Keywords

Summary



Keywords

1. Apeliacinis skundas – Pagrindai – Bendrojo Teismo atlikto Sąjungos teisės aiškinimo ar taikymo ginčijimas pakartojant jame pateiktus pagrindus ir argumentus – Priimtinumas

(SESV 256 straipsnio 1 dalies antra pastraipa)

2. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Sprendimas pradėti formalią tyrimo procedūrą pagal EB 88 straipsnio 2 dalį – Sprendimas, grindžiamas ne visomis aplinkybėmis ar klaidingu šių aplinkybių teisiniu kvalifikavimu – Sprendimo dėl klaidų ištaisymo priėmimas – Leistinumas – Sprendimo pradėti procedūrą kvalifikavimui tapatus teisinis kvalifikavimas

(EB 88 straipsnio 2 dalis)

3. Apeliacinis skundas – Pagrindai – Nepakankamas motyvavimas – Bendrojo Teismo numanomas motyvavimas – Priimtinumas – Sąlygos

(SESV 256 straipsnis; Teisingumo Teismo statuto 36 straipsnis ir 53 straipsnio pirma pastraipa)

4. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Formalios tyrimo procedūros pradžia – Maksimalus dviejų mėnesių terminas – Netaikymas, kai apie pagalbą nebuvo pranešta

(EB 87 straipsnis ir 88 straipsniai; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 5 dalis, 7 straipsnio 6 dalis ir 13 straipsnio 2 dalis)

5. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Pareiga per protingą terminą pabaigti pirminį patikrinimą, pradėtą gavus skundą – Vertinimas „in concreto“ – Apimtis

(EB 87 ir 88 straipsniai)

6. Apeliacinis skundas – Pagrindai – Klaidingas faktinių aplinkybių vertinimas – Nepriimtinumas – Teisingumo Teismo atliekama įrodymų vertinimo kontrolė – Netaikymas, išskyrus iškraipymo atvejį

(SESV 256 straipsnio 1 dalis; Teisingumo Teismo statuto 58 straipsnio pirma pastraipa)

7. Valstybių teikiama pagalba – Esama ir nauja pagalba – Esamą pagalbos schemą keičianti priemonė – Kvalifikavimas nauja pagalba

(Tarybos reglamento Nr. 659/1999 1 straipsnio c punktas; Komisijos reglamento Nr. 794/2004 4 straipsnio 1 dalis; Komisijos pranešimas 98/C 74/06)

8. Valstybių teikiama pagalba – Pagalbos suderinamumas su bendrąja rinka – Pagalba, kuri pagerina ją gavusios įmonės finansinę padėtį ir yra nebūtina SESV 107 straipsnio 3 dalyje numatytiems tikslams pasiekti – Pagalba, kuri turi būti būtina blogesnėje padėtyje esančių regionų vystymuisi – Pagalbos būtinumo vertinimo kriterijai

(SESV 107 straipsnio 3 dalis)

9. Valstybių teikiama pagalba – Komisijos tyrimas – Bendras valstybės pagalbos schemos tyrimas – Priimtinumas

(SESV 107 ir 108 straipsniai)

10. Valstybių teikiama pagalba – Pagalbos suderinamumas su bendrąja rinka – Suinteresuotųjų asmenų galimi teisėti lūkesčiai – Apsauga – Sąlygos ir ribos

(SESV 108 straipsnis)

Summary

1. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 47 punktą)

2. Iš tiesų tekstai, reglamentuojantys procedūrą valstybės pagalbos srityje, aiškiai nenumato galimybės priimti sprendimą dėl vykstančios procedūros klaidų taisymo ir taikymo ribų išplėtimo.

Tačiau tokio konstatavimo pasekmė negali būti draudimas Komisijai ištaisyti klaidas arba prireikus išplėsti formalaus tyrimo procedūrą, jei ji mano, kad pirminis sprendimas pradėti procedūrą buvo grindžiamas ne visomis aplinkybėmis ar klaidingu šių aplinkybių teisiniu kvalifikavimu.

(žr. 50, 51 punktus)

3. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 56 punktą)

4. Iš Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB 88 straipsnio taikymo taisykles, 4 straipsnio 5 dalies ir 7 straipsnio 6 dalies formuluočių nedviprasmiškai matyti, kad jie taikomi tik pagalbos, apie kurią pranešta, atveju. Be to, šio reglamento 13 straipsnio 2 dalyje aiškiai numatyta, kad galimos neteisėtos pagalbos atveju Komisija nėra saistoma terminų, be kita ko nustatytų minėto reglamento 4 straipsnio 5 dalyje ir 7 straipsnio 6 dalyje.

Iš tiesų, nesant pranešimo apie ginčijamą schemą, Komisijai netaikomas 2 mėnesių nagrinėjimo terminas, numatytas Reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnio 5 dalyje.

(žr. 74, 75 punktus)

5. Komisija vykstant procedūrai dėl valstybės pagalbos tyrimo privalo veikti laikydamasi protingo termino ir jai neleidžiama tęsti neveikimą per pirminio tyrimo etapą.

Bylos išnagrinėjimo termino protingumą reikia vertinti pagal kiekvienos bylos aplinkybes, kaip antai bylos sudėtingumas ir šalių elgesys.

(žr. 81, 82 punktus)

6. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 88 punktą)

7. Priemone, kuri leidžia atsižvelgti į kai kuriuos projektus, pradėtus prieš pateikiant paraišką dėl pagalbos, pakeičiama esama pagalbos schema, jei nacionaliniame įstatyme, numatančiame šią schemą, nieko nekalbama apie ratione temporis tarp pagalbos paraiškos pateikimo ir darbų pradžios, ir jei valstybės narės valdžios institucijos informavo Komisiją, kad šiame įstatyme numatyta pagalba gali būti suteikta tik „vėliau“ vykdytiniems projektams ir kad ši sąlyga bus patvirtinta minėto įstatymo įgyvendinimo nuostatose.

Be to, toks pakeitimas negali būti laikomas visiškai formaliu ar administraciniu, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 794/2004, įgyvendinančio Reglamentą Nr. 659/1999, 4 straipsnio 1 dalį, nes gali daryti įtaką pagalbos priemonės suderinamumo su vidaus rinka vertinimui. Taip yra tuo atveju, jei patvirtinančiame sprendime buvo aiškiai nurodyta sąlyga, jog pagalbos paraiška privalo būti pateikta prieš pradedant įgyvendinti investavimo projektus; tai sąlyga, kurią Komisija, patvirtindama regionui skirtos pagalbos schemą, nuolat nustato, kaip matyti iš Regioninės pagalbos teikimo gairių 4.2 punkto.

Iš tiesų, tokia priemone padarytas pagalbos schemos pakeitimas nėra mažareikšmis ar nežalingas ir kad todėl ginčijama schema turi būti kvalifikuojama kaip nauja pagalba, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB 88 straipsnio taikymo taisykles, 1 straipsnio c punktą, o ne esama pagalba.

(žr. 91, 93, 94 punktus)

8. Komisija turi teisę atsisakyti suteikti pagalbą, jei ji neskatina pagalbą gavusių įmonių elgtis taip, kad būtų prisidėta prie vieno iš SESV 107 straipsnio 3 dalyje numatytų tikslų įgyvendinimo. Todėl tokia pagalba turi būti reikalinga siekiant šioje nuostatoje įtvirtintų tikslų, o be šios pagalbos, vien tik taikant rinkos dėsnius, įmonės – pagalbos gavėjos – negalėtų pasiekti numatytų tikslų. Valstybės pagalba, kuri pagerina ją gavusios įmonės finansinę padėtį ir yra nebūtina EB 107 straipsnio 3 dalyje numatytiems tikslams pasiekti, negali būti laikoma suderinama su bendrąja rinka.

Iš prieš tai nurodytų aplinkybių išplaukia, kad, atsižvelgiant į SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą, tam, kad planuojama pagalba būtų suderinama su bendrąja rinka, ji turi būti būtina regionų, kurių padėtis blogesnė, vystymuisi. Šiuo tikslu turi būti įrodyta, kad, nesant planuojamos pagalbos, investicijos, skirtos tam tikro regiono vystymuisi palaikyti, nebūtų realizuotos. Tačiau, jei paaiškėtų, kad šios investicijos turi būti panaudotos ir nesant planuojamos pagalbos, darytina išvada, kad pastarosios vienintelis tikslas buvo pagerinti finansinę pagalbą gavusių įmonių padėtį, neįgyvendinant sąlygos, numatytos SESV 107 straipsnio 3 dalies a punkte, t. y. ji turi būti būtina regionų, kurių padėtis blogesnė, vystymuisi.

Apie pagalbos regionų, kurių padėtis blogesnė, vystymuisi būtinumą galima spręsti tiek iš pagalbos paraiškos pateikimo prieš pradedant investicijų projekto įgyvendinimą, tiek iš kitų vertinimo kriterijų.

(žr. 104–106, 109 punktus)

9. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 114 punktą)

10. Teisė remtis teisėtų lūkesčių apsaugos principu valstybės pagalbos srityje suponuoja, kad kompetentingos Sąjungos valdžios institucijos iš leidžiamų ir patikimų šaltinių suinteresuotam asmeniui pateikė tikslias, besąlygines ir tikrovę atitinkančias garantijas. Iš tiesų, šią teisę turi kiekvienas asmuo, esantis tokioje situacijoje, kurioje Sąjungos institucija, įstaiga ar agentūra, suteikdama jam konkrečių garantijų, sukėlė pagrįstų lūkesčių. Tokias garantijas, neatsižvelgiant į jų pateikimo formą, sudaro tiksli, besąlyginė ir tikrovę atitinkanti informacija.

Be to, teisėtais lūkesčiais pagalbos teisėtumo atžvilgiu iš principo ir ypatingais atvejais galima remtis, tik jei ši pagalba buvo suteikta laikantis SESV 108 straipsnyje numatytos procedūros.

(žr. 132, 134 punktus)