LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 147/13

2013 m. kovo 15 d.Versalis SpA, Eni SpA pateiktas apeliacinis skundas dėl 2012 m. gruodžio 13 d. Bendrojo Teismo (septintoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-103/08 Versalis SpA, dabar — Polimeri Europa SpA, ir Eni SpA prieš Komisiją

(Byla C-123/13 P)

2013/C 147/23

Proceso kalba: italų

Šalys

Apeliantės: Versalis SpA, Eni SpA, atstovaujamos advokatų M. Siragusa, G. M. Roberti, F. Moretti, I. Perego, F. Cannizzaro, A. Bardanzellu, D. Durante ir V. Laroccia

Kita proceso šalis: Europos Komisija

Apeliantės Teisingumo Teismo prašo:

— Panaikinti, visą arba iš dalies, 2012 m. gruodžio 13 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą tiek, kiek juo atmestas bendras Versalis ir Eni ieškinys, ir todėl: — panaikinti, visą arba iš dalies, 2007 m. gruodžio 5 d. Europos Komisijos sprendimą dėl procedūros pagal EB 81 straipsnį ir EEE susitarimo 53 straipsnį (Byla COMP/38.629 — Chloropreno guma); — panaikinti arba bent sumažinti Komisijos sprendimu Versalis ir Eni paskirtą baudą.

Nepatenkinus šių reikalavimų:

— Panaikinti, visą arba iš dalies, teismo sprendimą, kiek juo atmestas Versalis ir Eni ieškinys byloje T-103/08, ir grąžinti bylą nagrinėti Bendrajame Teisme, kad jis priimtų sprendimą iš esmės, atsižvelgdamas į Teisingumo Teismo pateiktus nurodymus.

— Priteisti iš Komisijos sumokėti bylinėjimosi išlaidas ir honorarus, susijusius su bylos nagrinėjimu šiame teisme ir byla T-103/08.

Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai

Grįsdamos apeliacinį skundą dėl Bendrojo Teismo sprendimo Versalis ir Eni, pirmiausia tvirtina, kad Bendrasis Teismas, pažeisdamas SESV 101 straipsnį, nukrypo nuo Europos teismų praktikos, kuri reikšminga priskiriant patronuojančiai bendrovei, Eni, kontroliuojamų bendrovių chloropreno gumos sektoriuje tariamai padarytą pažeidimą, ir ypač nevykdė pareigų analizuoti ir motyvuoti, taikytinų vertinant įrodymus, pateiktus darant priešingą veiksmingos lemiamos įtakos prezumpciją, tuo taip pat pažeisdamas pagrindinius teisėtumo ir asmeninės atsakomybės už konkurencijos pažeidimus principus, nekaltumo prezumpciją, teisę į gynybą ir ribotos bendrovės atsakomybės principą.

Antra, Bendrasis Teismas neteisingai taikė Europos teismų praktiką, reikšmingą Versalis priskiriant Syndial S.p.A. padarytą pažeidimą, ir nepakankamai motyvavo apeliančių kaltinimų, pareikštų pirmojoje instancijoje, atmetimą.

Pateikdamos trečiąjį apeliacinio skundo pagrindą, apeliantės priekaištauja, kad Bendrasis Teismas neteisingai ir priešingai taikė teismų praktikos principą atsiribojimo nuo kartelio srityje ir pažeidė dubbio pro reo principą, laikydamas, kad EniChem S.p.A. dalyvavo 1993 m. gegužės 12-13 d. susirinkime Florencijoje ir kad 2002 m. vykę susirinkimai, kuriuose dalyvavo Versalis, buvo antikonkurencinio pobūdžio. Todėl Bendrasis Teismas atliko ne tik neteisingą vertinimą, bet ir nevykdė teisminės kontrolės iš esmės, manydamas, kad šios šalys dalyvavo susivienijime visą jo egzistavimo laiką (t. y. nuo 1993 m. gegužės iki 2002 m. gegužės).

Be to, Bendrasis Teismas pažeidė Europos Sąjungos teisę, nenurodydamas didelių Komisijos klaidų, padarytų nustatant baudos bazinę sumą pagal Baudų nustatymo gaires.

Jis taip pat pažeidė Europos Sąjungos teisę, iš dalies patvirtindamas sunkinančios recidyvo aplinkybės taikymą Versalis ir, be to, nepakankamai motyvavo savo išvadą šiuo klausimu; be to, Bendrasis Teismas suklydo nustatydamas padidintos baudos sumažinimą procentais ir toliau taikydamas solidarią atsakomybę Eni mokant ir už recidyvą paskirtos baudos dalį.

Apeliančių nuomone, Bendrasis Teismas dar akivaizdžiai neteisingai taikė Reglamento (EB) Nr. 1/2003 (1) 23 straipsnio 2 dalį nustatydamas maksimalią baudos sumą ir padarė klaidą nevykdydamas visiškos teisminės kontrolės Komisijos pranešimo dėl atleidimo nuo baudų taikymo atžvilgiu. Bendrasis Teismas taip pat nenurodė, kad Komisija pažeidė teisėtumo, vienodo vertinimo ir teisėtų lūkesčių principus, nes, pirma, pažeidė jų galimybę tokiomis pačiomis priemonėmis kaip kitos įmonės prašyti sumažinti baudą ir, antra, jis manė, kad dėl jų bendradarbiavimo negalima sumažinti baudos pagal minėtą pranešimą ir gaires.

Galiausiai apeliantės teigia, kad Bendrasis Teismas neįvykdė teisminės kontrolės iš esmės Komisijos vertinimo dėl galutinės baudos nustatymo atžvilgiu.

(1) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1/2003 dėl konkurencijos taisyklių, nustatytų Sutarties 81 ir 82 straipsniuose, įgyvendinimo (OL L 1, p. 1; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 8 sk., 2 t., p. 205).