ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
48

Kiek tai susiję su pavojumi, kad bus sutrikdyta viešoji tvarka, jei nedelsiant bus pradėtas ginčijamų mokėjimų susigrąžinimas iš Graikijos žemės ūkio sektoriaus, neginčijama, kad socialinis klimatas Graikijoje šiuo metu pasižymi sumažėjusiu pasitikėjimu viešąja valdžia, bendru nepasitenkinimu ir neteisybės jausmu. Konkrečiai kalbant, kaip pažymėjo Graikijos Respublika, o Komisija to nepaneigė, aršios demonstracijos prieš drastiškas taupymo priemones, kurių ėmėsi Graikijos valdžios institucijos, nuolat plinta. Per posėdį Graikijos Respublika dar kartą priminė, kad per pastaruosius rinkimus Graikijoje iškilo tam tikros kraštutinės dešinės ir kraštutinės kairės pakraipos partijos.
Keywords

Subject of the case

Rezoliucinė dalis



Keywords

Ieškinys dėl neveikimo

–

Fiziniai ar juridiniai asmenys

–

Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai

–

Komisijos atsisakymas baigti formalią tyrimo procedūrą pagalbos srityje

–

Įmonės konkurentės teisė pareikšti ieškinį

–

Sąlyga

–

Didelis poveikis jos padėčiai rinkoje (EB 88 straipsnio 2 dalis; SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa ir SESV 265 straipsnio trečia pastraipa) (žr. 34, 35, 42

–

44, 47

–

50, 55, 59 ir 60 punktus)

Subject of the case

Dalykas

Ieškinys dėl neveikimo, kuriuo siekiama, kad būtų pripažinta, jog Komisija per protingą terminą neteisėtai nepriėmė sprendimo vykstant EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytai procedūrai, pradėtai 2007 m. rugsėjo 12 d., kiek tai susiję su Vokietijos institucijų įmonei Deutsche Post AG skirta valstybės pagalba (pagalba C 36/07 (ex NN 25/07)).

Rezoliucinė dalis

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

2. UPS Europe NV/SA ir United Parcel Service Deutschland Inc. & Co. OHG padengia savo bei Europos Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

3. Deutsche Post AG padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:T:2010 :170 1BENDR OJO T EISMO PIRMININKO NU TARTIS
2010 m. balandžio 28 d.
Byla T-103/10 P (R)-R
Europos Parlamentas
prieš
U
„Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Sprendimas atleisti iš 
tarnybos — Europos Sąjungos tarnautojų teismo pirmininko n utartis, priimta laikinųjų apsaugos 
priemonių taikymo procedūroje — Prašymas sustabdyti vykdymą — Nereikalingumas 
priimti sprendimą“
Dalykas: Prašymas sustabdyti 2009 m. gruodžio 18 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo 
pirmininko n utarties U p rieš Parlamentą (F-92/09 R, Rink. VT p . I-A-1-511 ir 
II-A-1-2771 ) vykdymą.
Sprendimas:Nėra r eikalo priimti sprendimo dėl Europos Parlamento prašymo taikyti laikinąsias 
apsaugos priemones. Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
Santrauka
Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas — Vykdymo s ustabdymas — Prašymo d alyko išnykimas — 
Nereikalingumas priimti sprendimą
(SESV 278 straipsnis; Bendrojo Teismo p rocedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis)
Prašymas sustabdyti 2009 m. gegužės 12 d. Komisijos sprendimo C (2009) 3900 galutinis, pataisytas, byloje C 43/2008 (ex N 390/2008), susijusioje su valstybės pagalba, kurią Vokietija ketino skirti

WestLB AG

restruktūrizacijai, skaitomo kartu su 2010 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimu C (2010) 9525 galutinis, valstybės pagalbos bylose MC 8/2009 ir C 43/2009 – Vokietija –

WestLB

, 2 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su priedo 5.4, 5.7 ir 6.7 punktais, vykdymą tiek, kiek iš jos matyti, kad po 2011 m. vasario 15 d. turi būti užbaigti nauji

Westdeutsche Immobilien Bank AG

sandoriai.
Keywords

Subject of the case

Rezoliucinė dalis



Keywords

Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos – „Fumus boni juris“ – Skuba – Kumuliacinis pobūdis – Nagrinėjimo eiliškumas ir patikrinimo būdas – Laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo diskrecija (SESV 256 straipsnio 1 dalis, SESV 278 ir 279 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 29–31 punktus)

2. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos (SESV 278 ir 279 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 44–46 punktus)

3. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos – Rimta ir nepataisoma žala – Ginčijamu aktu padarytas aukštesnės galios teisės normos pažeidimas – Sąlyga, kuri nėra tenkinama automatiškai – Įrodinėjimo pareiga (SESV 278 ir 279 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 48 punktą)

4. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Taikymo sąlygos – Visų nagrinėjamų interesų palyginimas – Sąvoka (SESV 278 straipsnis) (žr. 69 punktą)

Subject of the case

Dalykas

Prašymas sustabdyti 2009 m. gegužės 12 d. Komisijos sprendimo C (2009) 3900 galutinis, pataisytas, byloje C 43/2008 (ex N 390/2008), susijusioje su valstybės pagalba, kurią Vokietija ketino skirti WestLB AG restruktūrizacijai, skaitomo kartu su 2010 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimu C (2010) 9525 galutinis, valstybės pagalbos bylose MC 8/2009 ir C 43/2009 – Vokietija – WestLB , 2 straipsnio 1 dalies, skaitomos kartu su priedo 5.4, 5.7 ir 6.7 punktais, vykdymą tiek, kiek iš jos matyti, kad po 2011 m. vasario 15 d. turi būti užbaigti nauji Westdeutsche Immobilien Bank AG sandoriai.

Rezoliucinė dalis

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

2. Panaikinti 2011 m. sausio 31 d. Nutartį Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverban prieš Komisiją (T‑457/09 R).

3. Westdeutsche ImmobilienBank AG , Landschaftsverband Westfalen-Lippe , Landschaftsverband Rheinland , WestLB , Šiaurės Reino-Vestfalijos federalinės žemės ir Rheinischer Sparkassen- und Giroverband prašymai įstoti į bylą netenka dalyko.

4. Atidėti klausimo dėl bylinėjimosi išlaidų nagrinėjimą.
19

Reglamento Nr. 40/94 81 straipsnio 6 dalyje (dabar – Reglamento Nr. 207/2009 85 straipsnio 6 dalis) numatyta: „<...> Anuliavimo skyrius nustato <...> reikalingas sumokėti išlaidų atlyginimo sumas, kai šias sudaro tik [VRDT] sumokėti mokesčiai ir reprezentacinės išlaidos. Visais kitais atvejais reikalingas sumokėti išlaidų atlyginimo sumas paprašyt[a] nustato Apeliacinės tarybos raštinė <...> Prašymai priimami per du mėnesius po to, kai sprendimas, dėl kurio buvo paduotas prašymas nustatyti išlaidas, tapo galutinis. Per nurodytą laiką padavus prašymą, taip nustatyta suma <...> Apeliacinės tarybos sprendimu gali būti iš naujo įvertinta.“
67

Tačiau EPF gautinos sumos, nustatytos Komisijai ar jos prašymu atlikus auditą, atsiranda ne dėl paties audito, o dėl to, kad viena EPF finansuojamos sutarties šalių nevykdo sutartinių įsipareigojimų. Iš tikrųjų audito ataskaitoje gali būti nustatyti tik jau padaryti pažeidimai ir dėl to atsiradusios skolos. Taigi auditas niekaip nepakeičia šias skolas privalančio grąžinti skolininko teisinės padėties. Be to, šis, kilus bet kokiam ginčui dėl aptariamų skolų, turi galimybę kompetentingame teisme ginčyti audito ataskaitoje išdėstytus nustatytus faktus ir išvadas.
Keywords

Subject of the case

Rezoliucinė dalis



Keywords

Ieškinys dėl panaikinimo – Aktai, dėl kurių galima pareikšti ieškinį – Sąvoka – Privalomų teisinių pasekmių sukeliantys aktai – Parengiamieji aktai – Neįtraukimas – Valstybės narės įpareigojimas pateikti informaciją per valstybės pagalbos procedūrą – Nepriimtinumas (EB 230 straipsnis) (žr. 24–26, 29, 31–32, 46 punktus)

2. Valstybių teikiama pagalba – Administracinė procedūra – Komisijos galėjimas savo sprendimą pagrįsti turima informacija – Sąlyga – Ankstesnis pasinaudojimas įgaliojimais duoti nurodymus atitinkamos valstybės narės atžvilgiu (EB 88 straipsnio 2 dalis; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 5 straipsnio 2 dalis, 6 straipsnio 1 dalis, 10 straipsnio 3 dalis ir 13 straipsnio 1 dalis) (žr. 27, 39–41 punktus)

3. Ieškinys dėl panaikinimo – Aktai, dėl kurių galima pareikšti ieškinį – Teisinių pasekmių sukeliantys teisės aktai – Komisijos sprendimas pradėti oficialią valstybės pagalbos tyrimo procedūrą, kuriame pateiktas laikinas naujos pagalbos įvertinimas (EB 87 straipsnio 1 dalis, EB 88 straipsnio 2 ir 3 dalys ir EB 230 straipsnis) (žr. 34–35 punktus)

4. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka – Komisijos galėjimas savo sprendimą pagrįsti turima informacija – Ribos (EB 88 straipsnio 2 dalis; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 13 straipsnio 1 dalis) (žr. 43 punktą)

Subject of the case

Dalykas

Prašymas panaikinti 2008 m. spalio 30 d. Komisijos laiške nurodytą sprendimą, priimtą per procedūrą (C 36/2007 (ex NN 25/2007)) dėl bendrovei Deutsche Post AG suteiktos valstybės pagalbos, įpareigoti pateikti informaciją.

Rezoliucinė dalis

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

2. Priteisti iš Deutsche Post AG bylinėjimosi išlaidas.
Pirma, prašymas panaikinti Komisijos priimtą sprendimą po to, kai buvo gauta Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) tyrimo ataskaita, vykdyti 2007 m. sausio 17 d. debeto aviza pervestų avansų pagal sutartį IST‑1999‑10934‑Assist dėl projekto „Knowledge Management for Help Desk Operators“, sudarytą vykdant 5‑ąją bendrąją mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstracinės veiklos programą (1998–2002) patogios informacinės visuomenės srityje, išieškojimą, antra, prašymas įpareigoti sumokėti 34 368 eurų sumą kaip likusią subsidijos dalį pagal minėtą sutartį ir, trečia, prašymas atlyginti nuostolius, tariamai ieškovės patirtus priėmus minėtą sprendimą.
Pagal Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 107 straipsnio 4 dalį nutartis dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo turi tik laikinąjį pobūdį ir neturi įtakos Pirmosios instancijos teismo sprendimui dėl bylos esmės. Iš to matyti, kad iš esmės tokia nutartis negali galioti ilgiau, nei trunka pagrindinis procesas.

EB 243 straipsnyje dėl laikinųjų apsaugos priemonių aiškiai numatyta, kad „nagrinėjamose bylose Teisingumo Teismas gali nustatyti bet kurias būtinas laikinąsias apsaugos priemones“. Tokia plačios apimties formuluote aiškiai siekiama laikinąsias apsaugos priemones taikančiam teisėjui suteikti pakankamą kompetenciją paskirti bet kokias priemones, kurias jis mano esant būtinas būsimo galutinio sprendimo visiškam veiksmingumui garantuoti, siekiant išvengti Bendrijos teismų atliekamos teisinės apsaugos spragų.

Taigi neatmetama galimybė, kad siekiant užtikrinti EB 243 straipsnio veiksmingumą, laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas, jei būtina, gali duoti nurodymus tiesiogiai trečiosioms šalims, o jo plati kompetencija yra apribota tik tiek, kiek tai susiję su trečiųjų šalių teisėmis ir interesais bylose, kuriose tokioms teisėms ir interesams gali būti padarytas didelis poveikis. Tokia didelė diskrecija šiuo atžvilgiu turi būti įgyvendinama paisant priemonės adresatų ir tiesiogiai laikinosios apsaugos priemonės paveiktų šalių procesinių teisių, ypač teisės būti išklausytam. Spręsdamas, ar taikyti prašomas laikinąsias apsaugos priemones tokio pobūdžio bylose, prašymą nagrinėjantis teisėjas, be kita to, turi atsižvelgti į fumus boni juris galią ir į rimtos ir nepataisomos žalos neišvengiamumą konkrečiu atveju. Net jei trečioji šalis neturėjo galimybės būti išklausyta vykstant procesui dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikymo, neatmetama galimybė, kad ypatingomis aplinkybėmis ir atsižvelgiant į apsaugos priemonių laikinumą, jai gali būti skirtos laikinosios apsaugos priemonės, jei pasirodo, kad be tokių priemonių ieškovas atsidurtų situacijoje, galinčioje sukelti pavojų pačiam jo egzistavimui. Laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas atlieka tokį vertinimą lygindamas esamus interesus.

(žr. 56, 59 punktus)
2006 m. spalio 26 d. Pirmosios instancijos teismo pirmininko nutartis – European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals ir kt. prieš Komisiją

(Byla T-209/06 R)

„Laikinosios apsaugos priemonės – Prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones ir sustabdyti vykdymą – Priimtinumas – Skuba – Nebuvimas“

Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Suteikimo sąlygos – Didelė ir nepataisoma žala – Sąvoka (EB 242 ir 243 straipsniai; Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 32 ir 34–35 punktus)

Dalykas

Prašymas sustabdyti 2006 m. liepos 25 d. Komisijos sprendimo 2006/522/EB, iš dalies keičiančio Sprendimus 2005/759/EB ir 2005/760/EB dėl tam tikrų apsaugos priemonių, susijusių su labai patogeniniu paukščių gripu, ir tam tikrų gyvų paukščių įvežimo į Bendriją (OL L 205, p. 28), vykdymą ir taikyti bet kurią kitą būtiną laikinąją apsaugos priemonę.

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.
Komisijos prašymas siekiant priteisti iš atsakovų atlyginti perteklinę Europos Bendrijos finansinę pagalbą, suteiktą remiantis dviem sutartimis, sudarytomis įgyvendinant Bendrijų programą „Telematics systems in the area of transport“
9

Be to, dėl kai kurie klausimų kilo naujų ir svarbių teisinių diskusijų, kurios visų pirma buvo susijusios su teisine bylos kvalifikacija ir jos priskyrimu prie viešosios tarnybos bylų, su prašymų dėl žalos atlyginimo priimtinumu atsižvelgiant į terminą, su penkerių metų ieškinio senaties taikymu ieškiniams dėl žalos atlyginimo, su JET įstatų aiškinimu 1996 m. gruodžio 12 d. Pirmosios instancijos teismui priėmus sprendimą Altmann ir kt. prieš Komisiją (T-177/94 et T-377/94 Rink. p. II-2041), arba dėl jų reikėjo atlikti sudėtingas faktinių aplinkybių analizes, susijusias, be kita ko, su ieškovų JET atliekamomis užduotimis ir asmeniniu karjeros atkūrimu tam, kad būtų galima nustatyti kiekvieno ieškovo turtines teises. Didžiąją dalį ginčytinų klausimų Pirmosios instancijos teismas išsprendė ieškovų naudai.
42

Nagrinėjamu atveju, remiantis registracijos paraiška, apsaugos prašoma ir vandens srovės reguliatorių struktūros elementui, ir nagrinėjamo žymens sukeliamam lytėjimo pojūčiui (žr. šio sprendimo 3 punktą). Iš to matyti, kad Apeliacinė taryba bet kuriuo atveju negalėjo nagrinėti minėto žymens skiriamojo požymio, kai pasirinkdama atsižvelgė tik į tam tikrus to žymens aspektus, be kita ko, nepaisydama jo sukeliamo lytėjimo pojūčio. Be to, per teismo posėdį EUIPO pateiktas argumentas, kad Apeliacinė taryba nusprendė, jog prašomo įregistruoti žymens sukeliamas lytėjimo pojūtis neatitinka jo grafinio vaizdo, bet išplaukia tik iš jo aprašymo, yra susijęs su Reglamento Nr. 207/2009 4 straipsnio ir jo 7 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo nagrinėjimu.
168

Be to, pranešime apie laisvą darbo vietą buvo nurodyta, kad delegacijos Malavyje vadovo pareigos, be kita ko, apima: gero delegacijos valdymo užtikrinimą, įskaitant finansų valdymą, ir tinkamą galiojančių taisyklių asmenų, kilnojamųjų daiktų ir nekilnojamojo turto bei informacijos saugumo srityje taikymą, krizių valdymą ir šios delegacijos veiklos tęstinumą, be kita ko, užtikrinant tarnybos tęstinumą.
155

Be to, valstybė narė per procedūrą, inicijuotą dėl naujos pagalbos, suteiktos pažeidžiant ankstesnį sprendimą, leidžiantį taikyti pagalbos schemą, negali remtis sprendimo, kuriuo ši schema pripažįstama suderinama su vidaus rinka, neteisėtumu. SESV 108 straipsnio 1 dalyje numatytos nuolatinės esamos pagalbos kontrolės procedūros tikslas yra būtent leisti Komisijai ir valstybėms narėms aptarti galimybę iš naujo įvertinti esamos pagalbos suderinamumą. Be to, valstybės narės visada turi galimybę Komisijai pranešti apie naują pagalbos projektą pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį net ir teisinio saugumo tikslais; tačiau Portugalijos Respublika to nepadarė.
7

2019 m. liepos 31 d. EMST nusiuntė Komisijai pareiškimą „Statement on the available outcomes of the human health assessment in the context of the pesticides peer review of the active substances chlorpyrifos“ (pareiškimas dėl turimų poveikio žmonių sveikatai vertinimo rezultatų, gautų atlikus pesticidų, kurių veiklioji medžiaga – chlorpirifosas, tarpusavio peržiūrą) (EMST leidinys 2019 m.; 17(5):5809) (toliau – 2019 m. liepos 31 d. EMST pareiškimas dėl veikliosios medžiagos chlorpirifoso); šiame pareiškime ji daro išvadą, kad Reglamento Nr. 1107/2009 4 straipsnyje įtvirtintos su žmonių sveikata susijusios patvirtinimo sąlygos netenkinamos.
128

Be to, iš jurisprudencijos matyti, kad net jeigu atrankos komisija neprivalo, motyvuodama kandidato nesėkmę per testą, patikslinti, kurie jo atsakymai buvo įvertinti kaip nepakankami, arba paaiškinti, kodėl tie atsakymai pripažinti nepakankamais, jos darbo slaptumas ir plati diskrecija nereiškia, kad atitinkamą prašymą pateikę konkurso kandidatai tam tikrais atvejais negali žinoti įvertinimų, gautų už kiekvieną iš pranešime apie konkursą nurodytą testo žodžiu sudedamąją dalį (žr. 2010 m. liepos 8 d. Sprendimo Wybranowski / Komisija, F‑17/08, EU:F:2010:83, 98 ir 99 punktus). Be to, šiuo klausimu pasakytina, kad buvo konstatuota, jog pareiga motyvuoti nebuvo pažeista, jeigu ieškovas galėjo gauti informacijos, be kita ko, apie pranešime apie konkursą dėl testo žodžiu nurodytų kriterijų lyginamąjį svorį (šiuo klausimu žr. 2010 m. liepos 8 d. Sprendimo Wybranowski / Komisija, F‑17/08, EU:F:2010:83, 104 ir 106 punktus).
17

Be to, ieškovė teigia, kad 2017 m. rugsėjo 21 d. Sprendime Easy Sanitary Solutions ir EUIPO / Group Nivelles (C‑361/15 P ir C‑405/15 P, EU:C:2017:720) padarytos išvados taikomos tik Reglamento Nr. 6/2002 7 straipsnio 1 dalyje esančiai sąvokai „atitinkama[s] sritis [sektorius]“, todėl jas reikia suprasti taip, kad nebūtina, jog informuotas gaminio, kuriame ankstesnis dizainas pritaikytas arba panaudotas, vartotojas žinotų ankstesnį dizainą, kai toks ankstesnis dizainas pritaikytas arba panaudotas gaminiui, priklausančiam kitam pramonės sektoriui nei tas su kuriuo susijęs ginčijamas dizainas. Jeigu nagrinėjant ginčijamo dizaino individualias savybes turėtų būti atsižvelgta į visus dizainus, įskaitant priklausančius skirtingiems sektoriams, tai būtų svarbu tik ketvirtajame ir paskutiniame analizės etape, t. y. susijusiame su dizainų, dėl kurių kilo ginčas, bendrų įspūdžių palyginimu. Tačiau vykstant trims pirmiesiems vertinimo etapams, susijusiems su atitinkamo sektoriaus, informuoto vartotojo ir dizainerio laisvės masto šiame sektoriuje nustatymu, analizė turėtų būti atliekama tik dėl ginčijamo dizaino. Be to, minėtas sprendimas leidžia ar net įpareigoja atsižvelgti į gaminius, kuriais iš tikrųjų prekiaujama ir kuriuose ginčijamas dizainas pritaikytas arba turi būti panaudotas.
42

Reglamento 2017/1001 103 straipsnio „Sprendimų panaikinimas“, kuris taip pat susijęs su registro įrašų anuliavimu, 1 ir 2 dalyse nustatyta: „1. Jei [EUIPO] padarė įrašą registre arba priėmė sprendimą, kuriame yra akivaizdi klaida, priskirtina Tarnybai, ji užtikrina, kad įrašas būtų anuliuotas arba sprendimas būtų panaikintas. Jei procedūrų šalis yra tik viena, o įrašas ar aktas turi poveikio jos teisėms, įrašas anuliuojamas arba aktas panaikinamas, net jei šalis klaidos ir nepastebėjo. 2. Sprendimą dėl 1 dalyje nurodyto anuliavimo arba panaikinimo ex officio arba vienos iš procedūrų šalių prašymu priima tas departamentas, kuris padarė įrašą arba priėmė sprendimą. Įrašas registre anuliuojamas arba sprendimas panaikinimas per vien[us] metus nuo to įrašo padarymo registre arba to sprendimo priėmimo dienos, pasikonsultavus su procedūrų šalimis ir visais registre įrašytais teisių į atitinkamą ES prekių ženklą savininkais. [EUIPO] registruoja visus tokius anuliavimo ar panaikinimo atvejus.“
59

Be to, pirma, ieškovas pasinaudojo savo teise jam iškeltose bylose būti atstovaujamam advokato Ukrainoje ir taip veiksmingai pasinaudojo teisėmis, kad tam tikrais atvejais jo ieškiniai buvo patenkinti. Antra, iš ieškovo susirašinėjimo su Taryba nematyti, kad jis būtų pasinaudojęs Baudžiamojo proceso kodekse numatytomis galimybėmis teikti prieštaravimų ar skundų dėl tam tikrų procesinių veiksmų, kaip antai tyrimo sustabdymo ar dėl to, kad šie veiksmai nebuvo užbaigti per numatytą terminą.
79

Procedūros reglamento praktinių vykdymo nuostatų (toliau – PVN) 142 punkte nustatyta, kad pagrindinė šalis, kuri nori būti išklausyta per teismo posėdį, per tris savaites po to, kai šalims įteikiamas pranešimas apie rašytinės proceso dalies pabaigą, turi pateikti motyvuotą prašymą. Tame punkte nurodyta, kad motyvus reikia pagrįsti konkrečiu teismo posėdžio naudos atitinkamai šaliai įvertinimu ir juose būtina nurodyti bylos medžiagos aspektus „arba“ argumentus, kuriuos, kaip pati šalis mano, būtina išsamiau išdėstyti „arba“ paneigti per teismo posėdį. Toliau įtvirtinta, jog tam, kad būtų galima geriau užtikrinti, kad per teismo posėdžius vykstant teisminiams ginčams dėmesys būtų sutelktas į konkrečius klausimus, „pageidautina“, kad motyvai nebūtų bendro pobūdžio, pavyzdžiui, nebūtų tik nurodyta bylos svarba. PVN 143 punkte numatyta, kad jeigu pagrindinė šalis per nustatytą terminą motyvuoto prašymo nepateikia, Bendrasis Teismas gali nuspręsti priimti sprendimą dėl ieškinio nerengdamas žodinės proceso dalies.
33

Pirmasis pagrindas susijęs su priemonėmis dėl Autostrade per l’Italia valdomų greitkelių. Šiuo klausimu ieškovės nurodo, kad Komisijos vertinimas, pagal kurį priemonės dėl Autostrade per l’Italia valdomų greitkelių atitinka Komunikato dėl kompensacijos už viešąją paslaugą kriterijus, todėl yra suderinamos su vidaus rinka, grindžiamas trimis prielaidomis, kurios yra klaidingos. Pirmoji yra „la Gronda di Genova“ tiesimo darbų kvalifikavimas kaip jau numatytų darbų, susijusių su dar 2002 m. suteiktu koncesijos projektu Autostrade per l’Italia, nors iš tikrųjų tai yra visiškai naujas projektas, palyginti su galiojančiomis koncesijomis, dėl kurio reikėtų naujos koncesijos sutarties sudarymo procedūros. Antroji prielaida – Autostrade per l’Italia yra koncesininkė pagal vieną koncesiją, nors iš tikrųjų šiai bendrovei buvo suteiktos kelios atskiros koncesijos. Trečioji – darbų vykdymo išlaidas, dėl kurių buvo atliktas ginčijamas pratęsimas, pagrįstai apskaičiavo Autostrade per l’Italia ir Italijos valdžios institucijos, nors taip nebuvo. Be to, neatsižvelgiant į analizę, susijusią su nagrinėjamomis prielaidomis, ieškovės tvirtina, kad Komisijos analizėje dėl ginčijamų priemonių suderinamumo su Komunikato dėl kompensacijos už viešąją paslaugą 2.2–2.10 skyriais (žr. šio sprendimo 15 punktą) padaryta klaidų.
54

Vis dėlto Taryba tvirtina, kad, atsižvelgiant į tam tikras aplinkybes, ginčijamo akto priėmimo dieną nebuvo nepagrįsta manyti, kad ieškovas ir toliau buvo OIEA vadovo pavaduotojas. Tai iš esmės matyti iš, pirma, to, kad ieškovas nepateikė duomenų, pagrindžiančių jo 2014 m. balandžio 15 d. rašte išdėstytų teiginių, antra, šio rašto dviprasmiško turinio, reiškiančio, kad ieškovas jį parašė kaip OIEA vadovo pavaduotojas, trečia, to, kad ieškovas nepranešė Tarybai apie savo adresą ar kontaktinius duomenis, kurie skyrėsi nuo OIEA adreso ar kontaktinių duomenų, ketvirta, to, kad ieškovas nebendravo su Taryba po minėto laiško, ir, penkta, to, kad nei OIEA interneto puslapyje, nei kituose viešuosiuose šaltiniuose nepateikiama informacija, kuri leistų žinoti, kas eina OIEA vadovaujančias pareigas, todėl vienintelė informacija, kuria ji galėjo pasiremti šiuo klausimu, buvo ieškovo pateikti rašytiniai įrodymai.
84

Ieškovės teigimu, skirtingas rinkoje įsitvirtinusių ir naujų rinkos dalyvių vertinimas yra savavališkas ir nepateisinamas. Šiomis aplinkybėmis ji, be kita ko, kaltina teisės aktų leidėją nustačius kvotų paskirstymo būdą, pakankamai neišanalizavus duomenų arba bet kuriuo atveju nepateikus nagrinėjamų duomenų. Nustatyta sistema praktiškai lemia „ypač didelę nelygybę“ paskirstant kvotas. Be to, diskriminaciją dar labiau padidina naujų rinkos dalyvių skaičiaus padidėjimas dėl to, kad rinkoje įsitvirtinusios įmonės gali gauti daug pajamų parduodamos savo kvotas, be to, jos gali gauti kvotų iš rezervo.