Byla C-521/06 P

Athinaïki Techniki AE

prieš

Europos Bendrijų Komisiją

„Apeliacinis skundas — Valstybės pagalba — Graikijos Respublikos suteikta pagalba konsorciumui Hyatt Regency — Skundas — Sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą — Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 — 4, 13 ir 20 straipsniai — „Akto, dėl kurio galima pareikšti ieškinį“ sąvoka pagal EB 230 straipsnį“

Generalinio advokato Y. Bot išvada, pateikta 2008 m. balandžio 3 d. I - 5832

2008 m. liepos 17 d. Teisingumo Teismo (ketvirtoji kolegija) sprendimas I - 5862

Sprendimo santrauka

Ieškinys dėl panaikinimo – Aktai, dėl kurių galima pareikšti ieškinį – Aktai, dėl kurių ieškinį gali pareikšti asmuo, pateikęs skundą dėl valstybės pagalbos – Komisijos sprendimas nutraukti skundo nagrinėjimą ir taip užbaigti pirminę procedūrą – Įtraukimas

(EB 87 straipsnis, 88 straipsnio 2 dalis ir 230 straipsnio ketvirtoji pastraipa; Tarybos reglamento Nr. 659/1999 4 straipsnis)

Nustatant, ar aktas dėl valstybės pagalbos yra sprendimas pagal Reglamento Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB 88 straipsnio taikymo taisykles, 4 straipsnį, reikia patikrinti ar, atsižvelgiant į jo turinį ir Komisijos siekius, ši institucija po pirminio tyrimo etapo nagrinėjamu aktu priėmė galutinę poziciją dėl skunde nurodytos priemonės, ir atitinkamai ar ji nusprendė, kad ši priemonė yra arba nėra pagalba ir kad ji kelia arba nekelia abejonių dėl suderinamumo su bendrąja rinka.

Laiškas, kuriuo Komisija informuoja skundo dėl EB 87 ir 88 straipsnių pažeidimo pripažinimo autorių, kad „nesant papildomos informacijos, kuria remiantis reikėtų tęsti tyrimą, 2004 m. birželio 2 d. Komisija nutraukė bylos nagrinėjimą <…>“, rodo, kad Komisija iš tikrųjų priėmė aktą, kuriuo nutraukiamas bylos nagrinėjimas.

Iš šio akto turinio ir Komisijos siekiamo tikslo matyti, kad pastaroji taip nusprendė baigti skundo autoriaus skundu pradėtą pirminę tyrimo procedūrą. Minėtu aktu Komisija konstatavo, kad remiantis pradėtu tyrimu nebuvo galima daryti išvados, jog egzistuoja pagalba pagal EB 87 straipsnį, ir netiesiogiai atsisakė pradėti EB 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą formalią tyrimo procedūrą. Esant tokiai situacijai, asmenys, kurie turi šioje nuostatoje nustatytas procedūrines garantijas, gali jomis pasinaudoti tik tuo atveju, jeigu turi galimybę šį sprendimą užginčyti Bendrijos teisme pagal EB 230 straipsnio ketvirtąją pastraipą. Šis principas taip pat taikomas ir tais atvejais, kai sprendimas priimamas Komisijai manant, jog pagalba yra suderinama su bendrąja rinka, ir kai ji laikosi nuomonės, jog pagalbos visai nebuvo suteikta.

Šiuo atžvilgiu toks aktas negali būti laikomas pirminiu ar parengiamuoju, nes pradėtoje administracinėje procedūroje po jo nebus priimamas joks kitas aktas, dėl kurio būtų galima teikti ieškinį dėl panaikinimo. Šiuo atveju nesvarbu, kad suinteresuotoji šalis dar galėtų Komisijai pateikti papildomos informacijos, kurią gavusi pastaroji privalėtų persvarstyti savo poziciją dėl nagrinėjamos valstybės taikomos priemonės, nes apie sprendimo, priimto po pirminės tyrimo stadijos, teisėtumą sprendžiama tik atsižvelgiant į informaciją, kurią Komisija galėjo turėti to sprendimo priėmimo momentu, t. y. šiuo atveju – bylos nagrinėjimo nutraukimo momentu. Jei suinteresuotoji šalis pateikia papildomos informacijos po to, kai bylos nagrinėjimas nutrauktas, Komisija gali būti priversta pradėti, jei reikia, naują administracinę procedūrą. Tačiau ši informacija nedaro įtakos faktui, kad pirmoji pirminio tyrimo procedūra jau baigta. Iš to galima spręsti, kad šiuo aktu Komisija priėmė galutinę poziciją dėl skundo autoriaus prašymo.

Kadangi šiuo aktu iš skundo autoriaus buvo atimta galimybė pateikti pastabas per EB 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą formalią tyrimo procedūrą, jis sukėlė privalomų teisinių pasekmių, galinčių pažeisti jo interesus, todėl tai yra aktas, dėl kurio galima pareikšti ieškinį pagal EB 230 straipsnį.

(žr. 46, 49, 51–58, 61, 62 punktus)