ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 327/14

2008 m. rugsėjo 29 d.VAT and Duties Tribunals, Londonas (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje 1) FG Wilson (Engineering) Ltd 2) Caterpillar EPG Ltd prieš The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Byla C-431/08)

(2008/C 327/23)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

VAT and Duties Tribunals, Londonas (Northern Ireland Tribunal Centre prašymu)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovės: FG Wilson (Engineering) Ltd, Caterpillar EPG Ltd

Atsakovė: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Prejudiciniai klausimai

1. Ar šiuo atveju pagal įgyvendinimo reglamento 865 straipsnį (1) prekės buvo neteisėtai paimtos iš muitinės priežiūros Muitinės kodekso (2) 203 straipsnio 1 dalies prasme?

2. Jei taip, ar pagal Muitinės kodekso 203 straipsnį dėl to atsirado importo skola muitinei?

3. Jei atsakymai į 1 ir 2 klausimus būtų teigiami, ar Muitinės kodeksas, ir ypač jo 78 straipsnio 3 dalis, leidžia peržiūrėti deklaraciją ir ištaisyti MPK, o jei taip, ar HMRC turi pataisyti deklaraciją ir sureguliuoti susidariusią padėtį?

4. Jei pagal Muitinės kodekso 78 straipsnį situacijos negalima sureguliuoti ir atsižvelgiant į tai, kad yra atsiradusi skola pagal Muitinės kodekso 203 straipsnį ir susidariusi įgyvendinimo reglamento 899 straipsnyje numatyta ypatinga situacija, ar Tribunal galėjo nuspręsti, kad ūkio subjekto elgesys nebuvo akivaizdžiai aplaidus ir kad todėl pagal Muitinės kodekso 239 straipsnį reikia atsisakyti išieškoti skolą muitinei ir atsiimti reikalavimą sumokėti muitą? Ar spręsdamos, ar atitinkamo ūkio subjekto elgesys buvo akivaizdžiai aplaidus, kompetentingos valdžios institucijos turi teisę atsižvelgti į tai, kad mokesčių institucijos rūpestingumo ir administravimo pareigos neatlikimas prisidėjo prie klaidų, lėmusių skolos muitinei atsiradimą?

(1) 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 2454/93, išdėstantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (OL L 253, p. 1).

(2) 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2913/92, nustatantis Bendrijos muitinės kodeksą (OL L 302, p. 1).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 209/25

2008 m. gegužės 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę

(Byla C-232/08)

(2008/C 209/37)

Proceso kalba: olandų

Šalys

Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama T. van Rijn ir K. Banks

Atsakovė: Nyderlandų Karalystė

Ieškovės reikalavimai

— Pripažinti, kad leidusi eksploatuoti žvejybos laivus, kurių variklio galia yra didesnė nei nurodyta Reglamento (EB) Nr. 850/98 (1) 29 straipsnio 2 dalyje, Nyderlandų Karalystė neįvykdė įsipareigojimų pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 (2) 23 straipsnį ir Reglamento (EEB) Nr. 2847/93 (3) 2 straipsnio 1 dalį.

— Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Komisija tvirtina, kad Nyderlandų vyriausybė nevykdo savo pareigos įgyvendinti Bendrijos teisę, nes visiškai sąmoningai leidžia pažeisti nuostatą dėl maksimalios variklio galios, leidžiamos žvejojant jūrinių plekšnių žvejybos rajonuose.

Remiantis Nyderlandų vyriausybės pateikta informacija, tie Nyderlandų „eurokateriai“, kurių atžvilgiu laikomasi vidaus (Nijpels komisijos) susitarimo, turi atitikti maksimalios 300 arklio jėgų variklio galios reikalavimą tik nuo 2009 m. gegužės 1 dienos. Be to, kaip matyti iš šios informacijos, atliekant šio reikalavimo laikymosi patikrinimus nuolatos taikoma 12,5 % paklaida, ir dėl to už maksimalios leistinos variklio galios viršijimą šios paklaidos ribose nebaudžiama.

(1) 1998 m. kovo 30 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 850/98 dėl žuvininkystės išteklių apsaugos, taikant technines priemones jūrų gyvūnų jaunikliams apsaugoti (OL L 125, p. 1).

(2) 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką (OL L 358, p. 59).

(3) 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2847/93, nustatantis bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą (OL L 261, p. 1).
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 197/15

2008 m. birželio 12 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Maltos Respubliką

(Byla C-252/08)

(2008/C 197/26)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama L. Flynn ir A. Alcover San Pedro

Atsakovė: Maltos Respublika

Ieškovės reikalavimai

— Pripažinti, kad neteisingai taikiusi 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/80/EB (1) dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą iš didelių kurą deginančių įrenginių, kiekio apribojimo (OL L 309, 2001, p. 1) (toliau — direktyva) eksploatuojant Delimaros jėgainės Phase One garų generatorių ir Marsos jėgainę, Maltos Respublika neįvykdė įsipareigojimų pagal šios direktyvos 4 straipsnio 1 dalį kartu su IV A priedu, VI A priedu ir VII A priedu, bei 12 straipsnį kartu su VIII A.2 priedu.

— Priteisti iš Maltos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Komisija teigia, kad Delimaros jėgainės Phase One garų generatoriaus išmetamų teršalų ribinės vertės neatitinka direktyvoje sieros dioksido, azoto oksido ir dulkių išmetimui nustatytų ribinių verčių.

Be to, ji teigia, kad ir Delimaros jėgainės Phase One garų generatoriaus ir Marsos jėgainės atžvilgiu Malta neįvykdė reikalavimų nuolat matuoti sieros dioksido, azoto oksido ir dulkių koncentracijas pagal direktyvos 12 straipsnį ir VIII priedo A dalies 2 punktą.

(1) OL L 309, 2001, p. 1.
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 116/19

2008 m. kovo 25 d.High Court of Ireland (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska prieš Minister for Justice, Equality and Law Reform

(Byla C-127/08)

(2008/C 116/34)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Ireland

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovai: Blaise Baheten Metock, Hanette Eugenie Ngo Ikeng, Christian Joel Baheten, Samuel Zion Ikeng Baheten, Hencheal Ikogho, Donna Ikogho, Roland Chinedu, Marlene Babucke Chinedu, Henry Igboanusi, Roksana Batkowska

Atsakovas: Minister for Justice, Equality and Law Reform

Prejudiciniai klausimai

1) Ar Direktyva 2004/38/EB (1) leidžia valstybei narei nustatyti bendrą reikalavimą, kad norėdamas pasinaudoti Direktyvos 2004/38/EB nuostatomis trečiosios šalies pilietis, Sąjungos piliečio sutuoktinis, prieš atvykdamas į priimančiąją valstybę narę turi būti teisėtai gyvenęs kitoje valstybėje narėje?

2) Ar Direktyvos 2004/38/EB 3 straipsnio 1 dalis taikoma trečiosios šalies piliečiui, kuris: (i) yra priimančiojoje valstybėje narėje gyvenančio ir atitinkančio 7 straipsnio 1 dalies a, b arba c punktų reikalavimus Sąjungos piliečio sutuoktinis ir (ii) tuo metu gyvena priimančiojoje valstybėje narėje su Sąjungos piliečiu kaip jo sutuoktinis, neatsižvelgiant į tai, kada ir kur sudaryta jų santuoka, nei tai, kaip trečiosios šalies pilietis atvyko į priimančiąją valstybę narę?

3) Į ankstesnįjį klausimą atsakius neigiamai, ar Direktyvos 2004/38/EB 3 straipsnio 1 dalis taikoma trečiosios šalies piliečiui, Sąjungos piliečio sutuoktiniui, kuris: (i) yra priimančiojoje valstybėje narėje gyvenančio ir atitinkančio 7 straipsnio 1 dalies a, b arba c punktų reikalavimus Sąjungos piliečio sutuoktinis, (ii) gyvena priimančiojoje valstybėje narėje su Sąjungos piliečiu kaip jo sutuoktinis, (iii) atvyko į priimančiąją valstybę narę atskirai nuo Sąjungos piliečio ir (iv) vėliau susituokė su Sąjungos piliečiu priimančiojoje valstybėje narėje?

(1) OL L 158, p. 77.
4.

Ar EB 49 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jis prieštarauja nacionalinės teisės nuostatai, kuri draudžia organizuoti viešai prieinamus azartinius lošimus per internetą ir jiems tarpininkauti, jei tuo pačiu metu — nors ir tik vienerių metų pereinamajam laikotarpiui — sudaroma galimybė, laikantis jaunimo ir lošėjų apsaugos nuostatų, per internetą organizuoti azartinius lošimus ir jiems tarpininkauti, kad, siekiant užtikrinti proporcingumo pusiausvyrą, dviems komerciniams lošimų tarpininkams, kurie iki šiol veikė vien per internetą, būtų sudaryta galimybė pereiti prie pagal valstybinę sutartį leidžiamų platinimo būdų?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 107/17

2008 m. vasario 13 d.High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) (Jungtinė Karalystė) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Vodafone Ltd, Telefónica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd prieš Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

(Byla C-58/08)

(2008/C 107/25)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovės: Vodafone Ltd, Telefónica O2 Europe plc, T-Mobile International AG, Orange Personal Communications Services Ltd

Atsakovės: Secretary of State for Business, Enterprise and Regulatory Reform

Tretieji suinteresuotieji asmenys: Office of Communications, Hutchison 3G (UK) Limited

Įstojusi į bylą šalis: GSM Association

Prejudiciniai klausimai

1. Ar Reglamentas (EB) Nr. 717/2007 (1) negalioja visas ar iš dalies dėl to, kad EB 95 straipsnis yra netinkamas teisinis pagrindas?

2. Ar Reglamento (EB) Nr. 717/2007 4 straipsnis, atsižvelgiant į 2 straipsnio a punktą ir 6 straipsnio 3 dalį, kuriuose kalbama apie Europos tarifą ir su juo susijusias pareigas, negalioja dėl to, kad tarptinklinio ryšio mažmeninės kainos viršutinės ribos nustatymas pažeidžia proporcingumo ir (arba) subsidiarumo principą?

(1) 2007 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 717/2007 dėl tarptinklinio ryšio per viešuosius judriojo telefono ryšio tinklus Bendrijoje, iš dalies keičiantis Direktyvą 2002/21/EB (OL L 171, p. 32).
1.

a) Ar 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios Direktyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB (1) (toliau — direktyva), 3 straipsnio 1 dalį, 6 straipsnio 2 dalį ir 7 straipsnio 1 dalies d punktą reikia aiškinti taip, kad jie apima ir tokius šeimos narius direktyvos 2 straipsnio 2 dalies prasme, kurie į priimančiąją valstybę narę (direktyvos 2 straipsnio 3 dalis) atvyko atskirai nuo Sąjungos piliečio ir tik joje įgijo Sąjungos piliečio šeimos nario statusą arba pradėjo šeimos gyvenimą su juo? b) Jeigu taip yra, ar, be to, yra svarbu tai, kad šeimos narys, įgydamas šį statusą arba pradėdamas šeimos gyvenimą, turi teisėtai gyventi priimančiojoje valstybėje narėje? Jeigu taip, ar teisėtam gyvenimui šalyje pakanka to, kad šeimos narys turi teisę gyventi būtent dėl savo kaip prieglobsčio prašytojo statuso? c) Jeigu remiantis atsakymais į 1 klausimo a ir b punktus, iš direktyvos neišplaukia šeimos nario, kuris į priimančiąją valstybę narę atvyko atskirai nuo Sąjungos piliečio ir tik joje įgijo Sąjungos piliečio šeimos nario statusą arba pradėjo šeimos gyvenimą su juo, „tik“ kaip prieglobsčio prašytojo teisė gyventi: ar, nepaisant to, situacijoje, kurioje šeimos narys beveik ketverius metus gyvena priimančiojoje valstybėje narėje ir joje yra vienerius metus susituokęs su Sąjungos piliečiu, su kuriuo jis kartu gyvena apie trejus su puse metų ir su kuriuo turi 20 mėnesių amžiaus vaiką, iš EB 18 arba 39 straipsnio, atsižvelgiant į pagrindinę teisę į šeimos gyvenimo gerbimą, galima išvesti teisę gyventi?
LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 8/9

2007 m. lapkričio 5 d.Court of Session (Škotija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Royal Bank of Scotland plc prieš The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

(Byla C-488/07)

(2008/C 8/16)

Proceso kalba: anglų

Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas

Court of Session (Škotija), Edinburgas

Šalys pagrindinėje byloje

Ieškovas: Royal Bank of Scotland plc

Atsakovas: The Commissioners of Her Majesty's Revenue & Customs

Prejudiciniai klausimai

1. Ar Šeštosios PVM direktyvos 77/388/EEB (1) 19 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa reikalauja proporciją, kurią apmokestinamasis asmuo gali atskaityti pagal 17 straipsnio 5 dalį, nustatyti už metus kaip procentą ir ją suapvalinti iki sekančio skaičiaus, kai: a) ta proporcija buvo nustatyta apmokestinamojo asmens verslo sektoriui pagal 17 straipsnio 5 dalies trečiosios pastraipos a arba b punktus, ir (ar) b) ta proporcija buvo nustatyta pagal tai, kaip apmokestinamasis asmuo panaudojo visus ar dalį prekių ar paslaugų pagal 17 straipsnio 5 dalies trečiosios pastraipos c punktą, ir (ar) c) ta proporcija buvo nustatyta visų prekių ir paslaugų, apmokestinamojo asmens panaudotų visiems 17 straipsnio 5 dalies pirmojoje pastraipoje minimiems sandoriams, atžvilgiu pagal šio straipsnio trečiosios pastraipos d punktą?

2. Ar minėto 19 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa leidžia valstybei narei reikalauti pagal 17 straipsnio 5 dalį apmokestinamojo asmens atskaitomą proporciją apvalinti kitaip negu iki sekančio didesnio sveiko skaičiaus?

(1) OL L 145, p. 1.
5.

S. C. yra Airijos pilietė ir gyveno Airijoje. High Court įgyvendina rūpybos teisę. 2000 m. S. C. buvo patikėta rūpintis Health Service Executive (Airijos kompetentinga institucija, atsakinga už vaikus, kuriais rūpinasi valstybė, toliau – HSE). Nuo to laiko S. C. gyveno ir globos šeimose, ir globos namuose Airijoje. Dabar pateikusi atskirąjį pareiškimą ( 4 ) prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikusiam teismui HSE paprašė įkurdinti vaiką atimant laisvę uždaroje terapijos ir ugdymo institucijoje ( 5 ) Anglijoje. Prieš tai S. C. buvo įkurdinta uždaroje institucijoje Airijoje. Pastaruoju metu S. C. kelis kartus bandė nusižudyti. Vaiko nebuvo galima įkurdinti tinkamoje Airijos institucijoje. Prašymui priešinasi S. C. ir vaiko motina A. C.
20.

2022 m. sausio 25 d. laišku JAV valdžios institucijos paprašė Vokietijos valdžios institucijų suimti HF ir perdavė joms 2018 m. gruodžio 4 d. sprendimą dėl suėmimo bei tos pačios dienos United States Court of Appeals for the District of Columbia Circuit (JAV federalinis Kolumbijos apygardos apeliacinis teismas) kaltinamąjį aktą. 2022 m. kovo 17 d. raštu jos nusiuntė Vokietijos valdžios institucijoms dokumentus, kurie turėjo būti pridėti prie ekstradicijos prašymo.
24.

VW dėl priimto sprendimo pateikė kasacinį skundą Corte suprema di cassazione (Kasacinis Teismas). Šis teismas, grįsdamas savo prašymą priimti prejudicinį sprendimą, iš esmės pažymi, kad: – Civilinio kodekso nuostatos dėl bendrosios nuosavybės, kurios yra taikomos ir bendrosios nuosavybės teisės į prekių ženklą atveju, taip pat Civilinio kodekso nuostatos dėl sutarties atsisakymo turi būti aiškinamos atsižvelgiant į prekių ženklus reglamentuojančius Sąjungos teisės aktus, – šios srities Sąjungos teisėje nustatyta, kad gali būti suteikiama licencija naudoti prekių ženklą, ir pripažįstama bendrosios nuosavybės teisės į prekių ženklą galimybė. Vis dėlto Sąjungos teisėje nėra aiškių nuostatų dėl to, ar įgyvendinant bendrosios nuosavybės teises reikia vienbalsio, ar daugumos sprendimo norint perleisti trečiajai šaliai išimtinę teisę neribotą laikotarpį ir nemokamai naudoti prekių ženklą, – be to, reikia išaiškinti, ar tokio pobūdžio vienbalsio perleidimo atveju vienas iš bendrasavininkių gali vėliau atšaukti sutikimą ir nutraukti perleidimą.
22.

Prašymas priimti prejudicinį sprendimą grindžiamas šį prašymą pateikusio teismo teiginiu, kad „pagal nacionalinės teisės nuostatas dėl žalos atlyginimo <…> draudimo įmonės privalo nukentėjusiems asmenims atlyginti vadinamąsias hipotetines apgadintos transporto priemonės remonto išlaidas be jokios sąsajos su šio remonto atlikimu (ateityje), taip leidžiant nukentėjusiems asmenims, kurie nenori remontuoti savo transporto priemonės, patyrus žalą padidinti savo turto vertę dydžiu, atitinkančiu skirtumą tarp apgadintos transporto priemonės remonto išlaidų ir transporto priemonės vertės praradimo dėl jai padarytos žalos draudimo įmonių sąskaita, be to, visų transporto priemonių savininkų, mokančių privalomojo draudimo įmokas, sąskaita“.
15.

Castorama paprašė atmesti prašymą pateikti informacijos ir alternatyviai – kuo labiau susiaurinti teismo sprendimo apimtį, griežtai apsiribojant kūriniais, kurie pagal autorių teisę reglamentuojančius teisės aktus laikomi kūriniais, ginčydama pačią galimybę laikyti aptariamas reprodukcijas „kūriniais“. Ji taip pat rėmėsi verslo paslapties apsauga ir teigė, kad TB neįrodė, kad jai priklauso autorių turtinės teisės į šias reprodukcijas. Castorama nuomone, TB prašyme nurodyti intelektiniai kūriniai nėra originalūs, be to, TB neįrodė, kad tenkinama jų naujumo sąlyga. Patenkinus šį prašymą, autorių teisių apsauga būtų prilyginta idėjų ir sumanymų apsaugai, nes minėtos reprodukcijos atitinka dabartinę „supaprastintos motyvuojamosios grafikos“ su banaliomis frazėmis tendenciją. Be to, Castorama manė, kad visi aptariamų reprodukcijų grafiniai elementai yra banalūs, pasikartojantys ir originalumu nesiskiria (kompozicija, spalvomis, naudojamais šriftais) nuo kitų rinkoje esančių paveikslų.
2.

Šiame procese dėl prejudicinio sprendimo priėmimo Teisingumo Teismas turi priimti sprendimą priešingu atveju, kai apmokestinamasis asmuo visus metus klaidingai taikė per didelį mokesčio tarifą, jį nurodė sąskaitose faktūrose ir sumokėjo per daug. Ar valstybė gali pasilikti šią PVM permoką, ar ji turi būti grąžinta apmokestinamajam asmeniui? Šiaip ar taip, tokio dydžio mokestinė prievolė faktiškai nesusidarė. Kita vertus, išrašytose sąskaitose faktūrose nurodžius per didelį mokestį, klientai galėtų atskaityti per didelį PVM. Ar šios sąskaitos faktūros atitinkamai turi būti iš pradžių patikslinamos? Ar tai reikia padaryti ir tuo atveju, jei paslaugos buvo teikiamos tik galutiniams vartotojams, neturintiems teisės į PVM atskaitą, taigi, bet kuriuo atveju negalintiems prašyti taikyti PVM atskaitą?
8.

Tuo metu naftos perdirbimo gamykloje Orlen per metus pagamindavo maždaug 8 mln. tonų perdirbtų naftos produktų. Trys ketvirtadaliai šių produktų buvo skirti eksportui, daugiausia jūra į Vakarų Europos šalis. Taigi 4,5–5,5 mln. tonų perdirbtų naftos produktų buvo vežama per Lietuvą traukiniu į Klaipėdos (Lietuva) jūrų terminalą. Likusi eksportuojamų produktų dalis, t. y. maždaug 1–1,5 mln. tonų, taip pat traukiniu buvo vežama į Latviją arba per Latviją ir iš esmės buvo skirta naudoti Latvijos ir Estijos vidaus rinkose. Maždaug 60 % šių produktų buvo vežama į Latviją arba per Latviją naudojant geležinkelio liniją Bugeniai–Mažeikiai–Rengė maršrutu, kurio 34 km yra Lietuvos teritorijoje, nuo naftos perdirbimo gamyklos, esančios netoli Mažeikių geležinkelio jungties, iki Rengės miesto Latvijoje (toliau – trumpasis maršrutas į Latviją). Likusi šių produktų dalis buvo vežama į Latviją arba per Latviją naudojant geležinkelio liniją Bugeniai–Kužiai–Joniškis–Meitene, t. y. ilgesniu maršrutu, kurio 152 km yra Lietuvos teritorijoje (toliau – ilgasis maršrutas į Latviją).
13.

Išsamiose Mokesčių kodekso 397 straipsnio įgyvendinimo taisyklėse numatyta: „81. (1) Tiesioginio Mokesčių kodekso 397 straipsnio 1 dalyje nurodytų produktų atleidimo nuo akcizų atvejais atleidimas taikomas tik naudotojui, jeigu produktai tiekiami tiesiogiai iš akcizais apmokestinamų prekių sandėlio, pačiam naudotojui perkant Bendrijos viduje arba pagal paties naudotojo importo sandorius. (2) Netiesioginio Mokesčių kodekso 397 straipsnio 1 dalyje nurodytų produktų atleidimo nuo akcizų atvejais nuo akcizų atleidžiamas tik naudotojas, jeigu produktai tiekiami tiesiogiai iš akcizais apmokestinamų prekių sandėlio, iš registruotojo gavėjo arba pagal paties naudotojo importo sandorius. Registruotasis gavėjas, pristatantis produktus, kurie bus naudojami nuo akcizų atleidžiamam tikslui, sąskaitoje faktūroje nurodo į valstybės biudžetą sumokėto akcizo ekvivalentą. (3) Kai naudotojas Bendrijos viduje įsigyja etilo alkoholį, siekdamas jį panaudoti Mokesčių kodekso 397 straipsnio 1 dalies b–i punktuose nurodytiems tikslams, jis taip pat turi būti registruotasis gavėjas. (4) Kai etilo alkoholis importuojamas iš trečiosios šalies, siekiant jį panaudoti Mokesčių kodekso 397 straipsnio 1 dalies b–i punktuose nurodytais tikslais, importuotojas taip pat turi būti žaliavos naudotojas. 82. (1) Atleidimas nuo akcizo taikomas tiesiogiai: a) Mokesčių kodekso 397 straipsnio 1 dalies d ir f punktuose nurodytais atvejais; b) Mokesčių kodekso 397 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytu atveju – tik sanitarinio alkoholio gamybai; c) Mokesčių kodekso 397 straipsnio 1 dalies a, c ir e punktuose nurodytais atvejais. (2) Šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose nurodytas tiesioginis atleidimas nuo akcizo taikomas tik įgaliotiesiems sandėlio savininkams, veikiantiems integruotoje sistemoje. „Integruota sistema“ – tai etilo alkoholio ir kitų alkoholio produktų naudojimas akcizais apmokestinamų prekių sandėlyje, kur šie produktai buvo pagaminti, gatavų produktų, kurie yra skirti vartoti be jokių tolesnių pakeitimų, gamybai. (3) Visais atvejais, kai taikomas tiesioginis atleidimas nuo akcizo, jis suteikiamas remiantis galutinio naudotojo leidimu.“
61.

Vis dėlto net jei tai pripažintume, man neatrodo, kad prekių ženklų teismo jurisdikcijos išimtinis pobūdis priešieškinio dėl negaliojimo pripažinimo atveju galėtų turėti įtakos iškeltos problemos sprendimui. Iš tikrųjų neabejotina, kad priešieškinio padavimo momentu tai buvo prekių ženklų teismui teisminga byla. Be to, „dinamikos“ požiūriu ankstesniuose punktuose išsamiai aptartas priešieškinis pagal kilmę ir ontologiškai yra susijęs su jo pateikimo metu egzistavusiomis sąlygomis ir nuo vėlesnių proceso pokyčių nepriklauso. Kitaip tariant, priešieškinis netampa pagrindiniu reikalavimu dėl to, kad išnyksta pradinis pagrindinis reikalavimas, dėl kurio buvo iškelta byla.
41.

Kaip jau paaiškinau, šie duomenys buvo surinkti dviem skirtingomis aplinkybėmis: – 2013 m. prokuratūrai pradėjus ikiteisminį tyrimą baudžiamojoje byloje, susijusioje su veikomis, dėl kurių VS tariamai buvo nukentėjęs. Vėliau šie duomenys panaudoti prieš VS kaip kaltinamąjį toje pačioje baudžiamojoje byloje, – 2016 m. ir 2017 m. atliekant kitus ikiteisminius tyrimus baudžiamosiose bylose, kuriuos pradėjo ta pati prokuratūra, gavusi įvairių pareiškimų dėl veikų, nesusijusių su 2013 m. veikomis ( 14 ) (be kita ko, pateiktų dėl VS). Nagrinėjamu atveju prokuratūra paprašė (ir kompetentingas teismas patenkino jos prašymą) naudoti 2013 m. ikiteisminio tyrimo duomenis, kad galėtų apsiginti civilinėje byloje, kurią inicijavo VS, reikalavęs iš prokuratūros kompensacijos.
17.

2021 m. gegužės 3 d. C ir CD kreipėsi į Korkein oikeus, prašydami panaikinti sprendimus dėl perdavimo. 2021 m. gegužės 4 d.Korkein oikeus iš pradžių laikinai uždraudė vykdyti sprendimus dėl perdavimo, o 2021 m. gegužės 31 d. atmetė apeliacinius skundus. Todėl sprendimas uždrausti vykdyti neteko galios. Antroji perdavimo data, dėl kurios susitarta, buvo 2021 m. birželio 11 d., tačiau ji taip pat buvo nukelta nesant tiesioginių skrydžių į Rumuniją, be to, nebuvo įmanoma laikantis sutarto tvarkaraščio organizuoti oro transporto per kitą valstybę narę. C ir CD pateikė dar kelis prašymus sustabdyti sprendimų dėl perdavimo vykdymą, tačiau jie visi buvo atmesti.
22.

Rašytines pastabas pateikė Reguliavimo institucija, Latvijos, Vokietijos, Nyderlandų vyriausybės ir Komisija. Šios šalys per nustatytą terminą taip pat raštu atsakė į Teisingumo Teismo klausimus, pateiktus pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 61 straipsnio 1 dalį. Be to, šios šalys kartu su pareiškėjomis ir Ispanijos vyriausybe dalyvavo 2022 m. kovo 29 d. vykusiame didžiosios kolegijos posėdyje.