Keywords

Summary



Keywords

1. Ieškinys dėl panaikinimo – Terminas – Atskaitos taškas – Paskelbimas arba pranešimas – Sužinojimo apie aktą data – Papildomas pobūdis – Valstybei narei skirtas Komisijos sprendimas, kuriame nepradėjusi oficialios tyrimo procedūros ji konstatuoja, kad valstybės pagalba suderinama su bendrąja rinka – Paskelbimas – Sąvoka

(EB 230 straipsnio penktoji pastraipa; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 26 straipsnio 1 dalis)

2. Institucijų aktai – Motyvavimas – Pareiga – Apimtis – Atsižvelgimas į aplinkybes

(EB 253 straipsnis)

3. Transportas – Jūrų transportas – Laisvė teikti paslaugas – Jūrų kabotažas – Su Kanarų salomis susijęs kabotažas – Laikinas Reglamento Nr. 3577/92 netaikymas – Poveikis Komisijos kompetencijai siūlyti reikalingas priemones, susijusias su jūrinio maršruto tarp Kanarų salų paslaugų teikimo tvarka

(EB 88 straipsnio 1 dalis; Tarybos reglamento Nr. 3577/92 6 straipsnio 2 dalis)

4. Konkurencija – Įmonės, įgaliotos teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas – Užduoties pavedimas viešosios valdžios institucijų aktu – Viešosios paslaugos koncesija – Vienašalis atsisakymas teikti paslaugą – Poveikio nebuvimas

(EB 86 straipsnio 2 dalis)

5. Konkurencija – Įmonės, įgaliotos teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas – Bendros ekonominės svarbos paslaugų apibrėžimas – Valstybių narių diskrecija – Akivaizdžios klaidos buvimo patikrinimu apsiribojanti Komisijos kontrolė

(EB 86 straipsnio 2 dalis; Pranešimo apie bendros ekonominės svarbos paslaugas Europoje 22 punktas)

6. Konkurencija – Įmonės, įgaliotos teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas – Konkurso nebūtinumas norint pavesti įmonei tokią užduotį

(EB 86 straipsnio 2 dalis)

7. Konkurencija – Įmonės, įgaliotos teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas – Dėl tam tikros viešosios paslaugos susidariusių papildomų sąnaudų įvertinimas – Komisijos diskrecija – Teisminė kontrolė – Ribos

(EB 86 straipsnio 2 dalis)

8. Bendrijos teisė – Principai – Vienodas požiūris – Diskriminacija – Sąvoka

Summary

1. Iš EB 230 straipsnio penktos pastraipos formuluotės išplaukia, kad sužinojimo apie aktą datos, kaip ieškinio senaties termino skaičiavimo pradžios, kriterijus yra papildomas palyginti su akto paskelbimu arba pranešimu apie jį. Vadinasi, papildomai EB 230 straipsnio penktoje pastraipoje numatytas sužinojimo apie ginčijamą sprendimą kriterijus netaikytinas, jei ginčijamas sprendimas paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .

Tai, kad Komisija suteikia tretiesiems asmenims galimybę susipažinti su visu jos tinklalapyje pateikiamu sprendimo tekstu ir trumpu pranešimu, paskelbtu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje , leidžiančiais suinteresuotiems asmenims nustatyti atitinkamą sprendimą ir nurodančiais galimybę su jais susipažinti per internetą, turi būti laikoma paskelbimu šio straipsnio prasme.

Taip yra tuo atveju, kai, kalbant apie paskelbimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje pagal Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB (88) straipsnio taikymo taisykles, 26 straipsnio 1 dalį trumpi pranešimai apie pagal šio reglamento 4 straipsnio 2 ir 3 dalis priimtus sprendimus valstybės pagalbos srityje nukreipia į Komisijos tinklalapį kartu su pastaba, kad ten galima rasti visą aptariamo sprendimo tekstą autentiška (-omis) kalba (-omis) be konfidencialių duomenų.

(žr. 73, 78, 80-82 punktus)

2. Pagal EB 253 straipsnį motyvavimas turi būti pritaikytas prie nagrinėjamo akto pobūdžio, ir aktą priėmusi institucija privalo aiškiai ir nedviprasmiškai jį pagrįsti, kad suinteresuotieji asmenys galėtų su tuo aktu susipažinti, o kompetentingas teismas – vykdyti jo priežiūrą. Pareiga motyvuoti turi būti vertinama atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, ypač į akto turinį, motyvų, kuriais remiamasi, pobūdį bei į interesą gauti paaiškinimus, kurį gali turėti asmenys, tiesiogiai ir konkrečiai susiję su šiuo aktu. Nurodant motyvus, nėra reikalaujama tiksliai nurodyti visų svarbių faktinių ir teisinių aplinkybių sudedamųjų dalių, nes tai, ar akto motyvacija tenkina EB 253 straipsnio reikalavimus, turi būti vertinama atsižvelgiant ne tik į jų tekstą, bet ir į priėmimo aplinkybes bei nagrinėjamąją sritį reglamentuojančių teisės normų visumą.

(žr. 95 punktą)

3. Pagal Reglamento Nr. 3577/92, taikančio laisvės teikti paslaugas principą jūrų transportui valstybėse narėse (jūrų kabotažas), 6 straipsnio 2 dalį iki 1999 m. sausio 1 d. kabotažo liberalizavimas netaikomas Kanarų salose. Šiomis aplinkybėmis Komisija negalėjo Ispanijos valdžios institucijoms pagrįstai pasiūlyti pakeisti maršruto tarp Kanarų salų paslaugų teikimo tvarką, numatytą viešųjų paslaugų sutartyje, reglamentuojančią nacionalinės svarbos laivybos maršrutų paslaugų teikimą dvidešimčiai metų, skaičiuojant nuo 1978 metų.

(žr. 175 punktą)

4. Nors tiesa, jog tam, kad įmonė galėtų būti laikoma įgaliota teikti bendros ekonominės svarbos paslaugą EB 86 straipsnio prasme, reikia, kad ši užduotis būtų pavesta viešosios valdžios institucijų aktu, šį įgaliojimą turi suteikti viešosios paslaugos koncesija. Kadangi koncesija gali būti suteikta tik koncesininkui sutikus, to, kad įmonė buvo įgaliota atlikti bendros ekonominės svarbos paslaugą, negalima ginčyti tuo, kad ji įsikišo į procedūrą, kuria ši užduotis jai buvo patikėta. Be to, šio fakto negalima paneigti ir tuo, įmonė atsisakė teikti dalį šios paslaugos, nes vienašalis atsisakymas teikti paslaugą iš esmės yra suderinamas su viešąja paslauga susijusiais įsipareigojimais.

(žr. 186, 188‑189 punktus)

5. Valstybės narės turi plačią diskreciją apibrėždamos, ką jos laiko bendros ekonominės svarbos paslaugomis. Todėl valstybės narės nustatytas šių paslaugų apibrėžimas gali būti Komisijos ginčijamas tik esant akivaizdžiai klaidai.

(žr. 216 punktą)

6. Nei iš EB 86 straipsnio 2 dalies formuluotės, nei iš su šia nuostata susijusios teismo praktikos neišplaukia, kad bendro intereso užduotis ūkio subjektui gali būti patikėta tik konkurso tvarka.

(žr. 239 punktą)

7. Kalbant apie sudėtingų ekonominių aplinkybių vertinimą, Komisija turi plačią diskreciją vertindama pagal EB 86 straipsnio 2 dalį įmonei dėl tam tikros viešosios paslaugos susidariusias papildomas sąnaudas. Iš to išplaukia, kad Pirmosios instancijos teismas, kuriam patikėta atlikti Komisijos atlikto įvertinimo kontrolę, privalo tik patikrinti, ar realiai faktai yra tikslūs ir ar nėra akivaizdžios vertinimo klaidos.

(žr. 266 punktą)

8. Diskriminacija visų pirma yra skirtingas panašių situacijų traktavimas, sudarantis tam tikriems ūkio subjektams nepalankesnes sąlygas nei kitiems, šio nelygaus traktavimo nepateisinant tam tikros svarbos objektyvių skirtumų buvimu

(žr. 271 punktą)