Šiuo požiūriu nors kontrahento, su kuriuo perkančioji organizacija iš pradžių sudarė sutartį, pakeitimas turi būti laikomas tokiu atitinkamos viešojo pirkimo sutarties esminiu pasikeitimu, nebent jis yra numatytas pirminės sutarties sąlygose, tai nepaneigia to, kad kontrahento vidinis persitvarkymas iš esmės nekeičia pradinės sutarties sąlygų. Todėl kai naujasis kontrahentas yra ankstesniam kontrahentui 100 % priklausanti dukterinė įmonė, kai ankstesnis kontrahentas ją valdo ir kai šie du subjektai yra sudarę nuostolio ir pelno perdavimo sutartis, toks pakeitimas nėra esminės sutarties sąlygos pakeitimas, kuris galėtų būti laikomas naujos sutarties sudarymu Direktyvos 92/50 prasme.

Šiuo požiūriu, jei dėl euro įvedimo galiojanti sutartis pakeičiama taip, kad pirmiau nacionaline valiuta nurodytos kainos perskaičiuojamos eurais, tai nėra esminis sutarties pakeitimas, o tik jos pritaikymas prie pakitusių išorės sąlygų, jei sumos eurais suapvalinamos pagal galiojančias nuostatas. Be to, galiojančios sutarties kainų konvertavimas į eurus ir jos kainų dydis gali būti koreguojamas nelaikant, kad sudaryta nauja sutartis, su sąlyga, kad tokie pataisymai yra minimalūs ir objektyviai paaiškinami, o būtent taip yra, jeigu jais siekiama palengvinti sutarties vykdymą, pavyzdžiui, supaprastinant sąskaitų išrašymo procedūras. Dėl nuostatos, susijusios su indeksavimu, formuluotės pakeitimo reikia pažymėti, kad nuoroda į naują kainų indeksą nėra esminis pagrindinių pirminės sutarties sąlygų pakeitimas, kurį būtų galima laikyti naujos sutarties sudarymu Direktyvos 92/50 prasme, nes atliekant šį formuluotės pakeitimą tėra taikomos pagrindinės sutarties nuostatos dėl indeksavimo taisyklės atnaujinimo.

Direktyvos 92/50 dėl viešojo paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo 3 straipsnio 1 dalyje ir tos pačios direktyvos 8 ir 9 straipsniuose žodis „sudaryti“ turi būti suprantamas kaip neapimantis tokios situacijos, kai perkančioji organizacija, sudarydama sutarties priedą su asmeniu, su kuriuo sudaryta sutartis, susitaria, kad trejiems metams atnaujins sąlygą dėl teisės nutraukti galiojančią neterminuotą viešojo paslaugų pirkimo sutartį atsisakymo, kuri jau nebegalioja šio naujo susitarimo sudarymo metu, ir dėl didesnio tam tikrų nuo kiekio priklausančių kainų sumažinimo.

Kadangi siekiant nustatyti, ar naujos sąlygos dėl teisės nutraukti sutartį atsisakymo susitarimas yra naujos sutarties sudarymas, pagrindinis kriterijus yra tai, ar tokia nuostata gali būti laikoma esminiu pirminės sutarties pakeitimu, sąlyga, kuri nekelia grėsmės iškraipyti konkurenciją darydama žalą naujiems potencialiems dalyviams, negali būti laikoma tokiu pakeitimui ir todėl nėra naujos sutarties sudarymas Direktyvos 92/50 prasme.

Dėl viename iš priedų numatytos nuolaidos padidinimo, kurio ekonominis poveikis yra panašus į kainos sumažinimo poveikį ir kuris dėl to gali būti laikomas susijusiu su pagrindinės sutarties nuostatomis, reikia pažymėti, kad jis nėra esminis sutarties pakeitimas ir nereiškia naujos sutarties sudarymo Direktyvos 92/50 prasme. Be to, viena vertus, kainos sumažinimas sumažina asmens, su kuriuo sudaryta sutartis, gaunamą atlyginimą, palyginti su anksčiau numatytuoju, ir nepersveria sutarties ekonominės pusiausvyros asmens, su kuriuo sudaryta sutartis, naudai. Kita vertus, vien tai, kad sumažinama vienos perkančiosios organizacijos gaunamos paslaugos, kuri yra sutarties dalykas, dalies kaina, negali iškraipyti konkurencijos potencialių dalyvių nenaudai.

(žr. 76, 79, 80 ir 83–87 punktus bei rezoliucinės dalies 3 punktą)