Patikrinimas, kurį Teisingumo Teismui pavesta atlikti per nuomonės pateikimo procedūrą yra griežtai apibrėžtas Sutartyse, todėl, jeigu nenorima daryti poveikio kitų institucijų, kurioms pavesta nustatyti vidaus taisykles, reikalingas, kad pradėtų veikti susitarimas dėl prisijungimo, įgaliojimams, Teisingumo Teismas turi patikrinti tik tokio susitarimo dėl prisijungimo suderinamumą su Sutartimis ir įsitikinti ne tik tuo, kad šis susitarimas nepažeidžia nė vienos pirminės teisės nuostatos, bet ir tuo, kad jame nustatytos visos pagal pirminę teisę tam tikrais atvejais reikalaujamos nuostatos. Tai reiškia, kad minėtų vidaus taisyklių vertinimas nėra reikšmingas nagrinėjant prašymą pateikti nuomonę, taigi jos neturi įtakos šio prašymo priimtinumui.

Tai, kad Sąjunga turi naujos rūšies teisės sistemą, kuri yra savito pobūdžio, konstitucinį pagrindą ir savo pamatinius principus, ypač išvystytą institucinę sistemą ir išsamią teisės normų visumą, kuri užtikrina jos veikimą, turi įtakos Sąjungos prisijungimo prie Europos žmogaus teisių konvencijos (EŽTK) procedūrai ir sąlygoms. Būtent atsižvelgiant į šią aplinkybę Sutartyse, be kita ko, ESS 6 straipsnio 2 dalyje, Protokole Nr. 8 dėl ESS 6 straipsnio 2 dalies dėl Sąjungos prisijungimo prie EŽTK ir Deklaracijoje dėl ESS 6 straipsnio 2 dalies, prisijungimas susiejamas su įvairių sąlygų laikymusi. Atsižvelgdamas būtent į šias nuostatas, Teisingumo Teismas, vykdydamas jam pagal ESS 19 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą pavestą užduotį, turi patikrinti, ar teisinės sąlygos, pagal kurias numatytas Sąjungos prisijungimas prie EŽTK, atitinka nurodytus reikalavimus ir apskritai pagrindinę Sąjungos konstitucinę chartiją – Sutartis. Siekiant atlikti tokį patikrinimą, pažymėtina, jog sąlygomis, su kuriomis Sutartyse susietas prisijungimas prie konvencijos, visų pirma siekiama užtikrinti, kad prisijungimas nedarytų poveikio Sąjungos ir jos teisės ypatumams.

Dėl numatyto sudaryti susitarimo dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie Europos žmogaus teisių konvencijos (EŽTK) gali būti daromas poveikis SESV 344 straipsniui. Faktiškai EŽTK 33 straipsnyje numatyta ginčų sprendimo tvarka gali būti taikoma visoms aukštosioms susitariančiosioms šalims, taigi ir ginčams tarp valstybių narių arba tarp valstybių narių ir Sąjungos, nors kyla klausimas dėl Sąjungos teisės. Aplinkybės, kad susitarimo projekto 5 straipsnyje numatyta, jog procesai Teisingumo Teisme negali būti laikomi ginčų sprendimo priemonėmis, kurių susitariančiosios šalys sutiko atsisakyti pagal EŽTK 55 straipsnį, negali pakakti, kad būtų išlaikyta išimtinė Teisingumo Teismo jurisdikcija, nes susitarimo projekto 5 straipsnis tik apriboja minėtame 55 straipsnyje numatytos pareigos apimtį, tačiau ir toliau palieka galimybę Sąjungai arba valstybėms narėms pagal EŽTK 33 straipsnį pateikti Europos Žmogaus Teisių Teismui (EŽTT) prašymą dėl tariamo šios konvencijos pažeidimo, kurį padarė atitinkamai valstybė narė arba Sąjunga ir kuris susijęs su Sąjungos teise. Todėl tai, kad valstybės narės arba Sąjunga turi galimybę pareikšti EŽTT peticiją, savaime gali daryti poveikį SESV 344 straipsnio tikslui ir, be to, pažeidžia pačią Sąjungos teisės esmę, kuri reikalauja, kad valstybių narių tarpusavio santykiai būtų reglamentuojami šios teisės, netaikant, jeigu to Sąjungos teisė reikalauja, bet kurios kitos teisės. Esant šioms aplinkybėms, su SESV 344 straipsniu būtų suderinamas tik aiškus netaikymas iš EŽTK 33 straipsnio išplaukiančios EŽTT jurisdikcijos nagrinėti tarp valstybių narių arba tarp valstybių narių ir Sąjungos kilusius ginčus dėl EŽTK taikymo materialinėje Sąjungos teisės taikymo srityje.

(žr. 205–207, 212–214 punktus)