ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
26

Be to, reikia konstatuoti, kad pateiktu klausimu siekiama, be kita ko, nustatyti, ar Direktyvos 2008/115 14 straipsnis taikomas trečiosios šalies piliečiui, kaip antai apeliantui pagrindinėje byloje, net jeigu jis neserga sunkia liga. Vadinasi, Belgijos vyriausybės argumentų, kad LM situacija visiškai nesusijusi su Sąjungos teise, vertinimas neatsiejamas nuo atsakymo į pateiktą prejudicinį klausimą, ir dėl to jie negali lemti šio klausimo nepriimtinumo (pagal analogiją žr. 2019 m. sausio 17 d. Sprendimo KPMG Baltics, C‑639/17, EU:C:2019:31, 11 punktą ir 2019 m. gruodžio 3 d. Sprendimo Iccrea Banca, C‑414/18, EU:C:2019:1036, 30 punktą).
20

Be to, siekiant nustatyti, ar programinė įranga patenka į šio 71 straipsnio 1 dalies i arba iv papunkčių taikymo sritį, Muitinės kodekso komiteto, numatyto šio kodekso 285 straipsnyje, parengto Tekstų dėl muitinės vertės rinkinio išvadoje Nr. 26 atskiriamos, viena vertus, prekių gamybai būtinos intelektinės paslaugos, patenkančios į Muitinės kodekso 71 straipsnio 1 dalies b punkto iv papunkčio taikymo sritį, ir, kita vertus, į importuotas prekes inkorporuotos nematerialios sudedamosios dalys, kurios reikalingos joms veikti, bet nėra būtinos jų gamybai. Muitinės kodekso komiteto teigimu, šios dalys vis dėlto yra sudedamoji galutinių produktų dalis, nes yra prie pastarųjų prijungtos arba į juos inkorporuotos ir užtikrina arba pagerina jų veikimą. Be to, jos šiuos produktus papildo nauja funkcija ir taip gerokai prisideda prie importuojamų prekių vertės. Todėl, Muitinės kodekso komiteto teigimu, jos patenka į minėto kodekso 71 straipsnio 1 dalies b punkto i papunkčio taikymo sritį.
–

SC Romenergo SA ir Aris Capital SA, atstovaujamų avocați C. C. Vasile, C. Secrieru ir M. Strîmbei,
39

Be to, priešingai nei teigia centrinė muitinė ir Nyderlandų vyriausybė, pagal Muitinės kodekso 66 straipsnį, reglamentuojantį muitinės deklaracijos pripažinimą negaliojančia, toks pakeitimas nedraudžiamas. Muitinės deklaracijos pripažinimo negaliojančia procedūra, kurios sąlygos patikslintos minėtame straipsnyje, taikoma tik dviem atvejais, t. y. kai deklarantas pateikia įrodymus, kad prekės toje deklaracijoje nurodytai muitinės procedūrai buvo deklaruotos per klaidą, arba kai dėl ypatingų aplinkybių muitinės procedūra, pagal kurią jos buvo deklaruotos, įforminimas nebepateisinamas. Jeigu deklaracija pripažįstama negaliojančia, dėl negaliojančia pripažintos deklaracijos atsiradusi skola muitinei išnyksta. Be to, šio 66 straipsnio 2 dalyje patikslinama, kad deklaracija iš esmės negali būti pripažinta negaliojančia išleidus prekes.
18

Reglamento Nr. 1069/2009 48 straipsnyje „Siuntimo į kitas valstybes nares kontrolė“ nurodyta: „1. Kai ūkio subjektas planuoja išsiųsti 1 kategorijos medžiagas, 2 kategorijos medžiagas ir iš 1 bei 2 kategorijos medžiagų gautus mėsos ir kaulų miltus ar gyvūninius riebalus į kitą valstybę narę, jis apie tai turi pranešti kilmės valstybės narės ir paskirties valstybės narės kompetentingoms institucijoms. Paskirties valstybės narės kompetentinga institucija, gavusi ūkio subjekto paraišką, per nustatytą laikotarpį nusprendžia: a) atsisakyti priimti prekių siuntą; b) priimti prekių siuntą besąlygiškai; arba c) priimti siuntą, jei bus laikomasi šių sąlygų: i) šalutinių gyvūninių produktų gaminiai turi būti apdoroti taikant sterilizaciją slėgiu, jei to nebuvo padaryta anksčiau; arba ii) šalutiniai gyvūniniai produktai ar jų gaminiai turi atitikti visas prekių siuntos išsiuntimo sąlygas, kurios yra grindžiamos visuomenės ir gyvūnų sveikatos apsaugos motyvais, siekiant užtikrinti, kad šalutiniai gyvūniniai produktai ir jų gaminiai būtų tvarkomi pagal šį reglamentą. <…> 6. Nukrypstant nuo 1–5 dalių, šiose dalyse nurodyti šalutiniai gyvūniniai produktai ar jų gaminiai, kurie buvo sumaišyti su ar užteršti bet kuriomis atliekomis, kurios laikomos pavojingomis atliekomis pagal [Sprendimą] 2000/532, siunčiami į kitas valstybes nares tik laikantis Reglamento <…> Nr. 1013/2006 reikalavimų. <…>“
37

Be to, pagal Reglamento Nr. 2454/93 157 straipsnio 1 dalį Muitinės kodekso 32 straipsnio 1 dalies c punkte sąvoka „autoriniai atlyginimai ir mokesčiai už licencijas“ reiškia, be kita ko, apmokėjimą už naudojimąsi teise, susijusia su importuotų prekių gamyba, jų pardavimu eksportui arba su šių prekių panaudojimu ar perpardavimu.
60

Be to, nustatant sankciją, šiuo atveju taikytiną dėl pareigų, išplaukiančių iš Buveinių direktyvos 12 straipsnio 1 dalies a punkto ir 16 straipsnio 1 dalies, neįvykdymo, yra svarbi aplinkybė, kurią generalinė advokatė nurodė savo išvados 69 punkte – kad nacionalinės teisės aktai nesuteikė galimybės per trumpą laiką tinkamai reaguoti į pagrindinėje byloje aptariamą vilko elgesį ir taip kuo anksčiau sumažinti kilusią riziką. Be to, neatrodo, kad nacionalinės teisės aktuose šiuo klausimu būtų moksliškai pagrįstų normų ar gairių.
33

Taigi Reglamentas Nr. 4/2009 yra lex specialis, be kita ko, jurisdikcijos, taikytinos teisės, teismo sprendimų pripažinimo ir vykdymo konkrečioje išlaikymo prievolių srityje klausimais; be to, tai patvirtinta Reglamente Nr. 1215/2012, kuriuo panaikintas Reglamentas Nr. 44/2001. Iš tiesų iš Reglamento Nr. 1215/2012 1 straipsnio 2 dalies e punkto, siejamo su šio reglamento 10 konstatuojamąja dalimi, matyti, kad, priėmus Reglamentą Nr. 4/2009, išlaikymo prievolės, kylančios iš šeimos santykių, giminystės, santuokos ir svainystės, į Reglamento Nr. 1215/2012 materialinę taikymo sritį nepatenka.
20

2019 m. liepos 1 d. I.N. buvo apklaustas Županijski sud u Zagrebu (Zagrebo apygardos teismas, Kroatija) ikiteisminio tyrimo teisėjo. Jis pareiškė prieštaraujantis ekstradicijai į Rusiją ir nurodė esąs ir Rusijos, ir Islandijos pilietis. Kroatijos Respublikos užsienio ir Europos reikalų ministerija Županijski sud u Zagrebu (Zagrebo apygardos teismas) perdavė Islandijos ambasados notą, patvirtinančią, kad nuo 2019 m. birželio 19 d. I.N. turi Islandijos pilietybę ir nuolatinę gyvenamąją vietą Islandijoje. Toje notoje taip pat buvo nurodyta, kad Islandijos vyriausybė prašė užtikrinti, kad I.N. galėtų kuo greičiau saugiai grįžti į Islandiją.
54

Be to, reikia priminti, kad su Sąjungos teise iš esmės suderinama nauja teisės norma, taikoma nuo akto, kuriame ji įtvirtinta, įsigaliojimo, todėl teisinio saugumo ir teisėtų lūkesčių apsaugos principai iš esmės nedraudžia to, kad valstybė narė galėtų iš dalies pakeisti seną įstatymą be pereinamojo laikotarpio tvarkos ir jis galėtų įsigalioti nedelsiant (2016 m. birželio 9 d. Sprendimo Wolfgang und dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft, C‑332/14, EU:C:2016:417, 56 punktas).
30

Nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą Tribunal Supremo (Aukščiausiasis Teismas) pirmiausia nurodė, kad Teisingumo Teismui teikia klausimus dėl Sąjungos teisės išaiškinimo, kurių jam kilo ne ruošiantis priimti nuosprendį dėl esmės tuo metu nagrinėtoje baudžiamojoje byloje dėl, be kita ko, O. Junqueras Vies, o dėl pastarojo pateikto apeliacinio skundo dėl šio Sprendimo 25 punkte nurodytos nutarties. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad tokio apeliacinio skundo nagrinėjimas neturi įtakos šio nuosprendžio turiniui, nedarant kliūčių galimam poveikiui, jo apibūdinamam kaip „automatiškam arba netiesioginiam“, kurį tam nuosprendžiui gali turėti aktai, galintys būti priimti suteikus leidimą išvykti iš įkalinimo įstaigos ar atsisakius tai padaryti. Galiausiai jis pažymi, kad nutartyje dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą privalėjo pateikti nurodytus klausimus Teisingumo Teismui, nes pagal Ispanijos Konstitucijos 71 straipsnio 3 dalį jis yra teisminė institucija, dėl O. Junqueras Vies apeliacinio skundo sprendimus priimanti pirmąja ir galutine instancija.
24

Be to, šis teiginys atitinka šios direktyvos 132 straipsnio 1 dalies c punktu siekiamą tikslą sumažinti gydymo išlaidas ir padaryti šį gydymą prieinamesnį privatiems asmenims (šiuo klausimu žr. 2014 m. kovo 13 d. Sprendimo Klinikum Dortmund, C‑366/12, EU:C:2014:143, 28 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
66

Be to, šios taisyklės neviršija to, kas būtina nustatytam tikslui pasiekti. Iš tiesų SESV 45 straipsnyje įtvirtintos darbuotojų judėjimo laisvės ir Chartijos 15 straipsnio 1 dalyje garantuojamos teisės užsiimti laisvai pasirinkta profesija ar veikla apribojimai, kurių kyla iš visų šiam operatoriui skirtų specialių taisyklių, įskaitant taisykles dėl pereinamųjų laikotarpių, kaip jo nepriklausomumo garantija, yra apriboti laiko atžvilgiu, todėl sukelia padarinių tik per aiškiai apibrėžtą laikotarpį.
62

Slovėnijos Respublika ginčija Komisijos siūlomos vienkartinės sumos dydį ir teigia, kad ji nepagrįsta ir per didelė. Konkrečiau dėl vienkartinės sumos dydžio apskaičiavimo ši valstybė narė pažymi, kad per procedūrą pagal SESV 260 straipsnio 3 dalį Komisija negali taikyti to paties apskaičiavimo metodo kaip bylose, pradėtose pagal to paties straipsnio 2 dalį. Be to, nebereikia taikyti Komisijos nurodomo kintamojo „n“, nes Teisingumo Teismas atsisakė kriterijaus, susijusio su valstybės narės turimu balsų Europos Sąjungos Taryboje skaičiumi, ir rėmėsi tik atitinkamos valstybės narės BVP, kaip lemiamu veiksniu (2018 m. lapkričio 14 d. Sprendimo Komisija / Graikija, C‑93/17, EU:C:2018:903, 141 punktas). Teisingumo Teismas nebent galėtų kaip atskaitos vertę taikyti kintamąjį „n“, nustatytą 2019 m. vasario 25 d. paskelbtame Komisijos komunikate „Vienkartinių sumų ir už kiekvieną dieną mokamų periodinių baudų, kurias Komisija siūlo taikyti Europos Sąjungos Teisingumo Teismo bylose dėl pažeidimų, apskaičiavimo metodo pakeitimas“ (OL C 70, 2019, p. 1), kuriame ji nustatė minėtą koeficientą, paremtą BVP ir valstybės narės turimų vietų Europos Parlamente skaičiumi, jeigu mano, kad tai būtų tinkamesnis metodas vienkartinei sumai nustatyti, nei remtis vien BVP.
2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones 5 straipsnio 5 dalies pirmas sakinys turi būti aiškinamas taip: jis nedraudžia nacionalinės teisės aktų, neribojančių vėlesnių to paties laikinojo darbuotojo paskyrimų dirbti toje pačioje įmonėje laikinojo darbo naudotojoje, skaičiaus, pagal kuriuos darbo per laikinojo įdarbinimo įmones teisėtumas nepriklauso nuo to, ar nurodytos techninės, gamybinės, organizacinės arba su darbuotojų pavadavimu susijusios priežastys, pateisinančios tokį darbą. Tačiau ši nuostata turi būti aiškinama taip, kad pagal ją valstybei narei draudžiama nesiimti jokių priemonių, kad būtų išsaugotas laikinasis darbo per laikinojo įdarbinimo įmones pobūdis, ir draudžiami nacionalinės teisės aktai, kuriuose nenumatyta jokios priemonės, skirtos išvengti vėlesniems to paties laikinojo darbuotojo paskyrimams dirbti toje pačioje įmonėje laikinojo darbo naudotojoje, siekiant nesilaikyti visų Direktyvos 2008/104 nuostatų.
15

Šiomis aplinkybėmis Sąd Rejonowy w Słupsku (Slupsko apylinkės teismas) nutarė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir pateikti Teisingumo Teismui šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar [Pamatinio sprendimo 2004/757] 4 straipsnio 2 dalies a punkte kartu su 2 straipsnio 1 dalies c punktu įtvirtintos ES teisės normos turi būti aiškinamos taip, kad šiomis nuostatomis nedraudžiama aiškinti sąvoką „didelis narkotikų kiekis“ kiekvienu konkrečiu atveju, kai nacionalinis teismas atlieka individualų vertinimą, o atliekant tokį vertinimą nebūtina taikyti jokio objektyvaus kriterijaus ir visų pirma nustatyti, ar nusikalstamą veiką padaręs asmuo laiko narkotikų veiklai, kuriai taikoma minėto Pamatinio sprendimo 4 straipsnio 2 dalies a punkto norma, vykdyti, būtent gaminti, siūlyti, parduoti, platinti, tarpininkauti ir tiekti bet kokiomis sąlygomis? 2. Ar teisminės apsaugos priemonės, būtinos ES teisės normų, nustatytų [Pamatiniame sprendime 2004/757], visų pirma 4 straipsnio 2 dalies a punkte kartu su 2 straipsnio 1 dalies c punktu, veiksmingumui ir efektyvumui užtikrinti, kai [Įstatyme dėl kovos su narkomanija] nėra tikslios „didelio narkotikų kiekio“ sąvokos apibrėžties ir šis klausimas paliktas aiškinti konkrečią bylą nagrinėjančiam teismui vadovaujantis „teismo turima diskrecija“, yra pakankamos siekiant užtikrinti Lenkijos piliečiams veiksmingą apsaugą pagal ES teisės normas, nustatančias minimalias nuostatas, įtvirtinančias nusikalstamos veikos ir bausmių sudėties požymius neteisėtos prekybos narkotikais srityje? 3. Ar nacionalinės teisės norma, numatyta Įstatymo dėl kovos su narkomanija 62 straipsnio 2 dalyje, atitinka ES teisę, visų pirma [normą], įtvirtintą [Pamatinio sprendimo 2004/757] 4 straipsnio 2 dalies a punkte, siejamame su 2 straipsnio 1 dalies c punktu, ir, jeigu taip, ar Lenkijos nacionalinių teismų pateiktam „didelio psichotropinių medžiagų ir narkotinių medžiagų kiekio“ sąvokos aiškinimui neprieštarauja ES teisės norma [ar Lenkijos nacionalinių teismų pateiktas „didelio psichotropinių medžiagų ir narkotinių medžiagų kiekio“ sąvokos aiškinimas nedraudžiamas pagal ES teisės normą], pagal kurią asmeniui, įvykdžiusiam nusikaltimą, susijusį su didelio narkotikų kiekio laikymu siekiant vykdyti veiklą, numatytą [Pamatinio sprendimo 2004/757] 2 straipsnio 1 dalies c punkte, taikoma griežtesnė baudžiamoji atsakomybė? 4. Ar [Įstatymo dėl kovos su narkomanija] 62 straipsnio 2 dalis, kurioje numatyta griežtesnė baudžiamoji atsakomybė už didelio psichotropinių medžiagų ir narkotinių medžiagų laikymą, kaip jį aiškina Lenkijos teismai, prieštarauja lygybės ir nediskriminavimo principams ([EŽTK] 14 straipsnis ir [Chartijos] 20 ir 21 straipsniai, siejami su ESS 6 straipsnio 1 dalimi)?“
28

Ši bendrovė tvirtina, kad pagal šią nuostatą šio mokesčio mokėtojų rezidentų ir nerezidentų padėtis traktuojama vienodai, nors yra skirtinga; dėl jos investavimas į išvestines finansines priemones, kurių pagrindas yra Italijoje įsteigtos bendrovės vertybiniai popieriai, nerezidentams yra mažiau palankus negu investavimas į išvestines finansines priemones, kurių pagrindas yra kitoje valstybėje narėje išleisti vertybiniai popieriai. Dėl to atsiranda kliūtis patekti į šių išvestinių finansinių priemonių rinką, be to, minėto mokesčio mokėjimas susietas su administracinėmis ir deklaravimo prievolėmis, taikomomis papildomai kartu su finansų rinkos dalyvių ir galimo tarpininko rezidavimo valstybėse taikomomis prievolėmis.
31

Atsižvelgdamas į konsultavimosi procedūrą projekto vykdytojas atliko įvairius plano pakeitimus, susijusius, be kita ko, su lietaus vandens drenavimu. Be to, jis parengė „lydimąjį puslapį“, jame išvardijo viešai pateiktus dokumentus. Per naują konsultavimosi procedūrą, kuri buvo surengta 2014 m. gegužės 19 d.–birželio 18 d., visuomenė pareiškė naujų prieštaravimų.
3.

be to, jai nustatyta prievolė mokėti vieną I priedo B dalyje išvardytų mokesčių be galimybės pasirinkti arba būti atleistai, arba kurį nors kitą mokestį, kuris pakeistų bet kurį iš tų mokesčių.“
3

Reglamento Nr. 261/2004 1, 2 ir 12–15 konstatuojamosiose dalyse nurodyta: „1) Bendrijos veiksmais oro transporto srityje, be kita ko, turėtų būti siekiama užtikrinti aukštą keleivių apsaugos lygį. Be to, turėtų būti visokeriopai atsižvelgiama į vartotojų apsaugos reikalavimus apskritai. 2) Atsisakymas vežti ir skrydžių atšaukimas arba atidėjimas ilgam laikui sukelia keleiviams rimtų nemalonumų ir nepatogumų. <…> 12) Nemalonumai ir nepatogumai, kuriuos sukelia keleiviams skrydžių atšaukimas, taip pat turėtų būti sumažinti. Tai turėtų būti pasiekiama skatinant vežėjus pranešti keleiviams apie skrydžių atšaukimą iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko, be to, pasisiūlyti tinkamai nukreipti juos kitu maršrutu, kad keleiviai galėtų kitaip suplanuoti kelionę. Oro vežėjai, kurie to nepadaro, turėtų išmokėti keleiviams kompensacijas, išskyrus atvejus, kai skrydžiai atšaukiami dėl ypatingų aplinkybių, kurių nebūtų buvę galima išvengti net ir imantis visų pagrįstų priemonių. 13) Keleiviai, kurių skrydžiai buvo atšaukti, turėtų turėti galimybę atgauti už bilietus sumokėtą sumą arba vykti kitu maršrutu patenkinamomis sąlygomis, ir jais turėtų būti tinkamai pasirūpinta, kol jie laukia vėlesnio skrydžio. 14) Kaip ir pagal Monrealio konvenciją, skrydžius vykdančių oro vežėjų prievolės turėtų būti ribojamos arba jiems turėtų būti taikomos išimtys tais atvejais, kai įvykio priežastis yra ypatingos aplinkybės, kurių nebūtų buvę galima išvengti net ir imantis visų pagrįstų priemonių. Tokios aplinkybės gali susidaryti pirmiausia šiais atvejais: dėl politinio nestabilumo, meteorologinių sąlygų, neleidžiančių vykdyti atitinkamo skrydžio, pavojaus saugumui, netikėtai atsiradusių skrydžių saugos trūkumų ir streikų, turinčių įtakos skrydį vykdančio oro vežėjo veiklos vykdymui. 15) Turėtų būti laikoma, kad susidarė ypatingos aplinkybės, kai tam tikrą dieną dėl tam tikro orlaivio atžvilgiu priimto oro eismo valdymo sprendimo skrydis ilgam atidedamas, atidedamas iki kitos dienos arba atšaukiamas vienas ar daugiau to orlaivio skrydžių, nors atitinkamas oro vežėjas ėmėsi visų pagrįstų priemonių, kad išvengtų vėlavimų ar atšaukimų.“
29

Be to, kai patiriamos bendros išlaidos be palūkanų, kurios apskaičiuojamos teisės aktų leidėjo pagal Vartojimo kredito įstatymo 36a straipsnyje nustatytą tvarką, šios išlaidos nustatomos neatsižvelgiant į ūkio subjekto faktiškai suteiktas paslaugas ir panaudotus išteklius. Taigi vartotojas neturi galimybės žinoti tikrųjų kredito išlaidų ir būti tinkamai informuotas apie savo teisinę padėtį sudarant sutartį.
18

Konkrečiai kalbant, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui kyla klausimas, ar Direktyvos 2014/24 57 straipsnio 4 ir 5 dalyse numatyti pašalinimo pagrindai gali lemti konkurso dalyvio pašalinimą iš procedūros, tik jeigu jie susiję su tuo dalyviu, ar toks pašalinimas galimas ir tuomet, kai tie pagrindai susiję su konkurso dalyvio pasirinktu subrangovu. Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia sužinoti, ar pagal Direktyvos 2014/24 71 straipsnio 6 dalį draudžiama automatiškai pašalinti iš procedūros konkurso dalyvį, kaip tai numatyta Viešųjų pirkimų kodekso 80 straipsnio 5 dalyje, nors atrodo, kad šioje nuostatoje numatyta tik tai, kad didžiausia sankcija, kurią galima skirti konkurso dalyviui, nustačius pagrindą pašalinti subrangovą, yra to subrangovo pakeitimas.
10

NPK 423 straipsnyje nustatyta: „1. Teisiamajame posėdyje nedalyvavęs nuteistasis gali prašyti atnaujinti baudžiamąją bylą, remdamasis tuo, kad jis nedalyvavo ją nagrinėjant, per šešis mėnesius nuo tada, kai nuteistasis sužinojo apie galutinį apkaltinamąjį nuosprendį, arba nuo kurios nors valstybės faktinio jo perdavimo Bulgarijos Respublikai. Prašymas patenkinamas, išskyrus, pirma, jei nuteistasis pasislėpė po to, kai vykdant ikiteisminį tyrimą jam pareikštų kaltinimų, todėl 247b straipsnio 1 dalyje numatyti veiksmai negalėjo būti įvykdyti, arba, antra, po to, kai minėti veiksmai buvo įvykdyti, nuteistasis teismo posėdyje nedalyvavo be pagrįstos priežasties. 2. Šis prašymas nesustabdo nuosprendžio vykdymo, nebent teismas nuspręstų kitaip. 3. Baudžiamoji byla neatnaujinama, jei nuteistasis, dėl kurio nuosprendis priimtas jam nedalyvavus, neatvyksta į teismo posėdį be pagrįstos priežasties. <…>“
43

Be to, to paties reglamento 2 straipsnyje iš esmės nustatyta vėliausia data, t. y. 2014 m. rugsėjo 30 d., iki kurios valstybės narės turi pareigą į Sąjungos nuosavus išteklius įtraukti Reglamente Nr. 1360/2013 nustatytų mokesčių sumas.
88

Be to, kaip iš esmės savo išvados 65 punkte pažymi generalinė advokatė, kai apie teisę atsisakyti sutarties sužinoma su draudėjo ir draudimo įmonės sutartiniais santykiais nesusijusiais būdais, gali kilti sunkumų dėl įrodymų, ypač dėl sužinojimo momento, taigi ir galimybių nustatyti terminą, per kurį turi būti pasinaudota teise atsisakyti sutarties.
15

Skunde, kurį pateikė Helsingin hovioikeus (Helsinkio apeliacinis teismas), ML visų pirma nurodė, kad 2009 m. gruodžio 7 d.Harju Maakohus (Harju pirmosios instancijos teismas) sprendimas buvo priimtas jam nedalyvaujant. Toliau ML tvirtina, kad bylos iškėlimo dokumentas jam nebuvo įteiktas ir apie jį nebuvo pranešta nei laiku, nei tokiu būdu, kad jis galėtų gintis. Be to, apie visą procedūrą jis sužinojo tik tada, kai Helsingin käräjäoikeus (Helsinkio pirmosios instancijos teismas) jam pranešė apie nutartį dėl Harju Maakohus (Harju pirmosios instancijos teismas) sprendimo paskelbimo vykdytinu. Be to, ML teigimu, pastarasis teismas neturėjo jurisdikcijos nagrinėti bylą, nes jo gyvenamoji vieta nuo 2007 m. lapkričio 26 d. yra Suomijoje. Šiuo atžvilgiu savo argumentams pagrįsti ML rėmėsi Reglamento Nr. 44/2001 34 ir 35 straipsniais.
19

LEC 815 straipsnio 4 dalyje numatyta: „Jei skolinis reikalavimas grindžiamas verslininko ir vartotojo arba naudotojo sudaryta sutartimi, Letrado de la Administración de Justicia (teismo pareigūnas), prieš išduodamas mokėjimo įsakymą, informuoja apie tai teismą, kad šis galėtų įvertinti bet kurios sąlygos, kuria grindžiamas reikalavimas arba kuria remiantis nustatoma mokėtina suma, galimą nesąžiningumą. Teismas ex officio patikrina, ar kuri nors iš sąlygų, kuriomis grindžiamas prašymas arba kuriomis remiantis nustatoma mokėtina suma, gali būti laikoma nesąžininga. Jeigu jis mano, kad kuri nors sąlyga gali būti laikoma nesąžininga, išklauso šalis per penkias dienas. Išklausęs šalis, teismas per kitas penkias dienas priima sprendimą nutarties forma. Šioje procedūroje advokatui ar atstovui dalyvauti nėra privaloma. Jeigu teismas nustato, kad kuri nors iš sutarties sąlygų yra nesąžininga, priimamoje nutartyje nustatomos tokios išvados pasekmės: arba pripažįstama, kad reikalavimas nepagrįstas, arba nurodoma tęsti procedūrą netaikant sąlygų, kurios pripažintos nesąžiningomis. Jei teismas konstatuoja, kad nėra nesąžiningų sąlygų, jis tai nurodo savo sprendime, o Letrado de la Administración de Justicia išduoda prieš skolininką nukreiptą įsakymą dėl mokėjimo, kaip tai nustatyta 1 dalyje. Bet kuriuo atveju dėl išduoto įsakymo gali būti tiesiogiai pateiktas apeliacinis skundas.“
10

Wet administratiefrechtelijke handhaving verkeersvoorschriften (Įstatymas, nustatantis administracinės teisės nuostatų taikymą tam tikrų kelių eismo kodekso nuostatų pažeidimams; toliau – Kelių eismo kodeksas) 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta, kad administracinė nuobauda skiriama sprendimu, kuriame nurodoma jo priėmimo data. Šis sprendimas priimamas per keturis mėnesius nuo pažeidimo padarymo dienos ir siunčiamas suinteresuotojo asmens nurodytu adresu. Jei to padaryti neįmanoma ir pažeidimas buvo padarytas naudojant motorinę transporto priemonę arba tokia transporto priemone, kurios registracijos numeris žinomas, sprendimas, kuriuo skiriama administracinė nuobauda, turi būti priimtas per keturis mėnesius nuo tos dienos, kai tapo žinomas šios transporto priemonės registracijos numerio savininko vardas, pavardė ir adresas; toks sprendimas siunčiamas šiuo adresu. Nurodytas sprendimas priimamas ne vėliau, kaip praėjus penkeriems metams nuo pažeidimo padarymo dienos.
45

Be to, Komisija tvirtina, kad vėlavimas įvykdyti 2008 m. liepos 3 d. Sprendimą Komisija / Airija (C‑215/06, EU:C:2008:380) negali būti pateisinamas. Pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją (2008 m. gruodžio 9 d. Sprendimo Komisija / Prancūzija, C‑121/07, EU:C:2008:695, 21 punktas), nors SESV 260 straipsnyje nenurodytas sprendimo įvykdymo terminas, vykdymas turi būti pradėtas nedelsiant ir užbaigtas kuo greičiau. Šiuo atveju nei nagrinėjamos problemos sudėtingumas, nei tariamas bendravimo tarp Airijos ir Komisijos nutrūkimas 2016 m. pabaigoje negali pateisinti užsitęsusio šios valstybės narės neveikimo. Be to, Komisija primena, kad nurodė, jog 2016 m. gruodžio mėn. buvo galutinė data, iki kurios turėjo būti įvykdytas 2008 m. liepos 3 d. Sprendimas Komisija / Airija (C‑215/06, EU:C:2008:380).
47

Šiuo klausimu Teisingumo Teismas jau yra konstatavęs, kad pats neapmokestinimas PVM neturi iškraipyti konkurencijos rinkoje, kurioje konkurencija bet kuriuo atveju bus paveikta dėl to, kad joje yra subjektas, kuris teikia paslaugas savo nariams ir kuriam draudžiama siekti pelno. Konkurencija gali būti iškraipyta būtent dėl to, kad grupės teikiamos paslaugos neapmokestinamos, o ne dėl to, kad ši grupė tenkina kitas nagrinėjamos nuostatos sąlygas, tam, kad būtų galima atsisakyti taikyti šį neapmokestinimą (2003 m. lapkričio 20 d. Sprendimo Taksatorringen, C‑8/01, EU:C:2003:621, 58 punktas).