Pasibaigus Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 8 straipsnyje numatytam terminui, institucija vis dar gali priimti eksplicitinį sprendimą. Šiuo klausimu teisės aktų leidėjas numatė to reglamento 8 straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyto termino praleidimo pasekmes, to paties reglamento 8 straipsnio 3 dalyje nustatydamas, kad, institucijai nesilaikant šio termino, atsiranda teisė pareikšti ieškinį. Vis dėlto termino, per kurį turi būti atsakyta į prašymą, praleidimas negali lemti sprendimo, susijusio su kartotiniu prašymu, neteisėtumo, pateisinančio jo panaikinimą. Tas pats pasakytina tuo atveju, kai yra ginčijamas sprendimo pratęsti terminą teisėtumas ar galiojimas. Netgi sprendimo pratęsti terminą neteisėtumas leistų nebent konstatuoti, kad terminas, per kurį turi būti atsakyta į kartotinį prašymą, nebuvo pratęstas ir kad todėl ginčijamas sprendimas buvo priimtas praleidus terminą, tačiau tai neturėtų įtakos jo teisėtumui.

Kiek tai susiję su prašymu leisti susipažinti su Europos cheminių medžiagų agentūros (ECHA) užregistruotų cheminių medžiagų gamintojų ir importuotojų pavadinimais ir kontaktiniais duomenimis, pareiškėjų pavadinimai nėra informacija apie ECHA sprendimų priėmimo procesą, bet tai veikiau yra informacija, susijusi su pasibaigus šiam procesui priimtu sprendimu. Galimybė susipažinti su prašoma informacija negali ECHA sukliudyti nuspręsti dėl priemonių, kurių reikia imtis, kad būtų įvykdytos pareigos paskelbti informaciją internete, numatytos Reglamento Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo ir autorizacijos 119 straipsnio 2 dalyje. Be to, tariama rizika, kad bus apeitos Reglamente Nr. 1907/2006 numatytos procedūros, susijusi ne su sprendimų priėmimo procesu, bet veikiau su galimo prašomos informacijos atskleidimo pasekmėmis. Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje numatytas atsisakymo pagrindas susijęs tik su sprendimų priėmimo procesu.

Tam, kad būtų taikoma Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnio 3 dalyje numatyta teisės susipažinti su dokumentais išimtis, susijusi su sprendimų priėmimo proceso apsauga, reikia įrodyti, kad dėl atitinkamo susipažinimo gali būti padaryta konkreti žala šios išimties saugomiems interesams ir kad šios žalos rizika gali būti protingai, o ne vien hipotetiškai numatyta. Be to, tam, kad patektų į to reglamento 4 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje numatytos išimties taikymo sritį, žala sprendimų priėmimo procesui turi būti didelė. Taip, be kita ko, yra tuomet, kai nurodytų dokumentų atskleidimas turi esminį poveikį sprendimų priėmimo procesui. Žalos dydžio įvertinimas priklauso nuo visų bylos aplinkybių, pavyzdžiui, institucijos nurodytų neigiamų pasekmių sprendimų priėmimo procesui dėl nurodytų dokumentų atskleidimo.

Šios išvados nepaneigia tai, kad prašymo leisti susipažinti su dokumentais nagrinėjimas iš principo turi būti konkretus ir individualus. Šiam principui taikomos išimtys, be kita ko, tuo atveju, kai egzistuoja bendroji prezumpcija, kad atitinkamo dokumento atskleidimas pakenks kuriam nors iš Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnyje numatytų išimčių saugomų interesų. Tas pats galioja juo labiau tada, kai tokia išimtis aiškiai numatyta teisės normoje, t. y. Reglamento Nr. 1907/2006 118 straipsnio 2 dalies c punkte.

Be to, yra medžiagų, pavyzdžiui, tarpinių medžiagų, kaip jos suprantamos pagal Reglamento Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo ir autorizacijos 3 straipsnio 15 dalį, kurios, jei naudojamos tam, kam skirtos, nėra išleidžiamos į aplinką. Nors visos medžiagos, išskyrus tarpines, gali būti išleistos į aplinką tam tikru jų gyvavimo ciklo momentu, tai nereiškia, kad informaciją apie pagamintą ar į rinką pateiktą šių medžiagų kiekį galima laikyti informacija apie išleidimą į aplinką, kuris turi ar gali turėti įtakos aplinkos elementams.

Remiantis Reglamento Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnio 6 dalimi darytina išvada, kad jei viena ar kelios teisės susipažinti su informacija išimtys taikomos tik vienai prašomo dokumento daliai, likusios dokumento dalys turi būti atskleistos. Be to, pagal proporcingumo principą reikalaujama, kad išimtys neviršytų to, kas tinkama ir būtina nustatytam tikslui pasiekti. Pagal minėto reglamento 4 straipsnio 6 dalį turi būti konkrečiai ir individualiai išnagrinėtas kiekvieno dokumento turinys. Tik atlikusi tokį kiekvieno dokumento nagrinėjimą institucija gali įvertinti galimybę leisti pareiškėjui susipažinti su dokumentų dalimi. Dokumentų vertinimo, kuris atliekamas remiantis kategorijomis, o ne šiuose dokumentuose esančia konkrečia informacija, nepakanka, nes institucijai, atlikusiai privalomą tyrimą, turi būti sudaryta galimybė konkrečiai įvertinti, ar nurodyta išimtis iš tikrųjų taikoma visai šiuose dokumentuose esančiai informacijai.

Kiek tai susiję su prašymu suteikti informacijos apie tikslų tam tikrų pagamintų ar į rinką pateiktų medžiagų kiekį, Europos cheminių medžiagų agentūra (ECHA) neprivalo atlikti konkretaus atvejo nagrinėjimo, nes Reglamento Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo ir autorizacijos 118 straipsnio 2 dalies c punkte numatyta teisinė prezumpcija, kad tikslaus kiekio atskleidimas kenkia atitinkamų asmenų komercinių interesų apsaugai, apima visas nagrinėjamas medžiagas. Be to, pareiškėjas nei dėl visų atitinkamų medžiagų, nei dėl konkrečių medžiagų nepateikė įrodymų, galinčių paneigti šią teisinę prezumpciją, ir taip pat neįrodė, kad egzistuoja viršesnis viešasis interesas, pateisinantis, bent jau dėl dalies medžiagų, prašomos informacijos atskleidimą. Todėl ECHA gali daryti išvadą, kad informacijai apie tikslų visų medžiagų kiekį taikoma išimtis, numatyta Reglamento Nr. 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmoje įtraukoje. Be to, minėto 118 straipsnio 2 dalies c punktas neviršija to, kas tinkama ir būtina nustatytam tikslui, t. y. komercinių interesų apsaugai, pasiekti.

(žr. 229, 230, 232, 239 punktus)