2021 m. birželio 22 d. Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas byloje (Cour constitutionnelle (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL / Conseil des ministres

(Byla C-718/19) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Sąjungos pilietybė - SESV 20 ir 21 straipsniai - Direktyva 2004/38/EB - Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisė laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje - Viešosios tvarkos pagrindais priimtas sprendimas nebeleisti suinteresuotajam asmeniui gyventi šalyje - Prevencinės priemonės, taikomos siekiant užkirsti kelią suinteresuotajam asmeniui slėptis per jam išvykti iš priimančiosios valstybės narės teritorijos nustatytą terminą - Nacionalinės nuostatos, panašios į pagal Direktyvos 2008/115/EB 7 straipsnio 3 dalį trečiųjų šalių piliečiams taikomas nuostatas - Siekiant išsiųsti taikomo sulaikymo maksimalus terminas - Tokia pati kaip trečiųjų šalių piliečiams taikoma nacionalinė nuostata)

(2021/C 329/03)

Proceso kalba: prancūzų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Cour constitutionnelle

Šalys pagrindinėje byloje

Pareiškėjos: Ordre des barreaux francophones et germanophone, Association pour le droit des Étrangers ASBL, Coordination et Initiatives pour et avec les Réfugiés et Étrangers ASBL, Ligue des Droits de l'Homme ASBL, Vluchtelingenwerk Vlaanderen ASBL

Atsakovė: Conseil des ministres

Rezoliucinė dalis

SESV 20 ir 21 straipsniai ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičianti Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinanti [d]irektyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, turi būti aiškinami taip, kad:

— pagal juos nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos Sąjungos piliečiams ir jų šeimos nariams nustatytu laikotarpiu, per kurį jie turi išvykti iš priimančiosios valstybės narės teritorijos po to, kai dėl viešosios tvarkos priežasčių priimtas sprendimas išsiųsti juos iš šalies, arba pratęsus šį laikotarpį, taikomos nuostatos, kuriomis siekiama išvengti jų pasislėpimo rizikos, panašios į tas, kuriomis, kiek tai susiję su trečiųjų šalių piliečiais, siekiama perkelti į nacionalinę teisę 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse 7 straipsnio 3 dalį, su sąlyga, kad pirmosios nuostatos atitinka bendruosius principus, nustatytus Direktyvos 2004/38 27 straipsnyje, ir kad jos yra ne mažiau palankios už antrąsias,

— pagal juos draudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos Sąjungos piliečiams ir jų šeimos nariams, kurie, pasibaigus nustatytam terminui arba šį terminą pratęsus, neįvykdė sprendimo dėl jų išsiuntimo iš šalies dėl viešosios tvarkos ar visuomenės saugumo priežasčių, taikoma maksimalaus aštuonių mėnesių trukmės sulaikymo siekiant išsiųsti priemonė, kai ši trukmė yra tokia pati, kaip ir taikoma pagal nacionalinę teisę trečiųjų šalių piliečiams, kurie nevykdė sprendimo juos grąžinti, dėl tokių priežasčių priimto vadovaujantis Direktyvos 2008/115 6 straipsnio 1 dalimi.

(1) OL C 413, 2019 12 9.