ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Taikant prašymams dėl laikinųjų apsaugos priemonių taikytinas taisykles reikia atsižvelgti į ypatingą laikinųjų apsaugos priemonių taikymo procedūrų viešųjų pirkimų bylose reikšmę. Taip pat būtina atsižvelgti į Europos Sąjungos teisės aktų leidėjo nustatytą teisinę sistemą, taikytiną valstybių narių perkančiųjų organizacijų vykdomoms viešųjų pirkimų procedūroms. Konkrečiai tariant, kaip nurodyta Deleguotojo reglamento Nr. 1268/2012 dėl Reglamento Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių 40 konstatuojamojoje dalyje, aiškinamoje atsižvelgiant į Direktyvos 2014/24 dėl viešųjų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/18, 91 straipsnio 2 dalį, materialinės viešųjų pirkimų taisyklės turėtų būti grindžiamos Direktyvos 2014/24 nuostatomis.

Be to, kaip nurodyta, pirma, Direktyvos 89/665 dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su priežiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo pirmose trijose konstatuojamosiose dalyse ir, antra, Direktyvos 2007/66, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 89/665 ir 92/13 dėl viešųjų sutarčių suteikimo peržiūros procedūrų veiksmingumo didinimo, 3 konstatuojamojoje dalyje, siekdamas užtikrinti veiksmingą tokių taisyklių taikymą, teisės aktų leidėjas manė esant būtina nustatyti procedūrinių reikalavimų rinkinį, kuris sudarytų sąlygas greitai pasinaudoti teisių gynimo priemonėmis tame etape, kada galima iš esmės pašalinti padarytus pažeidimus. Be to, iš Direktyvos 89/665 antros, trečios ir penktos konstatuojamųjų dalių ir 2 straipsnio 1 dalies aiškiai matyti, kad, atsižvelgiant į viešųjų pirkimų specifiką, laikinosios apsaugos priemonės suprantamos ne tik kaip būdas sustabdyti sutarčių sudarymo procesą, bet ir kaip būdas pašalinti akivaizdų pažeidimą, kuris kitu atveju būtų nagrinėjamas pagrindinėje byloje.

Atsižvelgimą į tokių svarstymų poveikį laikinąsias apsaugos priemones taikančio teisėjo kompetencijos vykdymui pateisina, pirma, tai, kad, kaip ir nacionaliniu lygmeniu, viešųjų pirkimų bylose Procedūros reglamento trečios dalies pirmame skyriuje numatytomis priemonėmis siekiama užtikrinti veiksmingą teisminę apsaugą, kai Sąjungos institucijos ir organai taiko su viešaisiais pirkimais susijusias normas, kurios iš esmės grindžiamos Direktyva 2014/24, ir, antra, tai, kad pagal bendrą aiškinimo principą, taikytą Teisingumo Teismo praktikoje, šiose direktyvose akcentuojamas esminis Sąjungos viešųjų pirkimų teisės principas – veiksminga konkurso dalyvių teisminė apsauga, kurios ypatinga svarba pabrėžiama Teisingumo Teismo praktikoje ir garantuojama Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 47 straipsnyje.

Todėl nors Bendrasis Teismas kaip neveiksmingą atmeta teisinį pagrindą, grindžiamą tuo, kad Sąjungos institucija pažeidė direktyvos dėl viešųjų pirkimų, kuri iš esmės yra skirta valstybėms narėms, nuostatą, Sąjungos teismui niekas nedraudžia atsižvelgti į šiame Sąjungos teisės akte išreikštus bendruosius Sąjungos teisės principus. Šiuo atveju viešųjų pirkimų srityje priimtos direktyvos tik atspindi ypatingą teisės į veiksmingą teisminę apsaugą svarbą šioje srityje.

(žr. 16–20 punktus)
41

Be to, nuspręsta, kad Teisingumo Teismo statuto 46 straipsnyje nustatytas terminas pateikti atsiliepimą į ieškinį pradedamas skaičiuoti tik po to, kai atsakovas gauna ieškinį (1992 m. gruodžio 14 d. Bendrojo Teismo nutarties Lenz prieš Komisiją, T-47/92, Rink. p. II-2523, 34 punktas).
42

Vis dėlto reikia priminti, kad pagal ieškovės nurodytą teismo praktiką egzistuojanti atleistina klaida (žr. šios nutarties 40 punktą) gali tik lemti, kad ieškinys nebūtų atmestas dėl to, kad pateiktas per vėlai. Tačiau šioje byloje aišku, kad ieškovė laikėsi ieškinio pateikimo terminų. Be to, reikia konstatuoti, kad ieškovė jokiu momentu nebuvo pareiškusi ieškinio prieš kitą šalį nei Eulex Kosovo ir kad ji Bendrojo Teismo prašė tik nustatyti atsakovę, prieš kurią turi būti nukreiptas ieškinys, tam, kad jis būtų priimtinas.
42

Ketvirta, ieškovės argumentas, kad ji pati suinteresuota pareikšti ieškinį, nes Komisija atmetė jos prieštaravimą, grindžiamas klaidinga prielaida. Konkrečiai kalbant, iš bylos dokumentų aiškiai matyti, kad tik Vokietijos Federacinė Respublika, o ne ieškovė buvo Komisijos pripažinta pateikusia priimtiną ieškinį (ginčijamo sprendimo 2 konstatuojamoji dalis). Ieškovė ieškinyje neginčijo šios išvados. Be to, tik Vokietijos Federacinė Respublika, o ne ieškovė buvo paraginta Komisijos pradėti atitinkamas konsultacijas, kad pasiektų susitarimą, kaip numatyta Reglamento Nr. 510/2006 7 straipsnio 5 dalyje. Taigi Komisija nepripažino ieškovės suinteresuotąja šalimi, kaip tai suprantama pagal minėtą straipsnį. Ieškovė ieškinyje neginčijo šios išvados. Atsižvelgiant į tai, ieškovė negali remtis aplinkybe, kad nagrinėjamu atveju Komisija atmetė jos prieštaravimą. Be to, reikia pažymėti, kad Reglamento Nr. 510/2006 7 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje numatyta, kad teisėtą interesą turintys ir valstybėje narėje įsisteigę ar gyvenantys fiziniai ir juridiniai asmenys gali pateikti prieštaravimą dėl pasiūlymo įregistruoti ir pateikti minėtai valstybei narei tinkamai pagrįstą pareiškimą per 1 dalyje numatytą prieštaravimo pateikimo laikotarpį. O Reglamento Nr. 510/2006 7 straipsnio 1 dalyje, be kita ko, numatyta, kad „bet kuri valstybė narė“ gali pateikti prieštaravimą dėl pasiūlymo įregistruoti, pateikdama Komisijai tinkamai pagrįstą pareiškimą. Taigi, priešingai, nei savo rašytiniuose dokumentuose tvirtina ieškovė, teisėtą interesą turintys ir valstybėje narėje įsisteigę ar gyvenantys fiziniai ir juridiniai asmenys neturi galimybės pateikti prieštaravimo tiesiogiai Komisijai (šiuo klausimu žr. 2007 m. rugsėjo 11 d. Pirmosios instancijos teismo nutarties Honig-Verband / Komisija, T-35/06, Rink. p. II-2865, 51 punktą).
18

2010 m. gegužės 3 d. Graikijos Respublikos ir Komisijos, veikiančios euro zonos valstybių narių vardu, atstovai pasirašė dokumentą „Memorandum of Understanding“ (Supratimo memorandumas); jame aprašyta Graikijos finansų ministerijos kartu su Komisija, Europos centriniu banku ir TVF parengta trejų metų trukmės programa, kurios tikslas pagerinti Graikijos viešuosius finansus ir atkurti rinkų pasitikėjimą, kiek tai susiję su šių viešųjų finansų padėtimi ir apskritai Graikijos ekonomika. Minėtą supratimo memorandumą sudaro trys specifiniai memorandumai: „Memorandum of Economic and Financial Policies“, „Memorandum of Understanding on Specific Economic Policy Conditionality“ ir „Technical Memorandum of Understanding“.
2014 m. lapkričio 25 d. Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) nutartis

Trenzas y Cables de Acero / Komisija

(Sujungtos bylos T‑428/10 ir T‑577/10 ir byla T‑441/12)

„Ieškinys dėl panaikinimo — Konkurencija — Karteliai — Europos įtempiamosios armatūros rinka — Kainų nustatymas, rinkos pasidalijimas ir pasikeitimas svarbia komercine informacija — Sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas — Sprendimas, kuriuo keičiamas pradinis sprendimas nekeičiant ieškovei skirtų baudų dydžio — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Dalinis akivaizdus nepriimtinumas“

Ieškinys dėl panaikinimo — Fiziniai ar juridiniai asmenys — Suinteresuotumas pareikšti ieškinį — Atsiradusio ir esamo suinteresuotumo būtinybė — Vertinimas ieškinio pareiškimo momentu — Ieškinys, dėl kurio ieškovas gali gauti naudos — Komisijos sprendimas, kuriuo konstatuojamas SESV 101 straipsnio pažeidimas — Ieškinys dėl Komisijos sprendimo, kuriuo keičiamas pradinis sprendimas — Sprendimas, kuris nedaro įtakos ieškovui skirtų baudų dydžiui — Suinteresuotumo pareikšti ieškinį nebuvimas — Akivaizdus nepriimtinumas (SESV 101 straipsnis ir 263 straipsnio ketvirta pastraipa) (žr. 17–22 punktus)

Dalykas

Prašymai panaikinti ir pakeisti 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimą C (2010) 4387 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (byla COMP/38344 – Įtempiamoji armatūra), iš dalies pakeistą 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimu C (2010) 6676 final bei 2011 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimu C (2011) 2269 final, ir 2012 m. liepos 25 d. Komisijos konkurencijos generalinio direktoriaus raštą COMP /G2/DVE /nvz/79465.

Rezoliucinė dalis

1. Byloje T‑428/10 reikalavimus iš dalies panaikinti 2010 m. rugsėjo 30 d. Komisijos sprendimą C (2010) 6676 final, kuriuo keičiamas 2010 m. birželio 30 d. Komisijos sprendimas C (2010) 4387 final dėl procedūros pagal SESV 101 straipsnį ir Europos ekonominės erdvės susitarimo (EEE) 53 straipsnį (byla COMP/38344 – Įtempiamoji armatūra), atmesti kaip akivaizdžiai nepriimtinus.

2. Atmesti ieškinį byloje T‑577/10 kaip akivaizdžiai nepriimtiną.

3. Atidėti klausimą dėl likusių pagrindų ir reikalavimų.
Profesinė asociacija, įgaliota ginti bendrus savo narių interesus, iš esmės gali pareikšti ieškinį dėl galutinio Komisijos sprendimo valstybės pagalbos srityje panaikinimo tik dviem atvejais, t. y., pirma, jei jos atstovaujamos įmonės ar kai kurios iš jų turi teisę pareikšti ieškinį individualiai ir, antra, jei ji gali įrodyti savo suinteresuotumą pareikšti ieškinį, visų pirma dėl to, kad aktas, kurį prašoma panaikinti, turėjo įtakos jos, kaip derybininkės, pozicijai. Šiuo atžvilgiu pirmasis atvejis, kai asociacijos pareikštas ieškinys yra priimtinas, pagrįstas savo narių atstovavimu, yra tada, kai pareikšdama ieškinį asociacija pakeičia vieną ar kelis savo atstovaujamus narius su sąlyga, kad jos nariai patys gali pareikšti priimtiną ieškinį.

Iš tiesų asociacijos pareikštas ieškinys turi procedūrinių privalumų, nes dėl jo galima išvengti daug skirtingų ieškinių dėl tų pačių sprendimų. Taigi šis pirmas asociacijos pareikšto ieškinio priimtinumo atvejis reiškia, kad asociacija veikia vietoj savo narių. Tuo remiantis darytina išvada, kad asociacija, veikdama kaip savo narių atstovė, turi teisę pareikšti ieškinį dėl panaikinimo, kai jie patys nepareiškė ieškinio, nors būtų turėję teisę tai padaryti.

Dėl tokio sprendimo nepanaikinamas SESV 263 straipsnio veiksmingumas ir nekyla grėsmė nei teisinio saugumo principui, nei asociacijos teisei į gynybą. Žinoma, pagal jį asociacijų ieškinio priimtinumas priklauso nuo to, ar kitos šalys, šiuo atveju jų nariai, nepateikė ieškinio. Tačiau negalima teigti, kad dėl tokios situacijos kyla netikrumas ar nesaugumas, nes galima teisėtai tikėtis, kad asociacija, įpareigota ginti savo narių interesus, žino apie jų pareikštus ieškinius, ir atvirkščiai. Be to, asociacijos ieškovės ieškinio nepriimtinumas dėl jos narių pareikštų ieškinių nepakenkia SESV 263 straipsnio veiksmingumui ir jos teisei į gynybą, t. y. iš esmės jos teisei į veiksmingą teisminę gynybą. Iš tiesų galimas vienas iš dviejų atvejų: arba asociacija ieškovė pareiškia ieškinį, kad apgintų savo narių, turinčių teisę pareikšti ieškinį, interesus, ir priimtinu pripažįstamas arba asociacijos nario, arba asociacijos ieškinys, atsižvelgiant į tai, ar vienas iš jos narių pats pareiškė ieškinį, ar ne, arba asociacija pareiškia ieškinį, kad apgintų savo pačios interesą, ir jos ieškinys gali būti pripažintas priimtinu, nepaisant jos narių pareikšto ieškinio, jei nustatoma, kad toks interesas yra.

(žr. 19, 23, 24, 29 punktus)
Europos plėtros fondo (EPF) gautinos sumos, nustatytos Komisijai ar jos prašymu atlikus auditą, atsiranda ne dėl paties audito, o dėl to, kad viena EPF finansuojamos sutarties šalių nevykdo sutartinių įsipareigojimų. Audito ataskaitoje gali būti nustatyti tik jau padaryti pažeidimai ir dėl to atsiradusios skolos. Taigi auditas niekaip nepakeičia šias skolas privalančio grąžinti skolininko teisinės padėties. Be to, šis, kilus bet kokiam ginčui dėl aptariamų skolų, turi galimybę kompetentingame teisme ginčyti audito ataskaitoje išdėstytus nustatytus faktus ir išvadas.

EPF gautinos sumos nurodymas su EPF finansuojamomis sutartimis susijusioje audito ataskaitoje gali suteikti pagrindą parengti jos išieškojimo pavedimą ir prireikus skolininkui siunčiamą debeto avizą, t. y. aktus, kurie, be kita ko, patys nesukelia privalomų teisinių pasekmių, galinčių paveikti skolininko interesus.

Be to, negalima tvirtinti, kad remiantis audito ataskaita, kurioje nurodomos EPF gautinos sumos, bus priimtas aktas, sukeliantis privalomų teisinių pasekmių, galintis paveikti skolininko interesus. Net darant prielaidą, kad remiantis audito ataskaita, susijusia su EPF finansuojamomis sutartimis, priimamas aktas, sukeliantis privalomų teisinių pasekmių vienai šių sutarčių šalių, minėta audito ataskaita būtų tik parengiamasis aktas šiam paskesniam aktui priimti, kuris vienintelis galėtų būti nenaudingas suinteresuotajam asmeniui. Todėl dėl Komisijos sprendimo, kuriuo užbaigiamas auditas ir, priimant galutinę ataskaitą, patvirtinamos išorės auditoriaus išvados, negalima pareikšti ieškinio dėl panaikinimo Bendrajame Teisme.

(žr. 67, 71–75 punktus)
79

Kalbant apie trečiąjį ieškovių nurodytą nuostolį, susijusį su žala, kurią patirtų flusilazolą naudojantys žemdirbiai ir bendrai Europos žemės ūkis, ieškovės pirmiausia nurodo, jog šiuo metu, be flusilazolo, nėra jokio kito techninio tirpalo vynmedžių ligoms gydyti, be to, nėra jokio kito registruoto produkto, galinčio kontroliuoti phomopsis saulėgrąžose, ir pagaliau flusilazolas yra vienintelis produktas linų bei kanapių ligoms gydyti. Be to, kalbant apie kitas kultūras, pašalinus flusilazolą išaugtų kultūrų apsaugos nuo grybelinių ligų sąnaudos. Nuostolius, kuriuos patirtų Europos žemdirbiai, ieškovės prilygina maždaug 90 milijonų eurų.
29

Dėl pirmosios aplinkybės, t. y. dėl to, kad byloje, kurioje priimtas šios nutarties 28 punkte minėtas sprendimas Sony, nagrinėtas reglamentas buvo priimtas Sony bendrovei pateikus PTI prašymą, ir, be jos žaidimų valdymo pulto, jokia kita prekė nebuvo nurodyta ar svarstoma vykstant procedūrai, kuri lėmė minėto reglamento priėmimą (šios nutarties 28 punkte minėto sprendimo Sony 64–66 punktai), Komisija mano, kad nagrinėjamu atveju ši aplinkybė yra mažai svarbi arba visai nesvarbi, nes procedūra, kuri lemia reglamento dėl tarifinio klasifikavimo priėmimą, visuomet pradedama dėl su prekės klasifikavimu susijusių sunkumų. Be to, kaip ieškinyje pripažino ieškovė, nagrinėjama prekė nebuvo specialiai nagrinėjama Nomenklatūros komitete ir šios prekės nuotrauka nebuvo pateikta. Taip pat ieškovė pripažino, kad šis komitetas atsižvelgė į panašią prekę „Digipass“, jau ankščiau klasifikuotą toje pačioje pozicijoje.
39

Ieškovė pademonstravo nagrinėjamo produkto veikimą EICTA vardu vien dėl to, kad Komisija primygtinai reikalavo, jog dalyvautų šios pramonės asociacijos atstovas, ir kad šiam pristatymui surengti buvo neįmanoma rasti kitos datos. Be to, 30 colių LCD monitorius panaudotas paprasčiausiai dėl to, kad pristatymas vyko didelėje salėje, ir toks monitorius leido komiteto nariams geriau matyti, nes abu produktai, išskyrus dydį, niekuo nesiskyrė.
Pagal EB 7 ir EB 220 straipsnius Pirmosios instancijos teismas gali naudotis tik kompetencija, kurią jam suteikia Bendrijos teisė. Nesant tokios kompetencijos, Pirmosios instancijos teismas negali nagrinėti ieškinio, neišplėsdamas savo jurisdikcijos ginčams, kuriuose viena iš šalių yra Bendrija ir kurių jurisdikcija pagal EB 240 straipsnį priklauso nacionaliniams teismams.

Pareiškus ieškinį dėl patento pažeidimo, kuriuo siekiama, kad būtų pripažinta, jog Europos centrinis bankas pažeidė Europos patento, susijusio, be kita ko, su apsaugos nuo banknotų klastojimo elementais, suteikiamas teises, kompetencija nustatyti, ar patentas yra pažeidžiamas, priklauso nacionaliniams teismams, o ne Pirmosios instancijos teismui.

Iš tikrųjų jokia Bendrijos teisės nuostata nesuteikia Pirmosios instancijos teismui kompetencijos priimti sprendimą patentų pažeidimo srityje. Ieškinys dėl patentų pažeidimo nėra viena iš teisių gynimo priemonių, kurių atžvilgiu EB 220–241 straipsniai Bendrijos teismams suteikia kompetenciją. Be to, nacionalinė patentų teisė, kitaip nei kitos intelektinės nuosavybės teisės, pavyzdžiui, nacionalinė prekių ženklų teisė, nėra derinama Bendrijos lygmeniu. Kalbant apie sritį, kurioje Bendrija dar nėra priėmusi teisės aktų ir kuri dėl to priklauso valstybių narių kompetencijai, tam tikrų intelektinės nuosavybės, kaip antai patentai, teisių apsauga ir priemonės, kurių imasi teisminės institucijos, nepatenka į Bendrijos teisės taikymo sritį.

(žr. 50, 51, 56, 57, 71 punktus)
51

Ji tik nurodo, kad „jai kyla klausimas dėl to, jog nebuvo atlikta analizė dėl vieno paprasto fakto, kad du tinklus turintys visuomeniniai kanalai France 2 ir France 3 pasiekia platesnę auditoriją nei ieškovė, todėl tuo galima paaiškinti skelbiamų kainų skirtumus; be to, visuomeniniai kanalai dosniai remiami valstybės pagalbos lėšomis ir jiems netaikomi tokie pelningumo reikalavimai, kokie galioja privatiems kanalams“.
8

2003 m. spalio 6 d. laišku Sicilijos regionui, kurio kopija buvo nusiųsta Italijos valdžios institucijoms, Komisijos apskaitos pareigūnas atsakė į Regione Siciliana iškeltus klausimus. Be to, jis pažymėjo, kad kalbant apie laikotarpį nuo debeto avizose numatytų atitinkamų galutinių sumokėjimo terminų iki , kurią įsigaliojo Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 1 sk., 4 t., p. 74) – galiojančiuose teisės aktuose (būtent Finansinio reglamento, taikomo Europos Bendrijų bendrajam biudžetui (OL L 356, p. 1), paskutinį kartą iš dalies pakeisto Reglamentu (EB, EAPB, Euratomas) Nr. 762/2001 (OL L 111, p. 1), susijusio su vidaus audito ir ex ante finansinės kontrolės funkcijų atskyrimu, 49 straipsnis), Bendrijos pagalbos gavėjams jau buvo nustatyta pareiga mokėti delspinigius grąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas Bendrijai. Be to, Komisijos apskaitos pareigūnas paaiškino, kad įskaitymas, kurio prašo ieškovas, kaip skolų išieškojimo tvarka, aiškiai numatytas tik įsigaliojus Reglamentui Nr. 1605/2002 ir kad instrukcijose būtų nurodyta, jog aptariamuose debeto avizose numatyti delspinigiai turi būti atskaitomi iš Italijos Respublikai numatyto mokėjimo, susijusio su mokėjimais ieškovui.
Keywords

Summary



Keywords

1. Bendrijos prekių ženklas – Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atmetimo pagrindai – Prekių ženklai, sudaryti tik iš žymenų arba nuorodų, kurie gali būti naudojami prekės savybėms žymėti – Žymuo, galintis turėti kelias reikšmes – Atsisakymas registruoti, jeigu bent viena iš galimų reikšmių yra aprašomojo pobūdžio

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

2. Bendrijos prekių ženklas – Bendrijos prekių ženklo sąvoka ir įgijimas – Absoliutūs atmetimo pagrindai – Prekių ženklai, sudaryti tik iš žymenų arba nuorodų, kurie gali būti naudojami prekės savybėms žymėti – Žodinis žymuo QUICK-GRIP

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punktas)

Summary

1. Žodinis žymuo neregistruojamas remiantis Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 7 straipsnio 1 dalies c punktu, jeigu bent viena jo galimų reikšmių žymi registravimo paraiškoje nurodytų prekių ar paslaugų savybę.

(žr. 32 punktą)

2. Kaip Bendrijos prekių ženklas negali būti registruojamas žodinis žymuo QUICK GRIP, kurį buvo prašoma įregistruoti Nicos sutarties 8 klasei priklausančioms prekėms, kaip antai rankiniai įrankiai, įskaitant sąvaržas, taip pat šių prekių komplektuojamosios dalys. Iš tikrųjų ryšys tarp šio žymens ir prekių, kurioms prašoma įregistruoti prekių ženklą, atrodo pakankamai glaudus, kad jam būtų galima taikyti Reglamento Nr. 40/94 7 straipsnio 1 dalies c punkte numatytą draudimą, nes šis žymuo leidžia atitinkamai visuomenės daliai, kurią sudaro angliškai kalbantys vidutiniai Bendrijos vartotojai, iš karto ir be papildomų apmąstymų suprasti, jog atitinkamomis prekėmis galima paprastai ir greitai pritvirtinti, ir dėl to sąvokų „quick“ ir „grip“ pasirinkimas niekaip neveikia vartotojo fantazijos ar laisvo vertinimo naudojimo.

(žr. 27, 31, 33-34 punktus)
207

Be to, reikia pažymėti, kad pagrindinių teisių srityje, kurios yra sudedamoji dalis bendrųjų teisės principų, kurių laikymąsi užtikrina Sąjungos teismas, šis teismas, be kita ko, yra nusprendęs, kad tarptautiniuose žmogaus teisių apsaugos dokumentuose, kuriuos priimant valstybės narės bendradarbiavo ar prie kurių prisijungė, taip pat gali būti gairių, į kurias reikia atsižvelgti pagal Sąjungos teisę (1974 m. gegužės 14 d. Sprendimo Nold / Komisija, 4/73, EU:C:1974:51, 13 punktas), be kita ko, siekiant aiškinti ir taikyti Chartijos 11 straipsnį.
79

Be to, pagal jurisprudenciją pasiūlymas, atsižvelgiant į jo pobūdį, pateikiamas tam, kad dėl jo būtų diskutuojama, o ne tam, kad pasibaigus diskusijai liktų nepakeistas. Visuomenė puikiai gali suprasti, kad vėliau pasiūlymo rengėjas gali keisti jo turinį. Būtent dėl tų pačių priežasčių prašymą leisti susipažinti su teisėkūros dokumentais per vykstančią procedūrą teikiančiam asmeniui yra visiškai aišku, kad ta informacija preliminari ir kad ji gali būti keičiama per visą diskusijų laikotarpį vykstant parengiamiesiems darbams Tarybos darbo grupėse, kol bus pasiektas susitarimas dėl viso teksto (šiuo klausimu žr. 2018 m. kovo 22 d. Sprendimo De Capitani / Parlamentas, T‑540/15, EU:T:2018:167, 102 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją). Tai visų pirma patvirtina šiuo atveju prašymu leisti susipažinti su dokumentais siekiamas tikslas – ieškovas siekė sužinoti valstybių narių Taryboje išreikštas pozicijas būtent tam, kad būtų paskatintos diskusijos šiuo klausimu, kol ši institucija dar nesuformulavo savo pozicijos per aptariamą teisėkūros procedūrą (žr. šio sprendimo 14 punktą).
36

Iš tiesų, kaip galima teigti remiantis e-Curia ataskaita, 2020 m. birželio 2 d. elektroniniu laišku kanceliarija pranešė ieškovėms apie šio sprendimo 31 punkte minėto 2020 m. gegužės 26 d. rašto įteikimą per šią taikomąją programą. 2020 m. birželio 2 d. elektroniniu laišku kanceliarija taip pat pranešė Komisijai apie tai, kad per taikomąją programą e-Curia taip pat perduotas 2020 m. gegužės 26 d. raštas, kuriuo įteikiamas ieškinys ir prie jo pridėti priedai. Su šiais dokumentais Komisija per e-Curia susipažino 2020 m. birželio 3 d. Remiantis šio sprendimo 34 punkte priminto 2018 m. liepos 11 d. Bendrojo Teismo sprendimo dėl procesinių dokumentų pateikimo ir įteikimo per taikomąją programą e-Curia 6 straipsnio trečia pastraipa, 2020 m. birželio 3 d. data yra dviejų mėnesių ir dešimties dienų termino, per kurį ši institucija turėjo pateikti nepriimtinumu ir jurisdikcijos neturėjimu grindžiamą prieštaravimą, skaičiavimo pradžia. Kadangi šis prieštaravimas buvo pateiktas 2020 m. rugpjūčio 13 d., to termino buvo laikytasi.
57

Be to, pagal Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies g punktą turi būti pakankamai konkrečiai nurodytos galimos prekių ženklu žymimų prekių ir paslaugų savybės. Tik tuo atveju, kai konkretus vartotojas verčiamas manyti, kad prekės ir paslaugos turi tam tikrų savybių, nors iš tikrųjų jos tokių savybių neturi, laikytina, kad jis klaidinamas prekių ženklo (žr. 2018 m. lapkričio 29 d. Sprendimo Khadi and Village Industries Commission / EUIPO – BNP Best Natural Products (Khadi Ayurveda), T‑683/17, nepaskelbtas Rink., EU:T:2018:860, 53 punktą ir jame nurodytą jurisprudenciją).
35

Darytina išvada, kad gairių 43 ir 44 punktuose numatyto reikalavimo esmė neprieštarauja SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktui, o to, beje, nė viena iš šalių neteigia, ir kad, nustačius šį reikalavimą, gairėse nepagrįstai nesusiaurinta šios nuostatos taikymo sritis, kiek tai susiję su valstybės pagalbos priemonės suderinamumo tyrimu, kaip tai suprantama pagal 2020 m. rugsėjo 22 d. Sprendimą Austrija / Komisija (C‑594/18 P, EU:C:2020:742, 24 punktas). Be to, iš to sprendimo 66 ir 67 punktų matyti, jog aplinkybė, kad planuojama pagalba leidžia pašalinti rinkos nepakankamumą, gali būti svarbi vertinant šios pagalbos suderinamumą pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą.