ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
12

Ginčijamame sprendime Komisija, be kita ko, nusprendė, kad investicinės subsidijos, kurias 1994 m.–2008 m. teikė Regionas pagal aptariamą pagalbos schemą, yra valstybės pagalba, kaip ji suprantama pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, nepadariusi įtakos valstybių narių prekybai tiek, kad tai prieštarautų bendram interesui, todėl buvo suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalį. Kita vertus, ji nusprendė, jog dėl to, kad apie šią pagalbą nebuvo pranešta, ir dėl to, kad ji turi būti kvalifikuojama kaip „nauja pagalba“, ta pagalba buvo įgyvendinama neteisėtai ir pažeidžiant SESV 108 straipsnio 3 dalį.
26

Be to, jurisprudencijoje įtvirtinta, kad, viena vertus, medicinos specialistai yra labai pastabūs skirdami vaistus. Kita vertus, iš to matyti, kad, kalbant apie galutinius vartotojus, tais atvejais, kai farmacijos produktai parduodami be recepto, reikia daryti prielaidą, jog šie produktai domina vartotojus, kurie laikomi pakankamai informuotais ir pastabiais bei nuovokiais, nes tokie produktai daro įtaką jų sveikatos būklei, ir kad mažai tikėtina, jog šie vartotojai supainios skirtingus tokių prekių tipus. Be to, net darant prielaidą, kad gydytojo receptas yra privalomas, išrašant šiuos produktus vartotojų pastabumo lygis gali būti labai aukštas, turint omenyje tai, kad tai yra farmacijos produktai. Taigi galima manyti, jog kalbant apie vaistus, išduodamus pagal gydytojo receptą arba be jo, pakankamai informuotų ir protingai pastabių bei nuovokių vartotojų pastabumo laipsnis yra didesnis (žr. 2010 m. gruodžio 15 d. Sprendimo TOLPOSAN, T‑331/09, EU:T:2010:520, 26 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
189

Kadangi Komisija pažymėjo, kad pagal Lenkijos pašto įstatymą lygiavertės paslaugos neapima greitojo siuntų pristatymo paslaugų, ir nurodė, kad nustatant, kurios įmonės turi prisidėti prie fondo, reikėjo išnagrinėti, ar šių įmonių teikiamas paslaugas naudotojai gali laikyti universaliosiomis paslaugomis, ji netiesiogiai, tačiau neabejotinai manė, kad greitojo siuntų pristatymo paslaugos, naudotojo požiūriu, nėra tos, kurias apima universalioji paslauga. Komisija manė, jog kadangi maksimalią įmoką lemianti procentinė dalis buvo vienodai taikoma visiems rinkos dalyviams, iš kiekvieno paslaugų teikėjo reikalaujama įmoka nebuvo diskriminacinė. Be to, šios ginčijamo sprendimo konstatuojamosios dalys, pirma, leido ieškovėms sužinoti priemonės priėmimą pagrindžiančias priežastis siekiant apginti savo teises ir, antra, suteikė Sąjungos teismui galimybę vykdyti ginčijamo sprendimo teisėtumo kontrolę šiuo aspektu. Iš tiesų ieškovės galėjo ginčyti šių vertinimų pagrįstumą, be kita ko, ieškinių 58 ir 59 punktuose teigdamos, kad nebuvo sunku nustatyti, jog siuntų pristatymo paslaugos, naudotojų požiūriu, yra panašios į universaliąsias paslaugas ir kad dėl savo naudojimo būdo, tarifų ir teikimo sąlygų siuntų pristatymo paslaugos gali pakeisti universaliąsias paslaugas. Be to, kaip pažymėta šio sprendimo 91 ir paskesniuose punktuose, Bendrasis Teismas turėjo galimybę nuspręsti dėl šių teiginių. Taigi ieškovės klysta tvirtindamos, kad motyvai šiuo atžvilgiu yra nepakankami.
48

Be to, ieškovai tvirtina, kad žemesnių lygių, t. y. AST 1–AST 8 lygių, padėjėjams suteikiama pareigų paaukštinimo garantija, atsižvelgiant į paaukštinimus institucijoje, kuriuos kiekvienais metais privalo leisti paskyrimų tarnyba, o ieškovams nėra jokios garantijos dėl laisvų „vyresniojo padėjėjo“ darbo vietų, nes jų skaičių kiekvienais metais nustatys paskyrimų tarnyba, vadovaudamasi Tarnybos nuostatų 4 straipsnyje ir 29 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka. Be kita ko, kiek tai susiję su paskyrimo į tokias pareigas procedūra, paskyrimų tarnyba turi didesnę diskreciją, palyginti su pareigų paaukštinimo procedūra, nes joje nedalyvauja jungtinis paaukštinimų komitetas. Ieškovai taip pat teigia, kad per minėtą paskyrimo į pareigas procedūrą jie varžosi ne tik su kitais Komisijos padėjėjais, kaip tuo atveju, kai nuopelnai lyginami per pareigų paaukštinimo procedūrą, bet ir su kitų institucijų padėjėjais, o dėl to jų paaukštinimo galimybės sumažėja.
15

FN taip pat rėmėsi teisėtų lūkesčių apsaugos principo pažeidimu, nes jam tariamai buvo suteikta aiškių ir tikslių garantijų, kad visą jo sutarties galiojimo laiką jis dirbs Bramšile. Be to, jis kritikavo, pirma, per trumpą terminą, per kurį jis turėjo pranešti CEPOL apie savo ketinimą tęsti darbą naujoje CEPOL būstinėje Budapešte, ir, antra, tai, kad ginčijamu sprendimu jam buvo suteikta vienintelė galimybė rinktis dirbti naujoje paskyrimo vietoje arba atsistatydinti be finansinės kompensacijos.
198

Be to, pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 34 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą paskyrimų tarnyba gali pratęsti šios nuostatos pirmoje pastraipoje numatytą devynių mėnesių bandomąjį laikotarpį, jeigu per šį laikotarpį bandomajam laikotarpiui paskirtas pareigūnas dėl laikinojo nedarbingumo, motinystės atostogų ar nelaimingo atsitikimo negalėjo atlikti savo pareigų nenutrūkstamu bent vieno mėnesio laikotarpiu. Remiantis tuo darytina išvada, kad kai paskyrimų tarnyba, naudodamasi didele diskrecija, dėl pagrįstų priežasčių, susijusių su bandomajam laikotarpiui paskirto pareigūno tinkamumu, našumu ar elgesiu, atsisako atlikti tokį pratęsimą, nepaisant to, kad bandomajam laikotarpiui paskirtas pareigūnas per bandomąjį laikotarpį negalėjo vykdyti savo funkcijų nepertraukiamai vieną mėnesį ar ilgiau, šio bandomajam laikotarpiui paskirto pareigūno tinkamumas turi būti įrodytas ir įvertintas per trumpesnį nei devynių mėnesių laikotarpį.
62

Atsakydamas į trečiojo ieškinio pagrindo trečiąją dalį ECB teigia, kad visų pirma dėl ieškovės ir CDC pozicijų koregavimo laikotarpio kyla papildomo sverto poveikio rizika. Kadangi šiuo laikotarpiu ieškovė negali kreiptis į CDC, atsižvelgiant į indėlių atsiėmimo galimybę, jai gali tekti sumažinti savo sverto koeficientą priverstinai išparduodant turtą, ir dėl to ji gali patirti didelių nuostolių. Jis pridūrė, kad jeigu pernelyg didelio sverto rizika susidaro dėl likvidumo trūkumo, ji nuo likvidumo trūkumo skiriasi tuo, kad šis svertas yra grindžiamas skolintomis lėšomis finansuojamų pozicijų santykiniu dydžiu, palyginti su kredito įstaigos nuosavomis lėšomis. Todėl jis atmetė argumentą, kad ginčijamas sprendimas yra nenuoseklus [konfidencialu]. Be to, jo nuomone, finansinio sverto koeficientu siekiama, kad kredito įstaigos finansavimo šaltiniai nebūtų pernelyg orientuoti į skolą ir kad jis taptų „galutine prudencine finansinio stabilumo stiprinimo priemone“.
41

Pastabose dėl to, kokias išvadas sprendžiant šį ginčą reikėtų padaryti iš peržiūros sprendimo, ieškovai, be kita ko, prašė Bendrojo Teismo pritarti apeliacinio skundo pirmajam pagrindui ir, tuo remiantis, panaikinti Tarnautojų teismo nutartį, nes, atsižvelgiant į visas bylos aplinkybes, jų ieškinys Tarnautojų teismui pareikštas per protingą terminą (sprendimo dėl apeliacinio skundo po peržiūros 21 punktas). EIB Bendrojo Teismo, be kita ko, prašė grąžinti bylą Tarnautojų teismui, o jeigu šis reikalavimas nebūtų patenkintas, – atmesti apeliacinį skundą, patvirtinus ieškovų Tarnautojų teismui pareikšto ieškinio nepriimtinumą, remiantis tuo, kad jis pareikštas pavėluotai, nes tai padaryta per terminą, kuris, atsižvelgiant į visas bylos aplinkybes, neatrodo protingas (sprendimo dėl apeliacinio skundo po peržiūros 20 punktas).
486

Be to, Starbucks nurodo, kad Komisija tiek pačios atliktoje palyginamumo analizėje, tiek pakartotoje palyginamumo analizėje naudojosi Amadeus ir Orbis duomenų bazių atitinkamai 2015 m. ir 2017 m. versijomis; ir Komisija to neginčija. Vadinasi, Komisijos analizė grindžiama vėlesnėmis nei 2008 m. duomenų bazių versijomis. Tačiau, kadangi, kaip teigia pati Komisija, įmonių klasifikacija gali kisti, nelygu duomenų bazių versija, palyginamumo analizės rezultatus gali iškraipyti naujesnės versijos naudojimas. Be to, kaip matyti iš šio sprendimo 243–251 punktų, Komisija galėjo atsižvelgti tik į ginčijamos priemonės patvirtinimo dieną prieinamą informaciją.
89

Sprendimai sustabdyti ir pradėti drausminę procedūrą buvo priimti atlikus administracinį tyrimą, pradėtą dvylikai SATCEN tarnautojų pateikus skundą, kuriame kalbama apie kenksmingą santykių aplinką administraciniame padalinyje ir finansų skyriuje, už kurią, skundo pateikėjų manymu, atsakinga ieškovė ir kurią lemia tai, kad ieškovė kiekvieną dieną konfliktuoja su savo kolegomis juos tiek nuolat kritikuodama, kad kai kurie iš jų nukentėjo nuo jos psichologinio priekabiavimo. Per tyrimą, o paskui per procedūrą drausmės komisijoje tam tikri SATCEN administraciniam padaliniui ir finansų skyriui priklausantys tarnautojai pateikė atsakymus į klausimyną ir parodymus, patvirtinančius šią kritiką. Be to, ieškovės vadovai jos 2010–2012 m. vertinimo ataskaitose kritikavo jos, kaip vadovės, sugebėjimus ir jos vykdomą žmogiškųjų darbo santykių administravimą, kuris nuolat lemia konfliktus.
167

Prie to dar reikia pridėti Direktyvos 2013/36 129 straipsnio „Reikalavimas turėti kapitalo apsaugos rezervą“ 1 dalyje nustatytą pareigą: „[v]alstybės narės reikalauja, kad įstaigos, be bendro 1 lygio nuosavo kapitalo [CET 1], kurį turi turėti, kad įvykdytų nuosavų lėšų reikalavimą, nustatytą pagal Reglamento <…> Nr. 575/2013 92 straipsnį, dar turėtų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo [CET 1] apsaugos rezervą, kuris būtų lygus 2,5 % jų bendros pagal riziką įvertintų pozicijų sumos, apskaičiuotos pagal to reglamento 92 straipsnio 3 dalį individualiai ir konsoliduotai, kaip taikytina pagal to reglamento pirmos dalies II antraštinę dalį.“
46

Pirmajame pagrinde ieškovė siekia užginčyti Apeliacinės tarybos pateiktą šio sprendimo 25 punkte minėtų sąlygų vertinimą; be to, pagrindinės šalys sutaria, kad šios sąlygos turi būti aiškinamos pagal Sąjungos teisę. Šiuo klausimu pirmiausia reikia pažymėti, kad priešingai, nei per teismo posėdį tvirtino įstojusi į bylą šalis, iš Reglamento (EB) Nr. 207/2009 8 straipsnio 4 dalies, į kurią daroma nuoroda šio reglamento 53 straipsnio 1 dalies c punkte, teksto aiškiai matyti, jog tam, kad pirmąja iš šių sąlygų būtų galima pagrįstai remtis per registracijos pripažinimo negaliojančia procedūrą pagal antrąją iš šių nuostatų, turi būti įrodyta, kad ankstesnis neregistruotas žymuo buvo naudojamas.
122

Ieškovė tvirtina, kad Komisija nepakankamai įvykdė savo pareigą motyvuoti. Ginčijamame reglamente nepaaiškinti argumentai, esantys jos ir BSNA pateiktose pastabose, taip pat nenurodyta, kaip Komisija į juos atsižvelgė. Visiškai formalus atsisakymas leidžia preziumuoti, kad Komisija į juos neatsižvelgė. Be to, iš ginčijamo reglamento nematyti, kad Komisija padarė skirtumą tarp skirtingų tikslinių asmenų grupių. Ieškovės teigimu, ginčijamas reglamentas veikiau parodo, kad Komisija savarankiškai nepakankamai patikrino jos ir BSNA pateiktas pastabas. Paviršutinis ginčijamo reglamento motyvavimas neleidžia suprasti, kaip Komisija atsižvelgė į šiose pastabose pateiktus argumentus. Be to, Komisija nepaaiškino priežasties, dėl kurios nagrinėjamų sveikumo teiginių leidimas kartu su konkrečiomis vartojimo sąlygomis arba papildomais paaiškinimais ar perspėjimais negali būti mažiau griežta priemonė.
28

Bendrasis Teismas primena, kad šioje byloje nekyla ginčas, kad po to, kai 2007 m. kovo 23 d.BSkyB pateikė prašymą panaikinti ginčijamo prekių ženklo registraciją, 2007 m. balandžio 2 d. ieškovė pateikė pirmuosius šio prekių ženklo naudojimo įrodymus. Be to, 2012 m. kovo 21 d., t. y. per trumpesnį nei penkerių metų nuo šio pirmojo naudojimo įrodymų pateikimo laikotarpį, BSkyB pateikė prašymą pripažinti registraciją negaliojančia.
Fizinio arba juridinio asmens pareikštas ieškinys dėl panaikinimo yra priimtinas, tik jei ieškovas yra suinteresuotas, kad ginčijamas aktas būtų panaikintas.

Šiuo klausimu pažymėtina, kad ieškovas gali išsaugoti suinteresuotumą reikalauti panaikinti Sąjungos institucijos aktą siekdamas, kad nurodytas šio akto neteisėtumas nebepasikartotų ateityje. Tačiau toks suinteresuotumas pareikšti ieškinį egzistuotų tik tuo atveju, jeigu tariamas neteisėtumas galėtų pasikartoti ateityje, nesvarbu, kokios būtų bylos aplinkybės, kuriomis ieškovas pareiškė ieškinį.

Taip yra tuo atveju, kai ieškinyje dėl sprendimo atsisakyti suteikti galimybę susipažinti su vykstančios teisėkūros procedūros dokumentais nurodytas neteisėtumas grindžiamas vienos iš Reglamente Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais nustatytos išimties aiškinimu, kurį institucija, gavusi paraišką dėl galimybės susipažinti, gali pakartoti gavusi naują paraišką, juo labiau kad dalį ginčijamame sprendime nurodytų atsisakymo suteikti galimybę susipažinti motyvų galima universaliai taikyti bet kuriai paraiškai dėl galimybės susipažinti su vykstančių trišalių dialogų darbais.

Be to, kadangi abiejose (pradinėje ir kartotinėje) ieškovo paraiškose aiškiai prašoma pateikti tam tikrus dokumentus, kurie susiję su vykstančiomis teisėkūros procedūromis, ir atitinkama institucija tik iš dalies suteikė galimybę susipažinti su tais dokumentais, nagrinėjamus dokumentus pateikus visuomenei po to, kai užbaigtos teisėkūros procedūros, su kuriomis jie susiję, ieškovo prašymai, turint mintyje jų dalyką, nebuvo visiškai patenkinti, todėl jis išsaugo suinteresuotumą reikalauti panaikinti ginčijamą sprendimą.

(žr. 29, 32, 33 punktus)
Pranešimas apie konkursą netektų savo tikslo, t. y. informuoti kandidatus apie sąlygas, keliamas norint dalyvauti konkurse, jeigu administracija galėtų atmesti kandidatą dėl motyvo, kuris aiškiai nenurodytas šiame pranešime ar Pareigūnų tarnybos nuostatuose arba apie kurį nebuvo paskelbta. Pranešime apie konkursą galima teisėtai apsiriboti bendra formuluote, atitinkančia Pareigūnų tarnybos nuostatų 5 straipsnio 1 dalį, nepatikslinant laisvoms pareigoms užimti reikalaujamo patirties lygio, todėl paliekant konkurso atrankos komisijai atsakomybę kiekvienu konkrečiu atveju vertinti, ar kiekvieno kandidato pateikti pažymėjimai ir diplomai bei nurodyta profesinė patirtis atitinka pagal Pareigūnų tarnybos nuostatus, taigi ir pagal pranešimą apie konkursą reikalaujamą lygį, norint eiti šiame pranešime nurodytos kategorijos pareigas. Kai pranešime apie konkursą įtvirtintas reikalavimas suformuluotas bendrai, atrankos komisija turi plačią diskreciją nustatyti dalyvavimo konkurse sąlygų, įskaitant reikalavimą dėl profesinės patirties trukmės, taikymo kriterijus. Taigi kai pranešime apie konkursą reikalaujama tik kad profesinė patirtis būtų įgyta dirbant bent dvejų metų laikotarpį, šį reikalavimą reikia suprasti kaip reiškiantį dvejų metų laikotarpiu visą darbo dieną dirbtą darbą arba darbą, dirbtą ne visą darbo dieną ar savarankiškai vienu ar keliais laikotarpiais, kurie darbo laiko požiūriu prilygsta dvejų metų darbo visą darbo dieną laikotarpiui. Šis aiškinimas yra vienintelis, leidžiantis užtikrinti vienodą įdarbinimo procedūros taikymą visiems konkurso dalyviams, nes nelygu, ar veikla vykdyta trejus metus dirbant visą darbo dieną, pusę darbo dienos, ketvirtadalį darbo dienos arba vieną dieną per savaitę, reikalaujamo darbo trukmė gali gerokai skirtis, todėl gali atsirasti kandidatų nelygybė, susijusi su reikalaujamos profesinės patirties trukme.

Skaičiavimo metodą, kai atliktas darbas matuojamas išverstų puslapių skaičiumi, vertimų srityje labai plačiai naudoja ir institucijos, ir privatūs subjektai, tikriausiai dėl to, kad jis laikomas objektyviausiu. Taigi tai, kad paskyrimų tarnyba pranešime apie konkursą nustatytai minimaliai profesinės patirties trukmei apskaičiuoti naudojo per dieną išverstų puslapių kriterijų taikydama institucijos vertimų tarnybų naudojamą koeficientą – penki puslapiai per darbo dieną – savaime negali būti laikoma akivaizdžia klaida. Šiuo aspektu pažymėtina, kad atrankos komisijos ir paskyrimų tarnybos nagrinėjamu atveju priimti sprendimai turi skirtingą reikšmę. Jeigu pirmuoju sprendimu kandidatui leidžiama ar neleidžiama dalyvauti konkurse, paskyrimų tarnybos sprendimas susijęs tik su galimu konkursą laimėjusio asmens įdarbinimu konkrečioje institucijoje. Primintina, kad paskyrimų tarnyba neturi kompetencijos panaikinti ar pakeisti konkurso atrankos komisijos priimto sprendimo. Kadangi suinteresuotasis asmuo pageidavo įsidarbinti institucijoje ir nebuvo nei bendrai taikomo tarpinstitucinio metodo, nei nurodymų dėl tinkamo atrankos komisijos skaičiavimo, institucijos paskyrimų tarnyba pagrįstai taikė institucijos viduje vertimų srityje plačiai naudojamą skaičiavimo metodą.

(Žr. 104–106 punktus)
114

Ieškovės pažymi, pirma, kad šį ieškinį pareiškė ne OSP SFIE Komisijos padalinys, o OSP SFIE‑PE, todėl Komisijos argumentai dėl OSP SFIE‑PE atstovaujamumo stokos šioje byloje neturi reikšmės. Antra, jos teigia, kad TAO‑AFI buvo viena iš 2008 m. gruodžio 18 d. bendrąjį susitarimą pasirašiusių šalių ir negavo administracijos pranešimo, kuriuo jai būtų pranešta apie jos teisių, kylančių iš šio bendrojo susitarimo, sustabdymą, kaip tai numatyta jo 11 straipsnyje. Be to, TAO‑AFI ir toliau išlieka atstovaujamosioms organizacijoms siunčiamų pranešimų adresatė kaip viena iš konfederacijos PLUS, kuri pati pripažinta atstovaujamąja, pirmininkių. Ieškovės priduria, jog dėl to, kad PLUS yra konfederacija, ji negali atlikti jokio veiksmo be TAO‑AFI pritarimo, ir atvirkščiai. Kiekvieną kartą sušaukiant socialinio dialogo partnerius TAO‑AFI dalyvavo lygiomis teisėmis su konfederacija PLUS. Be to, konfederacijai buvo kartu pirmininkaujama lygiomis teisėmis, o vieną iš pirmininkų siūlo TAO‑AFI. Konfederacijai PLUS pirmininkaujančios organizacijos buvo savo iniciatyva kviečiamos į kiekvieną Komisijos rengiamą socialinio dialogo partnerių posėdį, be kita ko, į reguliarius susitikimus su Komisijos pirmininko pavaduotoja.
63

Be to, Apeliacinė taryba nurodė, kad įmonės, išgaunančios gamtines dervas iš medžių ir kitų augalų, paprastai skiriasi nuo įmonių, išgaunančių KKKU iš akmenų. Be to, šios prekės nėra vienos kitas pakeičiančios. Jų funkcijos visiškai skiriasi ir jos nėra konkuruojančios. Todėl Apeliacinė taryba nusprendė, kad KKKU ir neapdorotos gamtinės dervos nėra panašios (ginčijamo sprendimo 40 punktas).
42

Be to, kiek tai susiję su palūkanomis už pavėluotą mokėjimą, iš sutarties II priedo 3 straipsnio 4 dalies antros pastraipos matyti, kad nuo skolos sumos skaičiuojamos palūkanos už pavėluotą mokėjimą, taikant Europos Centrinio Banko (ECB) pagrindinėms pakartotinio finansavimo operacijoms nustatytą palūkanų normą, galiojančią pirmą mėnesio, kurį baigiasi Komisijos nustatytas terminas, dieną ir padidintą 1,5 punkto. Kadangi Komisija nustatė terminą iki 2010 m. lapkričio 30 d., reikia remtis 2010 m. lapkričio 1 d. galiojusia palūkanų norma. Iš Europos Sąjungos oficialiojo leidinio (OL C 298, 2010, p. 5) matyti, kad 2010 m. lapkričio 1 d. ECB pagrindinėms pakartotinio finansavimo operacijoms taikyta palūkanų norma buvo 1 %. Šiomis aplinkybėmis nagrinėjamoje byloje taikytina metinių palūkanų norma yra 2,5 %.
80

Pagal Procedūros reglamento 134 straipsnio 2 dalį, jeigu byloje yra kelios pralaimėjusios šalys, Bendrasis Teismas nusprendžia, kaip turi būti paskirstytos išlaidos. Kadangi Taryba pralaimėjo bylą tiek, kiek ji susijusi su ieškinyje nurodytu prašymu panaikinti aktus, ji turi padengti su šiuo prašymu susijusias išlaidas, kaip to reikalavo ieškovas. Be to, kadangi ieškovas pralaimėjo bylą, kiek ji susijusi su pareiškime dėl reikalavimų patikslinimo nurodytu prašymu panaikinti aktus, jis turi padengti su šiuo prašymu susijusias išlaidas, kaip to reikalavo Taryba.
27

Be to, ieškovės argumentas, kad žodis „competition“, skirtingai nuo tokių nuorodų, kaip Turbo, ABS ar 4x4, negali būti vartojamas tiesiogiai motorinei antžeminio transporto priemonei apibūdinti arba vienai iš jos esminių charakteristikų, yra nesvarbus, nes ginčijamas sprendimas pagrįstas Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies b punktu, o ne to paties reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punktu. Šiomis aplinkybėmis ieškovė negali tinkamai remtis 2008 m. gruodžio 2 d. Sprendimu Ford Motor / VRDT (FUN) (T‑67/07, Rink., EU:T:2008:542), nes byloje, kurioje priimtas šis sprendimas, Apeliacinė taryba nagrinėjo ginčijamo žymens skiriamąjį požymį remdamasi vien klaidingu jo apibūdinamojo pobūdžio, kaip jis suprantamas pagal minėto reglamento 7 straipsnio 1 dalies c punktą, vertinimu (minėto Sprendimo FUN, EU:T:2008:542, 53 ir 54 punktai).
253

Antra, ĮTVP specifikacijose nustatyta, kad „gavus OTC leidimą galima, be kita ko, siekiant vykdyti reglamentuojamojo pobūdžio įpareigojimus, susijusius su laivų priežiūra, remontu ir perklasifikavimu, kalbant apie minėtą pajėgumą, pirmiausia kiek tai susiję su keleiviais, sumažinti teikiamų paslaugų apimtį (daugiausia 30 %) laikotarpiu nuo spalio 1 d. iki kovo 31 d., išskyrus moksleivių atostogų laikotarpius, ir bet kuriuo laikotarpiu netikėto įvykio atveju“ (žr. specifikacijų I dalies a punkto 1.4 papunktį, b punkto 1.4 papunktį, c punkto 1.4 papunktį, d punkto 1.4 papunktį ir e punkto 1.4 papunktį). Pažymėtina, kad paslaugų apimtis galėjo būti sumažinta, „be kita ko“, siekiant vykdyti reglamentuojamojo pobūdžio įpareigojimus, susijusius su laivų priežiūra, remontu ir perklasifikavimu, o ne „vien“ dėl šio motyvo, kaip, atrodo, teigia SNCM. Be to, kaip teisingai pažymi Komisija, pagal šią nuostatą OTC suteikiama diskrecija buvo labai didelė, nes nebuvo tiksliai nurodyti nei motyvai, dėl kurių gali būti taikomi sumažinimai, ar jų apimtis („pirmiausia kiek tai susiję su keleiviais“), nei sumažinimų dydis (daugiausia 30 %) laikotarpiais, kuriais keleivių būna mažiausiai, t. y. kuriais įvairių jūrų transporto maršrutai iš esmės yra nuostolingiausi, taigi, kuriais paslaugų teikimo apimties sumažinimas viešąją paslaugą teikti įgaliotiems subjektams yra naudingiausias.
1

2013 m. birželio 18 d. ieškovai Balázs-Árpád Izsák ir Attila Dabis bei kiti penki asmenys Europos Komisijai įteikė piliečių iniciatyvą „Sanglaudos politika, skirta regionų lygiateisiškumui ir regionų kultūrai išsaugoti“ („Cohesion policy for the equality of the regions and sustainability of the regional cultures“) (toliau – ginčijama iniciatyva) pagal ESS 11 straipsnio 4 dalį ir 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 211/2011 dėl piliečių iniciatyvos (OL L 65, p. 1).
19

Iš ginčijamo sprendimo 6 ir 20 punktų matyti, kad atsakydamos į ieškovės prašymą įrodyti, kad ankstesni prekių ženklai buvo naudojami iš tikrųjų, įstojusios į bylą šalys Anuliavimo skyriui pateikė du CD-ROM diskus, kuriuose, be kita ko, buvo nuotraukų, sąskaitų faktūrų, katalogų ir internetinio puslapio pavyzdžių. Kadangi Anuliavimo skyrius vis dėlto nusprendė, kad naudojimą iš tikrųjų reikia įrodyti dėl abiejų Reglamento Nr. 207/2009 57 straipsnio 2 dalyje nurodytų laikotarpių, t. y. šioje byloje dėl laikotarpio nuo 2000 m. gruodžio 12 d. iki 2005 m. gruodžio 11 d. imtinai (penkeri metai iki prekių ženklo paraiškos paskelbimo dienos, toliau – pirmasis laikotarpis) ir dėl laikotarpio nuo 2005 m. gruodžio 23 d. iki 2010 m. gruodžio 22 d. imtinai (penkeri metai iki prašymo paskelbti prekių ženklą negaliojančiu padavimo dienos, toliau – antrasis laikotarpis), ir kad nebuvo pateiktas joks įrodymas dėl pirmojo laikotarpio, taigi prašymas paskelbti prekių ženklą negaliojančiu turėjo būti atmestas, įstojusios į bylą šalys per apeliacinę procedūrą Apeliacinėje taryboje pateikė kitą CD-ROM diską, kuriame, be kitų dokumentų, buvo kelios 2001–2010 m. sąskaitos faktūros, kaip nurodyta ginčijamo sprendimo 40 punkte.