Sujungtos bylos C‑61/17, C‑62/17 ir C‑72/17

Miriam Bichat ir kt.

prieš

Aviation Passage Service Berlin GmbH & Co. KG

(Landesarbeitsgericht Berlin-Brandenburg prašymai priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Kolektyviniai atleidimai iš darbo – Direktyva 98/59/EB – 2 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa – Darbdavį kontroliuojančios įmonės sąvoka – Konsultavimosi su darbuotojais procedūros – Įrodinėjimo pareiga“

Santrauka – 2018 m. rugpjūčio 7 d. Teisingumo Teismo (penktoji kolegija) sprendimas

Socialinė politika – Teisės aktų derinimas – Kolektyviniai atleidimai iš darbo – Direktyva 98/59 – Darbuotojų informavimo ir konsultavimosi su jais procedūros – Darbdavį kontroliuojančios įmonės sąvoka – Apimtis – Savarankiškas ir vienodas aiškinimas

(Tarybos direktyvos 98/59 2 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa)

1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyvos 98/59/EB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su kolektyviniu atleidimu iš darbo, suderinimo 2 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa turi būti aiškinama taip, kad sąvoka „darbdavį kontroliuojanti įmonė“ reiškia kiekvieną įmonę, susijusią su šiuo darbdaviu ryšiais, atsiradusiais dėl šios įmonės dalyvavimo valdant darbdavio akcinį kapitalą, arba kitais teisiniais ryšiais, leidžiančiais jai daryti lemiamą įtaką darbdavio sprendimų priėmimo organuose ir priversti jį numatyti arba planuoti įvykdyti kolektyvinį darbuotojų atleidimą.

Šiuo klausimu reikėtų pažymėti, pirma, kad Direktyvos 98/59 2 straipsnio 4 dalies pirmoje pastraipoje sąvoka „darbdavį kontroliuojanti įmonė“ neapibrėžta ir joje šiuo klausimu nedaroma nuorodos į valstybių narių teisę. Pagal suformuotą Teisingumo Teismo jurisprudenciją iš reikalavimų vienodai taikyti Sąjungos teisę ir lygybės principo matyti, kad Sąjungos teisės nuostatoje, kuri dėl prasmės ar taikymo srities nustatymo aiškiai nenurodo valstybių narių teisės, vartojamos sąvokos paprastai visoje Europos Sąjungoje aiškintinos autonomiškai ir vienodai (žr., be kita ko, 2005 m. sausio 27 d. Sprendimo Junk, C‑188/03, EU:C:2005:59 29 ir 30 punktus ir 2015 m. gegužės 13 d. Sprendimo Lyttle ir kt., C‑182/13, EU:C:2015:317, 26 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).

Šiomis aplinkybėmis išaiškinus Direktyvos 98/59 2 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos genezę ir tikslą matyti, kad, pirma, sąvoka „darbdavį kontroliuojanti įmonė“ reiškia kiekvieną įmonę, kuri dėl priklausymo tai pačiai grupei ar dalyvavimo valdant akcinį kapitalą, suteikiantį jai balsų daugumą darbdavio visuotiniame akcininkų susirinkime ir (arba) jo sprendimų priėmimo organuose, gali priversti darbdavį priimti sprendimą, kuriuo numatomas arba planuojamas įvykdyti kolektyvinis darbuotojų atleidimas.

Be to, reikia konstatuoti, kad ši sąvoka taip pat apima situacijas, kai įmonė, net ir neturėdama pirmesniame punkte minėtos balsų daugumos, gali daryti lemiamą įtaką, kaip tai suprantama pagal šio sprendimo 31 punktą, kurią išreiškia balsavimo įmonės organuose rezultatai, ir taip yra, be kita ko, dėl darbdavio išskirstyto akcinio kapitalo, gana nedidelio akcininkų dalyvavimo visuotiniuose susirinkimuose lygio arba susitarimų tarp darbdavio akcininkų buvimo.

Antra, siekiant užtikrinti teisinio saugumo principo apsaugą, vien faktiniai kriterijai, kaip antai darbdavio ir kitos įmonės bendro turtinio intereso buvimas arba „savaime suprantamas pačios įmonės interesas įvykdyti Direktyvoje 98/59 numatytas informavimo, konsultavimosi ir pranešimo pareigas“, kurį Europos Komisija nurodė savo rašytinėse ir žodinėse pastabose, nepagrindžia situacijos, kuriai esant įmonė kontroliuoja darbdavį, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 98/59 2 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą.

(žr. 29, 40–42, 45 punktus ir rezoliucinę dalį)