LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 100/52

2010 m. sausio 28 d. pareikštas ieškinys byloje GEA GROUP prieš Komisiją

(Byla T-45/10)

2010/C 100/78

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Ieškovė: GEA GROUP AG (Bochumas, Vokietija), atstovaujama advokatų A. Kallmayer, I. du Mont ir G. Schiffers

Atsakovė: Europos Komisija

Ieškovės reikalavimai

— Panaikinti sprendimo 1 straipsnio 2 dalį tiek, kiek ja pripažįstama, kad ieškovė pažeidė SESV 101 straipsnio 1 dalį (buvusio EB 81 straipsnio 1 dalis) ir EEE susitarimo 53 straipsnio 1 dalį.

— Panaikinti sprendimo 2 straipsnį tiek, kiek juo ieškovei skiriama bauda.

— Nepatenkinus pirmiau pateiktų reikalavimų, sutrumpinti 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą tariamo ieškovės pažeidimo trukmę ir sumažinti sprendimo 2 straipsniu ieškovei paskirtą baudą.

— Priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Ieškovė ginčija 2009 m. lapkričio 11 d. Komisijos sprendimą C(2009) 8682 galutinis byloje COMP/38589 — Šilumos stabilizatoriai. Ginčijamu sprendimu ieškovei ir kitoms įmonėms buvo skirtos baudos už EB 81 straipsnio ir — nuo 1994 m. sausio 1 d. — už EEE susitarimo 53 straipsnio pažeidimą. Komisijos manymu, ieškovė dalyvavo keliuose susitarimuose ir (arba) suderintuose veiksmuose epoksidinto sojos aliejaus ir esterių srityje Europos ekonominėje erdvėje, pasireiškusiuose kainų nustatymu, rinkos pasidalijimu nustatant tiekimo kvotas, pasidalijimu klientais ir jų priskyrimu, taip pat keitimusi jautria komercine informacija, visų pirma apie klientus, gamybos ir tiekimo kiekius. Ieškovė atsako solidariai su kitomis dviem įmonėmis, kurios yra konkurencijos teisę pažeidžiančiuose susitarimuose dalyvavusių įmonių teisių ir pareigų perėmėjos.

Grįsdama ieškinį ieškovė nurodo tris ieškinio pagrindus.

Pirmuoju ieškinio pagrindu ieškovė tvirtina, kad Komisija nepagrįstai padarė prielaidą, jog ieškovės pirmtakė darė lemiamą įtaką susitarimuose dalyvavusioms įmonėms. Šiuo atžvilgiu ieškovė nurodo, kad ginčijamas sprendimas grindžiamas netinkamomis faktinėmis išvadomis ir klaidingu teisinių priskyrimo sąlygų taikymu, visų pirma spėjimo dėl lemiamos įtakos sąlygų.

Antruoju ieškinio pagrindu ieškovė nurodo, kad Komisijos teisei skirti baudą pagal Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 25 straipsnio 1 ir 5 dalis buvo suėjęs senaties terminas. Šiuo atžvilgiu ji nurodo, kad Komisija neįrodė susitarimuose dalyvavusių įmonių pažeidimų po 1996–1997 metų ir bet kuriuo atveju 1999 bei 2000 metais. Toliau teigiama, jog dėl to, kad Komisija sustabdė procedūrą dėl ginčo sujungtose bylose Akzo Nobel Chemicals ir Akcros Chemicals prieš Komisiją (T-125/03 ir T-253/03), senaties terminas ieškovės atžvilgiu nebuvo sustabdytas.

Galiausiai trečiuoju ieškinio pagrindu ieškovė skundžia jos teisių į gynybą pažeidimą. Šiuo atžvilgiu ji nurodo, kad Komisija be pagrindo daugiau nei ketveriems metams sustabdė tyrimą, dėl to nuo tyrimo pradžios praėjo maždaug penkeri metai, kol ieškovei buvo pranešta apie jį, ir maždaug šešeri metai, kol buvo pateiktas pranešimas apie kaltinimus. Be to, Komisija neapklausė tyrimo susitarimuose dalyvavusių asmenų ir susijusios komercinės įmonės, kad visiškai išsiaiškintų faktines bylos aplinkybes. Ieškovė mano, kad to nepadariusi Komisija atėmė iš jos galimybę užsitikrinti priešingus įrodymus ir veiksmingai gintis.

(1) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).