ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
20

Komisija teigia, kad reikalavimai dėl neveikimo nepriimtini. Pirma, ieškovas neturi teisės pareikšti ieškinio dėl neveikimo, jei juo nesiekiama konstatuoti, kad Komisija nepriėmė jam teisinių pasekmių sukeliančių teisės aktų, dėl kurių gali būti pareikštas ieškinys dėl panaikinimo. Antra, Komisija teigia, kad ji turi diskreciją šiuo atveju, lygiai kaip ir pradėti procedūrą dėl įsipareigojimų neįvykdymo, dėl kurios privatūs asmenys neturi teisės reikalauti, kad ji apibrėžtų konkrečią poziciją. Be to, Komisija tvirtina, kad ji ėmėsi visų pagal SLAJ leidžiamų teisinių priemonių, kad būtų nutraukta Sąjungos pilietybę turinčių gydytojų diskriminacija. Dėl šio aspekto ji pažymi, jog per kiekvieną kasmetinį Jungtinio komiteto posėdį ji kėlė Šveicarijos teisės aktų suderinamumo su SLAJ nuostatomis klausimą, remdamasi šio susitarimo 19 straipsniu, kuriame Jungtiniam komitetui suteikta kompetencija tik politiniu lygiu išspręsti šalių ginčus. Taigi jos iniciatyva leido pajudėti pirmyn keliose bylose, be kita ko, dėl horizontaliosios direktyvos Ženevos kantone peržiūros. Nėra kito mechanizmo, būtent privalomo, SLAJ šalių ginčams spręsti. Galiausiai Sąjunga neturi nutraukti ar sustabdyti SLAJ, kuris yra labai sudėtingų sutartinių santykių su Šveicarijos Konfederacija dalis, ir bet kuriuo atveju tai yra mišrus susitarimas, tad jam nutraukti ar sustabdyti reikalingas visų valstybių narių pritarimas. Iš to ji daro išvadą, kad ieškinys dėl neveikimo neturi jokio pagrindo.
Iš principo ieškiniai turi būti pareikšti ginčijamo akto autoriui. Visų pirma taip yra tuo atveju, kai aktas negali būti priskiriamas Sąjungos institucijai, įstaigai ar organui, kurie jo nepriėmė. Be to, ieškinyje per klaidą nurodžius atsakovą, kuris nėra ginčijamo akto autorius, ieškinys netampa nepriimtinas, jeigu jame pateikta informacija, kuria remiantis galima aiškiai nustatyti šalį, prieš kurią šis ieškinys nukreiptas, pavyzdžiui, nurodytas ginčijamas aktas ir jo autorius. Tokiu atveju ginčijamo akto autorius laikytinas atsakovu, net jeigu jis nenurodytas ieškinio įžanginėje dalyje. Tačiau šį atvejį reikia skirti nuo tokio, kai ieškovas toliau vis nurodo ieškinio įžanginėje dalyje nurodytą atsakovą, visiškai suvokdamas, kad šis nėra ginčijamo akto autorius. Pastaruoju atveju reikia turėti omenyje ieškinyje nurodytą atsakovą ir prireikus apie ieškinio priimtinumą spręsti atsižvelgiant į šį nurodymą.

(žr. 37, 38 punktus)
2016 m. kovo 18 d. Tarybos internetiniame tinklapyje kaip pranešimo spaudai paskelbto pareiškimo dėl Sąjungos valstybių narių ar vyriausybių vadovų ir Turkijos ministro pirmininko susitikimo rezultatų, skirto Turkijos ir ES santykiams gilinti, taip pat migracijos krizei spręsti, negalima laikyti aktu, dėl kurio galima pareikšti ieškinį pagal SESV 263 straipsnį. Toks aktas negali būti laikomas Europos Vadovų Tarybos ar kitos Sąjungos institucijos, įstaigos ar agentūros priimtu aktu ar atskleidžiančiu tokio akto, kuris atitiktų susitarimą, kurį 2016 m. kovo 18 d. sudarė Europos Vadovų Taryba ir Turkijos Respublika, egzistavimą.

Kadangi, kiek tai susiję su Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnio pirmos pastraipos taikymu, ginčijamam aktui buvo suteiktas materialus pavidalas pateikiant pranešimą spaudai, reikia įvertinti aplinkybes, kuriomis buvo priimtas šiame pranešime spaudai paskelbtas ES ir Turkijos pareiškimas, ir šio pareiškimo turinį siekiant nustatyti, ar tai gali būti aktas, priskirtinas Europos Vadovų Tarybai, arba ar jis gali atskleisti tokio akto egzistavimą, todėl jam taikoma SESV 263 straipsnyje numatyta teisėtumo kontrolė. Sąjungos valstybėms narėms ir Turkijos Respublikai oficialiai perduoti dokumentai, susiję su ES ir Turkijos susitikimu, įrodo, kad, nepaisant ES ir Turkijos pareiškime, paskelbtame minėtame pranešime spaudai, vartojamų sąvokų, kurios, deja, dviprasmiškos, šių valstybių narių atstovai su Turkijos ministru pirmininku susitiko kaip minėtų valstybių narių ar jų vyriausybių vadovai patalpose, kuriomis dalijasi Europos Vadovų Taryba ir Taryba. Šiuo aspektu tai, kad šiame susitikime taip pat dalyvavo oficialiai nekviesti Europos Vadovų Tarybos pirmininkas ir Komisijos pirmininkas, neleidžia daryti išvados, kad dėl visų šių Europos Vadovų Tarybos narių dalyvavimo įvyko Europos Vadovų Tarybos susitikimas su Turkijos ministru pirmininku.

Be to, net darant prielaidą, jog tarptautinis susitarimas galėjo būti neformaliai sudarytas per ginčijamą susitikimą, šį susitarimą būtų sudarę Sąjungos valstybių narių ar jų vyriausybių vadovai ir Turkijos ministras pirmininkas. Kai ieškinys pareiškiamas pagal SESV 263 straipsnį, Bendrasis Teismas neturi jurisdikcijos priimti sprendimo dėl valstybių narių sudaryto tarptautinio susitarimo teisėtumo.

(žr. 49, 67, 68, 72–74 punktus)
Valstybės narės atsako už nacionaliniu mastu bendraisiais laikomus interesus. Todėl, be kita ko, valstybės pagalbos srityje jos gali užtikrinti jų gynybą per laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrą ir prašyti taikyti laikinąsias apsaugos priemones teigdamos, kad ginčijama priemonė gali labai pakenkti valstybės užduočių vykdymui ir viešajai tvarkai. Be to, valstybės narės gali nurodyti žalą, darančią poveikį jų ekonomikos sektoriui, be kita ko, kai ginčijama priemonė gali turėti neigiamos įtakos užimtumo lygiui ir pragyvenimo išlaidoms. Tačiau joms nepakanka remtis žala, kurią patirtų ribotas skaičius įmonių, tuo atveju, kai jos atskirai nesudaro viso nacionalinės ekonomikos sektoriaus.

Sąlygų, taikomų skubos egzistavimui įvertinti, sušvelninimas buvo pripažintas tik dėl bylų dėl ribojamųjų priemonių bendros užsienio ir saugumo politikos srityje, dėl bylų viešųjų pirkimų srityje ir dėl bylų dėl galimybės susipažinti su dokumentais atvejų, kai atrodė pernelyg sudėtinga ar net neįmanoma dėl sisteminių priežasčių įvykdyti sąlygų, numatytų Procedūros reglamente ir įprastai aiškinamų teismo praktikoje.

Išskyrus minėtus bylų atvejus, ieškovas privalo įrodyti, kad neišvengiamai bus padaryta didelės ir nepataisomos žalos, o fumus boni juris, kad ir koks tvirtas būtų, negali kompensuoti skubos nebuvimo.

(žr. 24, 37–43 punktus)
40

Be to, reikia konstatuoti, kad pati IPPF pripažįsta, jog Bendrajam Teismui galimai panaikinus ginčijamą komunikatą, tai nedelsiant nepaveiktų jos pačios ir jos narių finansavimo (žr. šios nutarties 29 punktą). Negalima pritarti nurodytai aplinkybei, kad šis panaikinimas turėtų tiesioginių pasekmių IPPF ir jos narių interesams, nes būtų atnaujintos diskusijos dėl galimo jų finansavimo Sąjungos lėšomis, o per šias diskusijas jos privalėtų dar kartą apginti savo uždavinius ir savo darbą, nes ši aplinkybė neįrodo realaus ir tikro poveikio IPPF ir jos nariams, kaip tai suprantama pagal šios nutarties 19 punkte nurodytą teismo praktiką.
Taigi, jei perduodant tekstą elektroniniu paštu buvo nesilaikyta Bendrojo Teismo procedūros reglamento 43 straipsnyje nustatytų teisinio saugumo reikalavimų, vertinant, ar buvo laikytasi ieškinio pareiškimo termino, negali būti atsižvelgiama į ieškinio pateikimo telefaksu arba elektroniniu paštu datą ir turi būti atsižvelgiama tik į pasirašyto originalo pateikimo datą

Be to, siekiant tinkamai pateikti bet kokį procesinį dokumentą, Procedūros reglamento 43 straipsnyje, kuriuo leidžiama kaip į ieškinio pareiškimo datą atsižvelgti į pasirašyto originalo kopijos perdavimo elektroniniu paštu datą, reikalaujama, kad šalies atstovas ranka pasirašytų dokumento originalą prieš jį perduodamas elektroniniu paštu ir kad tą patį originalą pateiktų Bendrojo Teismo kanceliarijai vėliausiai per kitas dešimt dienų. Šiomis aplinkybėmis, jei vėliau paaiškėja, kad ant dokumento originalo, kuris faktiškai pateiktas Bendrojo Teismo kanceliarijai per dešimt dienų nuo perdavimo elektroniniu paštu, yra ne tas pats parašas, kuris yra ant elektroniniu paštu atsiųsto dokumento, šios aplinkybės pakanka konstatuoti, kad šie dokumentai skirtingi, net jei jie pasirašyti to paties asmens.

(žr. 14 ir 15 punktus)
Terminas pateikti atsiliepimą į ieškinį yra du mėnesiai. Šis terminas yra skirtas atsakovui atsakyti į ieškinį pasirenkant, ar atsakyti iš esmės ir pateikti atsiliepimą į ieškinį, ar nurodyti, kad ieškinys yra nepriimtinas ir šiuo tikslu pateikti prieštaravimą, vadovaujantis Bendrojo Teismo procedūros reglamento 114 straipsnio 1 dalimi. Todėl darytina išvada, kad terminas nepriimtinumu grindžiamam prieštaravimui pateikti taip pat yra du mėnesiai.

Be to, Bendrojo Teismo procedūros reglamento 46 straipsnio 1 dalyje nustatytas terminas pateikti atsiliepimą į ieškinį pradedamas skaičiuoti tik po to, kai atsakovas gauna ieškinį. Darytina išvada, kad tai taip pat taikoma terminui pateikti nepriimtinumu grindžiamą prieštaravimą.

(žr. 37–39, 41, 42 punktus)
BENDROJO TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) NUTARTIS

2013 m. lapkričio 27 d.

Luigi Marcuccio

prieš

Europos Komisiją

„Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje kaip akivaizdžiai nepriimtino — Telefaksu per nustatytą terminą pateiktas ieškinys, pasirašytas advokato parašą perteikiančiu anspaudu — Originalo pateikimas pasibaigus terminui — Pavėluotai pareikštas ieškinys — Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas“

Dalykas:

Apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 28 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutarties Marcuccio prieš Komisiją (F‑92/12) panaikinimo.

Sprendimas:

Atmesti apeliacinį skundą. L. Marcuccio padengia savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

Teismo procesas – Ieškinys – Formos reikalavimai – Advokato parašas ranka – Esminė griežtai taikoma norma – Telefaksu pateiktas ieškinys – Advokato pasirašymas naudojant anspaudą – Parašas ranka, skirtingas nuo paštu atsiųsto ieškinio originale esančio parašo – Fakso gavimo data, į kurią negalima atsižvelgti siekiant įvertinti termino pareikšti ieškinį laikymąsi

(Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnis)

Kalbant apie ieškovui atstovaujančio advokato parašo telefaksu atsiųstame ieškinyje ir parašo ant originalo, kuris pateiktas vėliausiai per dešimt dienų, santykį, pasakytina, kad kai telefaksu pateikto ieškinio apačioje esantis parašas nesutampa su parašu ant vėliau pateikto ieškinio originalo, į telefaksu pateiktą ieškinį atsižvelgti negalima siekiant įvertinti termino pareikšti ieškinį laikymąsi. Be to, ant ieškinio esantis ieškovo įgalioto advokato parašą perteikiantis antspaudas yra netiesioginis ir mechaninis pasirašymo būdas, vien kuriuo remiantis negalima nustatyti, jog būtent pats advokatas pasirašė nagrinėjamą procesinį dokumentą. Iš tiesų, siekiant teisinio saugumo, parašo ranka reikalavimas tam, kad būtų užtikrintas ieškinio autentiškumas ir išvengta pavojaus, kad jis galėtų būti parengtas tam neįgalioto asmens, laikytinas esminiu griežtai taikytinu formos reikalavimu, kurio nesilaikymas lemia ieškinio nepriimtinumą.

Darytina išvada, kad kai ant telefaksu atsiųsto dokumento esantis parašas – ar tai būtų parašą perteikiantis antspaudas, ar parašas ranka – nesutampa su vėliau pateiktame ieškinio originale esančiu parašu, dėl šio skirtumo atsiranda tokie patys teisiniai padariniai, t. y. negalima atsižvelgti į telefaksu gautą dokumentą siekiant įvertinti termino pareikšti ieškinį laikymąsi.

(žr. 13–15 ir 17 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika 2007 m. gegužės 23 d. Sprendimo Parlamentas prieš Eistrup, T-223/06 P, Rink. p. II-1581, 50–52 punktai.

Bendrojo teismo praktika: 2011 m. lapkričio 29 d. Nutarties ENISA prieš CEPD, T‑345/11, neskelbiamos Rinkinyje, 15–17 punktai; 2012 m. spalio 3 d. Nutarties Tecnimed prieš VRDT – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, 15–17 punktai ir juose nurodyta teismo praktika.
2013 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis Telefónica prieš Komisiją

(Byla T‑430/11)

„Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Pagalbos schema, pagal kurią mokesčių tikslais galima amortizuoti finansinę prestižo vertę įsigyjant užsienio bendrovės akcijų — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka, tačiau nenurodoma ją grąžinti — Aktas, kuriame nurodytos įgyvendinamosios priemonės — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nebuvimas faktiniu pagal schemą suteiktos pagalbos gavėju — Pareigos susigrąžinti pagalbą nebuvimas — Nepriimtinumas“

1. Procesas — Bendrojo Teismo pareiga pradėti žodinę proceso dalį prieš priimant sprendimą dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo — Nebuvimas (Bendrojo Teismo procedūros reglamento 114 straipsnio 1 ir 3 dalys) (žr. 20 punktą)

2. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai — Komisijos sprendimas, kuriuo uždraudžiama sektorinės pagalbos schema — Konkreti sąsaja — Kriterijai — Administracinės procedūros šalies statusas — Aiškiai apibrėžtos derybininko padėties nebuvimas — Nepriimtinumas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 24, 26, 27 punktus)

3. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai — Komisijos sprendimas, kuriuo uždraudžiama sektorinės pagalbos schema — Įmonės, kuri sprendimo priėmimo momentu nėra faktinė naudos pagal šią schemą gavėja, ieškinys — Nepriimtinumas — Įmonės, kuri pasinaudojo pagal šią schemą suteikta individualia pagalba, tačiau neprivalo jos grąžinti, ieškinys — Nepriimtinumas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 24, 29–36, 40–46 punktus)

4. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Konkrečios sąsajos ir suinteresuotumo pareikšti ieškinį skirtumas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 43 punktą)

5. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Reglamentuojamojo pobūdžio akto sąvoka pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą — Bet koks visuotinai taikomas aktas, išskyrus pagal teisėkūros procedūrą priimtus aktus — Komisijos sprendimas, kuriuo uždraudžiama sektorinės pagalbos schema — Aktas, dėl kurio reikia priimti įgyvendinamąsias priemones, kaip jis suprantamos pagal šią sutarties nuostatą — Neįtraukimas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa ir 288 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 50–52, 54 punktus)

6. Europos Sąjungos teisė — Principai — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Ieškinys dėl sprendimo valstybės pagalbos srityje panaikinimo, kurį Bendrasis Teismas pripažino nepriimtinu — Galimybė pasiūlyti nacionaliniam teismui pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą (SESV 263 ir 267 straipsniai) (žr. 53 punktą)

Dalykas

Prašymas iš dalies panaikinti 2011 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimą 2011/282/ES dėl Ispanijos įgyvendintos finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų (Nr. C 45/07 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007)) (OL L 135, p. 1).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.
42

Vertimo centras tvirtina, kad ginčijamas aktas nėra sprendimas ir nesukelia jokių privalomų teisinių pasekmių. 2006 m. kovo 22 d. nuomonėje sprendžiama, ar Vertimo centras yra subsidijuojama įstaiga, taip pat siūloma Komisijai atidėti ginčijamų skolų išieškojimo procedūras ir sutikti pradėti arbitražo procedūrą; to Komisija niekada oficialiai neatsisakė jokiame Vertimo centrui skirtame rašte. Taigi kalbama ne apie sprendimą, o apie paprasčiausią pozicijos pareiškimą ir tolesnių derybų siūlymą siekiant rasti abiem pusėms priimtiną išeitį. Be to, Vertimo centras niekada oficialiai neprieštaravo Komisijos prašymui, tik pageidavo, kad ji pateiktų patikslinimų.
19

2006 m. kovo 1 d. laišku Komisija ieškovės atstovui nurodė: „<…> nors per vokų su pasiūlymais atplėšimo susirinkimą buvo nustatyta, kad bendrovės Globe pasiūlymas yra priimtiniausias, po to pasirodė, jog kito konkurso kandidato pasiūlymas buvo paremtas Oficialiajame leidinyje išspausdintame originaliame skelbime, o ne EuropeAid tinklavietėje paskelbtame pakeitime nurodytais kiekiais. Kadangi šis pakeitimas buvo paskelbtas vėlai, o dėl to potencialiems konkurso dalyviams buvo suteiktas tik labai trumpas terminas su juo susipažinti, ir kadangi konkurse dėl įrengimų negalima iš anksto identifikuoti potencialių konkurso dalyvių, vertinimo komitetas nusprendė atsižvelgti į šį pasiūlymą ir atlikti būtinus patikslinimus atsižvelgdamas į tinklavietėje paskelbtus kiekius. Atlikus šiuos patikslinimus (kiekių sumažinimas ir dėl to bendros kainos sumažinimas), pasirodė, kad Globe pasiūlymas nebuvo patraukliausias. Todėl sutartis buvo sudaryta su IGN.“
24

Galiausiai federalinės kompensavimo sistemos 3 straipsnio 4 dalyje, kurios esmė priminta ginčijamo sprendimo 23 konstatuojamojoje dalyje, nustatyta: „[K]ai viruso plitimo valdymo priemonės poveikis yra susijęs su tam tikra ekonomine veikla ir dėl to ekonominė veikla pakeičiama kita susijusia ekonomine veikla arba kitu pajamų šaltiniu, į šios kitos susijusios veiklos pajamas taip pat atsižvelgiama įskaitymo forma. Todėl jokio pranašumo negalima įgyti dėl to, kad gali būti atsižvelgta tik į ekonominę veiklą, kurią paveikė viruso plitimo valdymo priemonės, jei dėl to kita ekonominė veikla tampa pelningesnė. Taigi per didelė kompensacija už padarytą žalą negalima.“
13

Kitą dieną Parlamentas priėmė ginčijamą rezoliuciją, joje, be kita ko, nurodyta: „Atsisakymas patvirtinti 2018 m. biudžeto įvykdymą, interesų konfliktas, priekabiavimas, informavimas apie pažeidimus [Parlamentas] 66. primena, kad keletas darbuotojų ilgą laiką kentė tuometinio I grupės pirmininko psichologinį priekabiavimą; apgailestauja, kad Komitete taikomomis kovos su priekabiavimu priemonėmis nepavyko greičiau išspręsti šio klausimo ir imtis taisomųjų veiksmų dėl to, jog atitinkamas narys ėjo aukšto lygio pareigas; <…> kritikuoja, kad Komitetas sugaišo daug laiko, kol ėmėsi reikalingų priemonių Komiteto darbo tvarkos taisyklėms ir elgesio kodeksui pakoreguoti, siekdamas, kad tokia situacija ateityje nesikartotų <…> 68. atkreipia dėmesį į tai, kad dėl Komiteto netinkamų veiksmų šiuo atveju prarasta daug viešųjų lėšų dėl teisinių išlaidų, laikinojo nedarbingumo atostogų, nukentėjusiųjų apsaugos, sumažėjusio našumo, biuro ir kitų organų posėdžių ir kt.; todėl mano, kad tai kelia susirūpinimą dėl atskaitomybės, biudžeto kontrolės ir gero žmogiškųjų išteklių valdymo Sąjungos institucijose, įstaigose, biuruose ir agentūrose <…> 69. primena, jog Parlamentas atsisakė Komiteto Generaliniam sekretoriui suteikti patvirtinimą dėl 2018 finansinių metų biudžeto įvykdymo, be kita ko, dėl akivaizdaus rūpestingumo pareigos pažeidimo ir administracijos veiksmų stokos, taip pat dėl finansinių pasekmių; primena Komitetui, kad atsisakymas patvirtinti biudžeto įvykdymą yra rimta problema, kuriai spręsti reikia imtis skubių veiksmų; labai apgailestauja dėl to, kad buvęs žmogiškųjų išteklių ir finansų direktorius (dabartinis Generalinis sekretorius) nesiėmė ryžtingų veiksmų, visų pirma prevencijos ir žalos atlyginimo priemonių, tol, kol buvo atsisakyta patvirtinti 2018 m. biudžeto įvykdymą; 70. pažymi, kad per 2018 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą ir dalį šios 2019 m. procedūros Generalinis sekretorius negalėjo Parlamento Biudžeto kontrolės komitetui pateikti pakankamos, skaidrios ir patikimos informacijos <…> 75. <…> yra susirūpinęs dėl to, kad narys, kuris buvo pripažintas atsakingu už priekabiavimą, vis dar dirbo biure po OLAF rekomendacijos ir sugebėjo užtikrinti naujo narių elgesio kodekso priėmimo atidėjimą <…> 80. <…> yra labai susirūpinęs dėl to, kad nusikalstamos veikos vykdytojas Tarybos buvo paskirtas nariu naujai kadencijai, taip pat dėl to, kad aukoms ir pranešėjams kyla pavojus, [kad] jis arba jį Komitete palaikantys asmenys gali imtis atsakomųjų veiksmų; pabrėžia, jog faktas, kad jis nepripažįsta padarytų pažeidimų ir neapgailestauja dėl jų, rodo visišką savianalizės ir pagarbos aukoms stygių <…> 83. pažymi, kad 2020 m. liepos 15 d. ir 16 d. plenariniuose Komiteto posėdžiuose buvo patvirtintas 2020 m. birželio 9 d. Biuro sprendimas prie proceso, kurį Briuselio darbo auditorius pradės Briuselio [baudžiamųjų bylų] teisme, prisijungti kaip civilinei bylos šaliai; pažymi, kad Briuselio darbo auditorius buvo informuotas apie nario imuniteto panaikinimą, tačiau daugiau informacijos apie procesą iki šiol negauta. <…>“
81

Be to, Reglamento Nr. 1303/2013 144 straipsnyje, kuriame įtvirtinti finansinių pataisų kriterijai, numatyta, kad Komisija atlieka finansines pataisas, panaikindama visą Sąjungos įnašą veiksmų programai arba jo dalį, jeigu, atlikusi būtinus patikrinimus, be kita ko, nustato, kad esama didelių veiksmų programos valdymo ar kontrolės sistemos veikimo trūkumų, keliančių pavojų Sąjungos įnašui, kuris veiksmų programai jau išmokėtas. Pagal Reglamento Nr. 1303/2013 145 straipsnyje numatytą procedūrą prieš priimdama sprendimą dėl finansinės pataisos Komisija pradeda procedūrą, informuodama valstybę narę apie preliminarias savo tyrimo išvadas ir prašydama jos per du mėnesius pateikti savo pastabas. Šiame straipsnyje aprašyta Komisijos ir atitinkamos valstybės narės dialogo procedūra ir, be kita ko, jo 4 dalyje numatyta, kad jeigu valstybė narė nesutinka su preliminariomis Komisijos išvadomis, ji yra kviečiama į Komisijos posėdį, siekiant įsitikinti, kad Komisija turi visą reikiamą informaciją ir pastabas savo išvadoms dėl finansinės pataisos taikymo pagrįsti. To paties reglamento 145 straipsnio 6 dalyje taip pat nustatyta, kad norėdama taikyti finansines pataisas Komisija per šešis mėnesius nuo posėdžio dienos arba, jei valstybė narė sutinka po posėdžio pateikti papildomą informaciją – nuo jos gavimo dienos įgyvendinimo aktu priima sprendimą ir kad ji atsižvelgia į visą per procedūrą pateiktą informaciją ir pastabas. Be to, Reglamento Nr. 1303/2013 145 straipsnio 7 dalyje, be kita ko, numatyta, kad jeigu vykdydama pareigas pagal šio reglamento 75 straipsnį Komisija nustato pažeidimų, kurie rodo didelius valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingo veikimo trūkumus, atliekamos finansinės pataisos, dėl kurių sumažėja ESI fondų parama veiksmų programai.
212

Be to, iš Įgyvendinimo reglamento 2020/1336 624 konstatuojamosios dalies matyti, kad Cordial pateikė įrodymų, kad ji praeityje bandė įsigyti PVA iš Taivano gamintojo, tačiau negalėjo sudaryti jokio sandorio, nes šis gamintojas parduoda produktą tik per prekiautoją Sąjungoje ir nenorėjo pritaikyti savo produkto prie Cordial reikalavimų.
51

Pirmajame ieškinio pagrinde ieškovas, be kita ko, teigia, kad 2019 m. vasario 8 d. ir kovo 8 d. sprendimuose, kurie buvo patvirtinti 2020 m. kovo 16 d. sprendimu (toliau – ginčijami sprendimai), nusprendęs, kad ieškovas yra darbingas ir nuo 2019 m. vasario 18 d. be pateisinamos priežasties neatvyksta į darbą, EIB pažeidė Pereinamojo laikotarpio reglamento 46-1 ir 48-1 straipsnius ir Administracinių nuostatų 11.1 ir 11.3 straipsnius, be to, padarė akivaizdžią vertinimo klaidą.
23

Antra, ieškinį pareiškusios asociacijos nenurodo, kurie jų nariai yra profesionalūs veiklos vykdytojai, užsiimantys augalų, nurodytų ginčijamo įgyvendinimo reglamento IV priedo dalyse, kurias jos prašo panaikinti, gamyba ir prekyba. Šios informacijos nėra nei CIA ir MIVA įstatuose, nei dubliko priede pateiktuose dokumentuose. Be to, kadangi pirmoji ieškovė pareiškė ieškinį savo vardu, MIVA negali savo teisės pareikšti ieškinį grįsti tuo, kad minėta ieškovė yra viena iš jos narių. Kiek tai susiję su ieškovių 2021 m. vasario 24 d. atsakyme nurodytais veiklos vykdytojais, jos neįrodė, kad buvo įtrauktos į oficialų profesionalių veiklos vykdytojų registrą, kurį valstybės narės turi tvarkyti ir atnaujinti pagal Reglamento 2016/2031 65 straipsnį. Be to, Komisija ginčija ieškovių pateiktų sąskaitų faktūrų reikšmingumą. Šiuo klausimu Komisija teigia, kad, nelygu profesionalus veiklos vykdytojas, išrašęs šias sąskaitas, jos arba nesusijusios su ginčijamo įgyvendinimo reglamento IV priedo ginčijamoje dalyje nurodytais augalais, arba susijusios tik su kai kuriais iš tų augalų, arba jose nurodyta vėlesnė data, negu buvo pareikštas ieškinys. Komisija priduria, kad dėl abejonių, susijusių su ieškovių teise pareikšti ieškinį, ieškinio apimtis tampa neaiški ir gali būti pažeista jų teisė į gynybą.