GENERALINIO ADVOKATO PHILIPPE LÉGER

IŠVADA,

pateikta 2006 m. birželio 22 d.( )

Byla C‑34/05

Maatschap J. en G. P. en A. C. Schouten

prieš

Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit

(College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) prašymas priimti prejudicinį sprendimą)

„Žemės ūkio struktūros – Bendrijos pagalbos schemos – Galvijienos sektorius – Galimas naudoti pašarų plotas – Sklypas, kuris nagrinėjamu laikotarpiu laikinai buvo apsemtas“

1. 1992 m. pertvarkius bendrą žemės ūkio politiką, Bendrijos teisės aktų leidėjas nustatė naują paramos galvijų augintojams sistemą. Šios sistemos esmė –mokėti tiesiogiai ūkininkui specialias priemokas, kurios mokamos, jei laikomasi tankumo reikalavimo. Jis nustatomas pagal ūkyje auginamų galvijų skaičių ir to ūkio „galimą naudoti“ pašarų plotą.

2. Šioje byloje svarbu išsiaiškinti, ar laikinai apsemtas sklypas gali būti laikomas „galimu naudoti“ pašarų plotu.

3. College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nyderlandai) iškeltas klausimas pateiktas nagrinėjant bylą tarp žemės ūkio bendrovės Maatschap J. en G. P. en A. C. Schouten (toliau – Schouten) ir Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (Nyderlandų žemės ūkio, gamtos apsaugos ir maisto produktų kokybės ministras, toliau – ministras) dėl specialių priemokų skyrimo už galvijų patinų laikymą ir penėjimą.

4. Šioje byloje Teisingumo Teismo prašoma išaiškinti „galimo naudoti“ pašarų ploto sąvoką, pateiktą Reglamento (EB) Nr. 1254/1999( ) 12 straipsnio 2 dalies b punkte ir Reglamento (EEB) Nr. 3887/92( ) 2 straipsnio 1 dalies c punkte.

I – Bendrijos teisės aktai

A – Reglamentas Nr. 1254/1999

5. Prieš 1992 m. reformą galvijienos gamybos sektorius turėjo tendenciją intensyvėti. Bendrijos paramos žemės ūkio pajamoms aukštomis kainomis politika ūkininkai buvo skatinami intensyvinti gamybą. Pašarų plotų nebeužteko gyvuliams išmaitinti, nes galvijų skaičius augo, o plotai nedidėjo.

6. Vienas Reglamento Nr. 1254/1999 tikslų yra sustabdyti šią tendenciją priemokų galvijininkystei skyrimą susiejant su tankumo reikalavimu, kuris nustatomas atsižvelgiant į kiekvieno ūkio galimybę apsirūpinti pašarais ir ūkyje laikomų gyvulių skaičių( ). Ši su plotu susijusi Bendrijos pagalba bendru sutarimu vadinama „pagalba už plotą“.

7. Šio Reglamento 4 straipsnio 1 dalyje ir 3 dalies a punkte nustatyta, kad kiekvienam paraišką pateikusiam ūkininkui skiriama speciali priemoka už galvijų patinų laikymą penėjimui tam tikrą nustatytiną laikotarpį.

8. Pagal minėto reglamento 12 straipsnio 1 dalį, galvijų, atitinkančių reikalavimus specialiai priemokai gauti, skaičius ribojamas taikant tankumo reikalavimą, kuris yra du gyvulių vienetai (GV) vienam hektarui per kalendorinius metus. Nustatant galvijų tankumą, Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies a ir b punktais įpareigojama atsižvelgti į susijusių galvijų skaičių ir į „pašarų plotą <…>, kuris ištisus kalendorinius metus gali būti naudojamas galvijams auginti“.

9. Šio reglamento 12 straipsnio 2 dalies b punkte nurodyti plotai, kurie neįtraukiami į pašarų plotą. Pateiktas toks jų sąrašas:

„<…> Į pašarų plotą neįtraukiami:

– pastatai, miškai, tvenkiniai, keliai,

– plotai, naudojami kitoms kultūroms, už kurias galima gauti Bendrijos pagalbą, taip pat daugiametėms kultūroms ar sodo kultūroms auginti, išskyrus daugiametes ganyklas, už kurias skiriamos išmokos pagal šio reglamento 17 straipsnį ir Reglamento (EB) Nr. 1255/1999( ) 19 straipsnį,

– plotai, atitinkantys reikalavimus paramai gauti pagal paramos sistemą, nustatytą tam tikrų lauko kultūrų augintojams, naudojami pagal pagalbos schemą džiovintų pašarų gamybai arba tie, kuriems taikoma nacionalinė arba Bendrijos atidėtų žemių schema.“

B – Reglamentas Nr. 3887/92

10. Reglamente Nr. 3887/92 išdėstytos Reglamentu (EEB) Nr. 3508/92( ) nustatytos tam tikrų Bendrijos pagalbos schemų integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo taisyklės. Ši sistema yra taikoma, be kita ko, specialiai priemokai, nurodytai Reglamento Nr. 1254/1999( ) 4 straipsnyje.

11. Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktas išdėstytas taip:

„Kiekvieną pašarų plotą turi būti galima naudoti gyvuliams auginti ne mažesnį kaip septynių mėnesių laikotarpį, kurio pradžios datą, galinčią būti nuo sausio 1 d. iki kovo 31 d., nustato valstybė narė.“ (Neoficialus vertimas)

12. Šio reglamento 9 straipsnio 2 dalyje kalbama apie paraiškoje dėl su plotu susijusios pagalbos deklaruoto žemės ploto ir ploto, kurio atžvilgiu buvo laikytasi visų nustatytų sąlygų („nustatytas plotas“), skirtumus. 9 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad jokia pagalba „už plotą“ neteikiama, jei nustatomas didesnis nei 20 % perviršis, palyginti su nustatytu plotu.

II – Faktinės aplinkybės ir pagrindinė byla

13. 2001 m. gegužės 9 d. Schouten kompetentingų valdžios institucijų paprašė užregistruoti žemės ūkio sklypus kaip pašarų plotą.

14. Kai kurie iš šių žemės sklypų yra už pylimo esantys sklypai. Šie sklypai yra tarp pylimo, saugančio šalį, ir upės vagos. Tam tikru metų laiku tie sklypai gali būti iš dalies apsemti, nelygu už pylimo esančio sklypo aukštis ir upės srovė, kuri priklauso nuo lietaus vandens ir tirpstančio ledo, atplukdomo iš aukštupyje esančių regionų.

15. 2001 m. rugpjūčio 1 d. Schouten, remdamasi Reglamentu Nr. 1254/1999, pateikė paraišką specialiai priemokai už aptariamame sklype laikomus 26 galvijų patinus gauti.

16. 2001 m. gruodžio 17 d. ministras informavo Schouten, kad 2001 m. gegužės 10 ir 11 d. nuotoliniu būdu nustatytas pašarų plotas yra mažesnis už deklaruotąjį plotą. Kadangi pastarasis yra daugiau kaip 20 % didesnis už nustatytąjį plotą, jis, remiantis Reglamento Nr. 3887/92 9 straipsnio 2 dalimi, buvo sumažintas iki nulio.

17. 2002 m. gegužės 27 d. Sprendimu ministras atmetė Schouten paraišką specialiai priemokai, nes, pašarų plotą sumažinus iki nulio, jos turimas plotas 26 galvijų patinams laikyti neatitiko tankumo reikalavimo.

18. 2002 m. liepos 3 d. Schouten šį sprendimą apskundė ministrui.

19. 2003 m. rugpjūčio 8 d. sprendimu ministras atmetė Schouten skundą, motyvuodamas tuo, kad kai buvo daromos nuotraukos iš palydovo, dalis už pylimo esančių sklypų buvo apsemta. Ministras nusprendė, kad šie sklypai negali būti laikomi pašarų plotu, nes jais nebuvo galima nepertraukiamai naudotis septynis mėnesius, kaip reikalaujama Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkte. Be to, jo nuomone, Schouten, įvertinusi sklypų už pylimo naudojimo privalumus ir trūkumus, sutiko su rizika, kad potvynis gali kilti tuo metu, kai bus atliekamas matavimas nuotoliniu būdu.

20. Tada Schouten pateikė ieškinį College van Beroep voor het bedrijfsleven jį grįsdama tuo, kad tuo metu, kai buvo atliekami matavimai nuotoliniu būdu, buvo susiklosčiusios nepaprastosios aplinkybės ir kad dėl to bendrovė neturi atsakyti už pasekmes. Ministras savo ruožtu teigė, kad, remiantis Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktu, skaitomu kartu su Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktu, deklaruotas pašarų plotas turi būti naudojamas galvijų pašarams nepertraukiamai septynis mėnesius, o potvyniai šį terminą pertraukia.

III – Prejudiciniai klausimai

21. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad ministro pateiktas siauras termino „galimas naudoti“ aiškinimas nėra toks tikslus, kad nekiltų jokių abejonių. Kadangi pagrindinė byla priklauso nuo šių terminų aiškinimo, College van Beroep voor het bedrijfsleven nusprendė sustabdyti bylos nagrinėjimą ir Teisingumo Teismui pateikti šiuos prejudicinius klausimus:

„1) Ar Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktas ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, negali būti laikomas „galimu naudoti“, jei kuriuo nors nagrinėjamo laikotarpio momentu jis buvo apsemtas vandens?

2) Jei į pirmąjį klausimą bus atsakyta teigiamai, ar šios nuostatos yra privalomos, atsižvelgiant, be kita ko, į jų pasekmes?

3) Jei į pirmąjį klausimą bus atsakyta neigiamai, kokiais kriterijais remiantis sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, kuris laikinai buvo apsemtas vandens, gali būti laikomas „galimu naudoti“ Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkto prasme?“

IV – Analizė

A – Dėl pirmojo prejudicinio klausimo

22. Pirmuoju prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Teisingumo Teismo iš esmės klausia, ar Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktas ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, gali būti laikomas „galimu naudoti“, net jei jis buvo laikinai apsemtas tam tikru metu per atitinkamą laikotarpį.

23. Priešingai nei Nyderlandų vyriausybė, aš manau, kad pašarų plotas, kuris laikinai buvo apsemtas per atitinkamą laikotarpį, gali būti laikomas „galimu naudoti“ pagal Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktą ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktą.

24. Visų pirma primenu nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką, pagal kurią, aiškinant Bendrijos teisės nuostatą, reikia atsižvelgti ne tik į jos formuluotę, bet ir į jos kontekstą bei reglamentavimu, kurio dalį ji sudaro, siekiamus tikslus( ).

25. Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkto ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotėse nerandu požymių, pagal kuriuos laikinai apsemto sklypo nebūtų galima laikyti „galimu naudoti“.

26. Visų pirma reikėtų priminti, kad sąvoka „galimas naudoti“ reiškia „kuriuo galima disponuoti“( ). Ši sąvoka buvo išversta vienodai daugumoje kalbinių Reglamento Nr. 1254/1999 versijų( ).

27. Antra, konstatuoju, kad iš Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkto pirmos, antros ir trečios įtraukų teksto yra aišku, kad tam tikri plotai nelaikomi pašarų plotu. Remiantis šia nuostata, „į šį plotą neįtraukiami“ plotai, kurie nesuteikia galimybės turėti daugiau pašarų, kaip antai tvenkiniai ar miškai, ir kitoms kultūroms naudojami plotai, kuriems jau taikoma Bendrijos pagalbos schema.

28. Pritardamas Prancūzijos vyriausybės ir Europos Bendrijų Komisijos nuomonei( ), manau, kad Bendrijos teisės aktų leidėjas siekė aiškiai nustatyti baigtinį plotų, kurie nėra naudojami tik gyvulių pašarams ir kurie neturi būti įtraukti į „galimu naudoti“ laikomo pašarų ploto apibrėžtį, sąrašą.

29. Taigi reikia pažymėti, kad laikinai apsemti plotai nėra įtraukti į šį baigtinį sąrašą.

30. Trečia, konstatuoju, kad Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotėje, kurioje taip pat pažymėta, jog pašarų plotą turi būti „galima naudoti“, nepasakyta, kad šios sąlygos nebūtų laikomasi, jei atitinkamas sklypas būtų laikinai apsemtas.

31. Atsižvelgdamas į šias aplinkybes, manau, kad nei Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkto, nei Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkto formuluotėse neprieštaraujama, jog laikinai apsemti plotai būtų laikomi „galimais naudoti“ pašarų plotais.

32. Ši išvada grindžiama, kaip netrukus pamatysime, sistemos, kurioje išdėstytos aiškintinos nuostatos, sandara ir Reglamentu Nr. 1254/1999 siekiamu tikslu.

33. Taigi, remiantis Reglamentu Nr. 3508/92 nustatyta integruota administravimo ir kontrolės sistema, galima daryti išvadą, jog ja siekiama užtikrinti, kad plotas faktiškai būtų skirtas kultūroms arba gyvulininkystei.

34. Ūkininkas, gaunantis specialią priemoką už galvijų auginimą, neturi naudoti atitinkamo sklypo kitiems tikslams, kaip antai kultūroms.

35. Grįsdamas šiuos samprotavimus atkreipiu dėmesį, kad Reglamente Nr. 3508/92 sąvoka „žemės ūkio paskirties sklypas“ apibrėžiama kaip „vientisas žemės plotas, kuriame vienas ūkininkas augina vienos rūšies kultūrą“( ).

36. Be to, Reglamentu Nr. 3887/92, kuriame nustatytos, kaip jau minėjau pirmiau, Reglamento Nr. 3508/92 taikymo taisyklės, reikalaujama, atsižvelgiant į deklaruotus sklypus ir gyvulius, vykdyti kryžminę administravimo kontrolę, kuria siekiama patikrinti, ar per vienerius kalendorinius metus pagalba nebuvo suteikta du kartus( ).

37. Be to, kai ūkininkas teikia paraišką pagalbai „už plotą“, joje privaloma nurodyti su sklypu susijusią informaciją, kaip antai, kokia paskirtimi sklypas naudojamas, kitaip tariant, „kultūros ar augmenijos rūšis arba kultūros nebuvimas.“( ) (Neoficialus vertimas)

38. Šiais samprotavimais patvirtinama, kad plotas turi būti laikomas „galimu naudoti“, jei jis skirtas tik gyvulių pašarui.

39. Todėl nemanau, kad vien tik dėl staiga pasikeitusių klimato sąlygų, kaip antai, potvynis, šaltis ar sniegas, dėl kurių plotas tapo laikinai nenaudotinas, sklypas negalėtų būti laikomas „galimu naudoti“, jei faktiškai jis buvo skirtas jame laikomų galvijų pašarui.

40. Kaip ir Prancūzijos vyriausybė, aš manau, kad būtent dėl staigaus klimato sąlygų pasikeitimo pavojaus Bendrijos teisės aktų leidėjas nusprendė nereikalauti, kad sklypai tam tikrą laikotarpį būtų naudojami nepertraukiamai( ).

41. Galiausiai ši analizė grindžiama Reglamentu Nr. 1254/1999 siekiamais tikslais.

42. Kaip pastebėjau pirmiau, šio reglamento tikslas yra kovoti su galvijininkystės intensyvėjimu, specialių priemokų skyrimą susiejant su tankumo, kuris nustatomas pagal „galimą naudoti“ pašarų plotą ir jame laikomų galvijų skaičių, reikalavimu.

43. Taip pat primenu, kad ganyklos yra skirtos galvijams penėti ir kad speciali priemoka skiriama už šiuos gyvulius( ).

44. Remiantis tuo, kas išdėstyta, Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkte ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkte nustatyta sąlyga, kad pašarų plotas turi būti naudojamas gyvuliams auginti, turi būti suprantama taip, kad speciali priemoka skiriama tik už pašarų plotus, kurie atitinkamu laikotarpiu išskirtinai skirti galvijų pašarams.

45. Taigi nemanau, kad pašarų plotas, kuris buvo apsemtas tam tikru momentu per atitinkamą laikotarpį, jokiu atveju negali būti laikomas „galimu naudoti“. Mano nuomone, tai, kad sklypas gali būti apsemtas, iš esmės neužkerta kelio plotą paskirti tik galvijų pašarui.

46. Atsižvelgiant į tai, mano nuomone, Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktas ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktas turi būti aiškinami taip, kad sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, gali būti laikomas „galimu naudoti“, net jei minėtas sklypas tam tikru metu per atitinkamą laikotarpį laikinai buvo apsemtas.

47. Kadangi į pirmąjį klausimą atsakyta neigiamai, į antrąjį atsakyti nereikia.

B – Dėl trečiojo prejudicinio klausimo

48. Trečiuoju prejudiciniu klausimu prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas prašo Teisingumo Teismo nurodyti kriterijus, kuriais remiantis pašarų plotą būtų galima laikyti „galimu naudoti“, kai jis tam tikru metu per atitinkamą laikotarpį buvo laikinai apsemtas.

49. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas siekia visų pirma išsiaiškinti, ar tris dienas trukęs potvynis, dėl kurio gyvuliai iš viso dešimt dienų negalėjo ganytis, yra tokio pobūdžio, kad būtų galima abejoti analize, pagal kurią atitinkamu laikotarpiu laikinai apsemtas pašarų plotas gali būti laikomas „galimu naudoti“.

50. Mano nuomone, du dalykai sudarys galimybę įvertinti, ar laikinai apsemtas pašarų plotas gali būti laikomas „galimu naudoti“. Tie du dalykai yra tokie. Pirma, reikia, kad minėtasis plotas ištisus kalendorinius metus būtų skirtas tik gyvulių pašarams, kaip nustatyta Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punkte. Antra, šį plotą turėjo būti įmanoma faktiškai naudoti gyvulių pašarams ne trumpesnį kaip septynių mėnesių laikotarpį, kaip to reikalaujama Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkte( ).

51. Todėl, mano nuomone, laikinas nenaudojimas nėra tokio pobūdžio, kad būtų galima kelti klausimą dėl sklypo paskirties galvijams auginti, jei laikotarpis, kuriuo sklypas buvo nenaudojamas, truko pakankamai trumpai ir dėl to ūkininkas gali įvykdyti Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punkte nustatytą reikalavimą, susijusį su ne trumpesniu kaip septynių mėnesių per kalendorinius metus laikotarpiu( ).

52. Todėl šiuo atveju tris dienas trukęs potvynis, dėl kurio galvijai negalėjo ganytis iš viso dešimt dienų, nebūtinai turėtų reikšti, kad nebuvo laikytasi Reglamente Nr. 3887/92 nustatyto reikalavimo dėl laikotarpio. Nacionaliniam teismui teks patikrinti, ar, nepaisant trumpo laikotarpio, kuriuo nebuvo galima naudotis aptariamais sklypais, jais buvo galima naudotis gyvuliams penėti ne trumpiau kaip septynis mėnesius skaičiuojant nuo kovo 31 dienos( ).

53. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, siūlau atsakyti, jog tam, kad sklypą būtų galima laikyti „galimu naudoti“ pagal Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktą ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktą, reikia, kad, pirma, laikinai apsemtas sklypas ištisus kalendorinius metus būtų skirtas tik gyvulių pašarams ir, antra, šį plotą turėjo būti įmanoma faktiškai naudoti galvijų pašarams ne trupesnį kaip septynių mėnesių laikotarpį skaičiuojant nuo pradinės nacionalinės teisės aktais nustatytos datos.

V – Išvada

54. Atsižvelgdamas į šiuos svarstymus, siūlau Teisingumo Teismui į College van Beroep voor het bedrijfsleven pateiktus prejudicinius klausimus atsakyti taip:

„1) 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1254/1999 dėl bendro galvijienos rinkos organizavimo 12 straipsnio 2 dalies b punktą ir 1992 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 3887/92, nustatančio išsamias integruotos administravimo ir kontrolės sistemos taikymo tam tikroms Bendrijos pagalbos schemoms taisykles, 2 straipsnio 1 dalies c punktą reikia aiškinti taip, kad sklypas, deklaruotas kaip pašarų plotas, gali būti laikomas „galimu naudoti“, net jei minėtas sklypas per atitinkamą laikotarpį buvo laikinai apsemtas.

2) Kad galėtų būti laikomas „galimu naudoti“ pagal Reglamento Nr. 1254/1999 12 straipsnio 2 dalies b punktą ir Reglamento Nr. 3887/92 2 straipsnio 1 dalies c punktą, pirma, laikinai apsemtas sklypas turėjo būti skirtas tik gyvulių pašarams ištisus kalendorinius metus ir, antra, šį plotą turėjo būti įmanoma faktiškai naudoti galvijų pašarams ne mažiau kaip septynis mėnesius skaičiuojant nuo nacionalinės teisės aktais nustatytos pradinės datos.“