LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 100/41

2010 m. sausio 11 d. pareikštas ieškinys byloje Inuit Tapiriit Kanatami ir kt. prieš Parlamentą ir Tarybą

(Byla T-18/10)

2010/C 100/64

Proceso kalba: anglų

Šalys

Ieškovės: Inuit Tapiriit Kanatami (Otava, Kanada), Nattivak Hunters & Trappers Association (Kikiktardžuakas, Kanada), Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Organisation (Pangnirtungas, Kanada), Jaypootie Moesesie (Kikiktardžuakas, Kanada), Allen Kooneeliusie (Kikiktardžuakas, Kanada), Toomasie Newkingnak (Kikiktardžuakas, Kanada), David Kuptana (Ulukhaktok, Kanada), Karliin Aariak (Ikaluitas, Kanada), Efstathios Andreas Agathos (Atėnai, Graikija), Canadian Seal Marketing Group (Kvebekas, Kanada), Ta Ma Su Seal Products (Cap-aux-Meules, Kanada), Fur Institute of Canada (Ottowa, Kanada), NuTan Furs, Inc (Katalina, Kanada), Inuit Circumpolar Conference Greenland (ICC) (Nūkas, Kanada), Johannes Egede (Nūkas, Canada), Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (Nūkas, Kanada), atstovaujami lawyers J. Bouckaert, M. van der Woude ir H. Viaene)

Atsakovai: Europos Parlamentas ir Europos Sąjungos Taryba

Ieškovių reikalavimai

— Pripažinti ieškinį priimtinu.

— Panaikinti Reglamentą Nr. 1007/2009 remiantis SESV 263 straipsniu.

— Priteisti iš atsakovų bylinėjimosi išlaidas.

— Įpareigoti atsakovus padengti savo bylinėjimosi išlaidas.

Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Šiuo ieškiniu ieškovės, inuitų ruonių medžiotojos, asmenys, užsiimantys veikla, susijusia su produktais iš ruonių, inuitų interesus atstovaujančios organizacijos ir kiti asmenys bei bendrovės, užsiimančios veikla, susijusia su produktais iš ruonių, siekia, kad būtų panaikintas 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių (1), kuriame numatytas prekybos produktais iš ruonių Europos Sąjungos rinkoje apribojimas.

Ieškovės, pagrįsdamos savo reikalavimus, nurodo tris teisinius pagrindus.

Pirma, jos tvirtina, kad Europos Parlamentas ir Taryba padarė teisės klaidą pasinaudodamos EB 95 straipsniu (dabar — SESV 114 straipsnis) kaip skundžiamo reglamento priėmimo teisiniu pagrindu. Ieškovės šiuo požiūriu tvirtina, kad nusistovėjusi Teisingumo Teismo praktika patvirtina, kad EB 95 straipsnyje numatytų priemonių tikslas yra pagerinti vidaus rinkos sukūrimo ir veikimo sąlygas ir kad vien to, jog jos turi įtakos jos sukūrimui, nepakanka EB 95 straipsniui taikyti. Ieškovių teigimu skundžiamas reglamentas neprisideda prie Teisingumo Teismo praktikoje reikalaujamo pagerinimo, tačiau priešingai, panaikina visas galimybes sukurti vidaus rinką tiek, kiek tai susiję su produktais iš ruonių, kuriuos apima reglamento taikymo sritis.

Antra, ieškovės tvirtina, kad Europos Parlamentas ir Taryba padarė teisės klaidą, pažeisdami ES sutarties 5 straipsnyje įtvirtintus subsidiarumo ir proporcingumo principus, išsamiai reglamentuotus Protokole dėl subsidiarumo ir proporcingumo principų taikymo. Jos teigia, kad atsakovai neįrodė, kodėl buvo būtinas Europos Sąjungos įsikišimas. Ieškovės tvirtina, kad tik dvi valstybės narės jau buvo uždraudusios produktus iš ruonių. Be to, jos teigia, kad net jei Europos Sąjungos veiksmai atitiko subsidiarumo principą, reglamentu siekiamam tikslui įgyvendinti būtų pakakę paprastesnių priemonių. Ieškovės skundžia tai, kad Parlamentas ir Taryba pasirinko beveik visišką draudimą prekiauti produktais iš ruonių, o ne kitus mažiau griežtus sprendimus, kaip antai ženklinimo reikalavimus.

Trečia, ieškovės tvirtina, kad skundžiamas reglamentas nepagrįstai riboja jų egzistavimo galimybes, grąžindamas jų ekonominę veiklą prie tradicinių medžioklės ir egzistavimo metodų. Jos tvirtina, kad nepaisant šio tiesioginio įsikišimo į jų kasdieninį gyvenimą, jų neišklausė Taryba ar Parlamentas. Be to, ieškovės teigia, kad atsakovai nesuderino inuitų bendruomenės interesų išgyvenant šiaurėje ir kai kurių Europos Sąjungos piliečių moralinių įsitikinimų ir todėl pažeidė Europos žmogaus teisių konvencijos (EŽTK) I protokolo 1 straipsnį ir EŽTK 8 straipsnį, skaitomą kartu su EŽTK 9 ir 10 straipsniais, taip, kaip jie yra aiškinami Teisingumo Teismo praktikoje, bei jų pagrindinę teisę būti išklausytais.

(1) OL L 286, 2009 10 31, p. 36