ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Be to, pagalba įmonei, kuri iki šiol nedalyvavo valstybių narių tarpusavio prekyboje, gali sudaryti sąlygas jai patekti į kitos valstybės narės rinką, ir todėl tokia konkurencingumą padidinanti priemonė gali turėti įtakos šiai prekybai.

Valstybės pagalba, skirta investicijoms, dėl savo pobūdžio sustiprina gavėjo konkurencingumą jo konkurentų atžvilgiu, nes dėl suteiktos sumos sumažėja pagalbos gavėjo patiriamos išlaidos dėl investicijų ir jis atsiduria palankesnėje padėtyje nei kiti pramonės sektoriaus gamintojai, kurie panašias investicijas finansavo arba ketina finansuoti savo lėšomis. Todėl dėl didesnio faktinio pagalbos gavėjo konkurencingumo pati pagalba savaime leidžia lengviau rasti savo produktų pardavimo rinkas, palyginti su nesubsidijuojama produkcija. Iš tiesų, kuo didesnė subsidija, tuo lengviau pagalbos gavėjas gali rasti savo produktų pardavimo rinkas.

Iš to išplaukia, kad jei tyrimas Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriuje 4.2.5 punkto, pagal kurį draudžiama teikti pagalbą, jei nėra pateikta pakankamai įrodymų, kad esama tinkamų galimybių atitinkamus produktus parduoti rinkoje, prasme būtų atliktas remiantis tik nagrinėjamos pagalbos gavėjo subsidijuojamos produkcijos pardavimo rinkų buvimo faktu, o ne atsižvelgiant į bendrą padėtį rinkoje, kurioje pagalbos gavėjas konkuruoja su kitais gamintojais dėl tų pačių pardavimo rinkų, tai suteiktų galimybę patvirtinti pagalbą, kuri, iškraipydama konkurenciją, užtikrina pagalbos gavėjo produktų pardavimo rinkas net tokioje rinkoje, kuri pasižymi gamybos perviršiu arba pertekliniais pajėgumais ir kurioje nesubsidijuojamiems konkurentams sunku parduoti savo produktus. Taigi toks gairių aiškinimas prieštarautų EB 87 straipsniui.

Be to, gairių 4.2.5 punkte nurodytas kriterijus atspindi EB 87 straipsnio 3 dalies c punkte nustatytą sąlygą, pagal kurią bet kokia pagalba, kuri trikdo prekybos sąlygas prieštaraujant bendram interesui, negali būti suderinama su bendrąja rinka.

(žr. 91, 135–136, 176 punktus)
Įtvirtinus naują kriterijų dėl natūrinio svorio likus dvylikai dienų iki Reglamento Nr. 1572/2006, iš dalies keičiančio Reglamentą Nr. 824/2000, nustatantį intervencinių agentūrų vykdomo grūdų perėmimo procedūras ir analizės metodus grūdų kokybei nustatyti, įsigaliojimo, tai yra tuo momentu, kai gamintojai jau buvo pasėję grūdus ir kai jie nebegalėjo paveikti derliaus natūrinio svorio, ginčijamos šio Reglamento Nr. 1572/2006 nuostatos, iš esmės pakeisdamos kukurūzams taikomas intervencijos sąlygas, padarė poveikį atitinkamų gamintojų investicijoms. Kadangi apie ginčijamas priemones atitinkamiems žemdirbiams nebuvo pranešta laiku, šiomis nuostatomis buvo pažeisti atitinkamų gamintojų teisėti lūkesčiai.

Be to, kad aplinkybės, jog Reglamente Nr. 1572/2006 visiškai nėra motyvavimo dėl jo įsigaliojimo datos, nesušvelnina per jo rengimo procesą pateikta informacija, tai, kad intervencijos laikotarpis prasideda 2006 m. lapkričio 1 d., yra tik bendro pobūdžio teiginys, kuris neturi būti laikomas specifiniu motyvavimu, parodančiu siekiamą rezultatą ir leidžiančiu teismui patikrinti, atsižvelgiant į EB 253 straipsnį, ar nebuvo pažeisti atitinkamų ūkio subjektų teisėti lūkesčiai.

Be to, nors iš tiesų Reglamente Nr. 1572/2006 numatyta, kad, siekiant sumažinti intervencinių produktų kokybės ir tolesnio panaudojimo galimybių blogėjimą, buvo būtina sugriežtinti kokybės kriterijus, jame aiškiai ir išsamiai nenurodyta, jog nustatant kukurūzų natūrinio svorio kriterijų, be būtinybės užtikrinti nuoseklumą su kitiems grūdams taikoma intervencijos tvarka, siekiama sugriežtinti kukurūzų kokybės kriterijus. Taigi šiame reglamente nenurodoma, kad natūrinis svoris yra kukurūzų kokybės kriterijus ir juo labiau kodėl šis kriterijus gali būti laikomas tinkamu vertinti kukurūzų kokybę.

Galiausiai Komisijos argumentas, kad natūrinis svoris turi poveikį kukurūzo grūdų kokybei tiek, kiek jis turi poveikį kukurūzų maistinei vertei, ne tik nepagrįstas jokiu įrodymu, bet ir prieštarauja Pirmosios instancijos teismui pateiktiems dokumentams, todėl Reglamente Nr. 1572/2006 yra padaryta akivaizdi vertinimo klaida.

Iš to išplaukia, kad Reglamento Nr. 1572/06 nuostatos, susijusios su kukurūzų natūrinio svorio kriterijumi, turi būti panaikintos.

(žr. 68, 69, 72, 84, 86, 148, 150, 151, 154–156, 158, 159 ir 165 punktus)
34

Šioje byloje Protokolo 9 ir 10 straipsniuose numatytas imunitetas saugo Parlamento narius nuo tam tikrų priemonių, galinčių trukdyti jiems eiti pareigas, todėl sprendimas atšaukti imunitetą vien dėl to, kad panaikina šią apsaugą, pakeičia Parlamento nario teisinę padėtį, atkurdamas jo, kaip asmens, kuriam taikomos bendrosios valstybių narių teisės normos, statusą, ir dėl to šiomis bendromis teisės normomis nustatytos priemonės, tarp jų sulaikymo ir patraukimo atsakomybėn priemonės, jam yra taikomos tiesiogiai nepriimant jokių tarpinių taisyklių. Iš to darytina išvada, kad ginčijamas sprendimas yra tiesiogiai susijęs su ieškovu.
41

Visos šios savybės prašomą įregistruoti prekių ženklą daro nepanašų į įprastines prekių, patenkančių į tą pačią kategoriją, bendrai prekyboje sutinkamas formas, kurios paprastai pasižymi tiesiomis linijomis ir stačiais kampais. Šiuo atveju, be kita ko, ginčijamo sprendimo 14 punkte pasakyta, kad „prašomas įregistruoti prekių ženklas neabejotinai išsiskiria tam tikrais aspektais“. Toliau patikslinama: „<…> palyginti su įprastu garsiakalbiu, jis itin aukštas ir siauras. Be to, centrinę garsiakalbio dalį sudaro vamzdelis, kuris jungiasi su apverstu kūgiu, o tai yra neįprasta. Kūgio viršūnė yra pritvirtinta prie kvadrato formos pagrindo.“
Keywords

Summary



Keywords

1. Bendrijos prekių ženklas – Apskundimo procedūra

(Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 135 straipsnio 4 dalis; Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 74 straipsnis)

2. Bendrijos prekių ženklas – Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Santykiniai atmetimo pagrindai – Ankstesnio tapataus arba panašaus prekių ženklo, įregistruoto tapačioms arba panašioms prekėms ar paslaugoms, savininko protestas

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas)

Summary

1. Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punktu pagrįstas protestas dėl Bendrijos prekių ženklo įregistravimo įpareigoja Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) nuspręsti dėl ginčijamais prekių ženklais žymimų prekių ir paslaugų tapatumo ar panašumo. Taip yra ir tada, kai tarnyba ar viena proceso šalių mano, jog dėl didelių skirtumų, kurie buvo nustatyti tarp prekių ženklų ir kurie bet kuriuo atveju panaikina jų supainiojimo galimybę, nagrinėjamų prekių ir paslaugų tapatumo ar panašumo klausimą svarstyti nėra prasmės.

Be to, tai, kad paraišką Bendrijos prekių ženklui, dėl kurio pareikštas protestas, pateikęs asmuo per procedūrą Protestų skyriuje sutikęs su tuo, jog ginčijamais prekių ženklais žymimos prekės ar paslaugos gali būti potencialiai tapačios, per procedūrą Apeliacinėje taryboje nurodo, jog šių prekių ar paslaugų panašumo klausimas gali būti paliktas neišspręstas, atsižvelgiant į tariamą šių prekių ženklų skirtumą, neatleidžia tarnybos nuo pareigos svarstyti klausimą, ar šiais prekių ženklais žymimos prekės ar paslaugos yra panašios ar tapačios.

Todėl ši aplinkybė taip pat neatima iš šios šalies teisės Pirmosios instancijos teisme ir Apeliacinėje taryboje nagrinėtos bylos faktinių ir teisinių aplinkybių ribose ginčyti pastarosios šiuo klausimu padarytas išvadas. Toks ginčijimas niekaip neprieštarauja Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 135 straipsnio 4 dalyje numatytam draudimui Pirmosios instancijos teisme pakeisti Apeliacinės tarybos taikant Reglamento Nr. 40/94 74 straipsnį išnagrinėtos bylos ginčo dalyką.

(žr. 41–43 punktus)

2. Visiems Bendrijos vartotojams Reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punkto prasme egzistuoja galimybė supainioti žodinį žymenį ARMAFOAM, kurį kaip Bendrijos prekių ženklą prašoma įregistruoti iš elastomerų pagamintoms prekėms, termoplastams ar reaktoplastams kaip sistemos komponentams ar kaip galutinio vartojimo prekėms, priklausantiems 20 klasei Nicos sutarties prasme, ir žodinį prekių ženklą NOMAFOAM, anksčiau kaip Bendrijos prekių ženklą įregistruotą visoms šios sutarties 17, 19, 20, 27 ir 28 klasėms priklausančioms prekėms, atsižvelgiant į ginčijamais prekių ženklais žymimų prekių panašumą ar net tapatumą ir, antra, į šių prekių ženklų vizualinį ir fonetinį panašumą, bent jau kalbant apie ne anglakalbę visuomenės dalį.

(žr. 34, 55, 67–68 punktus)
66

Dublike ieškovės priduria, kad pagal 1992 m. AMA-Gesetz 21 straipsnį neleidžiama „AMA“ kokybės ženklo išduoti neaustriškiems produktams ar rengti rinkodaros kampaniją juos skatinti. Be to, AMA Marketing įstatuose nurodyta, kad tokia kampanija turi būti skirta nacionaliniams žemės ir miško ūkio produktams. Todėl, ieškovių teigimu, 1992 m. AMA-Gesetz ir AMA Marketing įstatai yra nesuderinami su EB 28 straipsniu. Šiuo atžvilgiu nepakanka į AMA direktyvas įtraukti „atvėrimo sąlygą“ užsienio produktams. Be to, reikia remtis ne šių direktyvų nuostatomis, bet iš tikrųjų įgyvendintomis priemonėmis.
2011 m. rugsėjo 20 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) sprendimas Arch Chemicals ir kt. prieš Komisiją

(Sujungtos bylos T‑400/04, T‑402/04–T‑404/04)

„Gyvūnų sveikatos reikalavimai – Biocidinių produktų pateikimas rinkai – Rinkoje esančių veikliųjų medžiagų inventorizavimas – Sprendimas, kuriuo atsisakoma iš dalies pakeisti tam tikras teisės aktų nuostatas – Ieškinys dėl neveikimo – Pareiga imtis veiksmų – Ieškinys dėl panaikinimo – Konkrečios sąsajos nebuvimas – Nepriimtinumas“

1. Ieškinys dėl neveikimo – Sąjungos teismo kompetencija – Institucijai skirtas nurodymas – Nepriimtinumas – Prašymas konstatuoti neteisėtą veiksmų nesiėmimą – Priimtinumas (EB 232 straipsnio antra pastraipa) (žr. 40 punktą)

2. Ieškinys dėl neveikimo – Komisijai tenkanti pareiga imtis veiksmų – Protingas terminas atsakyti į prašymą imtis veiksmų – Sąjungos teisės nuostatų neteisėtumas – Komisijos pareiga jas iš dalies pakeisti – Nebuvimas – Pareiga, nekylanti iš jokios Sąjungos teisės nuostatos ar bendrojo principo (EB 211 ir 232 straipsniai) (žr. 57, 59, 60, 65–67 punktus)

3. Ieškinys dėl panaikinimo – Ieškinys dėl sprendimo, kuriuo atsisakoma atšaukti ar iš dalies pakeisti ankstesnį aktą – Priimtinumas, vertinamas atsižvelgiant į galimybę ginčyti nagrinėjamą aktą (EB 230 straipsnis) (žr. 79, 86 punktus)

Dalykas

Pirma, pagrindinis prašymas pripažinti Komisijos neveikimą, nes ji neteisėtai atsisakė iš dalies pakeisti tam tikras 2000 m. rugsėjo 7 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1896/2000 dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos programos pirmojo etapo (OL L 228, p. 6; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 30 t., p. 266) ir 2003 m. lapkričio 4 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 2032/2003 dėl 10 metų programos, nurodytos Direktyvos 98/8/EB dėl biocidinių produktų pateikimo į rinką 16 straipsnio 2 dalyje, antrojo etapo, iš dalies keičiančios Reglamentą (EB) Nr. 1896/2000 (OL L 307, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 3 sk., 41 t., p. 92), nuostatas, ir subsidiarus prašymas panaikinti 2004 m. liepos 20 d. Komisijos laišką, kuriuo atsisakoma patenkinti ieškovių prašymus, antra, pagrindinis prašymas atlyginti ieškovėms padarytą žalą Komisijai nesiėmus veiksmų ir subsidiarus prašymas atlyginti 2004 m. liepos 20 d. Komisijos laišku padarytą žalą.

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinius.

2. Arch Chemicals, Inc., Arch Timber Protection Ltd, Rhodia UK Ltd, Sumitomo Chemical (UK) plc ir Troy Chemical Co. BV padengia savo ir Europos Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
4.

Seas at Risk VZW et WWF – World Wide Fund for Nature padengia savo bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios buvo patirtos procedūroje dėl laikinųjų apsaugos priemonių.
6

Pagal Įstatymo Nr. 223/91 1 straipsnio 2 dalį prašyme dėl dalyvavimo SDIF schemoje turi būti nurodyta nustatyta forma parengta programa, kurią įmonė ketina įgyvendinti, ir priemonės, kurias numatoma taikyti atsižvelgiant į socialines pasekmes. Be to, Įstatymo Nr. 223/91 2 straipsnyje patikslinama, kad tokioje schemoje leidžiama dalyvauti vadovaujantis Darbo ir socialinės politikos ministro dekretu, po to, kai programą patvirtina Ministerijų pramoninės politikos koordinavimo komitetas (Comitato interministeriale per il coordinamento della politica industriale, toliau – MPPKK), o išmoka mokama atsižvelgiant į tinkamą šios programos įgyvendinimą.
Pagal EB 219 straipsnį Komisija sprendžia savo narių skaičiaus balsų dauguma. Taip įtvirtintas kolegialumo principas grindžiamas Komisijos narių lygybe priimant sprendimus ir, be kita ko, reiškia, viena vertus, kad sprendimai priimami bendrai ir, kita vertus, kad visi Komisijos nariai kolektyviai politiškai atsakingi už priimtus sprendimus.

Todėl vien aplinkybė, kad ginčijamame sprendime Komisija pakeitė savo vertinimą dėl nagrinėjamos valstybės priemonės, galėtų lemti atitinkamos valstybės narės teisės į gynybą pažeidimą, tik jeigu informacija, esanti sprendime pradėti tyrimą arba pateikta vėliau rungimusi pagrįstoje diskusijoje per administracinę procedūrą, nebūtų leidusi nacionalinėms institucijoms veiksmingai aptarti visų ginčijamame sprendime panaudotų faktinių ir teisinių aplinkybių. Tačiau skirtumai tarp ginčijamo sprendimo ir sprendimo pradėti tyrimą, atsiradę dėl to, kad Komisija pritarė visiems valstybės narės pateiktiems argumentams ar daliai jų, negali lemti jos teisės į gynybą pažeidimo.

Bet kurioje prieš asmenį pradėtoje procedūroje, kurioje gali būti priimtas sprendimas asmens nenaudai, teisės į gynybą paisymas yra vienas pagrindinių Bendrijos teisės principų. Šis principas reikalauja, kad asmeniui, prieš kurį Komisija pradėjo administracinę procedūrą, būtų suteikta galimybė per šią procedūrą veiksmingai pareikšti savo nuomonę dėl nurodomų faktų ir aplinkybių tikrumo bei reikšmingumo, taip pat dėl dokumentų, kuriuos Komisija panaudojo savo teiginiui dėl Bendrijos teisės pažeidimo pagrįsti.

Per administracinę procedūrą valstybės pagalbos srityje pagalbą gavusios įmonės šioje procedūroje laikomos vien suinteresuotaisiais asmenimis. Iš to matyti, kad pagalbą gavusi įmonė, negalinti pasinaudoti teise į gynybą, pripažįstamą asmenims, kurių atžvilgiu pradėta procedūra, turi tik teisę dalyvauti administracinėje procedūroje tiek, kiek yra tinkama atsižvelgiant į nagrinėjamo atvejo aplinkybes.

Be to, nors iš Komisijos negali būti reikalaujama pateikti detalios atitinkamos priemonės analizės savo sprendime pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą, vis dėlto reikia, kad ji pakankamai apibrėžtų savo analizės ribas, kad suinteresuotųjų asmenų teisė pateikti pastabas neprarastų prasmės. Vis dėlto suinteresuotųjų asmenų teisė gauti informaciją nėra platesnė nei teisė būti išklausytiems Komisijos. Visų pirma ji negali apimti bendros teisės išdėstyti nuomonę dėl visų potencialiai esminių punktų, iškeltų per formalią tyrimo procedūrą.

(žr. 146–149 punktus)
76

Iš tikrųjų šis dekretas-įstatymas, kuris iš esmės yra bendrojo taikymo norma, iš pirmo žvilgsnio atrodo negali apimti nagrinėjamo atvejo, t. y. valstybinė bendrovės reorganizavimo į akcinę bendrovę. Jis taikomas dviejų ar daugiau įmonių koncentracijai ar kooperacijai. Be to, per posėdį atsakydama į Pirmosios instancijos teismo klausimą, ieškovė paaiškino, kad šis dekretas–įstatymas neturėjo būti taikomas nagrinėjamu atveju, ir Komisija to rimtai neginčijo.
3

Kitose pardavimo teritorijose Nintendo paskyrė nepriklausomus išskirtinius platintojus. Taip John Menzies plc, kuri yra visiškai John Menzies Distribution Ltd priklausanti dukterinė bendrovė, prekybos padalinys The Games Ltd 1995 m. rugpjūčio mėn. tapo išskirtiniu Nintendo platintoju Jungtinėje Karalystėje bei Airijoje ir juo buvo bent iki 1997 m. gruodžio 31 dienos.
58

Be to, Reglamento Nr. 2081/92 13 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa nurodo, kad „kai įregistruoto pavadinimo sudėtyje yra bendriniu laikytinas žemės ūkio ar maisto produkto pavadinimas, to bendrinio pavadinimo vartojimas atitinkamam žemės ūkio ar maisto produktui žymėti nelaikomas prieštaraujančiu 1 dalies a ir b punktams“. Iš to matyti, kad kai SKVN sudaro kelios sudedamosios dalys, kurių viena yra žemės ūkio produkto arba maisto produkto bendrinė nuoroda, šio bendrinio pavadinimo naudojimas įregistruotame prekių ženkle turi būti laikomas atitinkančiu Reglamento Nr. 2081/92 13 straipsnio pirmosios pastraipos a ir b punktus, o SKVN pagrįstas prašymas įregistruoti turi būti atmestas.
66

Kalbėdama apie ieškovių argumentą, susijusį su Reglamentu Nr. 963/2002, Komisija tvirtina, kad šio reglamento priėmimas buvo būtinas dėl to, jog Europos Bendrijos prekybos politikos valdymui būdingas kitoks sprendimų priėmimo procesas nei numatytas EAPB sutartyje. Pirmuoju atveju kompetencija priklauso Tarybai, o antruoju – Komisijai. Taigi pagal AP 74 straipsnį ir 1996 m. lapkričio 28 d. Komisijos sprendimo Nr. 2277/96/EAPB dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš EAPB narėmis nesančių valstybių (OL L 308, p. 11) 14 straipsnį Komisija nustatė laikinus ir galutinius dempingo muitus. Be to, Reglamento Nr. 963/2002 priėmimas paaiškinamas Bendrijos įsipareigojimais taikant bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) VI straipsnį. Atitinkamos šalims trečiosiose valstybėse svarbu sužinoti, ar EAPB sutarties galiojimo pasibaigimo momentu nenutrūks maksimalus aštuoniolikos mėnesių antidempingo procedūros terminas. Manydama, kad trečiosios šalys negalėjo visiškai žinoti nei EB 305 straipsnio taikymo apimties, nei teisės aktų tęstinumo laiko atžvilgiu principo taikymo poveikio, būtent atsižvelgdama į tarp abiejų sutarčių egzistuojančius institucinius skirtumus, Taryba priėmė Reglamentą Nr. 963/2002. Atvirkščiai, tai, kad EAPB ir EB sutartyse už būtinų konkurencijos apsaugos priemonių priėmimą atsakinga institucija yra ta pati, t. y. Komisija, leido, remiantis bendraisiais teisės principais, pereiti nuo vienos sutarties prie kitos. Galiausiai Reglamento Nr. 963/2002 priėmimas susijęs su tuo, kad, priešingai sprendimams, konstatuojantiems konkurencijos normų pažeidimus, EAPB sutartyje numatytos antidempingo priemonės ateičiai nustatė tvarką, susijusią su gaminiais, kurių atžvilgiu buvo naudojamas dempingas, ir todėl turėjo poveikį, kuris galėjo pasireikšti netgi pasibaigus EAPB sutarties galiojimui.
3.

Taryba padengia savo ir ieškovo bylinėjimosi išlaidas, įskaitant tas, kurios buvo patirtos laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūroje, bei Negotiating Panel of the National Democratic Front of the Philippines, Luis G. Jalandoni, Fidel V. Agcaoili ir Maria Consuelo K. Ledesma bylinėjimosi išlaidas.
4

Be to, pagal kartu skaitomas Legge no 549 (su) misure di razionalizzazione della finanza pubblica (1995 m. gruodžio 28 d. Įstatymas Nr. 549 dėl viešųjų finansų racionalizavimo priemonių, GURI paprastasis priedas, Nr. 302, 1995 m. gruodžio 29 d., toliau – Įstatymas Nr. 549/95) 3 straipsnio 69 ir 70 dalių ir Decreto-legge no 331 (su) armonizzazione delle disposizioni in materia di imposte sugli oli minerali, sull’alcole, sulle bevande alcoliche, sui tabacchi lavorati e in materia di IVA con quelle recate da direttive CEE e modificazioni conseguenti a detta armonizzazione, nonché disposizioni concernenti la disciplina dei centri autorizzati di assistenza fiscale, le procedure dei rimborsi di imposta, l’esclusione dall’ILOR dei redditi di impresa fino all’ammontare corrispondente al contributo diretto lavorativo, l’istituzione per il 1993 di un’imposta erariale straordinaria su taluni beni ed altre disposizioni tributarie (1993 m. rugpjūčio 30 d. Dekretas-įstatymas Nr. 331 dėl įvairių sričių mokestinių nuostatų suderinimo, GURI, Nr. 203, 1993 m. rugpjūčio 30 d., toliau – Dekretas-įstatymas Nr. 331/93) nuostatas Įstatyme Nr. 142/90 numatytų bendrovių naudai nustatytos tokios priemonės: — atleidimas nuo visų mokesčių, taikomų turtui perduoti pertvarkant specialias ir municipalines įmones į Įstatyme Nr. 142/90 numatytas bendroves (toliau – atleidimas nuo perdavimo mokesčių), — visiškas atleidimas nuo pelno mokesčio, t. y. nuo juridinių asmenų pelno mokesčio ir vietos pajamų mokesčio, trejus metus, tačiau vėliausiai iki 1999 finansinių metų, toliau – atleidimas trejus metus nuo pelno mokesčio).
76

Kalbėdamos apie viršvalandžius, šalys susitarė atskirti ieškovų situacijas, atsižvelgiant į tai, ar jie priklauso A, B ar C kategorijai. Viena vertus, kadangi EAPB A kategorijos personalui nebuvo apmokami viršvalandžiai, kitaip nei sutartininkų, kaip antai ieškovų atveju, jie sutiko, kad Komisija 10 % padidintų jų nacionalines pajamas. Kita vertus, aišku, kad EAPB B ir C kategorijų personalas gavo ne piniginę, o valandinę kompensaciją už viršvalandžius, ir dėl to jos negalima apskaičiuoti. Todėl ieškovai nusprendė neįskaičiuoti viršvalandžių abiejų pajamų (nacionalinių ir Bendrijų pajamų) išlyginimo tikslais. Komisija ir toliau vienodai taikė 10 % ieškovų, sutartininkų, gautų pajamų padidinimą. Dėl to skiriasi šių pajamų apskaičiavimas šalių pateiktuose reikalavimuose nurodant sumą.
1.

1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos 3 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip: laikantis lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų pagal ją nedraudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias, siekdamas užginčyti sprendimą dėl nepagrįstai išmokėtų sumų išieškojimo, priimtą pasibaigus šioje nuostatoje numatytam patraukimo atsakomybėn senaties terminui, jo adresatas turi remtis šio sprendimo neteisėtumu per tam tikrą terminą kompetentingame administraciniame teisme, antraip sueis naikinamasis terminas, ir nebegali prieštarauti dėl to sprendimo vykdymo, remdamasis tuo pačiu neteisėtumu per prieš jį pradėtą teismo procesą dėl priverstinio išieškojimo.
2022 m. gegužės 2 d. Teisingumo Teismo (devintoji kolegija) nutartis bylose (Obvodní soud pro Prahu 1 (Čekijos Respublika) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Správa železnic, státní organizace / České dráhy a.s., PKP Cargo International a.s., PDV Railway a.s., KŽC Doprava, s.r.o. (C-221/21) ir České dráhy a.s. / Univerzita Pardubice ir kt. (C-222/21)

(Sujungtos bylos C-221/21 ir C-222/21) (1)

(Prašymas priimti prejudicinį sprendimą - Teisingumo Teismo procedūros reglamento 53 straipsnio 2 dalis - Geležinkelių transportas - Direktyva 2012/34/ES - Reguliavimo institucijos sprendimai - 56 straipsnio 10 dalis - Teisminė kontrolė - Nacionalinė teisė, kurioje nustatyta civilinių bylų teismų jurisdikcija - Apskundimo tvarka - Atitiktis Direktyvai 2012/34 - Akivaizdus prašymo priimti prejudicinį sprendimą nepriimtinumas)

(2022/C 368/06)

Proceso kalba: čekų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Obvodní soud pro Prahu 1

Šalys

Ieškovės: Správa železnic, státní organizace (C-221/21), České dráhy a.s. (C-222/21)

Atsakovės: České dráhy a.s., PKP Cargo International a.s., PDV Railway a.s., KŽC Doprava s.r.o. (C-221/21), Univerzita Pardubice ir kt. (C-222/21)

Rezoliucinė dalis

Obvodní soud pro Prahu 1 (Prahos 1-asis apylinkės teismas, Čekijos Respublika) 2020 m. rugsėjo 22 d. ir 2020 m. spalio 1 d. nutartimis pateikti prašymai priimti prejudicinį sprendimą yra akivaizdžiai nepriimtini.

(1) OL C 242, 2021 6 21.