ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
33.

Be to, Teisingumo Teismas nustatė, kad idem komponento trūko ir byloje Limburgse Vinyl ( 22 ), kurioje kilo klausimas, ar, taikant principą ne bis in idem, Komisija nebegalėtų priimti antro sprendimo dėl to paties antikonkurencinio elgesio tuo atveju, jeigu Bendrasis Teismas panaikintų pirmąjį Komisijos sprendimą. Teisingumo Teismas konstatavo, kad šio principo taikymas suponuoja tai, kad buvo priimtas teismo sprendimas dėl to, ar iš tikrųjų buvo padarytas pažeidimas, arba kad buvo peržiūrėtas jo teisėtumo vertinimas. Kadangi to nebuvo galima pasakyti apie bylą Limburgse Vinyl, Teisingumo Teismas konstatavo, kad principas netrukdo pradėti naujos bylos dėl to paties antikonkurencinio elgesio, jeigu pirmasis sprendimas buvo panaikintas dėl procedūrinių priežasčių ir nebuvo priimtas joks teismo sprendimas dėl tariamo antikonkurencinio elgesio esmės. Teisingumo Teismas laikėsi tokios nuomonės, nes teismo sprendimas dėl pirmojo sprendimo panaikinimo negalėjo būti laikomas „išteisinančiu“ sprendimu. Tokioje situacijoje nauju sprendimu paskirtos baudos paprasčiausiai pakeitė pirmajame sprendime, kuris buvo pripažintas negaliojančiu dėl procedūrinių klaidų, paskirtas baudas ( 23 ).
–

jos įmonėje asmenų, kuriems taikomi šie klausimai, buvo labai daug ir dėl duomenų apsaugos ji negalėjo į juos atsakyti, nes kai kurie darbuotojai nesutiko, kad jų asmens duomenys būtų atskleisti. Be to, 1.1.2 punkto c papunktyje, 1.1.6 ir 1.3.1 punktuose nurodytas platesnis asmenų, nei numatyta Reglamento (ES) Nr. 2015/2447 24 straipsnio 1 dalies antros pastraipos b ir c punktuose, ratas.
3.

Be to, transporto priemonių standartizavimas palengvina transporto priemonių judėjimą Europos Sąjungoje. Jei transporto priemonė atitinka ES patvirtintą tipą, nekyla abejonių dėl jos techninių reikalavimų atitikties, kai ji perregistruojama kitoje valstybėje narėje. Šioje byloje Teisingumo Teismo prašoma priimti sprendimą dėl to, ar ši nuostata taip pat taikytina, jeigu transporto priemonė neatitinka ES patvirtinto tipo.
52.

Be nurodytos išimties, Direktyvoje 2003/88 įtvirtintos įvairios nukrypti leidžiančios nuostatos. Pagal 17, 18, 20 ir 21 straipsnius valstybės narės gali tam tikromis aplinkybėmis nukrypti nuo šios direktyvos, kiek tai susiję su dienos ir savaitės poilsio laiku, pertraukomis ir naktiniu darbu. Be to, remiantis 22 straipsniu, individualios išlygos taip pat yra galimos laikantis tam tikrų sąlygų, kiek tai susiję su maksimaliu darbo valandų per savaitę skaičiumi (48), kaip nustatyta direktyvos 6 straipsnyje ( 20 ).
116.

Tačiau iš mano siūlomo atsakymo į pirmąjį prejudicinį klausimą matyti, kad vykdančioji teisminė institucija tikrina, ar buvo paisoma teisės į gynybą, atsižvelgdama į paskutinį proceso etapą, per kurį buvo nagrinėjama bylos esmė ir per kurį priimtas vykdytinas nuosprendis. Šioje byloje atrodo, kad pastarasis proceso etapas yra tas, per kurį priimtas nuosprendis dėl subendrintos bausmės skyrimo. Žinoma, šis procesas buvo susijęs tik su galutiniu sankcijos nustatymu.
35.

Be to, ieškovas pažymi, kad pagal suformuotą jurisprudenciją teisė į atskaitą yra pagrindinis bendrosios PVM sistemos principas. Šios sistemos tikslas yra atleisti verslininkus nuo vykdant ekonominę veiklą sumokėto arba mokėtino PVM naštos. Bendroji PVM sistema užtikrina visišką neutralumą apmokestinant bet kokią ekonominę veiklą, neatsižvelgiant į jos tikslus ar rezultatus, su sąlyga, kad pačiai šiai veiklai būtų taikomas PVM. Be to, Teisingumo Teismas yra nusprendęs, jog pagal pagrindinį PVM neutralumo principą reikalaujama, kad būtų suteikta teisė į pirkimo PVM atskaitą, jeigu yra įvykdyti esminiai reikalavimai, net ir tuomet, jeigu apmokestinamieji asmenys neįvykdė kai kurių formalių reikalavimų ( 12 ).
248.

Be to, apeliantės teigia, jog turėjo būti nustatytas gerokai mažesnis padidinimas dėl sunkumo, nes nagrinėjami pažeidimai neatitiko „kartelių“ apibrėžimo. Iš pirmiau pateiktų argumentų matyti, jog šiuos pažeidimus sudarė susitarimai, kuriais siekta sumokėti konkurentams už nėjimą į rinką, ir kad Lundbeck negalėjo nežinoti apie tokių veiksmų antikonkurencinį pobūdį ( 146 ). Vadinasi, nepaisant to, kaip apeliantės supranta „kartelio apibrėžimą“, nematyti, jog buvo priežasčių, dėl kurių šios rūšies veiksmams turėjo būti taikomas mažesnis padidinimas už sunkumą.
43.

Pirmiausia primenu, kad, remiantis suformuota jurisprudencija, Sąjungos teisės sistemoje užtikrinamos pagrindinės teisės, be kita ko, įtvirtintos Chartijos 7 ir 8 straipsniuose, gali būti taikomos tik jeigu nagrinėjama situacija reglamentuota Sąjungos teisėje ( 36 ). Be to, Chartijos 51 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad jos nuostatos skirtos valstybėms narėms tik „tais atvejais, kai šios įgyvendina Sąjungos teisę“, kaip tai suprantama pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją, susijusią su šia sąvoka ( 37 ). Taigi, jeigu teisinė situacija nepatenka į Sąjungos teisės taikymo sritį, Teisingumo Teismas neturi jurisdikcijos dėl jos priimti sprendimo, o nurodytos Chartijos nuostatos per se negali pagrįsti šios jurisdikcijos ( 38 ).
21.

Be to, abejoju, kad raudona spalva gali atlikti esminę prekių ženklo funkciją ir identifikuoti jos savininką, kai naudojama ne jos konkrečiame kontekste, t. y. atskirai nuo pado formos. Bet kuriuo atveju nemanau, kad to siekė savininkas, pateikdamas paraišką įregistruoti ginčijamą prekių ženklą.
36.

Dėl pirmo Prancūzijos vyriausybės argumento pažymėtina, kad, jeigu Prancūzijos vyriausybė mokestį laiko sudedamąja planuojamos pagalbos schemos dalimi, vertindama schemos suderinamumą su vidaus rinka Komisija privalo į tą mokestį atsižvelgti. 2006 m. kovo 22 d. ir 2007 m. liepos 10 d. sprendimuose Komisija konkrečiai neanalizavo pirmojo klausimo, t. y. to, ar trys mokesčiai yra sudedamoji nagrinėjamos pagalbos schemos dalis (dėl suderinamumo klausimo žr. šios išvados 61–65 punktus). Per posėdį Komisija tvirtino, kad tokia prielaida daryta netiesiogiai. Tačiau tai, ar yra būtent taip (arba ar to pakanka), bet kuriuo atveju neturi reikšmės, nes klausimas, ar mokestis yra sudedamoji pagalbos priemonės dalis, susijęs su pagalbos samprata, tad iš esmės nepriklauso nuo Komisijos nuomonės šiuo klausimu, turint omenyje, kad Teisingumo Teismo ji nesaisto.
16.

Pagal 2000 m. lapkričio 23 d.Vreemdelingenwet 2000 (2000 m. Užsieniečių įstatymas) 29 straipsnio 2 dalies ab initio ir c punktą užsienio šalies piliečio, kuris yra nelydimas nepilnametis, kaip tai suprantama pagal Direktyvos 2003/86 2 straipsnio ab initio ir f punktą, tėvams gali būti suteiktas leidimas laikinai gyventi šalyje, suteikiant prieglobstį pagal to paties įstatymo 28 straipsnį, jei nagrinėjamo užsienio šalies piliečio tėvai jo atvykimo momentu buvo jo šeimos branduolio nariai ir tuo pačiu metu atvyko į Nyderlandus arba atvyko per tris mėnesius po to, kai jam buvo suteiktas leidimas laikinai gyventi.
18.

Reglamento „Dublinas III“ 24 straipsnyje „Prašymo atsiimti pateikimas, kai prašančiojoje valstybėje narėje nepateikiamas naujas prašymas“, nustatyta: „1. Kai valstybė narė, kurios teritorijoje 18 straipsnio 1 dalies b, c arba d punkte nurodytas asmuo yra be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento ir kurioje nepateiktas naujas tarptautinės apsaugos prašymas, mano, kad kita valstybė narė atsakinga pagal 20 straipsnio 5 dalį ir 18 straipsnio 1 dalies b, c arba d punktus, ji gali paprašyti tos kitos valstybės narės tą asmenį atsiimti. 2. Nukrypstant nuo 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/115/EB dėl bendrų nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių grąžinimo standartų ir tvarkos valstybėse narėse[ ( 8 )] 6 straipsnio 2 dalies, kai valstybė narė, kurios teritorijoje asmuo yra be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento, nusprendžia atlikti paiešką sistemoje „Eurodac“ pagal Reglamento <…> Nr. 603/2013 17 straipsnį, prašymas atsiimti šio reglamento 18 straipsnio 1 dalies b arba c punkte nurodytą asmenį arba jo 18 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytą asmenį, kurio tarptautinės apsaugos prašymas nebuvo atmestas galutiniu sprendimu, pateikiamas kuo skubiau, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per du mėnesius nuo pranešimo apie atitiktį sistemoje „Eurodac“ gavimo, vadovaujantis Reglamento <…> Nr. 603/2013 17 straipsnio 5 dalimi. Jei prašymas atsiimti grindžiamas ne iš sistemos „Eurodac“ gautais duomenimis, o kitais įrodymais, jis per tris mėnesius nuo tos dienos, kurią prašančioji valstybė narė sužino, kad kita valstybė narė gali būti atsakinga už atitinkamą asmenį, išsiunčiamas prašomai valstybei narei. 3. Kai prašymas atsiimti nepateikiamas per 2 dalyje nustatytus laikotarpius, valstybė narė, kurios teritorijoje atitinkamas asmuo yra be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento, suteikia tam asmeniui galimybę pateikti naują prašymą. 4. Kai šio reglamento 18 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytas asmuo, kurio tarptautinės apsaugos prašymas buvo atmestas galutiniu sprendimu vienoje valstybėje narėje, yra kitos valstybės narės teritorijoje be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento, pastaroji valstybė narė gali arba paprašyti pirmosios valstybės narės atsiimti atitinkamą asmenį, arba atlikti grąžinimo procedūrą pagal Direktyvą 2008/115 <…> Kai pastaroji valstybė narė nusprendžia prašyti pirmosios valstybės narės atsiimti atitinkamą asmenį, Direktyvoje 2008/115 <…> nustatytos taisyklės netaikomos. <…>“
45.

Teisingumo Teismas kartais leido pakeisti ieškinio reikalavimus vykstant procesui, kai pakeitimas grindžiamas per rašytinę proceso dalį paaiškėjusiomis teisinėmis ir faktinėmis aplinkybėmis ( 23 ). Be to, dabar reikalavimus galima pakeisti pagal naujo Bendrojo Teismo procedūros reglamento, kuriame kodifikuota anksčiau suformuota jurisprudencija ( 24 ), 86 straipsnį, kai aktas, kurį prašoma panaikinti, visiškai ar iš dalies pakeičiamas kitu aktu, kurio dalykas tas pats. Be to, buvo keli ypatingi atvejai, kai Teisingumo Teismas pripažino galimybę patikslinti reikalavimus vykstant procesui ( 25 ). Vis dėlto nustatytos labai griežtos reikalavimų pakeitimo aiškumo ir turinio sąlygos, ir tai turi būti daroma oficialiai ( 26 ), tačiau per teismo posėdį išlieka daug galimybių ( 27 ).
12.

Minėto reglamento 31 straipsnyje „Teisių in rem pritaikymas“ nurodyta: „Jeigu asmuo remiasi teise in rem, į kurią jis turi teisę pagal paveldėjimui taikytiną teisę, o valstybės narės, kurioje remiamasi ta teise, teisėje atitinkama teisė in rem nėra žinoma, prireikus ir kiek tai įmanoma, ši teisė in rem pritaikoma pagal panašiausią tos valstybės teisėje numatytą lygiavertę teisę in rem, atsižvelgiant į tikslus ir interesus, kurių siekiama konkrečia teise in rem, ir su ja siejamas pasekmes.“
84.

Be to, Europos Sąjungos konkurencijos teisėje priemonių poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai ir konkurencijai vidaus rinkoje niekuomet nevertinamas izoliuotai, bet atsižvelgiama į jų ekonominį ir teisinį kontekstą. Be kita ko, reikia atsižvelgti ir į tai, ar tai pavienis atvejis, ar egzistuoja daug panašaus pobūdžio problemų ( 73 ).
40.

Skirtingai nei Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba, nagrinėta 2013 m. liepos 18 d. Sprendime Daiichi Sankyo ir Sanofi‑Aventis Deutschland ( 16 ), patikslintas susitarimo projektas nepriskiriamas institucinei ir procedūrinei sistemai, leidžiančiai teigti, kad jis turi tokį konkretų ryšį. Be to, iš 1967 m. liepos 14 d. Stokholme pasirašytos PINO steigimo sutarties 3 ir 4 straipsnių matyti, kad pagrindinis šios organizacijos tikslas yra skatinti nustatyti priemones, skirtas intelektinės nuosavybės apsaugai pagerinti ir šioje srityje taikomiems nacionalinės teisės aktams suderinti, be to, šioje sutartyje nėra jokios nuorodos į komercinį tikslą. Taip pat, skirtingai nei susitarimo, nagrinėto 2013 m. spalio 22 d. Sprendime Komisija / Taryba ( 17 ), kuris taip pat buvo susijęs su prekyba paslaugomis, o ne su intelektinės nuosavybės teisių, susijusių su prekėmis, apsauga, taip pat 2005 m. gegužės 12 d. Sprendime Regione autonoma Friuli‑Venezia Giulia ir ERSA ( 18 ), paties patikslinto susitarimo projekto tikslas yra ne palengvinti tarptautinę prekybą, išplečiant Sąjungos teisės aktų taikymą trečiosioms valstybėms, o panašiai kaip ir bendrų taisyklių, kurias Sąjunga priima remdamasi SESV 114 straipsniu, atveju nustatyti tradicinės produkcijos išsaugojimo ir vartotojų informavimo mechanizmą, taikytiną visoms susitariančiosioms šalims, įskaitant Sąjungą, jei ji prisijungtų prie jo.
200.

Šis vertinimas niekaip nepagrindžia išvados, kurią Bendrasis Teismas padarė skundžiamo sprendimo 138 punkte, kaip, be to, tai aiškiai matyti iš šiame punkte pavartotų žodžių „vis dėlto“, be to, tai aiškiai pripažįsta ESS, pažymėdama, kad šis vertinimas yra „netikslingas“ ( 54 ).
72.

Dėl Desfinos Graikijos Respublika pateikė keturis 2011 m. mėginius, du 2012 m. mėginius ir aštuonis 2013 m. mėginius. Komisija nurodo, kad pagal I priedo D dalį per 2012 m. turėjo būti paimta 12 mėginių, nes vienas iš per 2011 m. paimtų mėginių neatitiko nustatytų normų. Kadangi buvo nustatyta, kad vienas iš per 2012 m. paimtų mėginių neatitiko reikalavimų, Graikijos Respublika taip pat turėjo paimti dar 12 mėginių per 2013 m. Be to, surinkti mėginiai negalėjo būti imti periodiškai, nes jų skaičius nebuvo pakankamas. Dar daugiau, vieno iš pateiktų 2013 m. mėginių vienas iš parametrų neatitiko DMNV I priedo D dalies 4 punkte nurodytų normų.
46.

Remiantis Direktyvos 2003/87 10a straipsnio 2 dalimi, pagal, be kita ko, tos direktyvos 14 straipsnio 1 dalį turi būti priimti reglamentai, pavyzdžiui, Reglamentas Nr. 601/2012, kuriuose nustatomos suderintos su šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijomis pramoninių procesų metu susijusių stebėsenos, ataskaitų teikimo ir tikrinimo taisyklės, skirtos ex ante santykiniams taršos rodikliams nustatyti. Mano nuomone, ta nuostata nereiškia, kad esant tokiai situacijai, kaip nagrinėjamoji pagrindinėje byloje, veiklos vykdytojo metinių emisijų dalį turėtų sudaryti arba sudarys NKK gaminti perduodamas anglies dioksidas, kuris nėra išleidžiamas į atmosferą. Tiesa, Komisijos sprendime 2011/278 apskaičiuojant produkto ex ante santykinį taršos rodiklį kalkių gamybos srityje, be kita ko, atsižvelgta į anglies dioksidą, perduodamą NKK gaminti ir nepatenkantį į atmosferą. Toks anglies dioksido perdavimas iš tikrųjų yra „procesų, tiesiogiai ar netiesiogiai susijusių su kalkių gamyba“, dalis. Pagrindinėje byloje Schaefer Kalk dėl to skirta daugiau nemokamų leidimų, nei būtų buvę skirta tuo atveju, jeigu į perduodamą anglies dioksidą nebūtų atsižvelgta ( 33 ). Vis dėlto tai neturi poveikio, viena vertus, pareigos atsisakyti leidimų apimčiai pagal Direktyvos 2003/87 12 straipsnio 3 dalį, kita vertus, reglamentui dėl stebėsenos ir ataskaitų teikimo, kurį Komisija turėjo priimti pagal tos direktyvos 14 straipsnio 1 dalį. Abi nuostatos taikytinos tik „emisijoms“, kaip jos apibrėžtos Direktyvos 2003/87 3 straipsnio b punkte.
25.

Norėčiau pakartoti, kad ieškinio senatis yra teisių (arba ieškinių, kurie yra tiesiog procedūrinė teisių išraiška) išnykimo būdas dėl to, kad teisių turėtojas per tam tikrą laikotarpį nesiėmė veiksmų. Reglamento Nr. 2988/95 3 straipsnyje administracijai nustatytas maksimalus ketverių metų laikotarpis (kuris gali būti pertrauktas) nuo pažeidimo padarymo susigrąžinti nepagrįstai ūkio subjekto gautas sumas. Kartoju, kad teisė reikalauti šio susigrąžinimo išnyksta, jeigu ja nepasinaudojama per ketverius metus.
28.

LEC 35 straipsnyje, kuriame reglamentuojama bylų dėl prašymo išieškoti nesumokėtą advokato honorarą nagrinėjimo tvarka, nustatyta: „1. Advokatai gali reikalauti iš atstovaujamo asmens sumokėti honorarus, kurie turi būti jiems sumokėti už susijusias su byla paslaugas, pateikdami išsamią sąskaitą faktūrą ir formaliai paaiškindami, kad šie honorarai jiems priklauso ir dar yra nesumokėti. 2. Gavęs tokį reikalavimą, Secretario Judicial paragina skolininką sumokėti nurodytą sumą ir patirtas išlaidas arba per dešimt dienų pateikti prieštaravimą dėl sąskaitos faktūros ir nurodo, kad, skolininkui neapmokėjus sąskaitos ir nepateikus prieštaravimo dėl jos, bus vykdomas priverstinis išieškojimas. Jeigu per nurodytą terminą honoraras užginčijamas dėl to, kad jis neturi būti mokamas, taikomos ankstesnio straipsnio 2 dalies antra ir trečia pastraipos. Jeigu honoraras užginčijamas dėl to, kad yra per didelis, jis iš pradžių peržiūrimas pagal 241 ir paskesnius straipsnius, nebent advokatas įrodo, kad su prieštaravimą pateikusiu asmeniu buvo iš anksto raštu susitarta dėl kainos, ir priimamas nurodymas dėl mokėtinos sumos, o jei ši suma nesumokama per penkias dienas nuo nurodymo įteikimo, pradedamas jos išieškojimas. Šis nurodymas neskundžiamas, tačiau jis neturi (net ir dalinės) įtakos teismo sprendimui, kuris gali būti vėliau priimtas įprastos ginčo teisenos tvarka. 3. Jeigu honoraro nesumokėjęs skolininkas nepateikia prieštaravimo per nustatytą terminą, pradedamas sąskaitoje faktūroje nurodytos sumos ir patirtų išlaidų priverstinis išieškojimas.“
71.

Vokietijos Federacinė Respublika tvirtina, jog Direktyva 2007/23, ypač jos I priedo 3 skirsnio h punktu, nenumatomas išsamus naudojimo instrukcijų vertinimas. Jos teigimu, pagal Direktyvą 2007/23 atliekant atitikties vertinimus negali būti vykdoma naudojimo instrukcijų kalbos kontrolė, nes tame vertinimo etape neįmanoma numatyti, kuriose valstybėse narėse tie pirotechnikos gaminiai bus parduodami ir kur jais bus prekiaujama. Be to, valstybės narės gali keisti amžiaus apribojimus ir minimalų saugų atstumą. Įstaigos, kurioms reikia pranešti pagal direktyvą, žinoma, patirtų didelių sunkumų vykdydamos tinkamą tų reikalavimų kontrolę. Be to, Vokietijos Federacinė Respublika teigia, jog BAM įgaliojimai susiję su rinkos priežiūra arba vartotojų apsauga pagal Direktyvos 2007/23 14 straipsnį ir 6 straipsnio 2 dalį.
63.

Derėtų trumpai pridurti, kad Teisingumo Teismo praktikoje vadovaujamasi teorine pirmine prielaida, jog mokesčių mokėtojai gali atgauti mokestį per aparatų ir laikmenų pardavimo kainą ( 26 ). Nors ta prielaida gali būti teisinga dėl tam tikros įrangos, aparatų ir laikmenų, taip būna ne visada. Galimybė pasididinti pelną atgaunant mokestį per kainą priklauso nuo kelių kintamųjų, kurie įvairiose rinkose gali skirtis. Įdomu pažymėti, jog tyrime teigiama, kad tam tikriems buitiniams aparatams galima nustatyti visoje Europoje taikytiną mažmeninę kainą, neatsižvelgiant į taikomas mokesčių sistemas ( 27 ). Taigi mokestis nebūtinai atgaunamas per kainą ir faktiškai gali būti absorbuojamas mokėti kompensaciją turinčių asmenų. Atsižvelgiant į tai, tokiomis aplinkybėmis kaip šioje byloje (kai nėra bendrai taikomos atleidimo ex ante nuo mokesčio nuostatos), jeigu nepagrįstai sumokėto mokesčio ex post grąžinimo sistema galėtų naudotis tik galutiniai naudotojai, mokestį turintys mokėti asmenys faktiškai nukentėtų dėl kelių dalykų.
15.

Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamo apeliacinis teismas) panaikino Rechtbank Amsterdam (Amsterdamo teismas) sprendimą, laikydamasis nuomonės, kad, pateikdama nagrinėjamus saitus, GS Media nepažeidė C. C. Hermès autorių teisių, nes nuotraukos jau buvo viešai paskelbtos – pateiktos interneto svetainėje Filefactory.com. Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamo apeliacinis teismas) nepriėmė sprendimo dėl to, ar paskelbus nuotraukas interneto svetainėje Filefactory.com buvo pažeistos C. C. Hermès autorių teisės. Vis dėlto jis nutarė, kad pateikdama šiuos saitus GS Media pasielgė neteisėtai su Sanoma ir kt., skatindama GeenStijl lankytojus žiūrėti Filefactory.com neteisėtai paskelbtas nuotraukas, kurias nebuvo lengva rasti nesant tokių nuorodų. Tačiau Gerechtshof Amsterdam (Amsterdamo apeliacinis teismas) laikėsi nuomonės, kad, pateikdama vienos nuotraukos dalį interneto svetainėje GeenStijl, GS Media pažeidė C. C. Hermès autorių teises.
44.

Vis dėlto reikia konstatuoti, kad nė vienoje iš šių nuostatų nenurodoma, jog Direktyva dėl atliekų taikoma sąvartynų atliekų naudojimo atveju. Be to, nėra šį turinį įtvirtinančių nuostatų. Todėl darytina prielaida, kad tai – tik klaidinamai suformuluotos nuostatos, atsiradusios dėl to, kad Teisingumo Teismas tik priėmus Direktyvą dėl atliekų sąvartynų nusprendė dėl to, kiek atliekų išmetimas gali būti laikomas jų naudojimu ( *21 ).
67.

Be to, paskirties valstybės narės kompetentinga institucija gali arba atlikti patikrinimus paskirties vietoje, kad nustatytų, ar laikomasi 3 straipsnyje nurodytų reikalavimų, arba atlikti patikrinimus vežant gyvūnus ir produktus jos teritorija, jeigu turi informacijos apie galimus pažeidimus ( 54 ). Jeigu ji nustato, be kita ko, zoonozę ar ligą arba priežastį, dėl kurios gali kilti grėsmė gyvūnų arba žmonių sveikatai, pagal Direktyvą dėl veterinarinių ir zootechninių patikrinimų kompetentinga institucija privalo nurodyti, kad tokie gyvūnai ar siunta būtų uždaryti į karantiną arba prireikus paskerdžiami ( 55 ). Tokia institucija turi nedelsdama raštu pranešti kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai apie patikrinimo rezultatus, priimtus sprendimus ir tokių sprendimų priežastis ( 56 ). Ji taip pat privalo nedelsdama susisiekti su kilmės valstybės narės kompetentingomis institucijomis, kad jos galėtų imtis visų būtinų priemonių ( 57 ). Jeigu kyla epidemijos rizika, tokios priemonės, be kita ko, turi apimti gyvūnų uždarymą į karantiną kilmės ūkyje ir visų vietų, į kurias buvo išsiųsti iš to ūkio kilę gyvūnai, kompetentingų institucijų informavimą. Šiomis procedūromis pabrėžiama oficialaus prekiautojų registro ir įrašų apie gautas siuntas svarba bendroje Direktyvos dėl veterinarinių ir zootechninių patikrinimų sistemoje.
52.

Be to, reikalavimas laikytis sektorinio metodo apskaičiuojant ex ante santykinius taršos rodiklius ( 36 ) patvirtintas minėtos direktyvos 10a straipsnio 1 dalies penktoje pastraipoje, kurioje numatyta pareiga Komisijai konsultuotis su suinteresuotomis šalimis, įskaitant atitinkamus sektorius, kai ji apibrėžia principus, pagal kuriuos nustatomi atskirų sektorių ir jų pošakių ex ante santykiniai taršos rodikliai. Be to, minėto 10a straipsnio 2 dalyje aiškiai minimi „atskirų sektorių ar jų pošakių ex ante santykiniai taršos rodikliai“.
7.

Be to, iš sprendimo dėl prašymo priimti prejudicinį sprendimą taip pat matyti, kad MMD lietas buvo lygiagrečiai pasamdyta parengti atitinkamai DIV un Ko ir Ausma grupa pasiūlymus, bet Pārtikas kompānija apie tai nebuvo informuotas. Šiomis aplinkybėmis MMD lietas darbuotojas pasinaudojo Pārtikas kompānija pasiūlymu kaip pagrindu parengti kitų dviejų dalyvių pasiūlymus. MMD lietas, be kita ko, parengė šiuos du pasiūlymus remdamasi Pārtikas kompānija pasiūlyme nurodytomis kainomis, todėl Ausma grupa pasiūlymo kainos buvo mažesnės maždaug 5 % nei Pārtikas kompānija pasiūlymo kainos, o DIV un Ko pasiūlymo kainos – 5 % mažesnės nei Ausma grupa pasiūlymo.
41.

Be to, savo apeliacinio skundo trečiojo pagrindo pirma dalimi Graikijos Respublika nesiekia užginčyti tos skundžiamo sprendimo dalies, kurioje Bendrasis Teismas nagrinėjo jos nurodytą Komunikato dėl laikinosios sistemos 4.2.2 punkto trečios pastraipos h papunkčio neteisėtumu grindžiamą prieštaravimą, susijusį su tuo, kad be jokios pagrįstos priežasties tokia pagalba buvo aiškiai neįtraukta į jame įtvirtintą supaprastintą valstybės pagalbos schemą. Ji taip pat nesiekia kritikuoti tos skundžiamo sprendimo dalies, kurioje Bendrasis Teismas atmetė jos argumentą, kad Komisija privalėjo atgaline data nuo 2008 m. gruodžio 17 d. taikyti 2009 m. spalio mėn. iš dalies pakeistą Komunikatą dėl laikinosios sistemos.