Keywords

Summary



Keywords

1. Teismo procesas – Ieškinys – Formos reikalavimai – Bylos dalyko nustatymas – Pagrindų, kuriais remiamasi, santrauka – Ieškinys dėl tariamai Sąjungos institucijos padarytos žalos atlyginimo – Informacija, leidžianti nustatyti institucijai inkriminuojamą elgesį, priežastinį ryšį, taip pat realų ir tikrą padarytos žalos pobūdį

(Teisingumo Teismo statuto 21 straipsnio pirma pastraipa ir 53 straipsnio pirma pastraipa; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas)

2. Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Savarankiškas pobūdis – Nacionalinių teisių gynimo priemonių išnaudojimas – Išimtis – Galimybės, kad žala bus atlyginta nacionaliniame teisme, nebuvimas – Neišnaudojimas, dėl kurio Sąjungos teismui kyla kliūčių nagrinėti nurodytos žalos buvimą ir dydį – Nepriimtinumas

(SESV 268 straipsnis ir SESV 340 straipsnio antra pastraipa; Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas)

3. Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Pakankamai būdingas Sąjungos teisės pažeidimas – Institucijos diskrecija priimant aktą

(SESV 340 straipsnio antra pastraipa)

4. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema – Sąjungos ir valstybių narių integruota registrų sistema – Duomenys apie sandorius dėl leidimų – Pranešimas ir konfidencialumas – Taikytinos taisyklės – Išimtys – Privačios bendrovės, iš kurios tariamai pavogti leidimai, rėmimasis jomis – Netaikymas

(Komisijos reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 20 straipsnis)

5. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema – Sąjungos ir valstybių narių integruota registrų sistema – Duomenys apie sandorius dėl leidimų – Pranešimas ir konfidencialumas – Taikytinos taisyklės – Teisės į nuosavybę apribojimas – Nebuvimas

Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalis ir 52 straipsnio 1 dalis; Komisijos reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnis; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 19 straipsnio 3 dalis)

6. Aplinka – Oro tarša – Direktyva 2003/87 – Šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema – Sąjungos ir valstybių narių integruota registrų sistema – Komisijos galimybė blokuoti registre tam tikrus leidimus – Ribos

(Komisijos reglamento Nr. 2216/2004 27 ir 69 straipsniai; Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/87 20 straipsnis)

7. Teismo procesas – Naujų pagrindų pateikimas vykstant procesui – Sąlygos – Esamo pagrindo plėtojimas – Leistinumas

(Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punktas ir 48 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa)

8. Deliktinė atsakomybė – Sąlygos – Teisėtas veiksmas – Žala, kylanti dėl Komisijos atsisakymo atskleisti konfidencialią informaciją apie šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinius taršos leidimus ir neteisėto šių leidimų perleidimo iš juos turinčios bendrovės sąskaitos – Neįprastos ir specifinės žalos nebuvimas – Sąjungos atsakomybė – Netaikymas

(SESV 340 straipsnio antra pastraipa; Komisijos reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnis)

Summary

1. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 55, 56, 181 punktus)

2. SESV 268 straipsnyje ir 340 straipsnio antroje pastraipoje numatyto ieškinio dėl žalos atlyginimo priimtinumas tam tikrais atvejais gali priklausyti nuo to, ar išnaudotos visos nacionalinės teisių gynimo priemonės, kurios yra prieinamos siekiant, kad nacionalinės valdžios institucija atlygintų žalą, o tam reikia, kad nacionalinės teisių gynimo priemonės leistų veiksmingai apginti suinteresuotuosius privačius asmenis ir kad jomis galima būtų atlyginti nurodomą žalą.

Nors nacionalinių teisių gynimo priemonių neišnaudojimas neturi automatiškai lemti Sąjungos teismo išvados dėl nepriimtinumo, yra vienas atvejis, kai aplinkybė, jog dėl nacionaliniame teisme pareikšto ieškinio dėl žalos atlyginimo nepriimtas galutinis sprendimas, neišvengiamai reiškia, kad Sąjungos teisme pareikštas ieškinys dėl žalos atlyginimo nepriimtinas. Tai yra atvejis, kai dėl tokios aplinkybės šis teismas negali nustatyti jame nurodytos žalos pobūdžio ir dydžio, ir dėl to nesilaikoma Bendrojo Teismo procedūros reglamento 44 straipsnio 1 dalies c punkto reikalavimų.

Be to, jei asmuo pareiškė du ieškinius dėl tos pačios žalos atlyginimo, vieną –nacionalinei valdžios institucijai, kitą – Sąjungos institucijai ar organui, ir egzistuoja pavojus, kad dėl skirtingo abiejų teismų tokios žalos įvertinimo minėtam asmeniui būtų nepakankamai arba neteisingai atlyginta, prieš pateikdamas nuomonę dėl žalos buvimo ir dydžio Sąjungos teismas turi palaukti nacionalinio teismo sprendimo. Laukdamas jis taip pat negali spręsti dėl Sąjungai inkriminuojamo elgesio ir nurodytos žalos priežastinio ryšio. Tačiau jis gali, net iki nacionalinio teismo sprendimo priėmimo, nustatyti, ar dėl inkriminuojamo elgesio kyla Sąjungos deliktinė atsakomybė.

(žr. 73–75, 79, 80 punktus)

3. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 87 punktą)

4. Bendrovė, iš kurios tariamai buvo pavogti šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartiniai taršos leidimai, negali remtis su šiais leidimais susijusios informacijos konfidencialumo taisyklių išimtimis, numatytomis Reglamento Nr. 2216/2004 dėl standartizuotos ir apsaugotos registrų sistemos sutinkamai su Direktyva 2003/87 ir Sprendimu 280/2004, kad galėtų iš Komisijos reikalauti atskleisti su tokiais leidimais susijusią informaciją.

Pirma, nors Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Direktyvą 96/61 20 straipsnyje numatyta, viena vertus, kad Komisijos paskirtas vyriausiasis administratorius automatizuotai tikrina kiekvieną įregistruotą sandorį, siekdamas užtikrinti, kad atliekant su leidimais susijusias operacijas nepadaryta jokių pažeidimų, kita vertus, kad nustačiusi pažeidimą ši institucija informuoja atitinkamą (-as) valstybę (-es) narę (-es), nei šiame straipsnyje, nei jokioje kitoje Direktyvos 2003/87 arba Reglamento Nr. 2216/2004 nuostatoje aiškiai nenumatyta, kad Komisija gali atskleisti informaciją apie, kaip įtariama, pavogtus leidimus asmeniui, kuris, kaip manoma, nukentėjo nuo vagystės. Šiame 20 straipsnyje nenumatyta atskleisti informacijos apie sandorius, dėl kurių nustatyta pažeidimų. A fortiori Komisija juo neįpareigojama pateikti informacijos apie leidimus, dėl kurių tokie sandoriai sudaryti.

Be to, kadangi toks konfidencialumo panaikinimas nėra būtinas norint teisingai taikyti Direktyvos 2003/87 arba Reglamento Nr. 2216/2004 nuostatą arba valstybėje narėje taikomą teisės nuostatą, bendrovė negali remtis Reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnio 1 dalyje numatytos konfidencialumo taisyklės ratione materiae išimtimi.

Antra, kadangi Reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnio 2 dalyje numatyta išimtis taikytina tik už valstybių narių įstatymo taikymą atsakingoms tarnyboms, valstybių narių mokesčių administratoriams, Europos kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF), Europolui ir valstybių narių registrų administratoriams, pagal nacionalinę teisę įsteigta akcinė bendrovė negali veiksmingai remtis ratione personae išimtimi. Be to, tokia išimtimi Komisijai neleidžiama nacionalinio teismo pirmininkui, veikiančiam kaip teisę taikyti laikinąsias apsaugos priemones turintis teisėjas, atskleisti registruose esančių konfidencialių duomenų. Iš tiesų kaip teisę taikyti laikinąsias apsaugos priemones turintis teisėjas jis nėra už įstatymo taikymą atsakinga tarnyba, kaip tai suprantama pagal 10 straipsnio 2 dalies a punktą.

(žr. 109, 116–119, 122, 158 punktus)

5. Net jei Reglamento Nr. 2216/2004 dėl standartizuotos ir apsaugotos registrų sistemos sutinkamai su Direktyva 2003/87 ir Sprendimu 280/2004 10 straipsnyje numatytos šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų konfidencialumo taisyklės galėtų būti laikomos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 17 straipsnio 1 dalyje užtikrintos teisės į nuosavybę įgyvendinimo apribojimu, šis apribojimas turi būti vertinamas kaip atitinkantis šios Chartijos 52 straipsnio 1 dalyje nustatytus reikalavimus.

Pirma, šios konfidencialumo taisyklės numatytos Reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnyje, kuris atitinka Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Direktyvą 96/61, 19 straipsnio 3 dalies teises nustatančias nuostatas. Todėl jos turi būti laikomos numatytomis įstatymo, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 52 straipsnio 1 dalį. Antra, šios taisyklės atitinka siekį apsaugoti verslo paslaptį, t. y. Sąjungos pripažintą bendrąjį interesą. Trečia, šiomis taisyklėmis nenustatomi neproporcingi, palyginti su siekiamu tikslu, reikalavimai. Viena vertus, jomis nekeliama grėsmė teisės į nuosavybę esmei. Pačios šios taisyklės tiesiogiai nepažeidžia šios teisės. Kita vertus, jos neperžengia ribų to, kas tinkama ir būtina siekiant įgyvendinti minėtą tikslą. Iš tiesų, kalbant apie numanomą šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų vagystę, pagal Reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnį teisėsaugos institucijai nedraudžiama atskleisti konfidencialios informacijos, reikalingos nustatant pažeidėjus ar nusikaltėlius, fiziniam arba juridiniam asmeniui, kuris laikomas nukentėjusiu nuo įtariamos nusikalstamos veikos. Pagal Reglamento Nr. 2216/2004 10 straipsnio 2b dalį, toks asmuo gali būti vertinamas tik kaip susijęs su argumentais, nurodytais siekiant konfidencialumo panaikinimo. Be to, šiame 10 straipsnyje tokiam asmeniui nedraudžiama remiantis taip atskleista informacija imtis veiksmų, kuriais siekiama susigrąžinti savo leidimus, ir ši užduotis nėra nepagrįstai apsunkinama.

(žr. 113, 154, 165–169, 224 punktus)

6. Pagal Reglamento Nr. 2216/2004 dėl standartizuotos ir apsaugotos registrų sistemos sutinkamai su Direktyva 2003/87 ir Sprendimu 280/2004 69 straipsnį neleidžiama užblokuoti prieigos prie tam tikrų šiltnamio dujų efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų registro sąskaitų. Pagal jį, esant sisteminiam pavojui, galima tik panaikinti bet kokią prieigą prie viso registro arba viso Bendrijos nepriklausomo sandorių žurnalo. Reglamente Nr. 2216/2004 numatyta užblokuoti registre tam tikrus leidimus tik vieninteliu atveju, numatytu 27 straipsnyje. Kalbama apie atvejį, kai, kiek tai susiję su vienu iš jo įrenginių, operatorius iki reikalaujamo termino neįvykdė techninių reikalavimų dėl šio įrenginio išmesto šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio, patvirtinto kompetentingos valdžios institucijos, deklaravimo.

Be to, Direktyvos 2003/87, nustatančios šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančios Direktyvą 96/61, 20 straipsniu Komisija neįpareigojama, ir net jai neleidžiama, tiesiogiai arba netiesiogiai, pačiai užblokuoti leidimus, dėl kurių sudaryti su pažeidimais susiję sandoriai, kaip tai suprantama pagal 20 straipsnį. Šiame straipsnyje numatyta, pirma, Komisijos, kuri vykdo vyriausiojo administratoriaus funkcijas, pareiga pranešti atitinkamoms valstybėms narėms, kai atliekant sandorius daromi pažeidimai ir, antra, šių valstybių narių pareiga neregistruoti šių sandorių.

(žr. 201, 205, 215 punktus)

7. Žr. sprendimo tekstą.

(žr. 218 punktą)

8. Kai pareiškiamas ieškinys dėl Sąjungos atsakomybės už žalą, padarytą teisėtais veiksmais, pripažinimo, Sąjungos teismas nedaro teisės klaidos, kai nenagrinėja atsakomybės be kaltės egzistavimo Sąjungos teisėje klausimo ir bet kuriuo atveju atmeta argumentus, kurie jam buvo pateikti neįrodžius, kad žala yra neįprasta ir specifinė. Žala turi būti laikoma neįprasta, jei peržengiamos ekonominės rizikos, būdingos atitinkamo sektoriaus veiklai, ribos, o specifinė – jei konkreti ūkio subjektų rūšis ją patiria neproporcingai, palyginti su kitais ūkio subjektais.

Neįprastos žalos negali būti tada, kai Reglamento Nr. 2216/2004 dėl standartizuotos ir apsaugotos registrų sistemos sutinkamai su Direktyva 2003/87 ir Sprendimu 280/2004, 10 straipsnyje numatytas konfidencialumo taisykles, susijusias su šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartiniais taršos leidimais, Komisija taiko tokių leidimų turinčiai bendrovei. Aplinkybė, kad tokios taisyklės buvo numatytos minėtame 10 straipsnyje, o paskui buvo taikomos bendrovei, nekelia neįprasto pavojaus sektoriuje, t. y. ūkio subjektų, kuriems taikoma Bendrijos prekybos leidimais sistema, sektoriuje. Nesant tokių taisyklių negalėtų būti užtikrinta verslo paslaptis, o tai keltų pavojų pačiam leidimų rinkos egzistavimui.

Beje, kadangi yra žinoma, kad prie interneto prijungtai kompiuterinei sistemai, per kurią prekiaujama leidimais, būdingi techniniai nesklandumai, kartais dideli, be leidimus turinčios bendrovės leidimo į kitas, t. y. ne jos sąskaitas elektroniniu būdu pervestų leidimų vertę atitinkanti žala, kad ir kaip būtų, negali būti vertinama kaip peržengianti ekonominės arba techninės rizikos, būdingos atitinkamo sektoriaus veiklai, ribas.

(žr. 235–238 punktus)