tik neapmokestinamuosius sandorius, nesuteikiančius teisės į atskaitą; b) pagal 12 straipsnio 3 dalį ir 55 straipsnio 3 ir 4 dalis apmokestinamasis asmuo vykdo tik neapmokestinamuosius sandorius, nesuteikiančius teisės į atskaitą; c) pastatas išnuomojamas ir šis sandoris neapmokestinamas pagal 9 straipsnio 29 punktą.“
9

Šio reglamento 24 straipsnio 1–3 dalyse nurodyta: „1. Kai valstybė narė, kurios teritorijoje 18 straipsnio 1 dalies b, c arba d punkte nurodytas asmuo yra be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento ir kurioje nepateiktas naujas tarptautinės apsaugos prašymas, mano, kad kita valstybė narė atsakinga pagal 20 straipsnio 5 dalį ir 18 straipsnio 1 dalies b, c arba d punktus, ji gali paprašyti tos kitos valstybės narės tą asmenį atsiimti. 2. Nukrypstant nuo 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse [(OL L 348, 2008, p. 98)] 6 straipsnio 2 dalies, kai valstybė narė, kurios teritorijoje asmuo yra be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento, nusprendžia atlikti paiešką sistemoje „Eurodac“ <…>, prašymas atsiimti šio reglamento 18 straipsnio 1 dalies b arba c punkte nurodytą asmenį arba jo 18 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytą asmenį, kurio tarptautinės apsaugos prašymas nebuvo atmestas galutiniu sprendimu, pateikiamas kuo skubiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per du mėnesius nuo pranešimo apie atitiktį sistemoje „Eurodac“ gavimo <…>. Jei prašymas atsiimti grindžiamas ne iš sistemos „Eurodac“ gautais duomenimis, o kitais įrodymais, jis per tris mėnesius nuo tos dienos, kurią prašančioji valstybė narė sužino, kad kita valstybė narė gali būti atsakinga už atitinkamą asmenį, išsiunčiamas prašomai valstybei narei. 3. Kai prašymas atsiimti nepateikiamas per 2 dalyje nustatytus laikotarpius, valstybė narė, kurios teritorijoje atitinkamas asmuo yra be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento, suteikia tam asmeniui galimybę pateikti naują prašymą.“
32

Trečia, Direktyvos 2008/118 7 straipsnyje neatliekamas visiškas suderinimas, kad išleidimas vartoti būtų vienintelė galimybė išleidus akcizais apmokestinamą prekę iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo. Iš tiesų šios direktyvos 17 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje pripažįstama, kad valstybės narės gali iš akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimo išleidžiamai prekei pritaikyti eksporto režimą be prievolės apskaičiuoti akcizus, todėl pagal nagrinėjamą „supaprastintą eksporto procedūrą“ neatliekama toje pačioje direktyvoje numatyto suderinimo. Be to, atvirkščiai, nei Reglamento Nr. 2913/92 atveju, dėl minėtos direktyvos spragų valstybėms narėms paliekama didelė diskrecija.
24

Grįsdamas savo prašymą priimti prejudicinį sprendimą nacionalinis teismas pažymi, kad trečiojoje šalyje paskelbtas santuokos nutraukimas Vokietijoje pripažįstamas pagal FamFG 107 straipsnyje numatytą procedūrą. Be to, kiek tai susiję su privataus santuokos nutraukimo pripažinimu, bendrai sutariama, kad Vokietijos teismas nagrinėja tokio santuokos nutraukimo sąlygų teisėtumą, atsižvelgdamas į Reglamentą Nr. 1259/2010. Ši teisinė praktika atsirado dėl to, kad įsigaliojus šiam reglamentui Vokietijos įstatymų leidėjas panaikino nuostatą dėl santuokos nutraukimui taikytinos materialinės teisės. Šis panaikinimas grįstas tuo, kad Vokietijos įstatymų leidėjas manė, jog šis reglamentas taikomas ir privataus santuokos nutraukimo atvejais ir būtent dėl šio reglamento ankstesnė nuostata tapo nebereikalinga.
13

Dėl to sprendimo pastaroji pateikė kasacinį skundą prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui; ji nurodė, kad steigia bendroves sau ir savo sąskaita. Ji mano, kad negali būti laikoma „įpareigotu asmeniu“ pagal Pinigų plovimo prevencijos įstatymo 2 straipsnio 1 dalies h punkto 1 papunktį, nes, kai steigia bendroves, nedisponuoja kitų asmenų turtu. Be to, Corporate Companies veiklos tikslas nėra pats bendrovių steigimas klientams, bet, net jei būtų nuspręsta, kad ji užsiima panašia veikla, jos vis tiek negalima pripažinti „įpareigotu asmeniu“ pagal minėtą įstatymą, nes ji nesteigia šių komercinių bendrovių kliento vardu ar naudai, todėl negalima jos kaltinti tuo, jog veikia kaip savo klientų priedanga.
35

Be to, šio reglamento 18 straipsnis nereglamentuoja ieškinio dėl nuosavybės teisių į prekių ženklą pripažinimo kitais atvejais nei registruojant prekių ženklą šio prekių savininko atstovo arba patikėtinio vardu be šio ženklo savininko leidimo.
27

Be to, Teisingumo Teismas savo 2011 m. gruodžio 8 d. Sprendime Ziebell (C‑371/08, EU:C:2011:809, 82 ir 83 punktai) jau yra pažymėjęs, kad negalima tokios priemonės priimti automatiškai po baudžiamosios sankcijos skyrimo, o reikia atlikti konkretaus atvejo vertinimą, per kurį turi būti įvertintos, be kita ko, minėto straipsnio 3 dalyje nurodytos aplinkybės.
3

Reglamento Nr. 4253/88 24 straipsnyje nustatyta: „1. Jei paaiškėja, kad veikla arba priemonė pateisina tik dalį jai skirtos finansinės paramos, Komisija, įgyvendindama partnerystę, atlieka reikiamą konkretaus atvejo patikrinimą ir, be kita ko, prašo, kad valstybė narė arba kitos veiklai įgyvendinti jos paskirtos institucijos per nustatytą terminą pateiktų savo pastabas. 2. Po šio patikrinimo Komisija gali sumažinti arba sustabdyti konkrečiai veiklai ar priemonei skirtą paramą, jeigu vykdant patikrinimą nustatomas pažeidimas arba, be kita ko, esminis pakeitimas, kuris turi įtakos veiklos arba priemonės pobūdžiui ar įgyvendinimo sąlygoms ir dėl kurio nebuvo prašoma Komisijos patvirtinimo. 3. Bet kuri nepagrįstai gauta suma turi būti grąžinta Komisijai. Nuo nesugrąžintų sumų gali būti skaičiuojami delspinigiai <…>“ (Neoficialus vertimas)
11

2013 m. liepos 27 d. Komisijai adresuotu raštu China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME) (Kinijos įrenginių ir elektronikos gaminių importo ir eksporto prekybos rūmai (CCCME, Kinija) pagal antidempingo procedūrą pateikė bendrą kelių Kinijos eksportuojančių gamintojų įsipareigojimų pasiūlymą. Iš esmės jie minėtų gamintojų-eksportuotojų ir savo paties vardu siūlė fotovoltinių modulių ir jų pagrindinių sudėtinių dalių (t. y. elementų ir plokštelių) importui taikyti minimalias kainas iki tam tikro metinio importo lygio (toliau – MIK).
13

Iš prašymo priimti prejudicinį sprendimą matyti, kad pagrindinės bylos ginčo sprendimui reikšmingi KN paaiškinimai, paskelbti 2015 m. kovo 4 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (OL C 76, 2015, p. 1). KN paaiškinimas dėl 6212 20 00 pozicijos suformuluotas taip: „Juosmenėlės ir juosmenėlės-kelnaitės“ Šiai subpozicijai priskiriamos juosmenėlės-kelnaitės, megztos ar nertos arba nemegztos ar nenertos, kelnaičių formos kirpimo, su klešnėmis ar be klešnių arba su paaukštintu liemeniu, su klešnėmis ar be klešnių. Jos turi turėti šiuos požymius: a) apjuosti juosmenį bei šlaunis ir turėti ne trumpesnius kaip 8 cm įsiuvus šonuose (matuojant nuo kojos į viršų), b) būti elastingos vertikaliai ir mažai elastingos horizontaliai. Sutvirtinimai ar įdėklas ties pilvu, net ir su nėriniais, kaspinais, apsiuvais ar panašiai yra priimtini, jei išlieka vertikalus elastingumas, c) tekstilės medžiaga sudaryta iš: – medvilnės ir ne mažiau kaip 15 % elastomerinių siūlų mišinio, arba – cheminio pluošto ir ne mažiau kaip 10 % elastomerinių siūlų mišinio, arba – medvilnės (ne daugiau kaip 50 %) ir cheminių pluoštų, kurių sudėtyje elastomeriniai siūlai sudaro ne mažiau kaip 10 % mišinio.“
18

2015 m. rugsėjo 30 d. sprendimu Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas) atmetė skundą, nepriimdamas sprendimo dėl prašymo sustabdyti sprendimo vykdymą. Dėl M. Shiri 2015 m. rugsėjo 23 d. pareiškime, kuriame išdėstomos papildomos pastabos, išplėtoto argumento, jog pasibaigė reglamento „Dublinas III“ 29 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytas šešių mėnesių terminas, jis nusprendė, kad panaikinus 2015 m. liepos 2 d. tarnybos sprendimą ir grąžinus jai bylą nagrinėti iš naujo pradėtas skaičiuoti naujas šešių mėnesių terminas nuo to momento, kai M. Shiri perdavimas vėl tapo įmanomas, būtent – nuo septintos dienos po to, kai buvo gautas jo pateiktas skundas, tai yra nuo 2015 m. rugsėjo 24 d. Todėl Bundesverwaltungsgericht (Federalinis administracinis teismas) nusprendė, kad atsakomybė už M. Shiri pateikto tarptautinės apsaugos prašymo nagrinėjimą vėl teko Bulgarijos Respublikai ir per tą laiką neperėjo Austrijos Respublikai.
25

Manydamas, kad ginčo pagrindinėje byloje išsprendimui būtinas SESV 49, 52 ir 56 straipsnių ir Direktyvos 2005/36 išaiškinimas, Prim’Awla tal-Qorti Ċivili (Civilinių bylų teismo pirmoji kolegija, Malta) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus: „1. Ar Maltos sveikatos apsaugos institucijų draudimas arba atsisakymas pripažinti [KDT] (protezuotojų) profesiją, dėl kurio, nepaisant to, kad nėra diskriminavimo pagal teisės aktus, asmenims iš kitų valstybių narių, pateikusiems atitinkamą paraišką, praktiškai atimta galimybė Maltoje užsiimti savo profesine veikla, yra nesuderinamas su bendrosios rinkos sukūrimą reglamentuojančiais principais ir teisės nuostatomis, ypač įtvirtintomis SESV 49, 52 ir 56 straipsniuose, jeigu nėra jokio pavojaus visuomenės sveikatai? 2. Ar Direktyva [2005/36] turėtų būti taikoma [KDT], atsižvelgiant į tai, kad jeigu protezas turėtų defektų, vienintelė to pasekmė būtų tai, kad defektų turintį odontologijos įtaisą reikėtų pataisyti arba pakeisti, ir pacientui nekiltų jokio pavojaus? 3. Ar šioje byloje ginčijamas Maltos sveikatos apsaugos institucijų draudimas padeda siekti aukšto lygio visuomenės sveikatos apsaugos tikslo, jeigu bet kurį defektų turintį protezą galima pakeisti be jokio pavojaus pacientui? 4. Ar dėl to, kaip [Maltos sveikatos apsaugos institucijos] aiškina ir taiko Direktyvą [2005/36] [KDT], kurie toms pačioms Maltos sveikatos apsaugos institucijoms pateikė paraišką dėl pripažinimo, pažeidžiamas proporcingumo principas?“
26

Kadangi pagal Reglamento Nr. 650/2012 1 straipsnio 2 dalies k punktą šis reglamentas netaikomas „teisių in rem pobūdžiui“, paveldėjimo teisėje numatyta testamentinė išskirtinė per vindicationem negali sukurti teisių į turtą, kurios nepripažįstamos pagal lex rei sitae, taikomą turtui, kuris yra išskirtinės objektas. Vis dėlto reikėtų nustatyti, ar pagal šią nuostatą šis reglamentas netaikytinas ir galimiems teisių in rem įgijimo pagrindams. Šiuo klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad teisių in rem įgijimo pasinaudojant testamentine išskirtine per vindicationem klausimą reglamentuoja išimtinai materialinė paveldėjimo teisė. Lenkijos teisės doktrinoje šiuo klausimu laikomasi tos pačios pozicijos, tačiau Įstatymo dėl tarptautinės paveldėjimo procedūros, kuriuo iš dalies pakeičiamos nuostatos dėl paveldėjimo pažymėjimo ir kitų nuostatų (2015 m. kovo 4 d.Gesetzesentwurf der Bundesregierung, BT‑Drs. 17/5451), projekto motyvuose nurodyta, kad pagal Reglamentą Nr. 650/2012 nebūtina, kad Vokietijos teisėje būtų pripažįstama testamentinė išskirtinė per vindicationem remiantis pagal kitos valstybės narės teisę surašytu testamentu.
47

Be to, dėl individualios darbo sutarties reikia pažymėti, kad pareigų vykdymo vieta, kuri yra prašymo pagrindas, numatyta Briuselio konvencijos 5 straipsnio 1 punkto antroje sakinio dalyje, turi būti nustatyta remiantis vienodais kriterijais, kuriuos Teisingumo Teismas turi apibrėžti remdamasis šios konvencijos sistema ir tikslais. Iš tiesų Teisingumo Teismas yra pažymėjęs, kad tik panašus autonomiškas aiškinimas gali užtikrinti vienodą minėtos konvencijos, kurios tikslas, be kita ko, yra suvienodinti susitariančiųjų šalių teismų jurisdikcijos taisykles, kiek įmanoma vengiant įvairių teismo jurisdikcijos kriterijų taikymo tiems patiems teisiniams santykiams, ir sustiprinti Sąjungoje įsisteigusių asmenų teisinę apsaugą, kartu leisti ieškovui lengvai nustatyti teismą, kur jis gali pareikšti ieškinį, ir atsakovui pagrįstai numatyti, kuriame teisme jis bus patrauktas atsakomybėn, aiškinimą (2003 m. balandžio 10 d. Sprendimo Pugliese, C‑437/00, EU:C:2003:219, 16 punktas ir jame nurodyta jurisprudencija).
15

Minėtame sprendime, be kita ko, buvo numatyta skirti 21 nacionalinį tankintuvą; jie sudaro sąlygas įvairius signalus integruoti į bendrą duomenų srautą ir teikti kelias skaitmeninės antžeminės televizijos paslaugas tuo pat metu. Paskirstant šiuos tankintuvus naujiems operatoriams, skaitmeninius tinklus sukūrusiems operatoriams ir operatoriams, kurie jau valdė analoginius tinklus, tankintuvai buvo padalyti į tris remiantis skirtingais kriterijais skiriamų tankintuvų grupes. Be to, buvo numatyta, kad užbaigus atrankos procedūrą joks operatorius negalės būti gavęs daugiau negu penkis nacionalinius tankintuvus.
„(15)

Pagalba, suteikta sunkum[ų] patiriančioms įmonėms, kaip apibrėžta Bendrijos gairėse dėl valstybės pagalbos sunkum[ų] patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti [(OL C 244, 2004, p. 2)], turėtų būti vertinama vadovaujantis tomis gairėmis, siekiant užkirsti kelią jų apėjimui. Todėl pagalba tokioms įmonėms neturėtų patekti į šio reglamento taikymo sritį. Siekiant sumažinti valstybių narių administracinę naštą, į šio reglamento taikymo sritį patenkančią pagalbą skiriant [mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ)], turėtų būti supaprastinta sunkum[ų] patiriančios įmonės sąvokos apibrėžtis, palyginti su minėtose gairėse vartojama apibrėžtimi. Be to, prieš mažiau nei trejus metus įsisteigusios (MVĮ) neturėtų būti laikomos kaip patiriančios sunkum[ų] per šį laikotarpį taikant šį reglamentą, nebent remiantis jos šalies teisės aktuose nustatytais kriterijais, jai gali būti taikoma kolektyvinė nemokumo procedūra. Tokie supaprastinimai neturėtų pažeisti šių MVĮ teisės pagal minėtas gaires gauti pagalbą, kuriai netaikomas šis reglamentas, ir neturėtų pažeisti didelių įmonių vertinimo kaip sunkum[ų] patiriančių įmonių pagal šį reglamentą, kurioms toliau visa apimtimi taikoma tose gairėse pateikta apibrėžtis.
45

Be to, Teisingumo Teismas taip pat nusprendė, kad naudodamosi įgaliojimais nustatyti atleidimo nuo mokesčio, numatyto Direktyvos 2003/96 14 straipsnio 1 dalyje, sąlygas valstybės narės turi laikytis Sąjungos teisinės sistemos dalimi esančių bendrųjų teisės principų, tarp kurių yra, be kita ko, proporcingumo principas (2016 m. birželio 2 d. Sprendimo Polihim‑SS, C‑355/14, EU:C:2016:403, 59 punktas).
37

Be to, reikia nurodyti, kad, nors iš minėto sąrašo matyti, kad žodžio „cream“ vartojimas produkto pavadinime su papildomu žodžiu leidžiamas tam tikromis sąlygomis, pavyzdžiui, apibūdinant spiritinius gėrimus arba sriubas, toks pavadinimas, kaip pagrindinėje byloje nagrinėjamas „rice spray cream“, neatitinka nė vienos iš tokių sąlygų. Be to, net jei ir žodį „creamed“ leidžiama vartoti su augalinio produkto pavadinimu, tai galima daryti tik tuomet, kai „sąvoka „creamed“ reiškia gaminiui būdingą tekstūrą“.
11

Direktyva 2011/98 į vidaus teisę perkelta 2014 m. kovo 4 d.decreto legislativo n. 40 – Attuazione della direttiva 2011/98/UE relativa a una procedura unica di domanda per il rilascio di un permesso unico che consente ai cittadini di Paesi terzi di soggiornare e lavorare nel territorio di uno Stato membro e a un insieme comune di diritti per i lavoratori di Paesi terzi che soggiornano regolarmente in uno Stato membro (Įstatyminis dekretas Nr. 40 dėl Direktyvos 2011/98 perkėlimo, 2014 m. kovo 22 d. GURI Nr. 68), kuriame buvo nustatytas „vienas darbo leidimas“.
22

Šiuo klausimu pažymėtina, kad Direktyvos 2006/112 148 straipsnio c punkte, į kurį daroma aiški nuoroda į šios direktyvos 148 straipsnio d punktą, siekiama remiantis pastaruoju punktu neapmokestinti paslaugų, susijusių su tarptautinių jūrų transportu, ir šioms paslaugoms apibrėžti nurodomi tie patys laivai, t. y. to paties straipsnio a punkte numatyti laivai. Kadangi šios dvi nuostatos yra tokios panašios ir viena kitą papildančios, sąvoką „laivų ar jais gabenamų krovinių tiesioginės reikmės“ reikia aiškinti remiantis šios direktyvos 148 straipsnio c punkto struktūra.
34

Pagal SESV 263 straipsnio šeštą pastraipą ieškinys dėl panaikinimo pateikiamas per du mėnesius nuo to akto paskelbimo ar nuo pranešimo apie jį ieškovui dienos arba, jei to nebuvo padaryta, nuo tos dienos, kai ieškovas apie jį sužinojo.
18

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pažymi, kad dėl nustatyto įpareigojimo likti savo namuose naktį JZ prarado darbą, nes jo darbas buvo laikinas ir suinteresuotojo asmens darbdavys negalėjo priderinti darbo valandų prie JZ galimybių. Be to, tris pirmuosius namų arešto mėnesius JZ turėjo pareigą atvykti į policijos komisariatą, esantį maždaug 16 km nuo gyvenamosios vietos kiekvieną savaitės dieną nuo 10 val. iki vidurdienio. Tik po trijų mėnesių šių vizitų sumažėjo iki trijų per savaitę, ir JZ galėjo vykti į komisariatą arčiau gyvenamosios vietos. Per šį laikotarpį suinteresuotasis asmuo negalėjo rasti darbo, suderinamo su jo galimybėmis, susijusiomis su tvarkaraščiu. Taigi jis liko namuose su vaikais, dirbo tik jo žmona.
38

Be to, pažymėtina, kad nėra pareigos kreiptis į šias centrines institucijas, kalbant apie teismo sprendimus, priimtus valstybėje narėje, kuriai privalomas 2007 m. lapkričio 23 d. Hagoje sudarytas Protokolas dėl išlaikymo prievolėms taikytinos teisės, kaip antai Vokietijos Federacinėje Respublikoje. Reglamento Nr. 4/2009 17 straipsnio „Pripažinimas ir vykdymas be exequatur“, esančio jo IV skyriuje, 1 dalyje nurodyta, kad tie sprendimai pripažįstami kitoje valstybėje narėje be jokios specialios procedūros. Minėto reglamento 20 straipsnio 1 dalyje, esančiame tame pačiame IV skyriuje, nurodyti dokumentai, kuriuos pareiškėjas turi pateikti „kompetentingoms vykdymo institucijoms“; remiantis šia formuluote galima manyti, kad dokumentai teikiami tiesiogiai kompetentingoms institucijoms.