ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

Išnagrinėjus Teisingumo Teismui pateiktus klausimus dėl galiojimo nenustatyta nieko, kas galėtų turėti įtakos 2016 m. rugpjūčio 18 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 2016/1395, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas, galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, pagamintai bendrovių „Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd.“, „Buildyet Shoes Mfg.“, „DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd“, „Dongguan Stella Footwear Co Ltd“, „Dongguan Taiway Sports Goods Limited“, „Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co.“, „Jianle Footwear Industrial“, „Sihui Kingo Rubber Shoes Factory“, „Synfort Shoes Co. Ltd.“, „Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd.“, „Wei Hao Shoe Co. Ltd.“, „Wei Hua Shoe Co. Ltd.“, „Win Profile Industries Ltd“, ir kuriuo įvykdomas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C‑659/13 ir C‑34/14, arba 2016 m. rugsėjo 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 2016/1647, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas tam tikrai importuojamai Vietnamo kilmės avalynei su odiniais batviršiais, pagamintai bendrovių „Best Royal Co. Ltd“, „Lac Cuong Footwear Co., Ltd“, „Lac Ty Co., Ltd“, „Saoviet Joint Stock Company“ („Megastar Joint Stock Company“), „VMC Royal Co Ltd“, „Freetrend Industrial Ltd.“ ir jos susijusios bendrovės „Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd.“, „Fulgent Sun Footwear Co., Ltd“, „General Shoes Ltd“, „Golden Star Co, Ltd“, „Golden Top Company Co., Ltd“, „Kingmaker Footwear Co. Ltd.“, „Tripos Enterprise Inc.“, „Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd“, ir kuriuo įvykdomas Teisingumo Teismo sprendimas sujungtose bylose C‑659/13 ir C‑34/14, galiojimui.
Europos Parlamento biuro sprendimo dėl Europos Parlamento narių statuto įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnyje numatyta apskundimo procedūra yra neprivalomo pobūdžio. Administracine teisių gynimo priemone, nepriklausomai nuo to, ar ji yra privaloma, ar neprivaloma, siekiama leisti ir skatinti draugiškai išspręsti tarp suinteresuotojo asmens ir administracijos kilusį ginčą, kad būtų išvengta bylinėjimosi teisme. Remiantis tuo, be kita ko, darytina išvada, kad administracinės teisių gynimo priemonės privalomas ar neprivalomas pobūdis neturi įtakos tam, kad išankstinė administracinė procedūra yra ikiteisminė procedūra. Todėl, be kita ko, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje įtvirtintą teisę į veiksmingą teisminę gynybą, negalima teigti, kad šio sprendimo 72 straipsnyje numatytos apskundimo procedūros pradėjimas daro žalą teisei pareikšti ieškinį teisme dėl ginčijamo sprendimo.

Tai, kad neprivalomos administracinės procedūros atveju Parlamento administracijai nenustatytas terminas išnagrinėti pagal Parlamento biuro sprendimo 72 straipsnį pateiktą skundą, negali riboti galimybės kreiptis į teismą, nes suinteresuotasis asmuo visada gali atsisakyti tęsti šią išankstinę administracinę procedūrą ir pareikšti ieškinį teisme. Todėl Sąjungos teismas negali konstatuoti, kad ieškinys pareikštas pavėluotai neatsižvelgęs į apelianto pagal šį 72 straipsnį pradėtą apskundimo procedūrą.

(žr. 24–26, 28, 35 punktus)
Kadangi įgyvendinimo reglamentas Nr. 1239/2013 pagrįstas galimybe alternatyviai taikyti šias dvi skirtingo pobūdžio priemones, Kinijos eksportuojantys gamintojai gali remtis minimalios importo kainos įsipareigojimu, kurį priėmė Komisija, kaip tai suprantama pagal minėto reglamento 2 straipsnį, ir taip išvengti kompensacinio muito ad valorem, kaip antai numatyto to paties reglamento 1 straipsnyje, nustatymo jų produktams. Panaikinus šį 2 straipsnį būtų pašalinta tokia galimybė ir neliktų alternatyvos, kurią Sąjungos teisės aktų leidėjas, priimdamas ginčijamą reglamentą, norėjo suteikti Kinijos eksportuojantiems gamintojams. Taigi, atsižvelgiant į ekonominių pasekmių, susijusių su šiomis dviejų rūšių prekybos apsaugos priemonėmis, skirtumus, toks panaikinimas paveiktų ginčijamo reglamento esmę.

Kadangi Sąjungos aktą panaikinti iš dalies galima, tik jei prašomas panaikinti dalis įmanoma atskirti nuo likusios akto dalies, šis reikalavimas netenkinamas, jei panaikinus aktą iš dalies būtų pakeista to akto esmė.

Bendrasis Teismas nepadarė teisės klaidos, kai, vertindamas ieškinio dėl Reglamento Nr. 1239/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas, 2 straipsnio panaikinimo priimtinumą, nusprendė, kad minėtas straipsnis yra neatskiriamas nuo likusių to reglamento nuostatų.

Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu nesiekiama pakeisti Sutartyse nustatytos teisminės kontrolės sistemos ir, be kita ko, taisyklių dėl tiesiogiai Sąjungos teismui pareikštų ieškinių priimtinumo. Be to, Chartijos 47 straipsniu suteikiama apsauga nereikalauja, kad teisės subjektas galėtų besąlygiškai pareikšti ieškinį dėl Sąjungos teisėkūros procedūra priimtų aktų panaikinimo tiesiogiai Sąjungos teisme.

Tokiomis aplinkybėmis dėl to, kad bendrovė negali pareikšti ieškinio dėl neatskiriamos Reglamento Nr. 1239/2013, kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės arba iš Kinijos Liaudies Respublikos siunčiamiems fotovoltiniams moduliams iš kristalinio silicio ir jų pagrindinėms sudėtinėms dalims (t. y. elementams) nustatomas galutinis kompensacinis muitas, dalies, nepažeidžiamos jos teisės, kylančios iš Chartijos 47 straipsnio, nes ši bendrovė galėjo apskųsti visą minėtą reglamentą. Iš tiesų ji, jeigu atitinka SESV 263 straipsnio ketvirtoje pastraipoje numatytas teisės pareikšti ieškinį sąlygas, galėjo tiesiogiai Bendrajam Teismui apskųsti ginčijamą reglamentą ir kartu paprašyti sustabdyti šio panaikinimo padarinius, kol Sąjungos institucijos imsis būtinų priemonių teismo sprendimui dėl panaikinimo įvykdyti, arba ginčyti ginčijamo reglamento galiojimą nacionaliniuose teismuose ir jų prašyti kreiptis į Teisingumo Teismą su prejudiciniais klausimais.

(žr. 67, 68, 70 punktus)
2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos 132 straipsnio 1 dalies m punktas turi būti aiškinamas taip, kad tokia veikla, kaip dvigubas bridžas, kuriai būdingas fizinio aktyvumo elementas atrodo mažareikšmis, nepatenka į sąvoką „sportas“, kaip tai suprantama pagal šią nuostatą.

Išanalizavus Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies m punkto kontekstą pažymėtina, kad turėtų būti remiamasi aiškinimu, pagal kurį šioje nuostatoje nurodyta sąvoka „sportas“ apima tik veiklą, kuri atitinka sąvokos „sportas“ įprastinę reikšmę ir kuriai būdingas reikšmingas fizinio aktyvumo elementas, ir ji nėra išplečiama įtraukiant bet kokią veiklą, kuri galėtų vienu ar kitu požiūriu būti susieta su šia sąvoka.

Galiausiai, kalbant apie šios direktyvos 132 straipsnio 1 dalies m punkto tikslą, reikia priminti, kad šia nuostata siekiama palankiau vertinti kai kurią visuomenei naudingą veiklą, t. y. su sportu ar kūno kultūra glaudžiai susijusias paslaugas, kurias teikia pelno nesiekiančios organizacijos sportuojantiems ar kūno kultūra užsiimantiems asmenims, ir siekiama skatinti plačiąją visuomenę užsiimti tokia veikla.

Tai, kad veikla, kuri yra naudinga fizinei ir psichinei būklei, užsiimama per varžybas, neleidžia prieiti prie kitos išvados. Iš tiesų Teisingumo Teismas jau nusprendė, kad, siekiant taikyti Direktyvos 2006/112 132 straipsnio 1 dalies m punktą, nereikalaujama, nei kad sporto veikla būtų užsiimama nustatytu lygiu, pavyzdžiui, profesionaliai, nei kad nagrinėjama sporto veikla būtų užsiimama nustatytu būdu, t. y. reguliariai ar organizuotai, ar siekiant dalyvauti sporto varžybose (2013 m. vasario 21 d. Sprendimo Žamberk, C‑18/12, EU:C:2013:95, 22 punktas ir 2013 m. gruodžio 19 d. Sprendimo Bridport and West Dorset Golf Club, C‑495/12, EU:C:2013:861, 19 punktas). Šiuo klausimu taip pat pažymėtina, kad vien to, jog veikla užsiimama per varžybas, nepakanka pagrįsti jos kvalifikavimo kaip „sporto“, nesant reikšmingo fizinio aktyvumo elemento.

(žr. 22, 23, 25, 29 punktus ir rezoliucinę dalį)
7

X su savo darbdaviu susitarė, kad nuo 2008 m. gruodžio mėnesio iki 2009 m. vasario mėnesio pabaigos jis išeis trijų mėnesių nemokamų atostogų. 2008 m. lapkričio 1 d. laiške jo darbdavys nustatė sutarties sąlygas, taikytinas jų darbo santykiams per šį atostogų laikotarpį. Be kita ko, buvo nurodyta, kad darbo sutartis toliau galios per šias atostogas ir kad 2009 m. kovo 1 d. X grįš į savo įprastas pareigas.
38

Be to, svarbu, jog tie patys teismai nepažeistų principo, kad būtent nukentėjęs asmuo turi naudodamasis visomis paprastai pagal nacionalinę teisę priimtinomis priemonėmis ir, kaip šiuo atveju, be kita ko, pateikdamas pagrįstas, tikslias ir neprieštaringas prielaidas įrodyti, kad egzistuoja vakcinos trūkumas ir priežastinis ryšys. Tam reikia, kad teismas pasirūpintų išsaugoti savo vertinimo laisvę spręsti, ar toks įrodymas yra teisiniu požiūriu pakankamas, kol, atsižvelgęs į visus abiejų šalių pateiktus įrodymus ir tarpusavyje išdėstytus argumentus, jis mano galįs, turėdamas mintyje visas nagrinėjamai bylai reikšmingas aplinkybes, susidaryti galutinę nuomonę šiuo klausimu (pagal analogiją žr. 1983 m. lapkričio 9 d. Sprendimo San Giorgio, 199/82, EU:C:1983:318, 14 punktą).
14

Pirmuoju ieškinio pagrindu C. Schlyter kaltino Komisiją, kad ji padarė teisės ir akivaizdžių vertinimo klaidų, taikydama Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies trečią įtrauką ir 2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1367/2006 dėl Orhuso konvencijos dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais nuostatų taikymo Bendrijos institucijoms ir organams (OL L 264, 2006, p. 13) 6 straipsnio 1 dalį. Antruoju ieškinio pagrindu C. Schlyter kaltino Komisiją, kad ji padarė teisės klaidą, akivaizdžią vertinimo klaidą ir nenurodė pakankamai motyvų, taikydama viršesnio viešojo intereso kriterijų, kurio reikalaujama pagal Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies in fine formuluotę ir Reglamento Nr. 1367/2006 6 straipsnio 1 dalį. Trečiuoju ieškinio pagrindu C. Schlyter teigė, kad ginčijamame sprendime padaryta teisės klaida, akivaizdi vertinimo klaida ir nenurodyta pakankamai motyvų taikant Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 6 dalį.
2

Šis prašymas pateiktas nagrinėjant The Gibraltar Betting and Gaming Association Limited (toliau – GBGA) ir Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs (Mokesčių ir muitų administratorius, Jungtinė Karalystė) ir Her Majesty’s Treasury (valstybės biudžetas, Jungtinė Karalystė) ginčą dėl apmokestinimo tvarkos, nustatančios azartinių lošimų mokesčius, teisėtumo.
10

ITM, bendrovė, atsakinga už „groupe des Mousquetaires“ mažmeninės prekybos maisto produktais tinklų, be kita ko, Intermarché Hyper ir Intermarché Super, strategiją ir prekybos politiką, pareikalavo Carrefour nutraukti šios reklamos transliaciją; paskui 2013 m. spalio 2 d. ITM kreipėsi į Tribunal de commerce de Paris (Paryžiaus komercinių bylų teismas, Prancūzija) reikalaudama iš Carrefour priteisti 3 milijonus EUR žalai atlyginti, uždrausti transliuoti nurodytą reklamą ir vykdyti bet kokią lyginamosios reklamos veiklą, grindžiamą panašiais lyginimo metodais, nutraukti aštuonių reklamos intarpų transliaciją internete (to nepadarius skirti baudą), nutraukti bet kokius skelbimus, kuriuose remiantis neobjektyvaus lyginimo metodu lyginamas skirtingų tinklų vidutinių kainų skirtumas (to nepadarius skirti baudą) ir paskelbti sprendimą, kai jis bus priimtas.
31

Be to, Teisingumo Teismas nustatė, kad minėtos direktyvos 17–19 straipsniuose numatyto režimo tikslas yra, atsižvelgiant į prekybos agentų kategoriją, apsaugoti įsisteigimo laisvę ir neiškraipytą konkurenciją vidaus rinkoje, dėl to šių nuostatų laikymasis Sąjungos teritorijoje būtinas įgyvendinat šiuos ESV sutarties tikslus (2000 m. lapkričio 9 d. Sprendimo Ingmar, C‑381/98, EU:C:2000:605, 24 punktas).
23

Be to, šis teismas pažymi, pirma: kadangi įvairūs Airijos mokami keliai yra toli vieni nuo kitų, vartotojo požiūriu, jie tenkina skirtingus poreikius, todėl tarpusavyje nekonkuruoja. Taigi kelių rinkliavos, kurią renka operatorius, nepaisant to, ar jis yra NRA, ar privatus ūkio subjektas, dydis neturi įtakos vidutinio vartotojo sprendimui pasinaudoti vienu mokamu keliu, užuot pasinaudojus kitu.
—

Permanent TSB Group Holdings plc, ankstesnis pavadinimas – Irish Life and Permanent Group Holdings plc, ir Permanent TSB plc, ankstesnis pavadinimas – Irish Life and Permanent plc, atstovaujamų solisitorių C. MacCarthy, A. Walsh, SC P. Gallagher ir baristerės C. Geoghegan,
12

To peri diasosis me idia mesa tis Trapezas Kyprou Dimosias Etaireias Ltd Diatagma tou 2013, Kanonistiki Dioikitiki Praxi No. 103 (2013 m. Dekretas dėl gelbėjimo privačiomis Trapeza Kyprou Dimosia Etaireia Ltd lėšomis, Reguliavimo administracinis aktas, Nr. 103, EE, III(I) priedas, Nr. 4645, 2013 3 29, p. 769, toliau – Dekretas Nr. 103) numatyta rekapitalizuoti Bank of Cyprus, be kita ko, negarantuojamų indėlių turėtojų, jo akcininkų ir obligacijų turėtojų sąskaita, kad jis galėtų toliau teikti bankininkystės paslaugas. Taigi negarantuojami indėliai buvo konvertuoti į Bank of Cyprus akcijas (37,5 % kiekvieno negarantuojamo indėlio), vertybinius popierius, kuriuos Bank of Cyprus galėjo konvertuoti į akcijas arba į indėlius (22,5 % kiekvieno negarantuojamo indėlio), ir vertybinius popierius, kuriuos KCB galėjo konvertuoti į indėlius (40 % kiekvieno negarantuojamo indėlio). Šis dekretas, remiantis jo 10 punktu, įsigaliojo 2013 m. kovo 29 d. 6 val.
36

Brite Strike Technologies Inc. tvirtino, kad, įregistravusi nagrinėjamą prekių ženklą, Brite Strike Technologies SA veikė nesąžiningai. Žinodama, kad žodinį žymenį „Brite Strike“ Beniliukso šalyse naudoja Brite Strike Technologies Inc., Brite Strike Technologies SA įregistravo šį žymenį kaip Beniliukso prekių ženklą, siekdama tik gauti išimtinę teisę naudoti šį žymenį ir taip uždrausti Brite Strike Technologies Inc. ir toliau naudoti tokį žymenį Beniliukse.
16

Laikydamasis nuomonės, kad Teisingumo Teismo praktikoje nėra visos informacijos, būtinos sprendimui jo nagrinėjamoje byloje priimti, markkinaoikeus (ekonominių bylų teismas) nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir Teisingumo Teismui pateikti šiuos prejudicinius klausimus: „1. Ar sprendžiant dėl įvaizdžio apie gaminį atkūrimo egzistavimo, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 110/2008 16 straipsnio b punktą, reikia remtis pakankamai informuotu, protingai pastabiu ir nuovokiu vidutiniu vartotoju? 2. Kokią reikšmę vertinant draudimą naudoti pavadinimą „Verlados“ obuolių sidro spiritui, kuriuo prekiaujama nacionalinėje teritorijoje, tam, kad būtų apsaugota geografinė nuoroda „Calvados“, turi toliau nurodytos aplinkybės aiškinant sąvoką „įvaizdžio apie gaminį atkūrimas“, kaip ji suprantama pagal Reglamento Nr. 110/2008 16 straipsnio b punktą, ir taikant šį reglamentą: a) pavadinimo „Verlados“ pirmoji dalis reiškia Verla kaimo Suomijoje pavadinimą, kurį Suomijos vartotojas gali žinoti; b) pavadinimo „Verlados“ pirmoji dalis „Verla“ nurodo šio gaminio gamintoją, t. y. bendrovę Viiniverla; c) „Verlados“ yra Verla kaime gaminamas vietos produktas, kurio vidutiniškai per metus parduodama pora šimtų litrų vietos restorane ir kurio ribotą kiekį galima užsisakyti valstybinėje alkoholio bendrovėje, kaip numatyta Alkoholio įstatyme; d) nors žodžiai „Verlados“ ir „Calvados“ turi po tris skiemenis ir tik vienas iš jų „dos“ yra bendras, tačiau keturios paskutinės abiejų žodžių raidės „ados“, t. y. pusė visų raidžių, yra vienodos? 3. Jei būtų nuspręsta, kad pavadinimu „Verlados“ atkuriamas įvaizdis apie gaminį, kaip tai suprantama pagal Reglamento Nr. 110/2008 16 straipsnio b punktą, ar būtų galima leisti naudoti pavadinimą „Verlados“ dėl jau minėtų ar kitų priežasčių, pavyzdžiui, dėl to, kad Suomijos vartotojas negali įsivaizduoti, jog „Verlados“ gaminamas Prancūzijoje?“
Byla C‑628/15

The Trustees of the BT Pension Scheme

prieš

Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs

(Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Laisvas kapitalo judėjimas – SESV 63 straipsnis – Taikymo sritis – Valstybės narės mokesčių teisės aktai – Pelno mokestis – Mokesčio kreditas – Pensijų fondas – Atsisakymas suteikti mokesčio kreditą akcininkams, neapmokestinamiems investicijų pajamų mokesčiu, dėl iš užsienio pajamų gautų dividendų – 2006 m. gruodžio 12 d. Sprendimo Test Claimants in the FII Group Litigation (C‑446/04, EU:C:2006:774) aiškinimas – Neteisėtai nesuteiktas mokesčio kreditas – Teisių gynimo priemonės“

Santrauka – 2017 m. rugsėjo 14 d. Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas

Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė–Apribojimai–Mokesčių teisės aktai–Dividendų apmokestinimas–Mokesčio kreditas–Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias neleidžiama suteikti mokesčio kredito akcininkams, neapmokestinamiems investicijų pajamų mokesčiu, dėl iš užsienio pajamų gautų dividendų–Neleistinumas (SESV 63 straipsnis) Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė–Sutarties nuostatos–Taikymo sritis–Bendrovės rezidentės akcininkams rezidentams išmokėti dividendai–Dividendų iš bendrovės rezidentės gauto iš bendrovės ne rezidentės pelno nepalankus mokestinis vertinimas–Įtraukimas (SESV 63 straipsnis) Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė–Apribojimai–Mokesčių teisės aktai–Dividendų apmokestinimas–Mokesčio kreditas–Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias neleidžiama suteikti mokesčio kredito akcininkams, neapmokestinamiems investicijų pajamų mokesčiu, dėl iš užsienio pajamų gautų dividendų–Neleistinumas–Teisė susigrąžinti mokestį, surinktą pažeidžiant Sąjungos teisę–Valstybių narių pareiga numatyti teisinės gynybos priemones, kurios leistų neapmokestinamiems akcininkams remtis SESV 63 straipsniu suteiktomis teisėmis–Reikalavimai–Taisyklės–Nacionalinės teisės taikymas–Ribos–Lygiavertiškumo ir veiksmingumo principų paisymas (SESV 63 straipsnis) Laisvas kapitalo judėjimas ir mokėjimų laisvė–Apribojimai–Mokesčių teisės aktai–Dividendų apmokestinimas–Mokesčio kreditas–Nacionalinės teisės nuostatos, pagal kurias neleidžiama suteikti mokesčio kredito akcininkams, neapmokestinamiems investicijų pajamų mokesčiu, dėl iš užsienio pajamų gautų dividendų–Neleistinumas–Šių akcininkų neapmokestinimas pajamų mokesčiu už dividendus–Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusio teismo nuomone nepakankamai reikšmingas Sąjungos teisės pažeidimas–Galimybė kompensuoti tai, kad akcininkui nesuteiktas mokesčio kreditas–Poveikio nebuvimas (SESV 63 straipsnis)
Pagal Chartijos 47 straipsnio pirmą pastraipą kiekvienas asmuo, kurio teisės ir laisvės, garantuojamos Sąjungos teisės, yra pažeistos, turi teisę į veiksmingą jų gynybą teisme šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis. Be to, ESS 19 straipsnio 1 dalyje valstybės narės įpareigojamos numatyti teisių gynimo priemones, būtinas veiksmingai teisminei apsaugai, kaip tai suprantama, be kita ko, pagal Chartijos 47 straipsnį, Sąjungos teisei priklausančiose srityse užtikrinti (šiuo klausimu žr. 2016 m. lapkričio 8 d. Sprendimo Lesoochranárske zoskupenie VLK, C‑243/15, EU:C:2016:838, 50 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Šio Chartijos straipsnio taikymo sritis, kiek tai susiję su valstybių narių veiksmais, yra apibrėžta jos 51 straipsnio 1 dalyje, pagal kurią Chartijos nuostatos skirtos valstybėms narėms tais atvejais, kai šios įgyvendina Sąjungos teisę; šioje nuostatoje patvirtinama suformuota Teisingumo Teismo jurisprudencija, pagal kurią Sąjungos teisės sistemoje užtikrinamos pagrindinės teisės gali būti taikomos visais atvejais, kuriuos reglamentuoja Sąjungos teisė, tačiau negali peržengti šių atvejų ribų (2016 m. lapkričio 8 d. Sprendimo Lesoochranárske zoskupenie VLK, C‑243/15, EU:C:2016:838, 51 punktas). Kaip savo išvados 30 punkte pažymėjo generalinė advokatė, kai valstybė narė priima priemonę, kuri nukrypsta nuo pagal ESV sutartį garantuojamos pagrindinės laisvės, kaip antai įsisteigimo laisvės arba laisvės teikti paslaugas Sąjungos viduje, tokia priemonė patenka į Sąjungos teisės taikymo sritį.

(žr. 54–57 punktus)
Komercinė veikla, kurią sudaro kompiuterio su iš anksto įdiegta programine įranga pardavimas, kai vartotojas negali įsigyti to paties modelio kompiuterio be iš anksto įdiegtos programinės įrangos, savaime nėra nesąžininga komercinė veikla, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2005/29 dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios direktyvas 84/450, 97/7, 98/27 bei 2002/65 ir Reglamentą Nr. 2006/2004 5 straipsnio 2 dalį, nebent ši veikla prieštarautų profesinio atidumo reikalavimams ir iš esmės iškreiptų arba galėtų iškreipti vidutinio vartotojo ekonominį elgesį dėl šio produkto, o tai turi įvertinti nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į konkrečias pagrindinės bylos aplinkybes.

Šiuo klausimu pasakytina, kad visapusiškai vertindamas atitiktį profesinio atidumo reikalavimams nacionalinis teismas turi atsižvelgti į tokias aplinkybes, kaip pavyzdžiui, tai, kad vartotojui suteikiama teisinga informacija, susietas pasiūlymas atitinka didelės dalies vartotojų lūkesčius, taip pat vartotojui suteikiama galimybė priimti visas šio pasiūlymo sudedamąsias dalis arba atsisakyti įsigyto produkto. Šios aplinkybės gali atitikti sąžiningos praktikos rinkoje arba bendrojo sąžiningumo principo reikalavimus plačiajai visuomenei skirtos kompiuterinės įrangos gamybos srityje, ir tai rodo prekybininko rūpestingumą vartotojo atžvilgiu.

Be to, nacionalinis teismas turi nustatyti, ar, parduodant kompiuterį su iš anksto įdiegta programine įranga be galimybės vartotojui įsigyti to paties modelio kompiuterio be iš anksto įdiegtos programinės įrangos, šio vartotojo gebėjimas priimti informacija paremtą sprendimą dėl sandorio buvo pastebimai susilpnintas tokiu atveju, kai prieš pirkdamas kompiuterio modelį, kuris yra pardavimo objektas, vartotojas buvo tinkamai informuotas apie tai, kad šis modelis neparduodamas be iš anksto įdiegtos programinės įrangos, todėl jis iš principo galėjo laisvai pasirinkti kito prekių ženklo kitą kompiuterio modelį, parduodamą be programinės įrangos ar su kitokia programine įranga.

(žr. 37, 41, 42 punktus ir rezoliucinės dalies 1 punktą)