Byla T-116/06

Oakley, Inc.

prieš

Vidaus rinkos derinimo tarnybą (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) (VRDT)

„Bendrijos prekių ženklas — Registracijos pripažinimo negaliojančia procedūra — Žodinis Bendrijos prekių ženklas O STORE — Ankstesnis žodinis nacionalinis prekių ženklas THE O STORE — Mažmeninėje prekyboje teikiamų paslaugų ir atitinkamų prekių palyginimas — Santykinis atmetimo pagrindas — Reglamento (EB) Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas — Įstojusios į bylą šalies prašymas pakeisti sprendimą — Pirmosios instancijos teismo procedūros reglamento 134 straipsnio 3 dalis“

2008 m. rugsėjo 24 d. Pirmosios instancijos teismo (aštuntoji kolegija) sprendimas II ‐ 2457

Sprendimo santrauka

Bendrijos prekių ženklas – Teisinės apsaugos atsisakymas, panaikinimas ir negaliojimas – Santykiniai negaliojimo pagrindai

(Tarybos reglamento Nr. 40/94 8 straipsnio 1 dalies b punktas ir 52 straipsnio 1 dalies a punktas)

Žodinis prekių ženklas O STORE neturėjo būti įregistruotas kaip Bendrijos prekių ženklas Nicos sutarties 35 klasei priskirtoms „Mažmeninės ir didmeninės prekybos paslaugoms, įskaitant mažmeninės prekybos internetu paslaugas“, ir „mažmeninės ir didmeninės prekybos drabužiais, galvos apdangalais, avalyne, sportiniais krepšiais, kuprinėmis ir piniginėmis“ paslaugoms dėl Reglamento Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo 8 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyto santykinio atmetimo pagrindo, nes Prancūzijos teritorijoje paprastas vartotojas gali supainioti minėtos nuostatos prasme prekių ženklą O STORE ir anksčiau minėtos sutarties 18 ir 25 klasių prekėms Prancūzijoje įregistruotą žodinį prekių ženklą THE O STORE.

Nors ginčijamu Bendrijos prekių ženklu žymimų „mažmeninės ir didmeninės prekybos drabužiais, galvos apdangalais, avalyne, sportiniais krepšiais, kuprinėmis ir piniginėmis“ paslaugų ir ankstesniu prekių ženklu žymimų prekių, t. y. „drabužių, galvos apdangalų, avalynės, sportinių krepšių, kuprinių ir piniginių“ rūšis, paskirtis ir naudojimas skiriasi, minėtos paslaugos ir prekės yra neginčijamai panašios, atsižvelgiant į tai, jog jos yra vienos kitas papildančios ir kad pirmosios paprastai yra siūlomos tose pačiose vietose, kuriose parduodamos antrosios. Be to, dėl labai bendros formuluotės „Mažmeninės ir didmeninės prekybos paslaugos, įskaitant mažmeninės prekybos internetu paslaugas“, jos gali apimti visas prekes, įskaitant tas, kurioms skirtas ankstesnis prekių ženklas. Todėl minėtos paslaugos ir atitinkamos prekės yra panašios. Be to, žymenys, dėl kurių kilo ginčas, labai panašūs, nes juose yra tapatus elementas „o store“, o skiriasi jie tik tuo, jog ginčijame Bendrijos prekių ženkle nėra artikelio „the“, kuris nėra skiriamasis.

Negalima atmesti, kad nagrinėjamos prekės gali būti parduodamos tose pačiose prekybos vietose, kur teikiamos mažmeninės prekybos paslaugos, o taip atsitiktų kaip tik tada, jei prekių ženklu THE O STORE žymimos prekės būtų parduodamos pasitelkiant ginčijamu Bendrijos prekių ženklu O STORE žymimas paslaugas, ir taip būtų suklaidinti vartotojai. Net darant prielaidą, kad ankstesniu prekių ženklu THE O STORE žymimos prekės nebus parduodamos pasitelkiant ginčijamu Bendrijos prekių ženklu O STORE žymimas paslaugas, atitinkama visuomenė, susidūrusi su mažmeninėje prekyboje, ypač mažmeninėje prekyboje drabužiais ir avalyne, teikiamomis paslaugomis, kurios žymimos prekių ženklu O STORE, galėtų manyti, kad šias paslaugas teikia ta pati įmonė, kuri prekiauja tokiomis pačiomis prekių ženklu THE O STORE pažymėtomis prekėmis, arba įmonė, kuri yra su ja ekonomiškai susijusi.

(žr. 45, 47, 57, 61, 71, 74, 75 punktus)