8

Skundžiamo sprendimo 1–38 punktuose ginčo aplinkybės yra išdėstytos taip: „Su šia byla susijusios bendrovės 1 H. Lundbeck A/S (toliau – Lundbeck) yra Danijos teisės reglamentuojama bendrovė, kuri kontroliuoja bendrovių grupę ir specializuojasi vaistų, skirtų įvairioms centrinės nervų sistemos patologijoms, tarp jų – depresijai, gydyti, mokslinių tyrimų, plėtros, gamybos, rinkodaros, pardavimo ir platinimo srityje. 2 Lundbeck yra originalių vaistų įmonė, t. y. įmonė, kurios veikla daugiausia susijusi su naujų vaistų tyrimais ir pateikimu rinkai. 3 Alpharma Inc. buvo JAV teisės reglamentuojama bendrovė, pasauliniu mastu veikianti vaistų, visų pirma generinių vaistų, sektoriuje. Iki 2008 m. gruodžio mėn. ją kontroliavo Norvegijos teisės reglamentuojama bendrovė A.L. Industrier AS. Vėliau ją įsigijo Jungtinės Karalystės farmacijos įmonė, o šią savo ruožtu nusipirko JAV farmacijos įmonė. Vykstant šiai restruktūrizacijai 2010 m. balandžio mėn. Alpharma Inc. iš pradžių tapo Alpharma LLC, paskui 2013 m. balandžio 15 d.Zoetis Products LLC (toliau – Zoetis), o galiausiai 2015 m. liepos 6 d. vėl Alpharma LLC. 4 Alpharma Inc. visiškai kontroliavo Danijos teisės reglamentuojamą bendrovę Alpharma ApS, kuri turėjo kelias patronuojamąsias bendroves Europos ekonominėje erdvėje (EEE) (toliau bendrai – Alpharma grupė). Po kelių restruktūrizacijų 2008 m. kovo 31 d.Alpharma ApS tapo Axellia Pharmaceuticals ApS, o 2010 m. ji buvo pervadinta Xellia Pharmaceuticals ApS <…> Nagrinėjamas produktas ir su juo susiję patentai 5 Šioje byloje nagrinėjamas produktas yra antidepresantas, kurio sudėtyje yra farmacinės veikliosios medžiagos (toliau – FVM) citalopramo. 6 1977 m. Lundbeck Danijoje pateikė prašymą išduoti FVM citalopramo ir dviejų – alkilinimo ir cianidinimo – procesų, naudojamų šiai FVM pagaminti, patentą. 1977–1985 m. šios FVM ir šių procesų patentai buvo išduoti Danijoje ir keliose Vakarų Europos šalyse. 7 Kalbant apie EEE, [šių] patentų ir atitinkamais atvejais papildomos apsaugos liudijimų (toliau – PAL), numatytų 1992 m. birželio 18 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1768/92 dėl medicinos produktų papildomos apsaugos liudijimo sukūrimo (OL L 182, 1992, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 1 t., p. 200), apsauga baigė galioti 1994 m. (Vokietijoje) ir 2003 m. (Austrijoje). Konkrečiai kalbant apie Jungtinę Karalystę, šie patentai baigė galioti 2002 m. sausio mėn. 8 Laikui bėgant Lundbeck sukūrė kitų, veiksmingesnių, citalopramo gamybos procesų, dėl kurių ji prašydavo išduoti patentus; juos dažnai gaudavo įvairiose EEE šalyse, taip pat patentus išduodavo Pasaulio intelektinės nuosavybės organizacija (PINO) ir Europos patentų biuras (EPB). 9 Pirma, 2000 m. kovo 13 d.Lundbeck pateikė Danijos valdžios institucijoms paraišką išduoti citalopramo gamybos proceso taikant naudojamų druskų gryninimo kristalizacijos būdu metodą patentą. Analogiškos paraiškos buvo pateiktos kitose EEE šalyse, taip pat PINO ir EPB. Pirmąjį 2002 m. pusmetį įvairiose valstybėse narėse, visų pirma 2002 m. sausio 30 d. Jungtinėje Karalystėje ir 2002 m. vasario 11 d. Danijoje, Lundbeck gavo patentus, kuriais buvo apsaugotas kristalizacijos procesas (toliau – kristalizacijos patentas). 2002 m. rugsėjo 4 d. EPB išdavė kristalizacijos patentą. Be to, 2000 m. lapkričio 6 d. Nyderlanduose Lundbeck jau buvo gavusi šio proceso naudingąjį modelį <…>, t. y. 6 metus galiojantį patentą, išduotą neatlikus išankstinės patikros. 10 Antra, 2001 m. kovo 12 d.Lundbeck pateikė Jungtinės [Didžiosios Britanijos ir Šiurės Airijos] Karalystės valdžios institucijoms paraišką išduoti citalopramo gamybos proceso naudojant druskų gryninimo metodą, distiliuojant su plėvele, patentą. 2001 m. spalio 3 d. Jungtinės Karalystės valdžios institucijos išdavė Lundbeck šio plėvelės distiliavimo metodo patentą (toliau – plėvelės distiliavimo patentas). Tačiau 2004 m. birželio 23 d. šis patentas buvo atšauktas dėl naujumo stokos, palyginti su kitu Lundbeck patentu. 11 Galiausiai Lundbeck 2002 m. viduryje arba 2003 m. pradžioje planavo išleisti naują antidepresantą Cipralex, kurio pagrindas yra FVM escitalopramas (arba S-citalopramas). Šis naujas vaistas buvo skirtas tokiems pat pacientams kaip tie, kurie galėjo būti gydomi patentuotu Lundbeck vaistu Cipramil, kurio pagrindas yra FVM citalopramas. FVM escitalopramas buvo saugomas bent iki 2012 m. galiojančių patentų. „Lundbeck“ sudarytas susitarimas su „Alpharma“ grupe ir kiti konteksto elementai 12 2002 m. Lundbeck sudarė 6 susitarimus dėl citalopramo (toliau – nagrinėjami susitarimai) su generinių vaistų gamybos ar pardavimo srityje veikiančiomis įmonėmis (toliau – generinių vaistų gamintojai), įskaitant Alpharma grupę. 13 Šioje byloje reikšmingą susitarimą (toliau – ginčijamas susitarimas) 2002 m. vasario 22 d. sudarė Lundbeck ir Alpharma ApS laikotarpiui nuo šios datos iki 2003 m. birželio 30 d. (toliau – reikšmingas laikotarpis). 14 Prieš sudarant šį susitarimą 2002 m. sausio mėn. Alpharma grupė iš Alfred E. Tiefenbacher GmbH & amp, Co. (toliau – Tiefenbacher) įsigijo generinio citalopramo tablečių, pagamintų naudojant Indijos bendrovės Cipla FVM, atsargų ir užsakė jų papildomai. 15 Dėl ginčijamo susitarimo preambulės (toliau – preambulė), be kita ko, reikia pažymėti, kad: – pirmoje konstatuojamojoje dalyje primenama, kad Lundbeck priklauso intelektinės nuosavybės teisės, kurios visų pirma apima FVM „Citalopramo“ (visame susitarimo tekste jis rašomas iš didžiosios „C“) gamybos <…> patentus, tarp kurių yra šio susitarimo A priede <…> nurodyti patentai, – antroje konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad Lundbeck gamina ir parduoda vaistus, kurių sudėtyje yra „Citalopramo“ visose valstybėse narėse, taip pat Norvegijoje ir Šveicarijoje, o šios šalys visos kartu vadinamos „Teritorija“, – trečioje ir ketvirtoje konstatuojamosiose dalyse minima aplinkybė, kad Alpharma grupė „Teritorijoje“ gamino vaistus, kurių sudėtyje yra „Citalopramo, arba jų įsigijo“ be Lundbeck sutikimo, – penktoje ir šeštoje konstatuojamosiose dalyse nurodyta, kad Lundbeck ištyrė Alpharma grupės produktus laboratorijoje ir remdamasi šių tyrimų rezultatais turėjo pagrįstų priežasčių manyti, kad šiems produktams gaminti naudotais gamybos metodais buvo pažeistos jos intelektinės nuosavybės teisės, – septintoje konstatuojamojoje dalyje priminta, kad 2002 m. sausio 31 d.Lundbeck pareiškė ieškinį Jungtinės Karalystės teisme (toliau – ieškinys RU dėl patentų pažeidimo), siekdama, kad teismas uždraustų „Alpharma grupei pardavinėti produktus, kurių sudėtyje yra Citalopramo, dėl Lundbeck intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo“, – aštuntoje konstatuojamojoje dalyje nurodyta, jog Alpharma grupė pripažįsta, kad Lundbeck išvados yra teisingos, ir įsipareigoja nebepateikti „tokių produktų“ rinkai, – devintoje ir dešimtoje konstatuojamosiose dalyse nustatyta, kad Lundbeck: – „sutiko sumokėti kompensaciją Alpharma [grupei], kad galėtų išvengti ginčo dėl patentų“, kurio baigties nebuvo galima visiškai tiksliai numatyti, kuris brangiai kainuotų ir ilgai užtruktų, – „siekdama išspręsti ginčą, sutiko įsigyti iš Alpharma [grupės] visas jos produktų, kurių sudėtyje yra Citalopramo, atsargas ir sumokėti jai kompensaciją už šiuos produktus“. 16 Kalbant apie ginčijamo susitarimo turinį, be kita ko, reikia pažymėti, kad: – [ginčijamo] susitarimo 1.1 punkte nurodyta, kad Alpharma grupė, įskaitant jos „patronuojamąsias bendroves“, „panaikina, nutraukia bet kokį vaistų, kurių sudėtyje yra Citalopramo, importą <…>, gamybą <…> ar pardavimą Teritorijoje <…> ir susilaiko nuo jo [reikšmingu laikotarpiu]“ ir kad Lundbeck atsiima ieškinį RU dėl patentų pažeidimo, – tame punkte taip pat patikslinta, kad jis netaikomas „visiems produktams, kurių sudėtyje yra escitalopramo“, – 1.2 punkte numatyta, kad „jeigu [ginčijamo susitarimo 1.1 punkte] numatytas įpareigojimas pažeidžiamas arba jeigu Lundbeck reikalaus, Alpharma [grupė] <…> savanoriškai paklus bet kurio kompetentingo bet kurios Teritorijos šalies teismo pritaikytai laikinajai apsaugos priemonei“ ir kad Lundbeck galės pasiekti, kad ši laikinoji apsaugos priemonė būtų taikoma nepateikiant jokio užtikrinimo, – 1.3 punkte patikslinta, kad kaip kompensaciją už šiame susitarime prisiimtus įsipareigojimus ir siekdama išvengti bylinėjimosi išlaidų ir sutaupyti laiko Lundbeck sumokės Alpharma grupei 12 mln. JAV dolerių sumą, iš jų – 11 mln. už Alpharma grupės produktus, kurių sudėtyje yra „Citalopramo“, trimis dalimis po 4 mln., kurios bus išmokėtos atitinkamai 2002 m. kovo 31 d., 2002 m. gruodžio 31 d. ir 2003 m. birželio 30 d., – 2.2 punkte nurodyta, kad ne vėliau kaip iki 2002 m. kovo 31 d.Alpharma grupė pristatys Lundbeck visas iki šios datos turimas produktų, kurių sudėtyje yra „Citalopramo“, atsargas, t. y. 9,4 mln. tablečių, kurias ji jau turėjo sudarydama ginčijamą susitarimą, ir 16 mln. tablečių, kurias užsisakė. 17 [Ginčijamo susitarimo] A priede pateiktas Lundbeck prieš pasirašant [šį] susitarimą paduotų 28 intelektinės nuosavybės paraiškų, iš kurių iki tos dienos 9 jau buvo patenkintos, sąrašas. Šios intelektinės nuosavybės teisės buvo susijusios su plėvelės kristalizacijos ir distiliavimo patentų saugomais FVM citalopramo gamybos procesais. 18 Be to, reikėtų patikslinti, kad 2002 m. gegužės 2 d. Jungtinės Karalystės teismas priėmė nutartį dėl sutikimo, kuria RU iškeltos bylos dėl patentų pažeidimo nagrinėjimas sustabdytas dėl to, kad Lundbeck ir, be kita ko, Alpharma grupė sudarė susitarimą, pagal kurį pastaroji sutiko „panaikinti ir nutraukti visą vaistų, kurių sudėtyje yra citalopramo, pagaminto naudojant procesus, nurodytus [Jungtinės Karalystės institucijų išduotuose plėvelės kristalizacijos ir distiliavimo patentuose] ar bet kuriame lygiaverčiame patente, kuris išduotas ar kurį prašoma išduoti atitinkamose teritorijose iki 2003 m. birželio 30 d., importą <…>, gamybą <…> ar pardavimą [valstybėse narėse], Norvegijoje ir Šveicarijoje ir susilaikyti nuo šių veiksmų“ <…>. Komisijos veiksmai farmacijos sektoriuje ir administracinė procedūra 19 2003 m. spalio mėn. Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen (KFST, Danijos konkurencijos ir vartotojų institucija) informavo <…> Komisiją apie nagrinėjamų susitarimų buvimą. 20 Kadangi dauguma jų buvo susiję su visa EEE ar bent jau su kitomis valstybėmis narėmis nei Danijos Karalystė, buvo susitarta, kad Komisija išnagrinės jų suderinamumą su konkurencijos teise, o KFST šio klausimo toliau neanalizuos. 21 2003–2006 m. Komisija atliko patikrinimus, kaip jie suprantami pagal <…> Reglamento <…> 1/2003 <…> 20 straipsnio 4 dalį, bendrovėje Lundbeck ir kitose vaistų sektoriuje veikiančiose bendrovėse. Ji taip pat nusiuntė Lundbeck ir kitai bendrovei prašymus pateikti informacijos, kaip jie suprantami pagal minėto reglamento 18 straipsnio 2 dalį. 22 2008 m. sausio 15 d. Komisija priėmė sprendimą pradėti tyrimą farmacijos sektoriuje pagal Reglamento Nr. 1/2003 17 straipsnį (byla COMP/D 2/39514). Vieninteliame šio sprendimo straipsnyje buvo nurodyta, kad atliktinas tyrimas susijęs su naujoviškų generinių žmonėms skirtų vaistų pateikimu rinkai. 23 2009 m. liepos 8 d. Komisija priėmė komunikatą, kuriame apibendrino savo farmacijos sektoriaus tyrimo ataskaitą. Šio komunikato „techniniame priede“ kaip Komisijos darbo dokumentas buvo pateikta visa minėtos tyrimo ataskaitos versija, ji prieinama tik [anglų kalba]. 24 2010 m. sausio 7 d. Komisija pradėjo procedūrą dėl Lundbeck. 25 2010 m. ir pirmąjį 2011 m. pusmetį Komisija siuntė Lundbeck ir kitoms bendrovėms, nagrinėjamų susitarimų šalims, įskaitant Alpharma grupę, prašymus pateikti informacijos. 26 2012 m. liepos 24 d. Komisija pradėjo procedūrą, be kita ko, dėl [generinių vaistų gamintojų], kurie buvo nagrinėjamų susitarimų šalys, ir išsiuntė jiems ir Lundbeck pranešimą apie kaltinimus. <…> 30 2013 m. birželio 19 d. Komisija priėmė ginčijamą sprendimą. Ginčijamas sprendimas 31 Ginčijamame sprendime Komisija nusprendė, kad ginčijamas susitarimas, kaip ir kiti nagrinėjami susitarimai, yra konkurencijos ribojimas dėl tikslo, kaip tai suprantama pagal SESV 101 straipsnio 1 dalį ir [1992 m. gegužės 2 d. Europos ekonominės erdvės susitarimo (OL L 1, 1994, p. 3; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 11 sk., 52 t., p. 3)] 53 straipsnio 1 dalį, kurį įgyvendino Lundbeck, Alpharma ApS, Alpharma Inc. ir A.L. Industrier (ginčijamo sprendimo 1 straipsnio 3 dalis). 32 Kaip matyti iš ginčijamo sprendimo 1087 konstatuojamojoje dalyje pateiktos santraukos, Komisija šiuo klausimu pirmiausia rėmėsi toliau nurodytomis aplinkybėmis: – sudarant ginčijamą susitarimą Lundbeck ir Alpharma grupė buvo bent jau potencialios konkurentės tam tikrose EEE šalyse, – pagal šį susitarimą Lundbeck perdavė didelę vertę Alpharma grupei, – šis perdavimas buvo siejamas su Alpharma grupės sutikimu su šiame susitarime numatytais jos patekimo į rinką apribojimais, visų pirma Alpharma grupės įsipareigojimu reikšmingu laikotarpiu nepardavinėti jokio generinio citalopramo EEE, – ši perduota vertė iš esmės atitiko pelną, kurį Alpharma grupė turėjo gauti, jeigu būtų sėkmingai patekusi į rinką, – Lundbeck nebūtų galėjusi taikyti tokių apribojimų įgyvendindama plėvelės kristalizacijos ir distiliavimo patentus (toliau – nauji Lundbeck proceso patentai), nes Alpharma grupei pagal ginčijamą susitarimą nustatyti įpareigojimai viršijo proceso patentų savininkui suteiktas teises, – ginčijamame susitarime nebuvo numatytas joks Lundbeck įsipareigojimas nereikšti Alpharma grupei ieškinių dėl patentų pažeidimo, jeigu nustojus galioti ginčijamam susitarimui ji patektų į rinką teikdama generinį citalopramą. 33 Komisija taip pat skyrė baudas visoms nagrinėjamų susitarimų šalims. Šiuo tikslu ji taikė [2006 m. baudų apskaičiavimo gaires]. Nors Lundbeck atžvilgiu Komisija taikė [šiose gairėse] aprašytą bendrą metodą, pagrįstą šios įmonės įvykdytų nagrinėjamo produkto pardavimų verte (ginčijamo sprendimo 1316–1358 konstatuojamosios dalys), vis dėlto, kiek tai susiję su kitomis nagrinėjamų susitarimų šalimis, t. y. [generinių vaistų] gamintojais, ji pasinaudojo jų 37 [punkte] numatyta galimybe nukrypti nuo šio metodo šių šalių atžvilgiu, atsižvelgdama į bylos aplinkybes (ginčijamo sprendimo 1359 konstatuojamoji dalis). 34 Taigi, kalbant apie kitas nagrinėjamų susitarimų šalis nei Lundbeck, įskaitant Alpharma grupę, Komisija nusprendė, kad, siekiant nustatyti bazinį baudos dydį ir užtikrinti pakankamai atgrasantį jos poveikį, reikėjo atsižvelgti į sumų, kurias Lundbeck pervedė joms pagal nagrinėjamus susitarimus, vertę, nedarant jokio skirtumo tarp pažeidimų pagal jų pobūdį ar geografinę aprėptį arba atsižvelgiant į nagrinėjamų įmonių turimas rinkos dalis, nes šie veiksniai buvo nagrinėjami tik išsamumo sumetimais (ginčijamo sprendimo 1361 konstatuojamoji dalis). 35 Dėl Alpharma grupės Komisija nusprendė, kad Lundbeck jai sumokėtos sumos sudarė 11,1 mln. JAV dolerių, o tai atitinka 11,7 mln. EUR, remiantis vidutiniu 2002 m. keitimo kursu. Šią sumą sudarė, pirma, 10,1 mln. JAV dolerių, mokamų už Alpharma grupės citalopramo atsargas, įskaitant 900000 JAV dolerių nuolaidą, taikomą daliai, kurią Lundbeck sumokėjo 2002 m. gruodžio 31 d. (žr. [skundžiamo sprendimo] 16 punkto ketvirtą įtrauką), nes gautų tablečių skaičius buvo mažesnis nei sutarta, ir, antra, 1 mln. JAV dolerių, kurie atitinka bylinėjimosi išlaidas, kurių buvo išvengta sudarius ginčijamą susitarimą (ginčijamo sprendimo 545, 547, 1071, 1374 konstatuojamosios dalys ir 1867 išnaša). 36 Atsižvelgdama į visą tyrimo trukmę, Komisija visoms ginčijamo sprendimo adresatėms paskirtų baudų dydžius sumažino 10 % (ginčijamo sprendimo 1349 ir 1380 konstatuojamosios dalys). 37 Galiausiai Komisija Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą, pagal kurią kiekvienai įmonei, pažeidimo dalyvei, skiriama bauda negali viršyti 10 % jos bendrosios apyvartos praėjusiais finansiniais metais, atskirai taikė [Xellia Pharmaceuticals], Zoetis ir A.L. Industrier, nes priimant ginčijamą sprendimą šios bendrovės nebepriklausė tai pačiai įmonei (ginčijamo sprendimo 1384 konstatuojamoji dalis). Kiek tai susiję su A.L. Industrier, Komisija atsižvelgė į 2011 m., o ne į 2012 m. apyvartą, nes nusprendė, kad 2012 m. duomenys nebuvo susiję su įprastais ekonominės veiklos metais (ginčijamo sprendimo 1386 ir 1387 konstatuojamosios dalys). 38 Remdamasi šiais argumentais, Komisija 10530000 EUR baudą solidariai skyrė [Xellia Pharmaceuticals] ir Zoetis, o A.L. Industrier buvo pripažinta solidariai atsakinga tik už 43216 EUR sumos sumokėjimą (ginčijamo sprendimo 1396 konstatuojamoji dalis ir 2 straipsnio 3 dalis).“