LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 82/17

2009 m. sausio 29 d. Ralf Schräder pateiktas apeliacinis skundas dėl 2008 m. lapkričio 19 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-187/06 P Ralf Schräder prieš Bendrijos augalų veislių tarnybą

(Byla C-38/09 P)

(2009/C 82/32)

Proceso kalba: vokiečių

Šalys

Apeliantas: Ralf Schräder, atstovaujamas advokatų T. Leidereiter ir W.-A. Schmidt

Kita proceso šalis: Bendrijos augalų veislių tarnyba (BAVT)

Apelianto reikalavimai

— Panaikinti 2008 m. lapkričio 18 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) sprendimą byloje T-187/06;

— patenkinti pirmojoje instancijoje pateiktą apelianto reikalavimą panaikinti 2006 m. gegužės 2 d. BAVT apeliacinės tarybos sprendimą (byla A003/2004); papildomai:

— grąžinti bylą Pirmosios instancijos teismui naujam sprendimui priimti;

— nurodyti BAVT padengti visas bylinėjimosi išlaidas, patirtas šiame procese, per procesą Pirmosios instancijos teisme ir per procedūrą Apeliacinėje taryboje.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šis apeliacinis skundas pateiktas dėl Pirmosios instancijos teismo sprendimo atmesti apelianto ieškinį dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos apeliacinės tarybos sprendimo, susijusio su paraiška dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje augalų veislei „SUMCOL 01“. Skundžiamu sprendimu Pirmosios instancijos teismas patvirtino Apeliacinės tarybos sprendimą, pagal kurį veislė, kurios atžvilgiu pateikta paraiška dėl teisinės apsaugos, aiškiai nesiskiria nuo visuotinai žinomos kontrolinės veislės.

Pirmuoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantas nurodo kelis procedūros pažeidimus. Tikrindamas Apeliacinės tarybos sprendimą Pirmosios instancijos teismas pateikė tvirtinimus, kurių klaidingumas tiesiogiai išplaukia iš procesinių dokumentų. Be to, jis iškraipė faktines aplinkybes ir įrodymus, padidino reikalavimus apelianto pareiškimų atžvilgiu, priėmė prieštaringą sprendimą ir pažeidė apelianto teisę būti išklausytam. Taigi Pirmosios instancijos teismas neatsižvelgė į kai kuriuos pareiškimus ir gausius įrodymus nurodydamas, kad pareiškimai yra bendro pobūdžio. Be to, Pirmosios instancijos teismas neatkreipė dėmesio į tai, kad tam tikrais atvejais apeliantui buvo neįmanoma savo nuomonę išdėstyti „konkrečiau“. Tokiu būdu jis pažeidė apelianto teisę būti išklausytam ir įrodinėjimo pareigos bei tyrimo priemonių principus. Be kita ko, Pirmosios instancijos teismas neleistinai išplėtė apeliacinės procedūros dalyką, nes skundžiamą sprendimą grindė tuo, kuo nesirėmė nei Tarnyba, nei Apeliacinė taryba.

Antruoju apeliacinio skundo pagrindu apeliantas nurodo, kad Pirmosios instancijos teismas pažeidė Bendrijos teisę, nes aiškindamas 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje 7 straipsnio 2 dalį mokslinėje literatūroje pateikiamą rašytinį veislės aprašymą laikė įrodymu, kad ši veislė yra visuotinai žinoma. Be to, apeliantas nurodo minėto reglamento 62 straipsnio bei Reglamento (EB) Nr. 1239/95, nustatančio įgyvendinimo taisykles Tarybos reglamentui (EB) Nr. 2100/94 taikyti dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos atliekamų procedūrų, 60 straipsnio pažeidimą.