33

Skundžiamo sprendimo 69 punkte nurodęs, kad „ieškovės prašymas atlyginti žalą pagrįstas, pirma, deliktinės atsakomybės, kuri nesusijusi su Bendrijos institucijų ar jos darbuotojų neteisėtais veiksmais įgyvendinant savo funkcijas (nepagrįstas praturtėjimas ir negotiorum gestio) taisyklėmis, ir, antra, Bendrijos deliktinės atsakomybės, kylančios dėl šių institucijų ir jos darbuotojų neteisėtų veiksmų įgyvendinant savo funkcijas (teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimas ir Komisijos tyčia arba nerūpestingumas), taisyklėmis“, Pirmosios instancijos teismas pirmiausia atmetė argumentus, susijusius su nepagrįstu praturtėjimu ir negotiorum gestio dėl šių priežasčių: „91 <…> deliktinės atsakomybės nuostatos, įtvirtintos daugelyje nacionalinės teisės sistemų, nebūtinai numato atsakovo neteisėtų ar tyčinių veiksmų sąlygą. Ieškiniai dėl nepagrįsto praturtėjimo ar negotiorum gestio yra numatomi esant specifinėms civilinės teisės aplinkybėms kaip nesutartinio įsipareigojimo šaltinis praturtėjusiojo ar įgaliotojo situacijoje esantiems asmenims, kurie paprastai reiškiami dėl neteisėtai išmokėtų sumų išieškojimo arba nuostolių įgaliotiniui atlyginimo. 92 Todėl negalima daryti išvados, kad šie ieškovės nurodyti ieškinio pagrindai dėl nepagrįsto praturtėjimo ir negotiorum gestio turi būti atmesti tik dėl to, kad institucijos veiksmų neteisėtumo sąlyga, kaip tvirtina Komisija, nėra įvykdyta. 93 <…> EB 288 straipsnio antroji pastraipa nustato pareigą Bendrijai atlyginti savo institucijų padarytą žalą, neapribodama Bendrijos deliktinės atsakomybės tik atsakomybe dėl kaltės. <…> <…> 95 Siekiant nustatyti, ar šie principai taikytini, reikia išnagrinėti, ar ieškinio, pagrįsto in rem verso ar negotiorum gestio, pateikimo sąlygos yra įvykdytos šioje byloje. 96 Šiuo atžvilgiu reikia konstatuoti, kad <…> šios bylos faktinėmis ir teisinėmis aplinkybėmis ieškiniai dėl nepagrįsto praturtėjimo ar negotiorum gestio, negali būti patenkinti. 97 Pagal bendrus valstybių narių teisės sistemoms bendruosius principus šie ieškiniai negali būti pateikti, kai praturtėjusiojo asmens ar atstovaujamojo gauta nauda gali būti pateisinta sutartimi ar teisės akte numatyta pareiga. Be to, pagal tuos pačius principus tokius ieškinius galima pateikti tik subsidiariai, tai yra tuo atveju, kai šalis, kuriai padaryta žala, negali kitaip susigrąžinti jai mokėtinų sumų. 98 Šioje byloje akivaizdu, kad sutartiniai santykiai egzistuoja tarp Komisijos ir Helmico bei tarp pastarosios ir ieškovės. Tariama tiesioginė žala atitinka sumą, kurią Helmico turi sumokėti ieškovei pagal šių dviejų šalių sudarytas subrangos sutartis, kurios numato arbitražinę išlygą, nurodant, kad galimų sutartinių ginčų sprendimas priskiriamas Anglijos ir Velso teismų kompetencijai. Todėl neginčijamai Helmico turi atlyginti ieškovei už atliktus darbus ir prisiimti dėl nesumokėjimo tenkančią atsakomybę, ką patvirtina High Court of Justice nagrinėjamas ieškovės ieškinys prieš Helmico, kuris šiuo metu sustabdytas. Galimas Helmico nemokumas negali pateisinti to, kad Komisija turi prisiimti šią atsakomybę, nes ieškovei negali būti mokama iš dviejų šaltinių. Iš tiesų iš bylos medžiagos matyti, o šito šalys neginčijo, kad šis teisminis procesas High Court of Justice susijęs su sumokėjimu už paslaugas, kuris nagrinėjamas šioje byloje. 99 Iš to matyti, kad galimas Komisijos praturtėjimas arba ieškovės pajamų praradimas, kilęs iš nustatytų sutartinių santykių, negali būti laikomas nepagrįstu. 100 <…> Civilinio ieškinio negotiorum gestio pateikimo sąlygos nėra akivaizdžiai įvykdytos dėl šių priežasčių. 101 Reikia nurodyti, kad ieškovės sutartinių įsipareigojimų vykdymas Helmico atžvilgiu negali būti pagrįstai laikomas savanorišku kišimusi į kito asmens reikalus, kurie turi būti tvarkomi, kaip reikalaujama nagrinėjamo ieškinio atveju. <…> Galiausiai ieškovės argumentai taip pat prieštarauja negotiorum gestio principams, kalbant apie tai, kad įgaliotojas yra informuotas apie įgaliotinio veiksmus. Įgaliotinis paprastai atlieka veiksmus be įgaliotojo žinios arba bent jau taip, kad pastarasis nežino, jog jam būtinai tuoj pat reikia imtis veiksmų. Be to, pati ieškovė nurodo, kad jos pasirinkimą 1998 m. spalio mėn. toliau tęsti darbus lėmė Komisijos skatinimas. 102 Dar daugiau, galima pastebėti, kad pagal teismo praktiką ūkio subjektai turi prisiimti su jų veikla susijusią ekonominę riziką, atsižvelgiant į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes <…>. 103 Be to, nebuvo nustatyta, kad ieškovei būtų padaryta neįprasta ar ypatinga žala, viršijanti jos veiklai būdingas ekonominės ir komercinės rizikos ribas. Bet kokiuose sutartiniuose santykiuose yra tam tikra rizika, jog šalis tinkamai nevykdys sutarties ar netgi taps nemoki. Sutarties šalys turi imtis tinkamų priemonių, kad sumažintų šią riziką pačioje sutartyje. Ieškovė žinojo, kad Helmico neįgyvendina savo sutartinių įsipareigojimų, bet sąmoningai pasirinko toliau vykdyti savo įsipareigojimus, o ne pareikšti ieškinį. Todėl ji prisiėmė normalia laikoma komercinę riziką. <…>“