LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 102/24

2009 m. vasario 18 d. pareikštas ieškinys byloje Pilkington Group ir kt. prieš Komisiją

(Byla T-72/09)

2009/C 102/38

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Pilkington Group Ltd (St Helens, Jungtinė Karalystė), Pilkington Automotive Ltd (Lathom, Jungtinė Karalystė), Pilkington Automotive Deutschland GmbH (Vitenas, Vokietija), Pilkington Holding GmbH (Gelzenkirchenas, Vokietija), Pilkington Italia SpA (San Salvas, Italija), atstovaujamos solisitorių J. Scott, S. Wisking ir K. Fountoukakos-Kyriakakos

Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija

Ieškovių reikalavimai

— Panaikinti sprendimo 1c straipsnį arba panaikinti sprendimo 1c straipsnį tiek, kiek jame nurodoma, kad Pilkington pažeidė EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį laikotarpiu iki 1999 m. sausio mėnesio.

— Panaikinti sprendimo 2c straipsnį ir (arba) labai sumažinti baudą.

— Priteisti iš Komisijos šiame procese patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šiuo ieškiniu ieškovės, remdamosi EB 230 straipsniu, prašo iš dalies panaikinti 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimą Nr. C (2008) 6815 (byla Nr. COMP/39.125 – Carglass), ypač jo 1c straipsnį, kuriame nurodoma, kad ieškovės, nuo 1998 m. kovo 10 d. iki 2002 m. rugsėjo 3 d. dalyvaudamos susitarimuose ir suderintuose veiksmuose automobilių stiklų sektoriuje EEE, pažeidė EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį, arba panaikinti ginčijamo sprendimo 1c straipsnį tiek, kiek jame nurodoma, kad ieškovės pažeidė EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį laikotarpiu iki 1999 m. sausio mėnesio. Be to, ieškovės reikalauja panaikinti ginčijamo sprendimo 2c straipsnį, kuriuo skiriama 370 milijonų eurų bauda kartu ir atskirai ieškovėms, ir (arba) labai ją sumažinti.

Grįsdamos savo ieškinį, ieškovės nurodo vienuolika pagrindų, iš kurių trys yra susiję su rimtomis klaidomis apibūdinant neteisėtą elgesį, septyni – su klaidomis nustatant baudą, o paskutinysis – su tuo, kad bylos aplinkybių visuma tariamai pateisintų neribotą Teismo jurisdikciją labai sumažinant baudą.

Pirma, ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 (1), nes neteisingai įvertino neteisėtų veiksmų pobūdį ir dėl to labai pervertino jų sunkumą. Jos pabrėžia, kad Komisija iš esmės neteisingai įvertino neteisėtą elgesį, kuris negali būti laikomas visaverčiu, iš anksto nustatytomis taisyklėmis grindžiamu karteliu ir kuriuo nesiekiama su visa rinka susijusių tikslų.

Antra, ieškovės nurodo, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamentą (EB) Nr. 1/2003 todėl, kad neteisingai įvertino ieškovių atitinkamo neteisėto elgesio trukmę ir padarė išvadą, kad ieškovės dalyvavo viename ir tęstiniame pažeidime nuo 1998 m. kovo 10 d. ir vėliau.

Trečia, jos tvirtina, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamentą (EB) Nr. 1/2003, nes neteisingai įvertino ir sureikšmino ieškovių individualius vaidmenis neteisėtame elgesyje.

Ketvirta, ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį, ir (ar) Baudų apskaičiavimo gaires (2) todėl, kad paskyrė per didelę baudą atsižvelgiant į sprendime apibūdinto elgesio pobūdį, ir kad remdamasi Baudų apskaičiavimo gairių 19–23 straipsniais pažeidimo sunkumą baudai apskaičiuoti įvertino 16 % atitinkamos prekės apyvartos.

Penkta, ieškovės mano, kad Komisija nesilaikė EB 81 straipsnio, EEE susitarimo 53 straipsnio ir (ar) Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies, ir (ar) Baudų apskaičiavimo gairių, nes dėl minėtame antrajame ieškinio pagrinde nurodytos klaidos pradinei baudai ieškovėms nustatyti panaudojo dauginimo koeficientą 4,5 metų pažeidimo trukmei įvertinti.

Šešta, jos nurodo, kad Komisija, skirdama baudą, neatsižvelgė į su ieškovėmis susijusias lengvinančias aplinkybes ir taip pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį, ir (ar) Baudų apskaičiavimo gaires.

Septinta, ieškovės teigia, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) EB 253 straipsnį, ir (ar) Reglamentą (EB) Nr. 1/2003, ir (ar) Baudų apskaičiavimo gaires, nes baudai nustatyti rėmėsi netinkamais apyvartos duomenimis.

Aštunta, jos tvirtina, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamentą (EB) Nr. 1/2003, ir (ar) Baudų apskaičiavimo gaires, nes paskyrė baudą, kuri net nepaisant visų minėtų ieškinio pagrindų ir atsižvelgiant į bylos aplinkybių visumą yra akivaizdžiai neproporcinga.

Devinta, ieškovės nurodo, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnį, ir (ar) Baudų apskaičiavimo gaires, nes nesilaikė Bendrijos teisės reikalavimo Komisijai užtikrinti šalių lygiateisiškumą skiriant baudas pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnį ir paskyrė ieškovėms gerokai per didelę baudą.

Dešimta, jos teigia, kad Komisija pažeidė EB 81 straipsnį, EEE susitarimo 53 straipsnį ir (ar) Reglamento (EB) Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalį, ir (ar) Baudų apskaičiavimo gairių 32 pastraipą, nes ieškovėms paskyrė didesnę nei leidžia minėtos nuostatos baudą.

Vienuolikta, ieškovės tvirtina, kad visais atvejais joms skirta bauda yra akivaizdžiai neproporcinga, per didelė bei netinkama, ir todėl teigia, kad Teismas, naudodamasis EB 229 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 1/2003 31 straipsnyje numatyta neribota jurisdikcija, turėtų peržiūrėti baudos dydį ir ją žymiai sumažinti.

(1) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, 2003, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).

(2) Pagal Reglamento Nr. 1/2003 23 straipsnio 2 dalies a punktą skirtų baudų apskaičiavimo gairės (OL C 210, 2006, p. 2).