2

Skundžiamo sprendimo 1–19 punktuose ginčo aplinkybės apibūdintos taip: „1 Pagal 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2321/2002 dėl taisyklių, reglamentuojančių įmonių, mokslinių tyrimų centrų ir universitetų dalyvavimą įgyvendinant Europos Bendrijos šeštąją pamatinę programą (2002–2006 m.) ir platinant jos mokslinių tyrimų rezultatus (OL L 355, 2002, p. 23; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 31 t., p. 46), ir pagal 2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą 1513/2002/EB dėl Europos bendrijos šeštosios pamatinės mokslinių tyrimų, technologijų plėtros ir demonstravimo veiklos programos, prisidedančios prie Europos mokslinių tyrimų srities kūrimo ir naujovių (2002–2006 m.) (OL L 232, 2002, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 13 sk., 29 t., p. 576), Komisija ir Europos Bendrijos sudarė tris dotacijų sutartis, be kita ko, su ieškove [Ludwig‑Bölkow‑Systemtechnik], konsultavimo technologijos ir strategijos klausimais įmone, vykdančia veiklą daugiausia energijos, judumo ir tvarumo srityse. 2 Pirmojoje sutartyje dėl projekto „Development of a harmonised ‘European Hydrogen Energy RoAdmap’ by a balanced group of partners from industry, European regions and technical and socio‑economic scenario and modelling experts“ („Suderinto Europos vandenilio energijos kūrimo plano plėtra, vykdoma grupės, kurią sudaro po lygiai pramonės partnerių, Europos regionų ir techninių ir socialinių bei ekonominių scenarijų ir modeliavimo ekspertų“) (toliau – projektas „HyWays“) ir antrojoje sutartyje dėl projekto „Handbook for Approval of Hydrogen Refuelling Stations“ („Vandenilio degalinių patvirtinimo instrukcija“) (toliau – projektas „HyApproval“) ieškovė numatyta kaip koordinatorė. Trečiojoje sutartyje dėl projekto „Harmonisation of Standards and Regulations for a sustainable Hydrogen and Fuel Cell Technology“ („Normų ir teisės aktų, reglamentuojančių tvarią vandenilio ir kuro elementų technologiją, suderinimas“) (toliau – projektas „HarmonHy“) ji yra tik viena iš konsorciumo sutarties šalių. 3 Pagal šių sutarčių 12 straipsnį joms taikoma Belgijos teisė. 4 Šių sutarčių 13 straipsnyje yra įtvirtinta arbitražinė išlyga, pagal kurią tik Bendrasis Teismas turi jurisdikciją nagrinėti Komisijos ir susitariančiųjų šalių ginčus dėl šių sutarčių galiojimo, taikymo ar aiškinimo. 5 Bendrųjų sąlygų, kurios pagal kiekvienos sutarties 14 straipsnį yra sudedamoji sutarties dalis, pirmoji dalis, be kita ko, skirta projektų vykdymui, sutarčių pasibaigimui ir atsakomybei (II.2–II.18 punktai), antroji dalis – finansinėms nuostatoms, kontrolei, auditui, lėšų grąžinimui ir sankcijoms (II.19–II.31 punktai), o trečioji dalis – intelektinės nuosavybės teisėms (II.32–II.36 punktai). 6 Bendrųjų sąlygų II.19 punkto 1 dalyje apibrėžiamos reikalavimus atitinkančios Europos Sąjungos finansuotinos išlaidos; joje nustatyta: „Įgyvendinant projektą patirtos finansuotinos išlaidos turi atitikti šias sąlygas: a) jos turi būti realios, ekonomiškai racionalios ir būtinos projektui įgyvendinti; b) jos turi būti nustatytos vadovaujantis įprastais sutarties šalies apskaitos principais; c) jos turi būti patirtos per <…> 4 straipsnio 2 dalyje apibrėžtą projekto įgyvendinimo laikotarpį; d) jos turi būti įtrauktos į sutarties šalies, kuri jas patyrė, apskaitą vėliausiai iki II.26 straipsnyje numatyto audito sertifikato parengimo. Apskaitos procedūros, naudojamos išlaidoms ir pajamoms užfiksuoti, turi atitikti valstybės, kurioje įsisteigusi sutarties šalis, apskaitos taisykles ir leisti tiesiogiai susieti įgyvendinant projektą patirtas išlaidas ir gautas pajamas su visomis deklaracijomis, susijusiomis su visa sutarties šalies veikla <…>“ 7 Bendrųjų sąlygų II.19 punkto 2 dalies a–h punktuose yra išvardijamos aštuonios nefinansuotinų išlaidų kategorijos. II.19 punkto 2 dalies i punkte paaiškinama, kad nefinansuotinos yra visos išlaidos, kurios neatitinka 1 dalyje nustatytų sąlygų. 8 Bendrųjų sąlygų II.20 ir II.21 punktuose, esant II.19 punkte nurodytoms sąlygoms, apibrėžiamos dviejų rūšių finansuotinos išlaidos: pirma, tiesioginės išlaidos, priskirtinos tiesiogiai projektams, ir, antra, netiesioginės išlaidos, kurių negalima tiesiogiai priskirti projektams, tačiau kurias sutarties šalies apskaitos sistema leidžia identifikuoti ir patvirtinti kaip išlaidas, susijusias su tiesioginėmis išlaidomis. 9 Bendrųjų sąlygų II.22 punkto 1 dalyje numatomi trys išlaidų deklaravimo modeliai: tarp jų yra bendrųjų išlaidų modelis, kurį sutarties šalys naudoja siekdamos priskirti tiesiogines ir netiesiogines finansuotinas išlaidas, ir bendrųjų išlaidų fiksuotos sumos modelis, kurį sutarties šalys naudoja tiesioginėms finansuotinoms išlaidoms priskirti, o fiksuota suma skirta netiesioginėms išlaidoms. Ši fiksuota suma apskaičiuojama iš sumos, sudarančios 20 % visų tiesioginių išlaidų, atėmus subrangos sutarčių išlaidas; gauta suma turi padengti visas įgyvendinant projektą sutarties šalies patirtas netiesiogines išlaidas. 10 Bendrųjų sąlygų II.24 punkto 2 dalies antroje pastraipoje nustatyta, kad Sąjungos finansinis įnašas negali būti sutarties šalių pelno šaltinis. 11 Pagal bendrųjų sąlygų II.29 punkto 1 dalį Komisija bet kada galiojant sutarčiai ir nepraėjus penkeriems metams nuo projekto pabaigos gali atlikti auditą. Per auditą gali būti tikrinami moksliniai, finansiniai, techniniai ar kiti aspektai, kaip antai apskaitos ir vadybos principų laikymasis, susiję su tinkamu projekto ir sutarties įgyvendinimu. 12 Bendrųjų sąlygų II.30 punktas suformuluotas taip: „Nepažeidžiant kitų šioje sutartyje numatytų priemonių, sutarties šalys susitaria, kad [Sąjunga], siekdama apsaugoti savo finansinius interesus, turi teisę reikalauti fiksuoto dydžio žalos atlyginimo iš sutarties šalies, kurios išlaidos, kaip nustatyta, buvo per didelės ir kuri dėl to gavo nepagrįstą [Sąjungos] finansinį įnašą. Fiksuota kompensacija mokama papildomai, be to, sutarties šalis turi grąžinti nepagrįstai gautą finansinį įnašą. 1. Fiksuotos kompensacijos dydis turi būti proporcingas per didelių išlaidų sumai ir nepagrįstai [Sąjungos] paramos daliai. Fiksuotos kompensacijos dydis apskaičiuojamas pagal tokią formulę: fiksuota kompensacija = nepagrįsta finansinė parama × (per didelių išlaidų suma / visa prašoma suma). Apskaičiuojant fiksuotą kompensaciją atsižvelgiama tik į laikotarpį, susijusį su sutarties šalies prašomu [Sąjungos] įnašu tuo laikotarpiu. Ji neskaičiuojama atsižvelgiant į visą [Sąjungos] įnašą. 2. Komisija registruotu laišku su gavimo patvirtinimu sutarties šaliai, kuri, jos nuomone, turi sumokėti fiksuotą kompensaciją, praneša apie savo reikalavimą sumokėti. Sutarties šalis per 30 dienų turi atsakyti į Komisijos reikalavimą sumokėti kompensaciją. 3. Nepagrįsto finansinio įnašo grąžinimo ir fiksuotos kompensacijos mokėjimo procedūra nustatoma pagal II.31 punkto nuostatas. 4. Komisija turi teisę reikalauti kompensacijos už kiekvieną deklaruotą per didelių išlaidų sumą, nustatytą pasibaigus sutarčiai, pagal 1–6 dalių nuostatas. 5. Šio straipsnio nuostatos neturi įtakos nei administracinėms ar finansinėms nuobaudoms, kurias Komisija gali skirti kiekvienai įsipareigojimų nevykdančiai sutarties šaliai pagal Finansinį reglamentą, nei bet kurioms kitoms civilinėms žalos atlyginimo priemonėms, į kurias Komisija ar kita sutarties šalis gali turėti teisę. Be to, šiomis nuostatomis nepaneigiama valstybių narių valdžios institucijų teisė pradėti baudžiamąjį persekiojimą. 6. Kita vertus, kaip nurodyta Finansiniame reglamente, nustačius, kad sutarties šalis padarė rimtą sutartinių įsipareigojimų pažeidimą, jai gali būti taikomos finansinės nuobaudos, kurios sudaro 2–10 % jos gautos [Sąjungos] finansinio įnašo sumos vertės. Ši norma gali būti padidinta iki 4–20 %, jeigu buvo pakartotinai nusižengta per penkerius metus nuo pirmojo pažeidimo.“ 13 2008 m. vasario mėn. Komisija pagal bendrųjų sąlygų II.29 punktą pradėjo auditą dėl ginčijamų sutarčių tinkamo vykdymo. 14 2011 m. kovo 17 d. Komisija pateikė ieškovei audito ataskaitos projektą. 2011 m. balandžio 21 ir 22 d. laiškuose ieškovė išsakė savo poziciją dėl šio projekto. 15 2011 m. liepos 25 d. Komisija perdavė ieškovei audito ataskaitos galutinę versiją. Ataskaitoje padaryta išvada, kad ieškovė nurodė per dideles finansuotinas personalo išlaidas. Be to, pagal šią ataskaitą tyrimų išlaidos klaidingai kvalifikuotos kaip valdymo išlaidos. Galiausiai nedeklaruotos iš viso 1707,40 euro palūkanos už avansus. 16 Kiek tai susiję su trimis sutartimis, kurios šiuo metu jau įvykdytos ir pagal kurias sumokėtas visas Sąjungos įnašas, Komisija pranešė ieškovei, kad pateiks jai debeto avizas. 17 Nuo 2011 m. rugpjūčio 10 d. iki 2013 m. lapkričio 11 d. tęsėsi ieškovės ir Komisijos susirašinėjimas; šalys ginčijosi dėl galutinės audito ataskaitos išvadų. 18 2013 m. gruodžio 9 d. Komisija pateikė ieškovei kelias debeto avizas. Iš šių avizų matyti, kad Komisija siekia susigrąžinti 218539,62 euro už projektą „HyWays“, 75407,06 euro už projektą „HyApproval“ ir 47128,39 euro už projektą „HarmonHy“. Be to, Komisija pareikalavo iš ieškovės sumokėti fiksuotas kompensacijas pagal bendrųjų sąlygų II.30 punktą, t. y. 60402,30 euro už projektą „HyWays“, 11019,61 euro už projektą „HyApproval“ ir 10002,17 euro už projektą „HarmonHy“. 19 Po to, kai buvo pareikštas ieškinys, Komisija pateikė ieškovei kredito avizas Nr. 3233150004, 3233150005 ir 3233150006, kuriose nurodytos atitinkamai 108753,52 euro, 10875,35 euro ir 23404,88 euro sumos.“