LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 231/15

2017 m. balandžio 27 d.Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo (pirmoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-14/14 ir T-87/14 Islamic Republic of Iran Shipping Lines ir kt./Europos Sąjungos Taryba

(Byla C-225/17 P)

(2017/C 231/20)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Apeliantės: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, Hafize Darya Shipping Lines (HDSL), Khazar Sea Shipping Lines Co., IRISL Europe GmbH, IRISL Marine Services and Engineering Co., Irano Misr Shipping Co., Safiran Payam Darya Shipping Lines, Shipping Computer Services Co., Soroush Sarzamin Asatir Ship Management, South Way Shipping Agency Co. Ltd, Valfajr 8th Shipping Line Co., atstovaujamos solisitoriaus M. Taher, baristerio QC M. Lester

Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba

Apeliančių reikalavimai

Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

— panaikinti 2017 m. vasario 17 d. Bendrojo Teismo sprendimą sujungtose bylose T-14/14 ir T-87/14

— patenkinti apeliančių reikalavimus, pateiktus Bendrajame Teisme, konkrečiai: — panaikinti 2013 m. spalio mėn. priemones (Tarybos sprendimą 2013/497 (1), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413 (2), ir Tarybos reglamentą Nr. 971/2013 (3), kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas Nr. 267/2012 (4)) ir 2013 m. lapkričio mėn. priemones (Tarybos sprendimą 2013/685 (5), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413, ir Tarybos įgyvendinimo reglamentą Nr. 1203/2013 (6), kuriuo įgyvendinamas Reglamentas Nr. 267/2012), kiek šios ribojamosios priemonės Iranui susijusios su apeliantėmis, — subsidiariai pripažinti 2013 m. spalio mėn. priemones netaikytinomis, kiek jos taikomos apeliantėms, dėl šių priemonių neteisėtumo ir

— priteisti iš kitos apeliacinio proceso šalies bylinėjimosi apeliacinėje instancijoje ir Bendrajame Teisme išlaidas.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdamos apeliacinį skundą, kiek jis susijęs su priemonių pripažinimu netaikytinomis, apeliantės nurodo šiuos pagrindus:

1. Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad 2013 m. spalio mėn. priemonės turėjo galiojantį teisinį pagrindą.

2. Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad 2013 m. spalio mėn. priemonės nepažeidžia res judicata, teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir ne bis in idem principų ar teisės į veiksmingą teisminę gynybą.

3. Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad priimdama 2013 m. spalio mėn. priemones atsakovė nepiktnaudžiavo įgaliojimais.

4. Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad atsakovė nepažeidė apeliančių teisės į gynybą.

5. Penktasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad 2013 m. spalio mėn. priemonės nebuvo nepagrįstas ir neproporcingas kišimasis į apeliančių pagrindines teises.

Grįsdamos apeliacinį skundą, kiek jis susijęs su ieškiniu dėl panaikinimo, apeliantės nurodo šiuos pagrindus:

1. Pirmasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad atsakovė padarė kelias akivaizdžias vertinimo klaidas nuspręsdama, kad, kiek tai susiję su 2013 m. lapkričio mėn. priemonėmis, kiekviena apeliantė atitinka įtraukimo į sąrašus kriterijus.

2. Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad atsakovė nepažeidė apeliančių teisės į gynybą pakartotinai įtraukusi jas į sąrašus 2013 m. lapkričio mėn. priemonėse.

3. Trečiasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad pakartotinis apeliančių įtraukimas į sąrašus 2013 m. lapkričio mėn. priemonėse nepažeidžia res judicata, teisinio saugumo, teisėtų lūkesčių apsaugos ir ne bis in idem principų ar teisės į veiksmingą teisminę gynybą.

4. Ketvirtasis pagrindas grindžiamas tuo, kad Bendrasis Teismas klaidingai nusprendė, kad 2013 m. lapkričio mėn. priemonės nebuvo nepagrįstas ir neproporcingas kišimasis į apeliančių pagrindines teises.

(1) – 2013 m. spalio 10 d. Tarybos sprendimas 2013/497/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 272, 2013, p. 46).

(2) – 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinama Bendroji pozicija 2007/140/BUSP (OL L 195, 2010, p. 39).

(3) – 2013 m. spalio 10 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 971/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 272, 2013, p. 1).

(4) – 2012 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui, kuriuo panaikinamas Reglamentas (ES) Nr. 961/2010 (OL L 88, 2012, p. 1).

(5) – 2013 m. lapkričio 26 d. Tarybos sprendimas 2013/685/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/413/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 316, 2013, p. 46).

(6) – 2013 m. lapkričio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1203/2013, kuriuo įgyvendinamas Reglamentas (ES) Nr. 267/2012 dėl ribojamųjų priemonių Iranui (OL L 316, 2013, p. 1).