LT
Teismopr aktikosr inkinys
ECLI:EU:F:2010 :117 1TARNAUTOJŲ TEISMO (antroji kolegija) SPRENDIMAS
2010 m. rugsėjo 30 d.
Byla F-76/05
Javier Torijano M ontero
prieš
Europos Sąjungos Tarybą
„Viešoji tarnyba — Pareigūnai — Paskyrimas — Kandida tai, įrašyti į kon kurso, paskelbto prieš 
įsigaliojant naujiems Pareigūnų tarnybos nuostatams, rezervo sąrašą — Priskyrimas prie lygio taikant 
naujas, mažiau palankias, normas — Pareigūnų tarnybos nuostatų 5 straipsnis — Pareigūnų tarnybos 
nuostatų XIII priedo 12 straipsnis — Lygybės principas — Teisėtų lūkesčių principas — 
Rūpestingumo pareiga — Proporcingumas“
Dalykas: Pagal EB 236 straipsnį ir A E 152 straipsnį pareikštas ieškinys, ku riuo J. Torijano 
Montero prašo: visų pirma panaikinti 2005 m. gegužės 17 d. Tarybos generalinio 
sekretoriaus pavaduotojo sprendimą atmesti ieškovo skundą ir 2004 m. spalio 20 d. 
sprendimą paskirti jį pareigūnu bandomajam laikotarpiui tiek, ki ek juo jis priskiria mas 
A*6 lygio 2 pakopai; subsidiariai – į pareigoti Tarybą sumokėti jam žalos atlyginimą.
Sprendimas:Atmesti ieškinį. Kiekviena šalis padengia savo bylinėjimosi išlaidas.
Santrauka
1. Pareigūnai — Įdarbinimas — Priskyrimas lygiui — Reglamentu Nr. 723/2004 į vesta nauja karjeros 
sistema — Pereinamojo laikotarpio nuostatos, reglamentuojančios priskyrimą prie lygio
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalis, 27 straipsnio pirma pastraipa ir 29 straipsnio 
1 dalis; XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis; Tarybos reglamentas Nr. 723/2004 )
2. Pareigūnai — Įdarbinimas — Priskyrimas lygiui — Reglamentu Nr. 723/2004 į vesta nauja karjeros 
sistema — Pereinamojo laikotarpio nuostatos, reglamentuojančios priskyrimą prie lygio
(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis; Tarybos reglamentas Nr. 723/2004 )
3. Pareigūnai — Paskyrimas — Lygio ir pareigų atitiktis — Užimtinų pareigų lygio nustatymas
(Pareigūnų tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalis, 7 straipsnio 1 dalis ir 62 straipsnio pirma pastraipa; 
I priedas; Tarybos reglamentas Nr. 723/2004 )
4. Pareigūnai — Principai — Administracijos rūpestingumo p areiga — Gero a dministravimo 
principas — Ribos
(Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalis)
2 ECLI:EU:F:2010 :117SANTRAUKA—BYLAF-76/05
TORIJANOMONTERO/TARYBA
1. Neužkertant kelio bet kokiai t eisės evoliucijai, lygybės principu negalima apriboti teisės aktų leidėjo 
laisvės bet kuriuo momentu dar yti Pareigūnų tarnybos nuostatų pakeitimus, kurie, jo manymu, atitinka 
tarnybos interesą, net ir t uomet, kai š ios nuostatos atrodo esančios mažiau palankios negu ankstesnės.
Todėl teisės aktų leidėjas, vykdydamas Pareigūnų tarnybos nuostatų reformą, galėjo nustatyti, kad 
konkursus laimėję asmenys, kuriuos iki 2004 m. gegužės 1 d. buvo numatyta įdarbinti nustatant A 7 
arba A 6 lygį, dabar turi būti įdarbinami nustatant A*6 lygį, ir kar tu sumažinti šiems lygiams nustatytus 
atlyginimus.
Tai atlikdamas teisės aktų leidėjas nepažeidė lygybės principo ir y pač bet ko kios diskriminacijos dėl 
amžiaus dra udimo, nes Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies lygių atitikties 
lentelė ir m ėnesinis bazinis dar bo užmokestis akivaizdžiai n eturi jokio tiesioginio ar n etiesioginio ryšio 
su suinteresuotųjų asmenų amžiumi.
Be to, remiantis taisykle, ku ri išplaukia i š Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalies, 
27 straipsnio pirmos pastraipos ir 29 straipsnio 1 dalies, pagal ku rią pareigų lygis nustatomas 
atsižvelgiant į j ų pobūdį, svarbą ir a pimtį, kad ir ko kia b ūtų suinteresuotųjų asmenų kv alifikacija, 
Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalies lygių atitikties lentelėje bazinis A* 
5 lygis atskiria mas nuo aukštesnio A*6 lygio siekiant atsižvelgti į š io lygio pareigoms užimti 
reikalaujamą patirtį.
Todėl negalima tvirtinti, kad P areigūnų tarnybos nuostatų X III priedo 12 straipsnio 3 dalimi 
draudžiama atsižvelgti į p rofesinę p atirtį; atvirkščiai, pagal ją P askyrimų tarnyba, objektyviai 
nustatydama užimtinų pareigų lygį, įpareigojama atsižvelgti į šią patirtį dėl tarnybos intereso.
(žr. 55–59 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo T eismo praktika: 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo C enteno M ediavilla ir kt. prieš Komisiją, 
C-443/07 P, Rink. p. I-10945 , 83 punktas.
Pirmosios instancijos teismo praktika: 1998 m. rugsėjo 30 d. Sprendimo Ryan prieš Audito Rūmus, T-121/97, 
Rink. p. II-3885 , 98 ir 104 punktai; 2006 m. lapkričio 29 d. Sprendimo Ca mpoli prieš Komisiją, T-135/05, Rink. VT 
p. I-A-2-297 ir II- A-2-1527 , 105 punktas; 2007 m. liepos 11 d. Sprendimo Centeno M ediavilla ir kt. prieš Komisiją, 
T-58/05, Rink. p. II-2523 , 86, 89 ir 113 punktai.
Tarnautojų teismo praktika: 2007 m. birželio 19  d. Sprendimo D avis ir kt. prieš Tarybą, F-54/06, Rink. VT 
p. I-A-1-165 ir II- A-1-911, 81 punktas.
2. To paties dar bdavio dar buotojų, atliekančių lygiavertį dar bą, teisė gauti tokį patį atlyginimą yra 
speciali bendrojo lygybės principo, kurio laikymąsi turi užtikrinti Tarnautojų teismas, išraiška. Be to, ši 
teisė įtvirtinta T arptautinio ekono minių, socialinių ir ku ltūrinių teisių p akto 7 straipsnyje ir 
Tarptautinės dar bo organizacijos kon vencijoje Nr. 111.
Tačiau pagal vienodo ve rtinimo principą nedraudžiama skirtingai ve rtinti panašių situacijų, jeigu 
skirtingas vertinimas grindžiamas svarbiomis objektyviomis aplinkybėmis, kurias tikrina teismas.
Taigi teisės aktų leidėjas, vykdydamas Pareigūnų tarnybos nuostatų reformą, galėjo pakeisti lygių ir 
pareigų atitiktį, ypač priimdamas Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, nes 
pereinamojo laikotarpio nuostatoje paprastai nustatomos Pareigūnų tarnybos nuostatų, kurių taikymui 
sistemos pakeitimas neišvengimai turi įtakos, išimtys.
ECLI:EU:F:2010 :117 3SANTRAUKA—BYLAF-76/05
TORIJANOMONTERO/TARYBA
Šiomis sąlygomis įsigaliojus Pareigūnų tarnybos nuostatų reformai p askirti pareigūnai n egali būti 
laikomi esantys tokioje pačioje teisinėje padėtyje kai p įdarbintieji prieš 2004 m. gegužės 1 d., kurių 
paskyrimas buvo reglamentuojamas ankstesniais Pareigūnų tarnybos nuostatais.
Todėl pagal lygių sistemos reformą teisės aktų leidėjas nepažeidė vienodo atlyginimo už lygiavertį dar bą 
principo, suteikęs po šios reformos įdarbintiems pareigūnams atlyginimą, susijusį su lygiu, kuriam jie 
buvo priskirti pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 12 straipsnio 3 dalį, ir m ažiau palankų 
už nustatytą ankstesniems lygiams, ku riems buvo priskirti iki 2004 m. gegužės 1 d. įdarbinti 
pareigūnai.
(žr. 67–71 punktus)
Nuoroda:
Teisingumo Teismo praktika: 2001 m. birželio 26 d. Sprendimo Brunnhofer, C-381/99, Rink. p. I-4961 , 28 punktas; 
minėto Sprendimo Centeno Mediavilla ir kt. prieš Komisiją 77 –79 ir 105 punktai.
Pirmosios instancijos teismo praktika: minėto Sprendimo Centeno M ediavilla ir kt. prieš Komisiją 75 –80, 114 , 
126 ir 129 punktai.
3. Iš kar tu skaitomų Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalies ir 62 straipsnio pirmos 
pastraipos, pagal ku rias pareigūnas turi teisę į j o lygį ir p akopą atitinkantį atlyginimą, matyti, kad , 
nustačius lygį ir kar tu p areigūno dar bo u žmokesčio dydį, jam n egali būti patikėtos šio lygio 
neatitinkančios pareigos. Kitaip tariant, lygis ir dar bo užmokestis, į ku rį turi teisę pareigūnas, apibrėžia 
užduotis, kurios jam gali būti paskirtos. Todėl lygio ir p areigų atitikties principas taip pat suteikia t eisę 
kiekvienam pareigūnui atsisakyti užimti jo lygio neatitinkančią dar bo vietą ir d ėl to galiausiai a tsisakyti 
užimti jo atlyginimo neatitinkančias pareigas.
Tam, ka s išdėstyta, neprieštarauja aplinkybė, kad R eglamentu N r. 723/2004 , iš da lies ke ičiančiu 
Pareigūnų tarnybos nuostatus ir K itų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, nustatytos redakcijos Pareigūnų 
tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalyje ir I priede tiksliai n enustatyta tam tikrų pareigų ir t am tikro 
lygio atitiktis. Šiomis nuostatomis nekeičiamas iš Pareigūnų tarnybos nuostatų 7 straipsnio 1 dalies 
išplaukiantis principas, pagal ku rį užimtinų pareigų lygį reikia n ustatyti atsižvelgiant į u žduočių, 
susijusių su nagrinėjamomis pareigomis, svarbą ir v adovaujantis tik tarnybos interesais. Šios nuostatos 
tereiškia, kad P askyrimų tarnyba negali nustatyti tikslaus užimsimų pareigų lygio pranešime a pie laisvą 
darbo vietą. Tačiau ši institucija, naudodamasi did ele diskrecija vertinti, lieka įpareigota užtikrinti, kad 
jos pranešime a pie laisvą dar bo vietą nurodomų lygių spektras pakankamai atspindėtų aptariamų 
užduočių svarbą ir kad p askyrimas į v ieną šių lygių būtų objektyvus, ypač atsižvelgiant į p risiimtinų 
užduočių svarbą.
(žr. 72 ir 73 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo p raktika: 1991 m. gegužės 7 d. Sprendimo Jo ngen p rieš K omisiją, T-18/90, 
Rink. p. II-187, 27 punktas; 2008 m. liepos 8 d. Sprendimo K omisija prieš Economidis, T-56/07 P, Rink. VT 
p. I-B-1-31 ir II- B-1-213, 82–86 punktai; 2009 m. birželio 18 d. Sprendimo Komisija prieš Traore, T-572/08 P, 
Rink. VT p. I-B-1-39 ir II- B-1-223, 38, 40 ir 41 punktai.
4. Gero ad ministravimo p rincipas nėra l abiau p rivalomas nei reglamentas. Tas pats taikoma 
administracijos pareigai atsižvelgti į j os tarnautojų interesus, ku ri atspindi p riešpriešinių teisių ir 
pareigų p usiausvyrą, ku ri P areigūnų tarnybos nuostatuose sukurta nustatant viešosios valdžios 
institucijų ir v iešosios tarnybos tarnautojų santykius ir ku ri d ėl to visuomet ribojama taikant 
galiojančias no rmas.
4 ECLI:EU:F:2010 :117SANTRAUKA—BYLAF-76/05
TORIJANOMONTERO/TARYBA
Todėl dėl vietos, ku rią no rmų hierarchijoje užima gero ad ministravimo principas ir r ūpestingumo 
pareiga, pažymėtina, kad p areigūnas, paskirtas laikotarpiu nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2006 m. 
balandžio 30 d., negali jais remtis, kad g autų kitokį nei iš Pareigūnų tarnybos nuostatų XIII priedo 
12 straipsnio 3 dalies išplaukiantį rezultatą, nes institucijos kompe tencija susijusi su šia nuostata.
(žr. 94 ir 95 punktus)
Nuoroda:
Pirmosios instancijos teismo p raktika: 1990 m. ko vo 27 d. Sprendimo C homel prieš K omisiją, T-123/89, 
Rink. p. II-131, 32 punktas; 1993 m. birželio 17 d. Sprendimo A rauxo-Dumay prieš K omisiją, T-65/92, 
Rink. p. II-597, 37 punktas; 1994 m. birželio 22 d. Sprendimo Ri jnoudt ir Hocken prieš Komisiją, T-97/92 ir 
T-111/92, Rink. VT p. I-A-159 ir II- 511, 104 punktas; 2006 m. lapkričio 29 d. Sprendimo Ca mpoli prieš Komisiją, 
T-135/05, Rink. VT p. I-A-2-297 ir II- A-2-1527 , 149 punktas.
Tarnautojų teismo praktika: 2007 m. sausio 23 d. Sprendimo C hassagne prieš Komisiją, F-43/05, Rink. VT 
p. I-A-1-27 ir II- A-1-139, 111 punktas.