ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Keywords

Subject of the case

Rezoliucinė dalis



Keywords

Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Prašymo atmetimas – Galimybė pateikti naują prašymą – Sąlyga – Naujos faktinės aplinkybės – Sąvoka – Laikinosios apsaugos priemonės taikymo sąlyga – Galimybė remiantis naujomis aplinkybėmis ginčyti vertinimus, dėl kurių buvo atmestas pirmas prašymas (SESV 278 straipsnis; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 109 straipsnis) (žr. 12 punktą)

2. Laikinųjų apsaugos priemonių taikymas – Vykdymo sustabdymas – Laikinosios apsaugos priemonės – Taikymo sąlygos – „Fumus boni juris“ – Skuba – Rimta ir nepataisoma žala – Kumuliacinis pobūdis – Nagrinėjamų interesų derinimas – Laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo diskrecija (SESV 256 straipsnio 1 dalis, SESV 278 ir 279 straipsniai; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 2 dalis) (žr. 14–25 punktus)

Subject of the case

Dalykas

Prašymas atidėti 2013 m. spalio 16 d. Komisijos sprendimo 2014/342/ES dėl valstybės pagalbos SA.18211 (C 25/2005) (ex NN 21/2005), kurią Slovakijos Respublika suteikė Frucona Košice a.s. (OL L 176, 2014, p. 38), vykdymą, kiek juo nurodoma Slovakijos Respublikai susigrąžinti pagalbą.

Rezoliucinė dalis

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti prašymą taikyti laikinąsias apsaugos priemones.

2. Atidėti bylinėjimosi išlaidų klausimo nagrinėjimą.
23

Iš tiesų pirmiausia reikia pažymėti, kad 2013 m. rugsėjo 2 d. raštu atsakyta į raštą, ieškovės anksčiau, 2013 m. rugpjūčio 1 d., išsiųstą Komisijai. Taigi šiame rašte ieškovė tik prašė susitikimo su Komisija siekdama apsvarstyti Reglamento Nr. 1901/2006 29 konstatuojamosios dalies ir 37 straipsnio „taikymą“ nepatentuotiems retiesiems vaistiniams preparatams („Shire would like to request a meeting with the European Commission to discuss the applicability of the Paediatric Regulation to non-patented, orphan medicinal products“). Net jeigu, kaip teigia ieškovė, šio rašto pavadinime nurodytas vaistinis preparatas Xagrid, iš jo niekaip nematyti, kad ieškovė taip pat būtų prašiusi Komisijos konkrečiai priimti sprendimą dėl Reglamento Nr. 1901/2006 taikymo šiam vaistiniam preparatui. Iš 2013 m. rugsėjo 2 d. rašto formuluotės matyti, kad Komisija jame konkrečiai atsakė ieškovei, jog prašytas susitikimas neatrodo būtinas, ir pateikė savo Reglamento Nr. 1901/2006 37 straipsnio aiškinimą, pagal kurį neleidžiama pratęsti nepatentuotų retųjų vaistinių preparatų rinkos išimtinumo laikotarpio („I regret to inform you that we do not share the intepretation [of] Article 37“ ir „In view of the above explanations, a meeting with the Commission services does not seem to be necessary“). Todėl Komisijos šiame rašte vartojami žodžiai vienareikšmiškai išreiškia šios institucijos valią, pirma, atsisakyti surengti prašytą susitikimą ir, antra, paaiškinti, kad ji nesutinka su pasiūlytu Reglamento Nr. 1901/2006 37 straipsnio aiškinimu.
Nagrinėjant viešojo pirkimo bylas tikslinga atsižvelgti į ypatingą laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrų reikšmę. Šiuo tikslu taip pat būtina atsižvelgti į Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatytą teisinę sistemą, taikytiną valstybių narių perkančiųjų organizacijų vykdomoms sutarčių sudarymo procedūroms. Konkrečiai tariant, kaip nurodyta deleguotojo reglamento Nr. 1268/2012 dėl Reglamento Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių 40 konstatuojamojoje dalyje, esminės viešojo pirkimo taisyklės turėtų būti grindžiamos Direktyvos 2004/18 dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo nuostatomis.

Be to, kaip nurodyta Direktyvos 89/665 dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo pirmose trijose konstatuojamosiose dalyse, siekdamas užtikrinti veiksmingą tokių taisyklių taikymą, teisės aktų leidėjas manė esant būtina nustatyti tokias procedūras, kurios leistų greitai pasinaudoti teisių gynimo priemonėmis tame etape, kada galima iš esmės pašalinti padarytus pažeidimus. Turint omenyje, kad viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūros yra trumpos, laikinųjų apsaugos priemonių taikymas reiškia, kad teisės aktų leidėjas manė esant tikslinga, kaip numatyta Direktyvos 89/665 2 straipsnio 1 dalyje, leisti pasinaudoti šiomis priemonėmis, kiek tai susiję su valstybių narių vykdomomis viešojo pirkimo sutarčių sudarymo procedūromis, neatsižvelgiant į tai, ar anksčiau pareikštas koks nors ieškinys. Be to, iš Direktyvos 89/665 antros, trečios ir penktos konstatuojamųjų dalių ir 2 straipsnio 1 dalies matyti, kad, atsižvelgiant į viešųjų pirkimų specifiką, laikinosios apsaugos priemonės suprantamos ne tik kaip būdas sustabdyti sutarčių sudarymo procesą, bet ir kaip būdas pašalinti pažeidimą, kuris priešingu atveju būtų nagrinėjamas byloje dėl esmės.

Nors tokie argumentai negali paneigti Bendrojo Teismo procedūros reglamento 104 straipsnio 1 dalies, kuria įgyvendinami SESV 278 ir 279 straipsniai ir kurioje reikalaujama, kad pagrindinis ieškinys būtų pateiktas anksčiau nei prašymas taikyti laikinąsias apsaugos priemones, taikymo, atsižvelgimas į šiuos argumentus pateisinamas tuo, kad, kaip ir nacionaliniu lygiu, Bendrojo Teismo procedūros reglamento III dalyje aptariamų laikinųjų apsaugos priemonių tikslas viešojo pirkimo bylose – užtikrinti veiksmingą teisminę apsaugą Sąjungos institucijoms ir įstaigoms taikant viešojo pirkimo taisykles, kurios iš esmės grindžiamos Direktyva 2004/18. Panašiai, nors vykstant laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrai šias priemones taikantis teisėjas paprastai neturi atlikti tokio pat išsamaus vertinimo, koks atliekamas byloje dėl esmės, ši išvada negali būti aiškinama kaip reiškianti, kad išsamus vertinimas yra absoliučiai draudžiamas.

Todėl tikslinga visų pirma išnagrinėti, ar pareiškėjų teiginiai tenkina fumus boni juris sąlygą t. y., ar, atsižvelgiant į kitų šalių pastabas, jie leidžia susidaryti tvirtą nuomonę, kad viešųjų pirkimų srityje priimtas ginčijamas sprendimas turi teisinių trūkumų.

(žr. 18–23 punktus)
BENDROJO TEISMO (apeliacinių skundų kolegija) NUTARTIS

2013 m. lapkričio 27 d.

Luigi Marcuccio

prieš

Europos Komisiją

„Apeliacinis skundas — Viešoji tarnyba — Ieškinio atmetimas pirmojoje instancijoje kaip akivaizdžiai nepriimtino — Telefaksu per nustatytą terminą pateiktas ieškinys, pasirašytas advokato parašą perteikiančiu anspaudu — Originalo pateikimas pasibaigus terminui — Pavėluotai pareikštas ieškinys — Akivaizdžiai nepagrįstas apeliacinis skundas“

Dalykas:

Apeliacinis skundas dėl 2013 m. sausio 28 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (antroji kolegija) nutarties Marcuccio prieš Komisiją (F‑100/12) panaikinimo.

Sprendimas:

Atmesti apeliacinį skundą. L. Marcuccio padengia savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.

Santrauka

Teismo procesas – Ieškinys – Formos reikalavimai – Advokato parašas ranka – Esminė griežtai taikoma norma – Telefaksu pateiktas ieškinys – Advokato pasirašymas naudojant anspaudą – Parašas ranka, skirtingas nuo paštu atsiųsto ieškinio originale esančio parašo – Fakso gavimo data, į kurią negalima atsižvelgti siekiant įvertinti termino pareikšti ieškinį laikymąsi

(Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnis)

Kalbant apie ieškovui atstovaujančio advokato parašo telefaksu atsiųstame ieškinyje ir parašo ant originalo, kuris pateiktas vėliausiai per dešimt dienų, santykį, pasakytina, kad kai telefaksu pateikto ieškinio apačioje esantis parašas nesutampa su parašu ant vėliau pateikto ieškinio originalo, į telefaksu pateiktą ieškinį atsižvelgti negalima siekiant įvertinti termino pareikšti ieškinį laikymąsi. Be to, ant ieškinio esantis ieškovo įgalioto advokato parašą perteikiantis antspaudas yra netiesioginis ir mechaninis pasirašymo būdas, vien kuriuo remiantis negalima nustatyti, jog būtent pats advokatas pasirašė nagrinėjamą procesinį dokumentą. Iš tiesų, siekiant teisinio saugumo, parašo ranka reikalavimas tam, kad būtų užtikrintas ieškinio autentiškumas ir išvengta pavojaus, kad jis galėtų būti parengtas tam neįgalioto asmens, laikytinas esminiu griežtai taikytinu formos reikalavimu, kurio nesilaikymas lemia ieškinio nepriimtinumą.

Darytina išvada, kad kai ant telefaksu atsiųsto dokumento esantis parašas – ar tai būtų parašą perteikiantis antspaudas, ar parašas ranka – nesutampa su vėliau pateiktame ieškinio originale esančiu parašu, dėl šio skirtumo atsiranda tokie patys teisiniai padariniai, t. y. negalima atsižvelgti į telefaksu gautą dokumentą siekiant įvertinti termino pareikšti ieškinį laikymąsi.

(žr. 12–14 ir 16 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2007 m. gegužės 23 d. Sprendimo Parlamentas prieš Eistrup, T-223/06 P, Rink. p. II-1581, 50–52 punktai.

Bendrojo Teismo praktika: 2011 m. lapkričio 29 d. Nutarties ENISA prieš CEPD, T‑345/11, neskelbiamos Rinkinyje, 15–17 punktai; 2012 m. spalio 3 d. Nutarties Tecnimed prieš VRDT – Ecobrands (ZAPPER-CLICK), T‑360/10, 15–17 punktai ir juose nurodyta teismo praktika.
8

2009 m. spalio 28 d. Sprendimu 2011/5/EB dėl Ispanijos įgyvendintos finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų Nr. C 45/07 (ex NN 51/07, ex CP 9/07) (OL L 7, 2011, p. 48) Komisija nutraukė procedūrą, kiek ji buvo susijusi su Europos Sąjungoje įsigytomis akcijomis. Tame sprendime ginčijama schema, kuri yra mokesčių lengvata, pagal kurią Ispanijos bendrovės gali amortizuoti prestižo vertę įsigydamos užsienio bendrovės akcijų, pripažinta nesuderinama su bendrąja rinka, kai ji taikoma įsigyjant bendrovės, įsteigtos Sąjungos teritorijoje, akcijų. Komisija toliau vykdė procedūrą dėl bendrovės, įsteigtos už Sąjungos teritorijos, akcijų įsigijimo, nes Ispanijos institucijos įsipareigojo pateikti naują informaciją, susijusią su tarptautinių susijungimų už Sąjungos ribų kliūtimis.
2013 m. rugsėjo 9 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji kolegija) nutartis Banco Bilbao Vizcaya Argentaria prieš Komisiją

(Byla T‑429/11)

„Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Pagalbos schema, pagal kurią mokesčių tikslais galima amortizuoti finansinę prestižo vertę įsigyjant užsienio bendrovės akcijų — Sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su vidaus rinka, tačiau nenurodoma ją grąžinti — Aktas, kuriame nurodytos įgyvendinamosios priemonės — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nebuvimas faktiniu pagal schemą suteiktos pagalbos gavėju — Pareigos susigrąžinti pagalbą nebuvimas — Nepriimtinumas“

1. Teismo procesas — Bendrojo Teismo pareiga pradėti žodinę proceso dalį prieš priimant sprendimą dėl nepriimtinumu grindžiamo prieštaravimo — Nebuvimas (Bendrojo Teismo procedūros reglamento 114 straipsnio 1 ir 3 dalys) (žr. 20 punktą)

2. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai — Komisijos sprendimas, kuriuo uždraudžiama sektorinės pagalbos schema — Konkreti sąsaja — Kriterijai — Administracinės procedūros šalies statusas — Aiškiai apibrėžtos derybininko padėties nebuvimas — Nepriimtinumas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 24, 26, 27 punktus)

3. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai — Komisijos sprendimas, kuriuo uždraudžiama sektorinės pagalbos schema — Įmonės, kuri sprendimo priėmimo momentu nėra faktinė naudos pagal šią schemą gavėja, ieškinys — Nepriimtinumas — Įmonės, kuri pasinaudojo pagal šią schemą suteikta individualia pagalba, tačiau neprivalo jos grąžinti, ieškinys — Nepriimtinumas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 24, 29–37, 40–46 punktus)

4. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Konkrečios sąsajos ir suinteresuotumo pareikšti ieškinį skirtumas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 43 punktą)

5. Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Reglamentuojamojo pobūdžio akto sąvoka pagal SESV 263 straipsnio ketvirtą pastraipą — Bet koks visuotinai taikomas aktas, išskyrus pagal teisėkūros procedūrą priimtus aktus — Komisijos sprendimas, kuriuo uždraudžiama sektorinės pagalbos schema — Aktas, dėl kurio reikia priimti įgyvendinamąsias priemones, kaip jis suprantamos pagal šią sutarties nuostatą — Neįtraukimas (SESV 263 straipsnio ketvirta pastraipa ir 288 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 50–52, 54 punktus)

6. Europos Sąjungos teisė — Principai — Teisė į gynybą — Teisė į veiksmingą teisminę gynybą — Ieškinys dėl sprendimo valstybės pagalbos srityje panaikinimo, kurį Bendrasis Teismas pripažino nepriimtinu — Galimybė pasiūlyti nacionaliniam teismui pateikti prašymą priimti prejudicinį sprendimą (SESV 263 ir 267 straipsniai) (žr. 53 punktą)

Dalykas

Prašymas iš dalies panaikinti 2011 m. sausio 12 d. Komisijos sprendimą 2011/282/ES dėl Ispanijos įgyvendintos finansinės prestižo vertės amortizacijos mokesčių tikslais įsigyjant užsienio bendrovės akcijų (Nr. C 45/07 (ex NN 51/2007, ex CP 9/2007)) (OL L 135, p. 1).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį.
2009 m. spalio 5 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) nutartis Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen prieš Komisiją

(Byla T-2/08)

„Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas“

Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai — Komisijos sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka — Ieškinys, pareikštas valdžios institucijos, kuri yra sudėtinė valstybės dalis, neturinti savarankiško biudžeto ir yra valstybės kontroliuojama — Nepriimtinumas (EB 230 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 31, 38 ir 42 punktus)

Dalykas

Prašymas panaikinti 2007 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimą 2008/708/EB dėl valstybės pagalbos C 34/2006 (ex N 29/2005 ir ex CP 13/2004), kurią Vokietijos Federacinė Respublika ketina suteikti komerciniams transliuotojams pradedant skaitmeninės antžeminės televizijos transliacijas Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje (OL L 236, 2008, p. 10).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

2. Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen padengia savo ir Europos Bendrijų Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.

3. Vokietijos Federacinė Respublika padengia savo bylinėjimosi išlaidas.

2009 m. spalio 5 d. Pirmosios instancijos teismo (septintoji kolegija) nutartis Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen prieš Komisiją

(Byla T-2/08)

„Ieškinys dėl panaikinimo — Valstybės pagalba — Konkrečios sąsajos nebuvimas — Nepriimtinumas“

Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Tiesiogiai ir konkrečiai su jais susiję aktai — Komisijos sprendimas, kuriuo pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka — Ieškinys, pareikštas valdžios institucijos, kuri yra sudėtinė valstybės dalis, neturinti savarankiško biudžeto ir yra valstybės kontroliuojama — Nepriimtinumas (EB 230 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 31, 38 ir 42 punktus)

Dalykas

Prašymas panaikinti 2007 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimą 2008/708/EB dėl valstybės pagalbos C 34/2006 (ex N 29/2005 ir ex CP 13/2004), kurią Vokietijos Federacinė Respublika ketina suteikti komerciniams transliuotojams pradedant skaitmeninės antžeminės televizijos transliacijas Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje (OL L 236, 2008, p. 10).

Rezoliucinė dalis

1. Atmesti ieškinį kaip nepriimtiną.

2. Landesanstalt für Medien Nordrhein-Westfalen padengia savo ir Europos Bendrijų Komisijos patirtas bylinėjimosi išlaidas.
Prašymas sustabdyti 2007 m. vasario 7 d. Komisijos sprendimo 2007/375/EB dėl mineralinės alyvos, naudojamos kaip kuras aliuminio oksido gamyboje Gardane, Šanono regione ir Sardinijoje, neapmokestinimo akcizų mokesčiu Prancūzijoje, Airijoje ir Italijoje [C 78/2001 (ex NN 22/01), C 79/200 (ex NN 23/01), C 80/2001 (ex NN 26/01)] (OL L 147, p. 29) vykdymą tiek, kiek jis susijęs su ieškove.
Prašymas sustabdyti 2007 m. spalio 23 d. Komisijos sprendimo C (2007) 5087 galutinis dėl valstybės pagalbos C 23/2006 (ex NN 35/2006), kurią Lenkijos Respublika suteikė plieno gamintojai

Grupa Technologie Buczek

, vykdymą.
24

2004 m. vasario 3 d. buvo priimta nutartis, kuria atmestas pirmasis laikinųjų apsaugos priemonių prašymas (Envirotech ir kiti prieš Komisiją, T-422/03 R, Rink. p. I-469, toliau - 2004 m. vasario 3 d. nutartis). Šioje nutartyje laikinąsias apsaugos priemones taikantis teisėjas įvertino, kad, be to, jog nėra būtina pareikšti savo nuomonę apie pagrindinio ieškinio priimtinumą, ginčijamų aktų vykdymo sustabdymas ieškovėms visiškai nėra naudingas, nes tai negali uždrausti Komisijai pasiūlyti nPB perkvalifikavimo. Dėl kitų ieškovių prašymų teisėjas mano, kad nėra būtina įvertinti patirtos tariamos didelės ir nepataisomos žalos, nes prielaidos, kuriomis ji remiasi, yra per daug hipotetinio pobūdžio, kad būtų pateisintas laikinųjų apsaugos priemonių suteikimas.
90

Be to, reikia konstatuoti, kad šio pagrindo turinys nėra savarankiškas. Siekdama apsaugoti savo procesines teises, kuriomis naudojasi per oficialią tyrimo procedūrą, ieškovė gali remtis tik tais pagrindais, kurie gali įrodyti, kad informacijos ir įrodymų, kuriuos Komisija turėjo ar galėjo turėti per preliminarų priemonės, apie kurią pranešta, tyrimo etapą, vertinimas turėjo kelti abejonių dėl šios priemonės suderinamumo su vidaus rinka (šiuo klausimu žr. 2008 m. gruodžio 22 d. Sprendimo Régie Networks, C‑333/07, EU:C:2008:764, 81 punktą; 2009 m. liepos 9 d. Sprendimo 3F / Komisija, C‑319/07 P, EU:C:2009:435, 35 punktą ir 2011 m. gegužės 24 d. Sprendimo Komisija / Kronoply ir Kronotex, C‑83/09 P, EU:C:2011:341, 59 punktą), pavyzdžiui, dėl Komisijos per preliminaraus tyrimo procedūrą atlikto tyrimo nepakankamumo ar neišsamumo arba trečiųjų šalių skundų Reikia pažymėti, kad šiame ieškinio pagrinde glaustai pakartojami pirmajame pagrinde pateikti argumentai, nenurodant konkrečių įrodymų, susijusių su galimais dideliais sunkumais.
20

Grįsdama ieškinį ieškovė iš esmės nurodo du pagrindus. Pirmasis pagrindas grindžiamas Reglamento Nr. 6/2002 8 straipsnio 1 dalies, siejamos su to paties reglamento 25 straipsnio 1 dalies b punktu, ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 41 straipsnio 2 dalies c punkto, siejamo su 41 straipsnio 1 dalimi, pažeidimu. Antrasis pagrindas grindžiamas Reglamento Nr. 6/2002 63 straipsnio 1 dalies, siejamos su to paties reglamento 63 straipsnio 2 dalimi, ir Chartijos 41 straipsnio 2 dalies c punkto, siejamo su 41 straipsnio 1 dalimi, pažeidimu.
48

Taigi, nesant tokio paaiškinimo, pateikto konkrečiai išnagrinėjus ginčijamų dokumentų turinį, ieškovas iš esmės teisingai teigia, kad per aptariamą teismo procesą pateikto dokumento atskleidimas nebegalės pakenkti bylą nagrinėjusio nacionalinio teismo teisminei veiklai, nes užbaigus procesą baigėsi ir ši veikla. Be to, tokiomis aplinkybėmis šis atskleidimas iš principo nebegali pakenkti minėto dokumento rengėjo gynybai, todėl ir pažeisti procesinio lygiateisiškumo principą, kaip Komisija pripažino per posėdį, per kurį ji daugiausia dėmesio skyrė būtinybei užtikrinti teismo proceso vientisumą. Pastaruoju klausimu taip pat reikia konstatuoti, kad užbaigus procesą šalių ginčai ir atitinkamo teismo pasitarimai dėl nagrinėjamos bylos galėjo vykti sklandžiai be jokio išorinio poveikio teisminei veiklai.
67

Tiesa, iš 2019 m. gruodžio 18 d. interneto svetainėje „Actualite.cd“ paskelbto straipsnio „[Kongo Demokratinė Respublika]: už advokato Lubumbašyje užpuolimą policija laikinai nušalina generolą Ilunga Luyoyo nuo pareigų“ – jį Taryba pateikė 2020 m. spalio 30 d. rašto priede, – aišku, kad ieškovas asmeniškai dalyvavimo užpuolant advokatą. Vis dėlto, būtent reaguojant į šiuos įvykius, ieškovas buvo nušalintas nuo pareigų PNC. Be to, šiame straipsnyje nurodyta, kad aptariami agresyvūs veiksmai buvo įvykdyti po to, kai ieškovas ir asmuo, kuris, be kita ko, buvo advokatas, viešai susiginčijo dėl su privačia sritimi susijusių priežasčių, o ne konkrečiai dėl advokato pareigų. Taip pat iš Tarybos bylos medžiagos nematyti ir ji taip pat neteigia, kad ginčijamų aktų priėmimo momentu, t. y. praėjus beveik vieniems metams po to, kai susiklostė minėtos faktinės aplinkybės, ieškovas buvo grąžintas į ankstesnes pareigas PNC arba į kitas pareigas, susijusias su saugumo padėtimi Kongo Demokratinėje Respublikoje, nei to, kad jis galėjo tai padaryti.
266

Šiuo klausimu reikia pabrėžti, kad subsidijuojamo importo poveikio panašių produktų kainoms Sąjungos rinkoje nustatymas pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį skiriasi nuo priežastinio ryšio tarp subsidijuojamo importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos nustatymo pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį. Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį siekiama nustatyti subsidijuojamo importo poveikį panašių produktų kainoms Sąjungos rinkoje. Šis nustatymas reiškia, kad reikia išnagrinėti subsidijuojamo importo kainų ir panašių Sąjungos pramonės produktų kainų santykį. Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį siekiama nustatyti ryšį tarp subsidijuojamo importo ir bendrai Sąjungos pramonei daromos žalos. Vis dėlto, nors šių dviejų nuostatų tikslas skiriasi, į žalos buvimo įrodymus, įskaitant susijusius su importo poveikiu panašių produktų kainoms Sąjungos rinkoje, atsižvelgiama Komisijai atliekant priežastinio ryšio analizę, nurodytą pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalyje. Taigi priverstinai sumažintų kainų ir bendrai subsidijuojamo importo poveikio panašių produktų kainoms Sąjungos rinkoje nustatymas turi sąsają su priežastinio ryšio nustatymu pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį (šiuo klausimu pagal analogiją žr. 2011 m. lapkričio 30 d. Sprendimo Transnational Company Kazchrome ir ENRC Marketing / Taryba ir Komisija, T‑107/08, EU:T:2011:704, 59 punktą ir 2021 m. gegužės 19 d. Sprendimo China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products ir kt. / Komisija, T‑254/18, EU:T:2021:278, 363 punktą).
1

SESV 263 straipsniu grindžiamu ieškiniu ieškovė Landwärme GmbH prašo panaikinti, viena vertus, 2020 m. birželio 29 d. Sprendimą C(2020) 4489 final dėl valstybės pagalbos SA.56125 (2020/N) – Sweden Prolongation and modification of scheme SA.49893 (2018/N) / Tax exemption for non-food based biogas and bio-propane in heat generation (toliau – Sprendimas 4489) ir, kita vertus, 2020 m. birželio 29 d. Sprendimą C(2020) 4487 final dėl valstybės pagalbos SA.56908 (2020/N) – Sweden Prolongation and modification of biogas scheme for motor fuel in Sweden (toliau – Sprendimas 4487, o kartu su Sprendimu 4489 – ginčijami sprendimai).
31

Pirma, ginčijamo sprendimo 24 punkte ji nusprendė, kad SGN simbolis yra reikšmingas visuomenei, nes juo turi būti ženklinamos prekės, atitinkančios saugomą geografinę nuorodą, ir ieškovė to neginčijo. Antra, to sprendimo 25 punkte ji pažymėjo, kad ginčijamame prekių ženkle yra visas SNG simbolis ir kad ieškovė neįrodė, jog Komisija leido šį simbolį naudoti pagal prekių ženklų teisę, be to, tokio leidimo taip pat nenumatyta Reglamente Nr. 1151/2012, o to ieškovė taip pat neginčijo.
39

Ieškovas nesutinka su šiais argumentais. Pirmiausia jis teigia, kad, kaip matyti iš 2019 m. balandžio 26 d. vidaus rašto, invalidumo pripažinimo procedūra buvo užbaigta tuo pačiu metu, kai priimtas ginčijamas sprendimas. Be to, kadangi galutinis invalidumo pripažinimo procedūros užbaigimas iš esmės nėra savarankiškas, palyginti su ginčijamu sprendimu, kuriuo šis užbaigimas grindžiamas, būtent tame sprendime tiesiogiai ir galutinai įtvirtinta jo situacija, kiek tai susiję ir su invalidumo pripažinimo procedūra. Taigi šis sprendimas jam nepalankus, nes juo jis nušalinamas nuo pareigų, galutinai nutraukiama jo invalidumo pripažinimo procedūra ir iš jo atimamas atlyginimas ir išmokos. Ieškovo nuomone, iš esmės tai yra aktas, sukeliantis daugialypių sprendimo galią turinčių pasekmių. Galiausiai jis patikslina, kad, viena vertus, net atsisakymas priimti sprendimą gali būti laikomas asmens nenaudai priimtu aktu ir, kita vertus, tokia situacija panaši į tas, kurios patenka į ginčų dėl paaukštinimo sritį. Dėl per teismo posėdį pateikto argumento ieškovas atsikerta, kad negalėjo ginčyti 2018 m. vasario 16 d. rašto, nes šis raštas yra tik tarpinė priemonė.