GENERALINIO ADVOKATO

M. PHILIPPE LÉGER

IŠVADA,

pateikta 2004 m. gegužės 27 d.( )

Byla C‑366/02

Gerd Gschoßmann

prieš

Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd

(Verwaltungsgericht Halle (Vokietija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Bendroji žemės ūkio politika – Lauko kultūrų augintojų paramos sistema – Kompensacinės išmokos už lauko kultūroms skirtą žemę ar atskirtą žemę – Išimtis „daugiametėms kultūroms“ skirtai žemei – Sąvoka“

1. Ši byla yra dėl sąvokos „žemė <...> skirta daugiametėms kultūroms“ aiškinimo 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1765/92 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo( ) ir 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo( ) prasme.

I – Teisinis pagrindas

2. Pagal 1992 m. įgyvendintą žemės ūkio politikos reformą Bendrijos teisės aktų leidėjas nustatė naują lauko kultūrų augintojų paramos sistemą. Šia sistema siekiama išvengti perprodukcijos konkrečiame sektoriuje, užtikrinti geresnę rinkos pusiausvyrą priartinant kainas Bendrijoje prie kainų pasaulinėje rinkoje ir kompensacinėmis išmokomis kompensuoti augintojams dėl tokio priartinimo negautas pajamas( ).

3. Todėl paramos už lauko kultūras suteikimo principai buvo iš dalies pakeisti. Dėl to nuo 1992 m. kompensacinės išmokos nebebuvo susietos su produkcijos kiekiu, bet susietos su žemės plotu ir su skirtingų Bendrijos regionų galimu derlingumu( ). Be to, Bendrijos teisės aktų leidėjas kompensacinių išmokų mokėjimą susiejo su pareiga augintojams atskirti dalį jų žemės.

4. Pagal 1992 m. pagrindinį reglamentą kompensacinės išmokos gali būti mokamos už lauko kultūroms skirtus arba už atskirtos žemės plotus. Šio reglamento 9 straipsniu nustatyta, kad už tam tikrą žemę kompensacinės išmokos nemokamos. Jame numatyta:

„Negalima pateikti paraiškų gauti išmokas už žemę ir už prievoles atskirti žemę, kuri 1991 m. gruodžio 31 d. buvo daugiametė ganykla arba buvo skirta daugiametėms kultūroms, miškui, arba ne žemės ūkio tikslams.“

5. Reglamente (EEB) Nr. 2780/92( ), iš dalies pakeistame Reglamentu (EB) Nr. 1959/94( ) sąvoka „daugiametės kultūros“( ) apibūdinta taip:

„Nerotacinės kultūros, sėjamos ne mažiau kaip penkerius metus toje pačioje žemėje ir duodančios pakartotinius derlius, išskyrus nuolatinėse ganyklose auginamą žolę ir daugiametes lauko kultūras, nurodytas II priede.“

6. Šis reglamentas buvo pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 658/96( ), tačiau „daugiamečių kultūrų“ sąvoka liko identiška, nes ji numato( ):

„Nerotacinės kultūros, sėjamos ne mažiau kaip penkerius metus toje pačioje žemėje ir duodančios pakartotinius derlius, išskyrus nuolatinėse ganyklose auginamą žolę ir daugiametes lauko kultūras.“

7. Vėliau 1992 m. pagrindinis reglamentas ir Reglamentas Nr. 658/96 buvo pakeisti Reglamentu Nr. 1251/1999 ir Reglamentu (EB) Nr. 2316/1999( ). Šiuose tekstuose taip pat nustatyta, kad kompensacinės išmokos nemokamos už žemę, kuri 1991 m. gruodžio 31 d. buvo skirta daugiametėms kultūroms arba ne žemės ūkio tikslams( ), bei pateikta pirmiau (6 punkte) nurodyta „daugiamečių kultūrų“ sąvoka( ).

II – Prašymas priimti prejudicinį sprendimą

8. Šioje byloje Verwaltungsgericht Halle (Vokietija) prašo detalizuoti šią „žemės <...> skirtos daugiametėms kultūroms arba <…> ne žemės ūkio tikslams“ sąvoką. Iš tikrųjų šis prašymas pateiktas byloje dėl reikalavimo grąžinti kompensacines išmokas tarp žemdirbio Gerd Gschoßmann ir Žemės ūkio ir žemių konsolidacijos pietų įstaigos (Amt für Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd)( ).

9. Pagrindinis bylos klausimas yra toks: ar G. Gschoßmann gali gauti kompensacines išmokas už žemę, kurioje anksčiau buvo obelys ir kurios buvo naudojamos kaip vaisių plantacijos. Prašyme priimti prejudicinį sprendimą nurodyta, kad ši žemė suskirstyta į tris kategorijas:

– pirmos kategorijos žemėje 1991 m. gruodžio 31 d. dar augo obelys, kurios nebuvo purškiamos pesticidais, ir joje 1991 metais nebuvo nuimtas obuolių derlius. Sprendimas išvalyti aptariamą žemę jau buvo priimtas ir vėliau tai buvo padaryta,

– antros kategorijos žemėje medžiai jau buvo nukirsti iki nurodytos datos. Tačiau jie vis dar buvo nepašalinti, todėl žemė negalėjo būti dirbama. Tik vėliau medžiai buvo pašalinti, ir

– trečios kategorijos žemėje medžiai jau buvo nukirsti ir pašalinti, tačiau žemė dar nebuvo priskirta naujam naudojimui.

10. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pabrėžia, kad jei ši žemė laikytina „žeme, kuri 1991 m. gruodžio 31 d. <…> buvo skirta daugiametėms kultūroms arba <…> ne žemės ūkio tikslams“ pagrindinio reglamento tikslais, G. Gschoßmann praras iš įstaigos gautas kompensacines išmokas. Priešingai, jei nurodytą datą ši žemė nėra skirta daugiametėms kultūroms arba ne žemės ūkio tikslams, G. Gschoßmann galės pasilikti gautas kompensacines išmokas.

11. Vis dėlto abejodamas dėl nagrinėjamų nuostatų aiškinimo Verwaltungsgericht Halle nusprendė pateikti Teisingumo Teismui tokius prejudicinius klausimus:

„1. Ar žemės priskyrimui daugiametėms kultūroms (1992 m. pagrindinio) reglamento 9 straipsnio arba (1999 m. pagrindinio) reglamento 7 straipsnio prasme reikia, kad šioje žemėje auginami augalai, šiuo atveju obelys, būtų naudojami ekonominiais tikslais?

2. Ar žemė vis dar yra skirta daugiametėms kultūroms, jei savininkas ar žemdirbys augimo periodu nenaudoja insekticidų ir po to nebenuima derliaus nuo medžių?

3. Jei atsakymas į 2 klausimą yra neigiamas, ar žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, savininkui ar žemdirbiui nusprendus artimiausiu metu nukirsti joje esančias obelis, tačiau nevykdžius šio ketinimo iki referencinės datos? Ar keičiasi atsakymas atsižvelgiant į tai, ar iki nurodytos datos nusamdoma kita įmonė žemei išvalyti?

4. Jei atsakymas į 3 klausimą taip pat yra neigiamas, ar žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, jei savininkas ar žemdirbys nukirto obelis neturėdamas ketinimų sodinti naujus medžius; kitais žodžiais, ar tokiu atveju galutinis 1991 m. gruodžio 31 d. terminas išvalyti žemę taip pat yra galutinis terminas, į kurį reikia atsižvelgti paramos sistemos tikslais?

5. Jei atsakymas į 4 klausimą taip pat yra neigiamas, ar žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms, jei ji išvalyta nuo nukirstų medžių iki referencinės datos su tikslu paruošti ją naudoti kaip ariamą žemę?

6. Jei bet kuri iš pirmiau nurodytų aplinkybių reiškia, kad žemė nebepriskiriama daugiametėms kultūroms, kyla klausimas, ar bet kurio iš pirmiau nurodytų reglamentų prasme žemės nebepriskiriant daugiametėms kultūroms, ji nuo referencinės datos laikytina priskirta ne žemės ūkio tikslams, ir jei taip, ar kuri nors iš pirmiau nurodytų aplinkybių reiškia tokio priskyrimo pabaigą?“

III – Prejudicinių klausimų vertinimas

12. Mano nuomone, Verwaltungsgericht Halle klausimai gali būti suskirstyti į tris kategorijas, kurios nagrinėtinos viena paskui kitą.

13. Pirma klausimų grupė yra dėl žemės naudojimo būdo, reikalaujamo sąvoka „žemė <...> skirta daugiametėms kultūroms“. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar ši sąvoka reikalauja dirbti nagrinėjamą žemę ir konkrečiai, ar ji reikalauja naudoti žemę siekiant pelno (pirmas klausimas), naudoti insekticidus arba nuimti derlius (antras klausimas).

14. Šiuo atžvilgiu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas pacitavo 2001 m. rugsėjo mėn. Oberverwaltungsgericht Sachsen-Anhalt (Vokietija) sprendimą, kuriame nusprendė, kad sąvoka „žemė <...> skirta daugiametėms kultūroms“ reiškia, jog žemė turi būti naudojama siekiant pelno ir kad paprasčiausio žemės priskyrimo daugiametėms kultūroms be šios žemės priežiūros nepakanka, kad jai būtų taikomas 1992 m. pagrindinio reglamento 9 straipsnis. Todėl pirmąja klausimų grupe prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas nori įsitikinti šio apeliacinio teismo pateikto apibrėžimo tikslumu.

15. Šiuo klausimu manau, kaip ir Europos Bendrijų Komisija, kad sąvoka „žemė <...> skirta daugiametėms kultūroms“ nereikalauja dirbti žemės ir kad jos nenaudojimo, specialios priežiūros nebuvimo pakanka priskirti ją pagrindinio reglamento išimčiai.

16. Iš tikrųjų 1992 m. pagrindinio reglamento 9 straipsniu ir 1999 m. pagrindinio reglamento 7 straipsniu vien tik reikalaujama, kad referencinę datą žemė būtų „skirta“ daugiametėms kultūroms.

17. Lingvistinė veiksmažodžio „skirti“ reikšmė yra „(kažko) priskyrimas naudojimui“( ). Todėl pagrindiniuose reglamentuose vartojamas būdvardis „skirta“ reikalauja, kad žemė būtų priskirta konkrečiai paskirčiai arba konkrečiam tikslui, nagrinėjamu atveju – daugiametėms kultūroms. Tačiau šis būdvardis nereiškia, kad žemė taip pat turi būti dirbama arba prižiūrima konkrečiu būdu.

18. Taigi, sąvoka „žemė <...> skirta daugiametėms kultūroms“ gali reikalauti, kad tam tikru nustatytu momentu asmuo imtųsi priemonių, būtinų sudaryti galimybę šią žemę apsėti daugiametėmis kultūromis ir kad ji būtų iš tikrųjų skirta šioms kultūroms. Kita vertus, ja nereikalaujama, kad kartą priskirta daugiametėms kultūroms ši žemė būtų dirbama. Kitose nagrinėjamos nuostatos kalbinėse versijose, inter alia, vartojamos sąvokos, kurios taip pat suponuoja žemės dirbimo ir aktyvios priežiūros nebuvimą (ispanų k. – „tierras dedicadas“, vokiečių k. – „Flächen genutzt wurden“, anglų k. – „land which was under“ ir italų k. – „terreni destinati“).

19. Panašu, kad šią lingvistinę analizę patvirtina pagrindinių reglamentų 9 ir 7 straipsnių logika. Iš tikrųjų yra žinoma, kad be daugiametėms kultūroms skirtos žemės kompensacinės išmokos nemokamos taip pat ir už kitą žemę, t. y. už daugiametes ganyklas arba mišką. Be to, kaip pažymi Komisija, žemėje esanti daugiametė ganykla arba miškas nereiškia šios žemės dirbimo: ją galima naudoti visiškai natūraliam (pirmu atveju) žolės arba (antru atveju) medžių auginimui( ). Todėl būtų nelogiška kelti tokią sąlygą daugiamečių kultūrų atžvilgiu, už kurias, kaip ir daugiamečių ganyklų ir miškų atveju, kompensacinės išmokos nemokamos.

20. Galiausiai manau, kad reikalavimas dirbti žemę yra sunkiai suderinamas su pagrindinių reglamentų 9 ir 7 straipsniais siekiamais tikslais.

21. Iš tikrųjų šių nuostatų tikslas yra išvengti, kad žemė, kuri nebuvo apsėta lauko kultūromis prieš 1992 m. pagrindinio reglamento įsigaliojimą, būtų apsėta vieninteliu tikslu – gauti kompensacines išmokas( ). Jei ginčijamas reikalavimas būtų pripažintas, žemė, kuri iki 1991 m. gruodžio 31 d. nebuvo skirta lauko kultūroms, galėtų išvengti 1992 m. pagrindinio reglamento 9 straipsnio ir 1999 m. pagrindinio reglamento 7 straipsnio išimties tuo pagrindu, kad ji yra nedirbama arba neprižiūrima tam tikru būdu. Kitaip tariant, už žemę, kuri vadovaujantis pagrindinių reglamentų logika yra netinkama paramai, parama galėtų būti teikiama tuo pagrindu, kad ji nebuvo naudojama siekiant pelno, nebuvo purškiama pesticidais arba joje nebuvo nuimami derliai.

22. Antra klausimų grupė yra dėl aplinkybių, kuriomis žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar šis priskyrimas pasibaigia tuo momentu, kai ūkininkas priima sprendimą nukirsti obelis arba patikėti šią užduotį verslininkui (trečias klausimas), ar kai obelys iš tikrųjų nukertamos (ketvirtas klausimas), ar kai žemė išvaloma nuo nukirstų medžių (penktas klausimas).

23. Šie klausimai neturėtų kelti ypatingų sunkumų. Iš tikrųjų kadangi pagrindinių reglamentų 9 ir 7 straipsniais vien tik reikalaujama, kad žemė būtų apsėta daugiametėmis kultūromis, o ne eksploatuojama, laikytina, kad žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms tuo momentu, kai šios kultūros neatstatomai išnyksta. Todėl vien tik sprendimas nukirsti medžius jo neįgyvendinant nėra pakankamas. Kita vertus, nereikalaujama, kad kartą nukirsti medžiai būtų pašalinti, nes biologiniu požiūriu jie išnyksta tuo momentu, kai buvo išrauti.

24. Galiausiai paskutinis klausimas yra dėl nustojusios būti skirta daugiametėms kultūroms žemės kvalifikavimo. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas klausia, ar, išrovus medžius ir dėl to žemei nustojus būti skirta daugiametėms kultūroms, ji laikytina skirta „ne žemės ūkio tikslams“ 1992 m. pagrindinio reglamento 9 straipsnio ir 1999 m. pagrindinio reglamento 7 straipsnio prasme (šeštas klausimas).

25. Vadovaujantis bendrine žodžių prasme, sąvoka „žemės ūkis“ reiškia su augalų ir gyvulių auginimu susijusių darbų visumą( ). Todėl žemės priskyrimas žemės ūkio tikslams reiškia, kad ji naudojama augalų ar gyvulių auginimui. Šiuo atveju žinoma, kad po obelų išrovimo nagrinėjamai žemei nebuvo suteikta konkreti paskirtis. Todėl nebūdama skirta gyvulių ar augalų auginimui ji yra žemė, skirta „ne žemės ūkio tikslams“ pagrindinių reglamentų prasme.

IV – Išvada

26. Atsižvelgiant į šias aplinkybes siūlau Teisingumo Teismui į Verwaltungsgericht Halle pateiktus prejudicinius klausimus atsakyti taip:

„1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1765/92 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo, iš dalies pakeisto 1994 m. sausio 24 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 231/94, 9 straipsnio pirma pastraipa ir 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1251/1999 dėl tam tikrų lauko kultūrų augintojų paramos sistemos sukūrimo 7 straipsnio pirma pastraipa aiškintinos taip:

– sąvoka „žemė <…> skirta daugiametėms kultūroms“ nereikalauja naudoti žemės ir, inter alia, naudoti siekiant pelno, naudoti insekticidus arba nuimti derlius,

– žemė nustoja būti skirta daugiametėms kultūroms šių nuostatų prasme išrovus šioje žemėje pasodintus augalus, ir

– žemė, kuri po pirmiau nurodyto augalų išrovimo nėra skirta kitų augalų ar gyvulių auginimui, yra „žemė <…> skirta ne žemės ūkio tikslams“ šių nuostatų prasme.“