Vis dėlto sanavimo pagalbą „paskolų garantijų ar paskolų forma“ leidžiant tik jeigu ji yra „laikina ir susigrąžinama“, Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 15 ir 25 dalys grindžiamos bendra prielaida, kad bet kokia laikinai sanavimo pagalba suteikta nauda, kad ir kokios formos ji būtų, turi būti grąžinta, jei leidimo sąlygos, kurios taikomos ją suteikiant laikinai, nevykdomos arba nebevykdomos. Šis aiškinimas atitinka sanavimo pagalbos grąžinamąjį pobūdį ir esmę, nes jos tikslas yra tik padėti sunkumų patiriančiai įmonei pereiti trumpą krizės laikotarpį, kuriam pasibaigus arba jai pavyksta pačiai atsigauti – tada atsiranda jos pareiga grąžinti pagalbą, arba ji pateikia restruktūrizavimo ar likvidavimo planą. Valstybės garantijos atveju šis principas neišvengiamai reikalauja grąžinti ekonominę naudą, suteiktą gavėjui minėta garantija jos suteikimo laikotarpiu, nes šiuo tikslu jos paprastas panaikinimas ex nunc nėra pakankamas, be to, prieštarauja susigrąžinimo sąvokai.

Gairių dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, kurių bendrieji principai taikytini pagal Komunikato dėl finansų įstaigų 10 dalį, 15 dalyje ir 25 dalies a ir c punktuose neaptariamas nei susigrąžinimo schemos tikslas, nei taikymo sritis dalyko ar laiko atžvilgiu, nei jos įgyvendinimo tvarka.

Valstybės pagalbos susigrąžinimo srityje atsižvelgiant į privalomąjį Komisijos atliekamos valstybės pagalbos kontrolės pobūdį įmonės pagalbos gavėjos iš esmės gali turėti teisėtų lūkesčių dėl pagalbos teisėtumo tik tuomet, jeigu ji buvo suteikta laikantis SESV 108 straipsnyje nustatytos procedūros ir rūpestingas ūkio subjektas paprastai turi galėti įsitikinti, kad šios procedūros buvo laikomasi. Konkrečiai kalbant, kai pagalba buvo suteikta apie ją iš anksto nepranešus Komisijai ir dėl to remiantis SESV 108 straipsnio 3 dalimi ji yra neteisėta, tuomet pagalbos gavėjas negali turėti teisėtų lūkesčių dėl jos suteikimo teisėtumo.

Šiuo aspektu vien to, kad sprendime, kuriuo leidžiama skubios pagalbos priemonė, kuria siekiama išlaikyti finansinės įstaigos nemokumą, nebuvo aiškiai nurodyta vėlesnio pripažinimo nesuderinama galimybė, dėl ko reikėtų susigrąžinti suteiktą naudą ex tunc, nepakanka siekiant pagrįsti tokius teisėtus lūkesčius, nes vėlesnis Komisijos vertinimas atitiko tam tikras taisykles dėl pagalbos sanavimui laikinumui ir grąžintinumui, o sprendime pradėti formalią tyrimo procedūrą vienareikšmiai buvo nurodyta, kad, nesant nemokios finansų įstaigos restruktūrizavimo plano, laikinas nagrinėjamos pagalbos leidimas, suteiktas sprendime, kuriuo leidžiama skubios pagalbos priemonė, kuria siekiama išlaikyti finansinės įstaigos nemokumą, negalėjo būti patvirtintas ar pratęstas sprendimu, kuris turėjo būti priimtas pasibaigus administracinei procedūrai.

Be to, negalima remtis ir pagalbos gavėjo argumentu, kad dėl restruktūrizavimo plano nepateikimo visiškai atsakinga valstybė narė. Iš tiesų, net darant prielaidą, kad taip yra, ir, nepaisant priežasčių, dėl kurių Komisijai apie tokį planą nepranešta, ji negali būti atsakinga už šį nepateikimą ir jos šiuo atveju negalima kaltinti sukėlus kokių nors teisėtų lūkesčių pagalbos gavėjui, ypač jei ji ėmėsi visų tinkamų priemonių, skatinančių valstybę narę pateikti jai per trumpiausią terminą restruktūrizavimo planą.

Netinkamas ir bet kuriuo atveju visiškai teisiškai nepagrįstas argumentas, kad įpareigojimas susigrąžinti pagalbą yra „sankcija“ pagalbos gavėjui ir rimtai kenkia jo investuotojų ir kreditorių interesams. Iš tiesų įpareigojimas susigrąžinti neteisėtą pagalbą nėra sankcija siaurąja prasme, bet ja siekiama atkurti iki suteiktos pagalbos buvusią padėtį.

Be to, pagalbos gavėjui iš principo neturėtų kilti teisėtų lūkesčių dėl pagalbos teisėtumo, jeigu ji buvo suteikta pažeidžiant išankstinio pranešimo Komisijai pareigą ir draudimą įgyvendinti minėtą pagalbą pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį ir dėl to buvo neteisėta.

Galiausiai valstybių narių pareiga susigrąžinti neteisėtą ir su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą nėra ribojama ar kvestionuojama dėl aplinkybės, kad pagalbos gavėjas yra nemokus.

(žr. 125, 129, 130, 132–134 punktus)