18

Šiomis aplinkybėmis Arbeidshof te Brussel (Briuselio darbo teismas), nagrinėdamas Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding apeliacinį skundą, nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus: „1. Ar tai, kad darbdavys, paskelbęs viešą darbo pasiūlymą, viešai pareiškia: „Aš turiu įvykdyti savo klientų reikalavimus. Jei Jūs man pasakote: „aš norėčiau įsigyti tokį produktą“ arba „aš norėčiau, kad būtų atlikta taip ir taip“, o aš Jums sakau: „aš to nedarysiu, atsiųsiu šiuos žmones“, tuomet Jūs man atsakote: „man nereikia Jūsų durų“. Taip aš žlugdyčiau savo verslą. Mes privalome įvykdyti savo klientų reikalavimus. Ne aš atsakingas už šią problemą Belgijoje. Aš noriu, kad įmonė gerai veiktų ir kad metų pabaigoje mes pasiektume savo apyvartą, o kaip gi aš ją pasieksiu <…> Aš ją turiu pasiekti atsižvelgdamas į klientų norus!“ yra tiesioginė diskriminacija <…> Direktyvos 2000/43 <…> 2 straipsnio 2 dalies a punkto prasme? 2. Ar tiesioginei diskriminacijai įsidarbinimo pagal darbo sutartį srityje konstatuoti pakanka aplinkybės, kad darbdavys taiko tiesiogiai diskriminuojančius atrankos kriterijus? 3. Ar tuomet, kai tiriamas diskriminacinis darbdavio įdarbinimo politikos pobūdis, siekiant konstatuoti tiesioginę diskriminaciją <…> Direktyvos 2000/43 <…> 2 straipsnio 2 dalies a punkto prasme, galima atsižvelgti į tai, kad su darbdaviu susijusi bendrovė įdarbina tik vietinius montuotojus? 4. Kaip reikia suprasti „aplinkybes, leidžiančias daryti prielaidą dėl tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos“ pagal <…> Direktyvos 2000/43 <…> 8 straipsnio 1 dalį? Kaip griežtai nacionalinis teismas turi elgtis, vertindamas aplinkybes, leidžiančias daryti prielaidą dėl diskriminacijos? a) Kuria dalimi ankstesni diskriminavimo faktai (viešas tiesiogiai diskriminuojančių atrankos kriterijų paskelbimas 2005 m. balandžio mėnesį) laikytini „aplinkybėmis, leidžiančiomis daryti prielaidą dėl tiesioginės ar netiesioginės diskriminacijos“ pagal Direktyvos (2000/43) 8 straipsnio 1 dalį? b) Ar 2005 m. balandžio mėnesį konstatuota diskriminacija (viešas pareiškimas 2005 m. balandžio mėnesį) vėliau pagrindžia prezumpciją dėl tolesnio tiesiogiai diskriminuojančios įdarbinimo politikos taikymo? Ar, atsižvelgiant į proceso pagrindinėje byloje faktines aplinkybes, prezumpcijai (kad darbdavys vykdo ir toliau taiko diskriminuojančią įdarbinimo politiką) pagrįsti pakanka to, kad 2005 m. balandžio mėnesį į klausimą, ar jis, kaip darbdavys, nevienodai traktuoja užsienio ir vietinės kilmės asmenis ir ar vis dėlto nesielgia kaip šioks toks rasistas, jis viešai atsako: „Aš turiu įvykdyti savo klientų reikalavimus. Jei Jūs man pasakote: „aš norėčiau įsigyti tokį produktą“ arba „aš norėčiau, kad būtų atlikta taip ir taip“, o aš Jums sakau: „aš to nedarysiu, atsiųsiu šiuos žmones“, tuomet Jūs man atsakote: „man nereikia Jūsų durų“. Taip aš žlugdyčiau savo verslą. Mes privalome įvykdyti savo klientų reikalavimus. Ne aš atsakingas už šią problemą Belgijoje. Aš noriu, kad įmonė gerai veiktų ir kad metų pabaigoje mes pasiektume savo apyvartą, o kaip gi aš ją pasieksiu <…> Aš ją turiu pasiekti atsižvelgdamas į klientų norus!“? c) Ar, atsižvelgiant į proceso pagrindinėje byloje faktines aplinkybes, tokią prezumpciją gali pagrįsti bendras darbdavio ir nacionalinės kovos su diskriminacija institucijos pranešimas spaudai, kuriame darbdavys bent jau netiesiogiai pripažįsta diskriminacijos faktus? d) Ar aplinkybė, kad darbdavio įmonėje nedirba užsienio kilmės montuotojų, pagrindžia netiesioginės diskriminacijos prezumpciją, jei prieš kurį laiką šis darbdavys buvo susidūręs su dideliais sunkumais rasti montuotojų ir tokiame kontekste viešai pareiškė, kad jo klientai nenoriai bendradarbiauja su užsienio kilmės montuotojais? e) Ar vienintelės aplinkybės pakanka diskriminacijos prezumpcijai pagrįsti? f) Ar, atsižvelgiant į proceso pagrindinėje byloje faktines aplinkybes, diskriminuojančio darbdavio elgesio prezumpcija gali būti kildinama iš to, kad su šiuo darbdaviu susijusioje bendrovėje dirba vien vietiniai darbuotojai? 5. Kaip griežtai turi elgtis nacionalinis teismas, vertindamas paneigiantį įrodymą, kuris turi būti pateiktas esant diskriminacijos prezumpcijai <…> Direktyvos 2000/43 <…> 8 straipsnio 1 dalies prasme? Ar diskriminacijos prezumpcija <…> Direktyvos 2000/43 <…> 8 straipsnio 1 dalies prasme gali būti paneigta paprastu vienašaliu darbdavio pareiškimu spaudoje apie tai, kad jis nediskriminuoja ar nebediskriminuoja ir kad užsienio kilmės montuotojai yra laukiami jo įmonėje, ir (arba) paprastu darbdavio pareiškimu, kad jo įmonėje, išskyrus kitą tos pačios grupės įmonę, visos laisvos montuotojų vietos užimtos, ir (arba) pranešimu, kad buvo įdarbinta iš Tuniso kilusi valytoja; ir (arba) ar, atsižvelgiant į proceso pagrindinėje byloje faktines aplinkybes, prezumpcija gali būti paneigta vien tuo, kad užsienio kilmės montuotojai iš tikrųjų įdarbinami, ir (arba) tuo, kad laikomasi bendrame pranešime spaudai prisiimtų įsipareigojimų? 6. Kaip reikia suprasti „veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias“ sankcijas <…> Direktyvos 2000/43 <…> 15 straipsnio prasme? Ar <…> Direktyvos 2000/43 <…> 15 straipsnyje nurodyta sąlyga leidžia nacionaliniam teismui, atsižvelgiant į proceso pagrindinėje byloje faktines aplinkybes, paprasčiausia konstatuoti, kad būta tiesioginės diskriminacijos? Ar vis dėlto nacionalinis teismas taip pat turi priimti nutartį dėl neteisėtų veiksmų nutraukimo, kaip numatyta nacionalinėje teisėje? Be to, kiek yra būtina, kad, atsižvelgdamas į proceso pagrindinėje byloje faktines aplinkybes, nacionalinis teismas, siekdamas skirti veiksmingą, proporcingą ir atgrasančią sankciją, nurodytų viešai paskelbti teismo sprendimą?“