21

Manydamas, kad reikia išaiškinti Direktyvos 2008/94 nuostatas tam, kad galėtų priimti savo sprendimą, High Court nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar Direktyva 2008/94 <...> taikoma ieškovų situacijai, atsižvelgiant į šios direktyvos 1 straipsnio 1 dalį ir tai, kad dėl ieškovų reikalaujamų pensijų išmokų netekimo pagal Airijos teisę neatsiranda jų darbdavio skola, kurią padengti jie galėtų reikalauti banko administratoriaus ar vykstant bet kokiai jų darbdavio likvidavimo procedūrai ir kuri nesuteikia teisinio pagrindo pareikšti reikalavimų jų darbdaviui šios bylos aplinkybėmis? 2. Ar vertindamas, ar valstybė įvykdė įsipareigojimus pagal [Direktyvos 2008/94] 8 straipsnį, nacionalinis teismas gali atsižvelgti į įmokomis pagrįstą valstybinę socialinio draudimo pensiją, kurią ieškovai gaus (šios pensijos gavimas nesusijęs su profesinių pensijų kaupimo sistema), ir palyginti: a) valstybinės socialinio draudimo pensijos ir pensijos, kurią ieškovai iš tiesų gaus ar gali gauti iš atitinkamos profesinių pensijų kaupimo sistemos, sumą su b) įmokomis pagrįstos valstybinės socialinio draudimo pensijos ir kiekvienam ieškovui priklausančių pensijos išmokų vertės suma pensijų sistemos likvidavimo dieną, kai pagal šią sistemą į valstybinę socialinio draudimo pensiją atsižvelgiama nustatant ieškovų reikalaujamų pensijos išmokų dydį? 3. Jei atsakymas į 2 klausimą būtų teigiamas, ar sumos, kurias ieškovai iš tiesų turėtų gauti, yra pakankamos, kad būtų galima teigti, jog valstybė įvykdė įsipareigojimus pagal [minėtą] 8 straipsnį? 4. Ar tam, kad būtų taikomas Direktyvos 2008/94 8 straipsnis, reikia nustatyti priežastinį ryšį tarp ieškovų senatvės pensijų išmokų netekimo ir jų darbdavio nemokumo, be to, kad: i) pensijų sistemoje nėra pakankamai lėšų darbdavio nemokumo dieną; ir ii) darbdavio nemokumas reiškia, jog darbdavys neturi reikiamų išteklių įnešti į pensijų sistemą pakankamai įmokų, kad būtų galima visiškai išmokėti dalyviams mokėtinas išmokas (darbdavys neturi tokios pareigos, kai pensijų sistema likviduota)? 5. Ar priimdama <...> priemones Airija įvykdė įsipareigojimus pagal Direktyvą 2008/94, turint omenyje socialinius, komercinius ir ekonominius veiksnius, į kuriuos po to, kai buvo priimtas [minėtas] Sprendimas Robins ir kt., Airija atsižvelgė persvarstydama pensijų apsaugos sistemą ir ypač atsižvelgiant į „subalansuotos ekonominės ir socialinės plėtros poreikį“, apie kurį kalbama šios direktyvos 3 konstatuojamojoje dalyje? 6. Ar ekonominė padėtis <...> yra pakankamai išimtinė aplinkybė, kad būtų galima pateisinti žemesnio lygio ieškovų interesų apsaugą, nei būtų galima reikalauti kitomis aplinkybėmis, ir, jei taip, kokia yra ta žemesnio lygio apsauga? 7. Jei atsakymas į 2 klausimą būtų neigiamas, ar aplinkybė, kad priemonėmis, kurių valstybė ėmėsi po to, kai buvo priimtas [minėtas] Sprendimas Robins ir kt., nebuvo užtikrinta tai, kad ieškovai gautų daugiau kaip 49 % pagal profesinių pensijų kaupimo sistemą įgytų teisių į pensiją vertės, savaime reiškia akivaizdų valstybės įsipareigojimų nevykdymą, todėl ieškovai turi teisę į jiems padarytos žalos atlyginimą (t. y. atskirai neįrodydami, kad valstybės veiksmai, kurių ši ėmėsi po to, kai buvo priimtas [minėtas] Sprendimas Robins ir kt., prilygo akivaizdžiam ir rimtam jos įsipareigojimų pagal Direktyvos 2008/94 8 straipsnį nevykdymui?“