ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
54.

Be to, kaip per posėdį pastebėjo SKF, sutinku, kad net jei pats šis argumentas ne visai lemia Bendrijos teisėje numatytos frazės aiškinimą, pagal sutarčių teisę bendrovės akcijas nuosavybės teise turintis asmuo nebūtinai turi teisę perleisti įmonės turtą, nes įmonė vienintelė gali sudaryti tokį sandorį.
51.

Jis nusprendė, kad dėl pagrindinio reglamento 20 straipsnio 5 dalyje numatyto dešimties dienų termino nesilaikymo ginčijamas reglamentas gali būti panaikintas, tik jei šis pažeidimas galėjo lemti kitokią administracinės procedūros baigtį ir taip konkrečiai paveikti Yongjian teisę į gynybą ( 22 ). Tačiau pataisytuose galutinės informacijos dokumentuose nebuvo naujų faktinių duomenų, apie kuriuos Yongjian anksčiau nebūtų žinojusi, ir Yongjian turėjo galimybę anksčiau pateikti savo pastabas dėl jos pozicijos, išdėstytos 2007 m. kovo 23 d. pataisytuose galutinės informacijos dokumentuose. Vis dėlto, be argumentų, susijusių su pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto paskutiniu sakiniu, Yongjian2007 m. balandžio 2 d. raštu atsakydama į Komisijos išdėstytą poziciją nepateikė jokių naujų argumentų. Tame rašte pateiktos jos pastabos, susijusios su 2 straipsnio 7 dalies c punkto paskutiniu sakiniu ir sprendimu byloje Nanjing Metalink, bet kuriuo atveju nepaveikė ginčijamo reglamento turinio. Kaip buvo nustatyta nagrinėjant pirmąjį pagrindą, suteikti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą atsisakyta taikant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto pirmosios pastraipos antroje įtraukoje numatytus materialinius kriterijus ( 23 ).
24.

Pagrindų direktyvos 7 straipsnio 4 dalyje Komisijai suteikiama teisė vetuoti tam tikras NRI priemones. Šios priemonės turi arba apibrėžti rinką, kuri skiriasi nuo rinkų, nurodytų Komisijos rekomendacijoje, arba spręsti, ar įmonė turi didelę galią rinkoje pagal, be kita ko, 16 straipsnio 3 ir 4 dalis, ar ne. Be to, tokios priemonės taip pat turi daryti poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Komisija privalo nurodyti NRI, kad, jos nuomone, planuojama priemonė sukurs kliūtį bendrojoje rinkoje arba kad ji turi rimtų abejonių dėl planuojamos priemonės suderinamumo su Bendrijos teise, ypač su 8 straipsnyje nurodytais tikslais. Tokiu atveju planuojamos priemonės priėmimas atidedamas ir, jeigu Komisija paprašo, NRI planuojamą priemonę turi atšaukti, jeigu jos negalima priimti su konkrečiais pasiūlymais, kaip pataisyti.
41.

Be to, iš nutarties dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą išplaukia, kad 2001 m. rugpjūčio mėnesį P. von Chamier-Glisczinski buvo paprašiusi DAK leisti jai persikelti į slaugos namus Austrijoje išlaikant Vokietijos slaugos draudimo įstaigos išmokas, tačiau šis prašymas buvo atmestas. Kaip minėta, pagal SGB XI knygos 43 straipsnio 1 dalį slaugos reikalingi asmenys turi teisę gauti slaugą visiškai stacionariose įstaigose, jeigu jų neįmanoma slaugyti namuose ar iš dalies stacionariai. Pagal šio straipsnio 2 dalį slaugos draudimo įstaiga padengia buvimo slaugos namuose išlaidas, mokėdama fiksuotą sumą; III slaugos grupės asmenims, kaip antai P. von Chamier-Glisczinski, ši suma sudaro 1432 eurus per mėnesį. Be to, apdraustasis, pasirinkęs visiškai stacionarią slaugą, nepaisant to, kad, slaugos draudimo įstaigos konstatavimu, tai nėra būtina, pagal 43 straipsnio 4 dalį gauna 36 straipsnio 3 dalyje atitinkamai slaugos grupei numatyto maksimalaus dydžio priedą; III slaugos grupės atveju šią sumą sudaro 1432 eurai per mėnesį.
19.

Prezidento dekreto Nr. 164/2004 11 straipsnyje, be kita ko, numatytos tokios pereinamojo laikotarpio priemonės: „1. Darbo sutartys 5 straipsnio 1 dalies prasme, kurios buvo paeiliui sudarytos iki šio dekreto įsigaliojimo ir jo įsigaliojimo metu tebebuvo taikomos, nuo šio momento pakeičiamos neterminuotomis darbo sutartimis, jei įvykdyta kiekviena toliau nurodytų sąlygų: a) visa paeiliui sudarytų sutarčių trukmė yra bent 24 mėnesiai iki šio dekreto įsigaliojimo, nesvarbu, kiek kartų buvo atnaujinta, arba pirminė sutartis buvo atnaujinta bent 3 kartus (šio dekreto) 5 straipsnio 1 dalies prasme ir visa įdarbinimo trukmė yra bent 18 mėnesių per 24 mėnesių laikotarpį, skaičiuojamą nuo pradinės sutarties; b) a punkte numatyta įdarbinimo trukmė turi būti apskaičiuojama dirbant toje pačioje institucijoje, atliekant tas pačias ar analogiškas funkcijas ir tomis pačiomis arba analogiškomis sąlygomis kaip numatytos pradinėje darbo sutartyje; <... > c) sutarties dalykas turi būti veikla, tiesiogiai susijusi su nuolatinėmis ir ilgalaikėmis atitinkamos institucijos reikmėmis; šios reikmės apibrėžiamos viešuoju interesu, kuriam ši institucija tarnauja; d) visa darbo toliau nurodyta prasme trukmė turi būti apskaičiuojama dirbant visą darbo dieną ar dalį darbo dienos, o atliekamos užduotys turi būti tapačios ar analogiškos pradinėje sutartyje nurodytoms užduotims. <...> 2. Siekdamas įrodyti, kad pirmoje dalyje numatytos sąlygos yra įvykdytos, per imperatyvų dviejų mėnesių nuo šio dekreto įsigaliojimo dienos terminą darbuotojas atitinkamai institucijai pateikia prašymą, nurodydamas aplinkybes, patvirtinančias, kad numatytos sąlygos yra įvykdytos. Atitinkamo juridinio asmens Paaukštinimų taryba ar analogiška taryba, o šių nesant administracija arba valdyba ar jos įgaliotas organas pagal galiojančius teisės aktus pateikia motyvuotą nuomonę, kurioje kiekvienu atveju nurodoma, ar įvykdytos ankstesnėje dalyje numatytos sąlygos. Savivaldybės ar komunos įmonių atžvilgiu kompetentinga institucija yra atitinkamo teritorinio vieneto savivaldybės ar komunos taryba, kuri priima sprendimą gavusi įmonės valdybos ar valdymo organo nuomonę. Be to, nurodyta kompetentinga institucija vertina, ar rangos arba kitomis sutartimis ar santykiais iš tikrųjų dangstomas pavaldumo ryšys. Pagal pirmiau nurodytas nuostatas ši kompetentinga institucija turi pateikti savo nuomonę ne vėliau kaip per 5 mėnesius nuo šio dekreto įsigaliojimo. 3. 2 dalyje numatytų kompetentingų institucijų teigiama ar neigiama nuomonė nedelsiant perduodama Vyriausiajai personalo atrankos tarybai (Anotato Symvoulio Epilogis Prosopikou, ASEP), kuri per tris mėnesius nuo nuomonės gavimo priima sprendimą. 4. Šio straipsnio nuostatos taikomos <...> viešojo sektoriaus bei vietos savivaldos įmonėse dirbantiems darbuotojams <…> 5. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos taip pat taikomos sutartims, kurių galiojimas pasibaigė per tris mėnesius iki šio dekreto įsigaliojimo; šios sutartys yra laikomos paeiliui sudarytomis sutartimis, galiojančiomis iki šio dekreto įsigaliojimo. Šio straipsnio 1 dalies a punkte numatyta sąlyga turi būti įvykdyta sutarties galiojimo pasibaigimo dieną. <…>“
21.

Komisija, manydama, kad Ispanijos valdžios institucijos, pareikalavusios išimti iš rinkos prekes vien dėl to, kad jų sudėtyje yra žolinių medžiagų, neįtrauktų į 1973 m. spalio 3 d. Įsakymo priedą, ir automatiškai priskyrusios šias prekes vaistams, kuriais prekiaujama be išankstinio leidimo, neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 28 ir 30 straipsnius bei pagal Sprendimo Nr. 3052/95 1 ir 4 straipsnius, išsiuntė Ispanijos Karalystei oficialų pranešimą pagal EB 226 straipsnį. Kadangi Ispanijos Karalystės atsakymas Komisijos nepatenkino, ši jai išsiuntė pagrįstą nuomonę, ragindama Ispanijos institucijas per du mėnesius nuo šios nuomonės gavimo imtis būtinų priemonių, kad į ją būtų tinkamai atsižvelgta.
51.

Šių gairių 4.12 punkte aiškiai nurodyta, kad „darbo vietų kūrimas“ – tai „realus darbo vietų skaičiaus didėjimas konkrečioje įstaigoje, palyginti su vidurkiu per tam tikrą laikotarpį“, todėl „bet kuri darbo vieta, panaikinta per tą laikotarpį, turi būti atimama iš tikrojo darbo vietų, sukurtų per tą patį laikotarpį, skaičiaus“.
31.

Byloje Reichert ( 20 ) Teisingumo Teismas sprendė klausimą dėl išaiškinimo, norėdamas nustatyti, ar jurisdikcija dėl actio Pauliana nustatoma pagal ankstesniąją Briuselio konvenciją (dabar – Reglamentas Nr. 44/2001) ieškinių in personam arba in rem atveju. Ginčas kilo tarp sutuoktinių Reichert ir Dresdner Bank dėl to, kad šie savo sūnui neteisėtai dovanojo Prancūzijoje esantį nekilnojamąjį turtą. Dresdner Bank sutuoktiniams Reichert pareiškė actio Pauliana Prancūzijos teismuose pagal nekilnojamojo turto buvimo vietą, remdamasis locus rei sitae. Kadangi buvo ginčijama Graso apygardos teismo kompetencija, šis teismas Teisingumo Teismui pateikė prejudicinį klausimą dėl Briuselio konvencijos taikymo actio Pauliana pagal civilinę teisę.
5.

2 straipsnyje apibrėžtos tokios šiai bylai reikšmingos sąvokos: „Šioje direktyvoje: a) „jungimasis“ – tai operacija, kuria: — viena arba daugiau įmonių, kurios baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir perleidžia visą savo turtą ir įsipareigojimus kitai veikiančiai įmonei mainais už šių įmonių akcininkams išleistus antrosios įmonės kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius, ir, jeigu taikoma, apmokėjimą grynais pinigais, kurio suma neviršija 10 % tų vertybinių popierių nominalios vertės arba, jeigu nominalios vertės nėra, – jų buhalterinės vertės, — dvi arba daugiau įmonių, kurios baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir perleidžia visą savo turtą ir įsipareigojimus įmonei, kurią jos įsteigia, mainais už šių įmonių akcininkams išleistus tos naujos įmonės kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius, ir, jeigu taikoma, apmokėjimą grynais pinigais, kurio suma neviršija 10 % tų vertybinių popierių nominalios vertės arba, jeigu nominalios vertės nėra, – jų buhalterinės vertės, — įmonė, kuri baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir perleidžia visą savo turtą ir įsipareigojimus įmonei, kuri turi visus jos kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius; b) „skaidymas“ – tai operacija, kuria įmonė, kuri baigia savo veiklą be likvidavimo procedūros ir perleidžia visą savo turtą ir įsipareigojimus dviem arba daugiau esančioms arba naujoms įmonėms, mainais už šios įmonės akcininkams proporcingai padalintus įmonių, įgyjančių turtą bei įsipareigojimus, kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius, ir, jeigu taikoma, apmokėjimą grynais pinigais, kurio suma neviršija 10 % tų vertybinių popierių nominalios vertės arba, jeigu nominalios vertės nėra, – jų buhalterinės vertės; c) „turto perleidimas“ – tai operacija, kuria tęsianti savo veiklą įmonė perduoda visus, vieną arba keletą savo veiklos padalinių kitai įmonei mainais už šios gaunančiosios įmonės kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius; d) „keitimasis akcijomis“ – tai operacija, kuria įmonė įsigyja kitos įmonės kapitalo dalį, kuri suteikia jai daugumą balsų toje kitoje įmonėje, mainais už tos kitos įmonės akcininkams (už šių akcininkų vertybinius popierius) išleistus pirmos įmonės kapitalui atstovaujančius vertybinius popierius, ir, jeigu taikoma, apmokėjimą grynais pinigais, kurio suma neviršija 10 % tų mainais išleistų vertybinių popierių nominalios vertės arba, jeigu nominalios vertės nėra, – jų buhalterinės vertės; e) „perleidžiančioji įmonė“ – tai įmonė, kuri perleidžia savo turtą ir įsipareigojimus arba perleidžia visus arba vieną arba keletą savo veiklos padalinių; f) „gaunančioji įmonė“ – tai įmonė, gaunanti perleidžiančiosios įmonės turtą ir įsipareigojimus arba visus arba vieną arba keletą jos veiklos padalinių; g) „įgytoji įmonė“ – tai įmonė, kurioje kita įmonė pradeda valdyti kapitalą vertybinių popierių keitimosi būdu; h) „įgyjančioji įmonė“ – tai įmonė, kuri pradeda valdyti kitos įmonės kapitalą vertybinių popierių keitimosi būdu.“
54.

Todėl iš pirmo žvilgsnio gali pasirodyti, kad ginčijamas sprendimas nėra užsienio politikos išorės priemonė, o atvirkščiai – absoliučiai vidaus priemonė. Atrodo, kad ir Komisija į tai atkreipia dėmesį, teigdama, kad skundžiamo sprendimo rezoliucinėje dalyje aprašomas finansinis instrumentas, visų pirma taikomas Bendrijos viduje. Be to, Komisija taip pat nurodo, kad, kitaip negu kitų išorės santykių srityje taikomų finansinių instrumentų atveju, pats skundžiamas sprendimas nėra EIB finansavimo operacijų trečiosiose šalyse teisinis pagrindas. Jų teisinis pagrindas visų pirma yra prie Sutarties pridėto Protokolo dėl EIB statuto 18 straipsnio 1 dalis ( 15 ). Trečiosios šalys iš skundžiamo sprendimo gauna tik netiesioginės naudos, būtent dėl suteiktos garantijos gali naudotis palankesniu palūkanų režimu. Tiesioginės naudos trečiosios šalys gauna iš EIB finansavimo operacijų. Taryba per posėdį patikslino, kad netiesioginis santykis tarp Bendrijos garantijos ir besivystančių šalių yra lemiamas veiksnys, dėl kurio skundžiamas sprendimas neturėtų būti papildomai grindžiamas EB 179 straipsniu.
21.

Atsakant į klausimą, ar šioje byloje nagrinėjamos nacionalinės nuostatos dėl PVM permokos grąžinimo atitinka minėtuosius reikalavimus, pirmiausia reikia pažymėti, kad mokesčių mokėtojo teisė susigrąžinti visą PVM permoką nėra per se paneigiama. Be to, pagrindinėje byloje nagrinėjamu atveju PVM permoką buvo leidžiama susigrąžinti perkeliant ją į būsimą mokestinį laikotarpį ( 13 ). Todėl šioje byloje kilęs ginčas yra susijęs su tvarka, kuri reguliuoja teisę susigrąžinti mokestį.
39.

Vis dėlto bent vieną iš šių nuostatų galima vertinti kaip numanomai leidžiančią įtvirtinti terminą18 straipsnio 1 dalies d punkte nurodoma laikytis kiekvienos valstybės narės nustatytų formalumų dėl teisės į atskaitą įgyvendinimo. Tai, kad terminas gali būti įtvirtintas, tampa dar aiškiau aiškinant 18 straipsnio 2 dalį kartu su 3 dalimi. Pirmojoje iš šių nuostatų nurodoma, kad teisė į atskaitą įgyvendinama dėl sumos, apskaičiuotos per tą patį mokestinį laikotarpį, per kurį buvo įgyta teisė į atskaitą. Antroji nuostata leidžia valstybėms narėms nustatyti sąlygas, pagal kurias apmokestinamajam asmeniui gali būti leidžiama atskaityti mokestį, jeigu jis nesilaikė, inter alia, šios sąlygos. Kartu aiškinamos šios nuostatos reiškia, kad valstybės narės turi teisę reikalauti, jog teisė į atskaitą būtų įgyvendinama per nagrinėjamą terminą ( 19 ), arba įtvirtinti ilgesnį terminą.
97.

Todėl Komisija priėmė direktyvos 6 straipsnio aiškinimo vadovą, kuriame nurodė kiekvienos šio straipsnio nuostatos taikymo apimtį ir turinį ( 41 ). Pavyzdžiui, dėl direktyvos 6 straipsnio 2 dalies įgyvendinimo Komisija patikslina teritorijų trikdymo ir blogėjimo sąvokų prasmę ir, be kita ko, valstybėms narėms nurodo šios rizikos rūšių vertinimo būdą. Be to, Komisija įtvirtina sąlygas ir terminus, pagal kuriuos valstybės narės turi priimti apsaugos priemones ( 42 ). Galiausiai, kiek tai susiję su direktyvos 6 straipsnio 4 dalies įgyvendinimu, Komisija patikslina, ką reiškia „privalomieji svarbesnio viešojo intereso pagrindai“ ir „kompensacinės priemonės“. Be kitų dalykų, ji nurodo, kada reikia numatyti šias priemones, kas turi padengti jų išlaidas ir kam reikia apie jas pranešti.
17.

Minėto priedo 48 skirsnio 2 punkte nurodyta, kad kelionės trukmė negali viršyti 8 valandų. Vis dėlto ši kelionės trukmė gali būti pratęsta, jeigu gyvūnus vežanti transporto priemonė atitinka minėto priedo 48 skirsnio 3 punkte numatytus papildomus reikalavimus. Be to, kai transporto priemonė yra automobilis, atitinkantis minėto 48 skirsnio 3 punkto reikalavimus, o prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pagrindinėje byloje tuo neabejoja, Direktyvos 91/628 priedo 48 skirsnio 4 punkto d papunktis nustato, jog gyvūnai po 14 valandų kelionės turi būti pailsinami mažiausiai 1 valandą, kad per šį poilsio laiką visų pirma galėtų būti pagirdyti ir, jeigu reikia, pašerti. Po šio poilsio laiko juos galima vežti dar 14 valandų. Taigi tas pats 48 skirsnio 4 punkto d papunktis nustato maksimalią 28 valandų kelionės trukmę minėto 48 skirsnio 3 punkto reikalavimus atitinkantiems automobiliams.
41.

Nepaisant to, Komisija mano, kad priimančioji valstybė narė gali imtis kitų priemonių, kad atsisakytų pripažinti tokį pažymėjimą. Ši valstybė narė gali atimti aptariamą pažymėjimą pagal minėtos direktyvos 8 straipsnio 2 dalį remdamasi neteisėtu savininko elgesiu po to, kai buvo išduotas antrasis pažymėjimas. Be to, priimančioji valstybė gali informuoti pažymėjimą išdavusią valstybę narę apie esamus trūkumus, remdamasi Direktyvos 91/439 12 straipsnio 3 dalimi, arba pradėti bylą prieš šią valstybę narę pagal EB 227 straipsnį.
4.

Be to, paaiškinsiu, kad nors valstybė narė gali teisėtai nustatyti šių laisvių apribojimus siekdama apsaugoti tokį teisėtą interesą kaip visuomenės sveikata, svarbu, kad nagrinėjama priemonė užtikrintų tikslo, kurio ja siekiama, įgyvendinimą ir neviršytų to, kas būtina jam pasiekti. Nurodysiu, kad kadangi medicininio ir chirurginio gydymo estetinės priežiūros srityje, kurį atlieka privačios gydymo įstaigos, reklama leidžiama, su tam tikromis sąlygomis, per regioninės televizijos kanalus, tokios pačios reklamos draudimas per nacionalinės televizijos kanalus neatitinka proporcingumo reikalavimo, ir todėl yra nesuderinamas su Bendrijos teise.
86.

Be to, nemanau, kad tam tikras mažas ar uždaras sistemas dėl struktūrinių priežasčių būtų bendrai atsisakoma pripažinti „paskirstymo sistemomis“. Iš tiesų buvo tvirtinama, kad Direktyvos įpareigojimai paskirstymo sistemos operatoriams, o ypač įpareigojimai, susiję su trečiųjų šalių prieiga, per se pernelyg apsunkina kai kuriuos operatorius, ypač jeigu jie yra maži, rinkos naujokai ir (arba) jeigu jų pagrindinis tikslas nėra vartotojų aprūpinimas elektros energija. Dėl šios priežasties paskirstymo sistemų operatoriams negali būti taikomi Direktyvos įpareigojimai.
32.

Be to, Komisija priduria, kad žindymą reikia vertinti atsižvelgiant į visą bandą, o ne į kiekvieną karvę. Todėl ji mano, kad jei įrodymai leidžia manyti, jog karvė nežindė savo veršelio, pakanka nustatyti, ar banda vis dėlto buvo žindanti tam, kad šiai karvei būtų skirta priemoka. Be to, Komisijos nuomone, nacionalinės sąlygos, kaip antai nustatytos Regeling, neatsižvelgia į tokius ypatingus pateisinamus atvejus, kaip antai veršelio kritimas tuoj po atsivedimo.
38.

Be to, dėl tokio Direktyvos 2000/35 3 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunkčio aiškinimo kreditorius atsiduria teisiškai neaiškioje padėtyje, kai reikia nustatyti datą, nuo kurios turi būti mokami delspinigiai. Jei delspinigiai yra mokėtini automatiškai pavėlavus pateikti mokėjimo pavedimą, kreditorius dar turi žinoti datą, kurią pavedimas buvo pateiktas mokėtojo finansų įstaigai. Norėdamas gauti tokią informaciją, kreditorius turėtų imtis reikiamų veiksmų, kad jam būtų atsiųsta sutarties, pagal kurią mokėjimo pavedimas buvo priimtas, kopija, kad galėtų sužinoti tikslią mokėjimo datą. Be to, kad tokie veiksmai daro šiokią tokią įtaką automatiniam delspinigių mokėjimui, būtų sunku paneigti, kad dėl to kreditorius patirtų papildomą administracinę naštą (arba skolininkas, jei sutarta, kad jis pateiks šią informaciją), nors Direktyva 2000/35 aiškiai siekiama vengti papildomos administracinės naštos ir išlaidų ( 19 ).
30.

Atitinkamai Teisingumo Teismui žalos atsiradimas niekada nebuvo nagrinėjimo sąlyga ( 20 ). Be to, Teisingumo Teismo pirmininkas atsisakė taikyti laikinąsias apsaugos priemones pylimų statybų Leybuchte (Vokietija) projekto atžvilgiu, nes Komisija ieškinį pareiškė tik praėjus 2 metams po to, kai buvo išduotas projekto leidimas, ir didžioji projekto dalis jau buvo įgyvendinta ( 21 ). Iš to galima daryti išvadą a contrario, jog, siekiant efektyvios teisinės apsaugos, ir administraciniai sprendimai gali pažeisti Paukščių direktyvos 4 straipsnio 4 dalies 1 sakinį bei būti ieškinio dėl įsipareigojimų nevykdymo dalykas, įskaitant laikinąsias apsaugos priemones.
42.

2004 m. balandžio 19 d. per posėdį, susijusį su sprendimo REC 12/03 priėmimo procedūra, Muitinės kodekso komiteto darbo grupė konstatavo, kad jau 1990 m. importuotoja atitiko leidimo atleisti nuo importo muitų pagal laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą išdavimo sąlygas. Jeigu importuotoja būtų paprašiusi šio leidimo 1990 m., jis jai būtų išduotas. Be to, per šį posėdį buvo konstatuota, kad Danijos muitinės klaida neturėjo poveikio Bendrijos biudžetui. Remdamasi šios darbo grupės posėdžiu, 2004 m. gegužės 19 d. Komisija priėmė Sprendimą REC 12/03 ( 16 ). Šiame sprendime ji konstatavo, kad importo muitus, kuriuos turėjo sumokėti importuotoja, reikėjo įtraukti į paskesnę apskaitą, o prašymas atleisti importuotoją nuo importo muitų yra visiškai pagrįstas. 2005 m. vasario 21 d. laišku Komisija Danijos Karalystei pranešė, kad už 1998 m. sausio 1 d. – vasario 3 d. laikotarpį ji jau nelaikoma finansiškai atsakinga už nesumokėtus Bendrijos nuosavus išteklius.
93.

Dėl to Ispanija bet kuriuo atveju turi padengti savo išlaidas. Be to, Lenzing prašo iš Ispanijos – tačiau ne iš Komisijos – priteisti jos patirtas apeliacinio proceso išlaidas. Tačiau, kadangi bylą pralaimėjo Ispanija kartu su Komisija, joms turėtų būti nurodoma kartu padengti bylinėjimosi išlaidas ( 56 ). Tokiu atveju Lenzing negali pasirinkti vieno iš skolininkų išlaidoms padengti, o bylinėjimosi išlaidos priteisiamos iš abiejų bylą pralaimėjusių šalių.
52

Pirma, be to, kad iš Teisingumo Teismo suformuotos jurisprudencijos paprastai matyti, kad Direktyvos 89/665 2 straipsnyje numatytais atvejais konkurso nelaimėjęs dalyvis iki sutarties sudarymo turi turėti veiksmingą galimybę pateikti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones (šiuo klausimu žr. 2004 m. birželio 24 d. Sprendimo Komisija / Austrija, C‑212/02, nepaskelbto Rink., EU:C:2004:386, 23 punktą ir 2008 m. balandžio 3 d. Sprendimo Komisija / Ispanija, C‑444/06, EU:C:2008:190, 39 punktą), atrodo, kad šios direktyvos 2 straipsnio 7 dalies antroje pastraipoje Sąjungos teisės aktų leidėjas atskyrė laikotarpį iki sutarties sudarymo, per kurį konkurso nelaimėjęs dalyvis turi galėti realiai tikėtis, kad, be kita ko, bus taikomos laikinosios apsaugos priemonės, nuo laikotarpio po sutarties sudarymo, per kurį už peržiūros procedūras atsakingos institucijos įgaliojimai gali būti apriboti žalos atlyginimo priteisimu (šiuo klausimu žr. 1999 m. spalio 28 d. Sprendimo Alcatel Austria ir kt., C‑81/98, EU:C:1999:534, 37 punktą).
3

Reglamento Nr. 261/2004 1, 7 ir 12 konstatuojamosiose dalyse nurodyta: „(1) [Sąjungos] veiksmais oro transporto srityje, be kita ko, turėtų būti siekiama užtikrinti aukštą keleivių apsaugos lygį. Be to, turėtų būti visokeriopai atsižvelgiama į vartotojų apsaugos reikalavimus apskritai. <…> (7) Siekiant užtikrinti veiksmingą šio reglamento taikymą, juo nustatytos prievolės turėtų tekti skrydį vykdančiam arba ketinančiam vykdyti oro vežėjui, nesvarbu, ar jis yra orlaivio savininkas, ar nuomoja lėktuvą be įgulos ir atsargų arba su įgula ir atsargomis, ar kuriuo nors kitu pagrindu. <…> (12) Nemalonumai ir nepatogumai, kuriuos sukelia keleiviams skrydžių atšaukimas, taip pat turėtų būti sumažinti. Tai turėtų būti pasiekiama skatinant vežėjus pranešti keleiviams apie skrydžių atšaukimą iki tvarkaraštyje numatyto išvykimo laiko, be to, pasisiūlyti tinkamai nukreipti juos kitu maršrutu, kad keleiviai galėtų kitaip suplanuoti kelionę. Oro vežėjai, kurie to nepadaro, turėtų išmokėti keleiviams kompensacijas, išskyrus atvejus, kai skrydžiai atšaukiami dėl ypatingų aplinkybių, kurių nebūtų buvę galima išvengti net ir imantis visų pagrįstų priemonių.“
101

Parlamento teigimu, pirmosios trys šio pagrindo dalys turi būti pripažintos bent iš dalies nepriimtinomis, nes jomis visų pirma paprasčiausiai siekiama, kad būtų peržiūrėtas Bendrajame Teisme pareikštas ieškinys, be to, jomis ginčijamas Bendrojo Teismo pirmininko pavaduotojo atliktas faktinių aplinkybių vertinimas ir galiausiai jos grindžiamos faktinėmis aplinkybėmis, kurios nebuvo nurodytos pirmojoje instancijoje. Be to, minėto pagrindo pirma ir trečia dalys nesusijusios su skundžiamos nutarties punktais, nurodytais šiose dalyse.