3

Skundžiamos nutarties 3–12 punktuose teisinis pagrindas apibūdintas taip: „Pirminė teisė 3. SESV 114 straipsnio 1, 3, 4, 6 ir 7 dalyse nustatyta: „1. Išskyrus tuos atvejus, kai Sutartyse nustatyta kitaip, 26 straipsnyje iškeltiems tikslams pasiekti taikomos toliau dėstomos nuostatos. Europos Parlamentas ir Taryba <...> nustato priemones valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatoms, skirtoms vidaus rinkos sukūrimui ir veikimui, suderinti. <…> 3. Komisija savo pasiūlymuose, numatytuose 1 dalyje, dėl sveikatos, saugos, aplinkos apsaugos ir vartotojų apsaugos dėmesį kreipia į aukšto lygio apsaugą ir ypač atsižvelgia į visas mokslo faktais pagrįstas naujoves. Pagal atitinkamą kompetenciją šio tikslo taip pat siekia Europos Parlamentas ir Taryba. 4. Jei <...> nustačius kurią nors suderinimo priemonę valstybė narė mano, kad 36 straipsnyje nurodytais <...> svarbiais sumetimais reikia išlaikyti nacionalines nuostatas, apie tas nuostatas ir jų išlaikymo motyvus ji praneša Komisijai. <…> 6. Komisija per šešis mėnesius [nuo 4 dalyje nurodyto pranešimo] patvirtina arba atmeta aptartąsias nacionalines nuostatas, patikrinusi, ar jos nėra savavališkos diskriminacijos priemonė arba užslėptas valstybių narių tarpusavio prekybos apribojimas ir ar jos netrukdo veikti vidaus rinkai. Komisijai per šį terminą nepriėmus sprendimo, [4 dalyje] nurodytos nacionalinės nuostatos laikomos patvirtintomis. Kai klausimas sudėtingas ir nėra pavojaus žmonių sveikatai, Komisija gali atitinkamai valstybei narei pranešti, kad šioje dalyje nurodytas terminas gali būti pratęstas dar vienam iki šešių mėnesių trunkančiam laikotarpiui. 7. Jei pagal 6 dalį valstybei narei leidžiama išlaikyti arba priimti nuostatas, neatitinkančias suderinimo priemonės nuostatų, Komisija nedelsdama nagrinėja, ar siūlyti pakeisti tą priemonę.“ Antrinė teisė Senoji Žaislų direktyva 4 Senosios Žaislų direktyvos 2 straipsnyje nustatyta, kad žaislai gali būti pateikti rinkai, jeigu juos vartojant pagal paskirtį arba šiaip kokiu nors numanomu būdu, turint omeny įprastą vaikų elgseną, jie nekelia pavojaus vartotojų ar trečiųjų asmenų saugai ir (arba) sveikatai. Tos kokybės, kokios yra pateiktas rinkai, atsižvelgiant į numanomą ir normalų vartojimo laiką, žaislas turi atitikti šioje direktyvoje nustatytas saugos ir sveikatingumo sąlygas. 5 Senosios Žaislų direktyvos II priedo „Esminiai žaislų saugos reikalavimai“ II dalies „Konkretūs galimi pavojai“ 3 punkte „Cheminės savybės“ nustatytos, be kita ko, stibio, arseno, bario, švino ir gyvsidabrio biologinio įsisavinamumo, kaip siektino dalyko, didžiausios leistinos ribinės vertės per dieną. Biologinio įsisavinamumo ribinės vertės rodo cheminės medžiagos, kuri naudojant žaislus gali patekti į organizmą ir dalyvauti žmogaus kūne vykstančiuose biologiniuose procesuose, maksimalų leidžiamą kiekį. Šios biologinio įsisavinamumo ribinės vertės neišskiriamos pagal žaislo medžiagos konsistenciją. Minėtos direktyvos II priedo II dalies 3 punkto 2 dalies pirmame sakinyje nustatytos būtent tokios ribinės vertės, kurios rodo didžiausią leidžiamą biologinį įsisavinamumą per dieną, žymimą μg, t. y: stibio – 0,2 μg, arseno – 0,1 μg, bario – 25,0 μg, švino – 0,7 μg ir gyvsidabrio – 0,5 μg. Senojoje Žaislų direktyvoje visiškai nenustatytos nitrozoaminų ir nitrojunginių ribinės vertės. 6 Šiuo pagrindu Komisijos įgaliotas Europos standartizacijos komitetas parengė suderintą Europos standartą EN 71‑3 „Žaislų sauga“ (toliau – standartas EN 71‑3), kuriame atsižvelgiant į biologinio įsisavinamumo ribines vertes nustatytos žaislo medžiagoms taikomos „išsiskyrimo ribines vertės“ ir aprašyta procedūra, kaip tas vertes nustatyti. Išsiskyrimo ribinės vertės rodo cheminės medžiagos, galinčios išsiskirti, t. y. iš gaminio patekti į aplinką, pavyzdžiui, įsiskverbti į odą ar virškinamąjį traktą, didžiausią leidžiamą kiekį. Jei paisoma standarte EN 71‑3 nustatytų verčių, pripažįstama, kad paisoma ir senojoje Žaislų direktyvoje nustatytų biologinio įsisavinamumo ribinių verčių. Standarte EN 71‑3, be kita ko, nustatytos tokios išsiskyrimo ribinės vertės: stibis – 60 mg/kg, arsenas – 25 mg/kg, baris – 1 000 mg/kg, švinas – 90 mg/kg ir gyvsidabris – 60 mg/kg. Naujoji Žaislų direktyva 7 2003 m. Komisija nusprendė peržiūrėti senąją Žaislų direktyvą. 2008 m. pradžioje po daugybės konsultacijų su ekspertais dėl kelių projektų Komisija pateikė Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl žaislų saugos pasiūlymą; šiam pasiūlymui Taryba pritarė 2009 m. gegužės 11 d., nepaisydama Vokietijos vyriausybės prieštaravimo, o 2009 m. birželio 18 d. jį priėmė ir jis tapo naująja Žaislų direktyva. Šios direktyvos II priedo „Specialūs saugos reikalavimai“ III dalies „Cheminės savybės“ 13 punkte tiesiogiai nustatytos išsiskyrimo ribinės vertės. Nuo šiol išskiriama pagal tris žaislo medžiagos konsistencijas, atsižvelgiant į tai, ar ji yra „sausa, trapi, miltelių pavidalo, ar lanksti“, „skysta ar lipni“ arba „nugrandyta“. 8 Taigi naujosios Žaislų direktyvos II priedo III dalies 13 punkte nustatytos tokios išsiskyrimo ribinės vertės: 9 Pagal naujosios Žaislų direktyvos 54 straipsnį valstybėms narėms nustatyta pareiga priimti įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus šiai direktyvai perkelti į jų teisės sistemas, vėliausiai 2011 m. sausio 20 d. ir juos taikyti nuo 2011 m. liepos 20 d. Vis dėlto 55 straipsnyje nustatyta leidžianti nukrypti nuostata, pagal kurią senosios Žaislų direktyvos II priedo II dalies 3 punktas panaikinamas tik nuo 2013 m. liepos 20 d. Taigi senojoje Žaislų direktyvoje nustatytos biologinio įsisavinamumo ribinės vertės ir pagal jas nustatomos išsiskyrimo ribinės vertės, taikomos žaislų gamybai naudojamoms medžiagoms, toliau galioja iki 2013 m. liepos 20 d. ir jos taikomos, be kita ko, stibiui, arsenui, bariui, švinui bei gyvsidabriu. 10 Anot Vokietijos vyriausybės, naujosios Žaislų direktyvos 55 straipsnis yra lex specialis, kuriuo nukrypstama nuo 54 straipsnio, todėl ji teigia, kad naujosios Žaislų direktyvos II priedo III dalies 13 punktas, t. y. šiuo atveju nagrinėjama nuostata, turi būti perkelta tik 2013 m. liepos 20 d. Priešingai, Komisija mano, kad naujosios Žaislų direktyvos 54 straipsnyje numatytas perkėlimo terminas taikomas ir sunkiesiems metalams, su kuriais susijęs šis ginčas. 2013 m. liepos 20 d. pasibaigiantis pereinamasis laikotarpis 55 straipsnyje numatytas vien ekonominiais sumetimais, t. y. per šį laikotarpį žaislai, kurių cheminės savybės atitinka senosios Žaislų direktyvos reikalavimus, gali būti toliau gaminami ir jais prekiaujama. Šia nuostata nesiekiama valstybėms narėms suteikti ilgesnio perkėlimo laikotarpio. Vokietijos nacionalinė teisė 11 Senoji Žaislų direktyva į Vokietijos nacionalinę teisę perkelta 1989 m. nutarimu. Perkėlimo nutarime remiamasi saugos reikalavimais, nustatytais senosios Žaislų direktyvos II priede, kuriame nurodytos biologinio įsisavinamumo ribinės vertės, taikomos, be kita ko, penkiems sunkiesiems metalams, t. y. stibiui, arsenui, bariui, švinui ir gyvsidabriui. 12 Vokietijos nacionalinė teisė buvo pakeista atsižvelgiant į naują teisinę situaciją, susidariusią 2011 m. paskelbus naująją Žaislų direktyvą. Vis dėlto nepadaryta jokių pakeitimų dėl minėtų sunkiųjų metalų ribinių verčių, nes senosios Žaislų direktyvos II priedo II dalies 3 punktas tebegaliojo. Dėl šios priežasties 2012 m. lapkričio 22 d. oficialiu pranešimu Komisija pagal SESV 258 straipsnį prieš Vokietijos Federacinę Respubliką pradėjo procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, nes nevisiškai perkelta naujoji Žaislų direktyva. 2013 m. kovo 21 d. laiške Vokietijos vyriausybė atsakė į oficialų pranešimą gindamasi, kad nėra jokio įsipareigojimų neįvykdymo, nes naujosios Žaislų direktyvos II priedo III dalis įsigalios tik nuo 2013 m. liepos 20 d.“