C 398/14

2022 m. liepos 29 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Komisija / Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

(Byla C-516/22)

(2022/C 398/18)

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovė: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati, P.-J. Loewenthal, T. Maxian Rusche

Atsakovė: Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė

Ieškovės reikalavimai

— Pripažinti, kad Jungtinė Karalystė, leidusi įvykdyti byloje ICSID Nr. ARB/05/20 priimtą arbitražo sprendimą, neįvykdė įsipareigojimų: — pagal ESS 4 straipsnio 3 dalį, siejamą su Susitarimo dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės išstojimo iš Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos (toliau – Susitarimas dėl išstojimo) (1) 127 straipsnio 1 dalimi, nes priėmė sprendimą dėl SESV 351 straipsnio 1 dalies išaiškinimo ir jos taikymo arbitražo sprendimo įvykdymui, nors tas pats klausimas buvo išspręstas dar galiojančiais Komisijos sprendimais ir buvo laukiama Sąjungos teismų sprendimo; — pagal SESV 351 straipsnio 1 dalį, siejamą su Susitarimo dėl išstojimo 127 straipsnio 1 dalimi, nes neteisingai aiškino ir taikė sąvokas „teisių <…> vienos ar keleto trečiųjų šalių“ ir „Sutartys neturi paveikti“; — pagal SESV 267 straipsnio 1 dalies a ir b punktus ir 3 dalį, siejamus su Susitarimo dėl išstojimo 127 straipsnio 1 dalimi, nes nekėlė klausimo dėl 2014 m. gegužės 26 d. Komisijos sprendimo, draudžiančio Rumunijai įgyvendinti arbitražo sprendimą (toliau – 2014 m. įsakymas sustabdyti veiklą), ir 2014 m. spalio 1 d. Komisijos sprendimo, kuriuo pradėta oficiali tyrimo procedūra, susijusi su Rumunijos atliktu arbitražo sprendimo įvykdymu (2) (toliau – 2014 m. sprendimas pradėti), galiojimo ir kaip paskutinės instancijos teismas nepateikė klausimo dėl Sąjungos teisės, kuri nebuvo nei acte clair, nei acte éclairé, išaiškinimo; — pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį, siejamą su Susitarimo dėl išstojimo 127 straipsnio 1 dalimi, nes nurodė Rumunijai pažeisti jos įsipareigojimus pagal Sąjungos teisę, kylančius iš 2014 m. įsakymo sustabdyti veiklą ir 2014 m. sprendimo pradėti; — priteisti iš Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

2020 m. vasario 19 d. Sprendimu Micula v Romania Supreme Court of the United Kingdom (Jungtinės Karalystės Aukščiausiasis Teismas) nurodė įvykdyti 2013 m. arbitražo sprendimą, priimtą prieš Rumuniją tam tikrų Švedijos investuotojų naudai dėl to, kad Rumunija pažeidė 2003 m. sudarytą tarp Švedijos ir Rumunijos dvišalę investicijų sutartį.

Komisija jau anksčiau yra nusprendusi, kad arbitražo sprendimo įvykdymas yra Rumunijos neteisėtos ir nesuderinamos valstybės pagalbos suteikimas tiems investuotojams. Teisingumo Teismas nusprendė, kad šis sprendimas pažeidžia Sąjungos teisės pagrindines taisykles ir principus, visų pirma SESV 267 ir 344 straipsnius, bendruosius autonomijos ir abipusio pasitikėjimo principus ir Sąjungos institucijų veiklą pagal Sąjungos konstitucinius pagrindus.

Remdamasis SESV 351 straipsnio 1 dalimi Supreme Court (Aukščiausiasis Teismas) nusprendė, kad arbitražo sprendimas turi būti įgyvendintas Jungtinėje Karalystėje, nepaisant to, kad jo įgyvendinimas prieštarauja Sąjungos teisei. Taip Jungtinė Karalystė pažeidė ESS 4 straipsnio 3 dalį, SESV 108 straipsnio 3 dalį, 267 straipsnio 1 dalies a ir b punktus ir 3 dalį bei 351 straipsnio 1 dalį, siejamus su Susitarimo dėl išstojimo 127 straipsnio 1 dalimi.

(1) OL L 29, 2020, p. 7.

(2) Valstybės pagalba. Rumunija – Valstybės pagalba SA.38517 (2014/C) (ex 2014/NN) 2013 m. gruodžio 11 d. arbitražo sprendimo dėl bylos „Micula prieš Rumuniją“ įgyvendinimas – Kvietimas teikti pastabas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį (OL C 393, 2014, p. 27).