ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Vertinant laikinosios apsaugos priemonės skubą, to, kad informacijos, kurioje pateikiami klientų vardai ir pavadinimai ir Sąjungos konkurencijos taisyklių pažeidimu kaltinamų bendrovių gaminių aprašymas, paskelbimu galėtų būti pažeisti teisėtų lūkesčių ir vienodo požiūrio principai, savaime nepakanka, jog būtų galima teigti, kad šiai informacijai privalo būti taikoma profesinės paslapties apsauga ir kad jos paskelbimas tokioms bendrovėms padarytų rimtos ir nepataisomos žalos. Iš tikrųjų, jei tokia aplinkybė būtų įrodyta, ji geriausiu atveju pagrįstų Komisijos pareigą neatskleisti minėtos informacijos.

Nors informacijos paskelbimas iš tiesų yra neatšaukiamas, tam, kad būtų įvykdytos laikinųjų apsaugos priemonių taikymo sąlygos, ypač skubos sąlyga, dar reikia, kad dėl neatšaukiamo minėtos informacijos atskleidimo pobūdžio bylos šalims galėtų kilti rimta ir nepataisoma žala.

Nors siekiant nustatyti tokios žalos egzistavimą nebūtina reikalauti, kad jos atsiradimas būtų nustatytas visiškai užtikrintai, ir pakanka, kad ši žala būtų numatoma ir pakankamai tikėtina, laikinąją apsaugos priemonę prašanti taikyti šalis privalo įrodyti faktus, kuriais grindžiama tokios rimtos ir nepataisomos žalos perspektyva.

Be to, nors verslo paslapties atskleidimas gali lemti žalos atsiradimą dėl to, kad vėlesnis, t. y. įvykęs po to, kai buvo paskelbta konfidenciali informacija, ginčijamo sprendimo panaikinimas nepašalintų šios informacijos paskelbimo pasekmių, tačiau to paties negalima pasakyti kalbant apie informacijos, kuri negali būti laikoma profesine paslaptimi, atskleidimą. Būtent tai pasakytina apie informaciją, nelaikomą verslo paslaptimi pagal Bendrojo Teismo sprendimo dalį, kuri nebuvo apskųsta dėl šio sprendimo pateiktame apeliaciniame skunde. Iš tikrųjų, sprendimo dalis, susijusi su aptariama informacija, turi būti laikoma galutine.

(žr. 33–38, 40–42 punktus)
34

Be to, net darant prielaidą, kad valstybė narė savo teisės aktuose, kuriais perkeliama Direktyva 2003/4, nenumatė tokios išimties, nors, siekiant laikytis Chartijos 47 straipsnio antros pastraipos, aplinkybės to reikalauja, reikia priminti, kad valstybės narės šios direktyvos 4 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte joms suteikta diskrecija bet kuriuo atveju turi naudotis taip, kad tai būtų suderinama su iš minėto Chartijos straipsnio kylančiais reikalavimais (šiuo klausimu žr. Sprendimo Parlamentas / Taryba, C‑540/03, EU:C:2006:429, 104 punktą).
23

Tokios nepriklausomumo ir nešališkumo garantijos, kurios būtinos tam, kad institucija galėtų būti kvalifikuojama kaip „teismas“, kaip jis suprantamas pagal SESV 267 straipsnį, reikalauja, kad egzistuotų taisyklės, be kita ko, dėl teismo sudėties, jo narių paskyrimo, įgaliojimų trukmės ir susilaikymo, nusišalinimo ir atšaukimo priežasčių, kad teisės subjektams nekiltų jokių pagrįstų abejonių dėl to, jog šiam teismui nedaro įtakos išoriniai veiksniai, ir dėl jo neutralumo susikertant interesams (žr., be kita ko, 2008 m. gegužės 14 d. Nutarties Pilato, C-109/07, Rink. p. I-3503, 24 punktą ir 2013 m. sausio 31 d. Sprendimo D. ir A., C‑175/11, 97 punktą).
2.

Priteisti iš Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV, Deza a.s., Koppers Denmark A/S ir Koppers UK Ltd bylinėjimosi išlaidas.
—

aprašytas ir pateiktas tik veislės „Tocai friulano“ pavadinimu arba jo sinonimu „Tocai italico“, šiuos pavadinimus sudarančius abu terminus nurodant kartu be jokių tarpinių žodžių ir tokio paties tipo ir dydžio rašmenimis vienoje linijoje bei atskirai nuo geografinės vietovės, iš kurio kilęs vynas, pavadinimo. Be to, šiems terminams vartojamų rašmenų dydis negali būti didesnis už minėtą geografinę vietovę nurodančių rašmenų dydį,
8

Šios direktyvos 6 straipsnis suformuluotas taip: „Šios nuostatos taikomos, jei vaistą nacionalinė sveikatos draudimo sistema kompensuoja tik kompetentingoms institucijoms nusprendus įtraukti šį vaistą į nacionalinės sveikatos draudimo sistemos kompensuojamų vaistų sąrašą: 1. Valstybės narės užtikrina, kad sprendimas dėl leidimo prekiauti gaminiu turėtojo pagal tos valstybės narės keliamus reikalavimus pateikto prašymo įtraukti vaistą į sveikatos draudimo sistemos kompensuojamų vaistų sąrašą yra priimamas ir pareiškėjui pranešamas per 90 dienų nuo jo gavimo. <…> <…> 2. Sprendime neįtraukti vaisto į sveikatos draudimo sistemos kompensuojamų vaistų sąrašą yra pateikiamos objektyviais ir patikrinamais kriterijais pagrįstos priežastys ir, jei reikia, ekspertų išvados ar rekomendacijos, kuriomis tas sprendimas yra pagrįstas. Be to, pareiškėjui yra pranešama apie jam pagal galiojančius įstatymus suteikiamas savo teisių gynimo priemones bei pasinaudojimo šiomis priemonėmis laikotarpį. 3. Iki 11 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos valstybės narės atitinkamame leidinyje paskelbia ir [Europos] Komisijai praneša kriterijus, kuriais kompetentingos institucijos turi vadovautis spręsdamos, įtraukti ar neįtraukti vaistus į minėtus sąrašus. 4. Per vienerius metus nuo 11 straipsnio 1 dalyje nurodytos datos valstybės narės atitinkamame leidinyje paskelbia ir Komisijai pateikia visą sveikatos draudimo sistemos kompensuojamų gaminių sąrašą kartu su jų kompetentingų institucijų nustatytomis kainomis. Bent kartą per metus ši informacija yra atnaujinama. 5. Sprendime išbraukti kokį nors gaminį iš sveikatos draudimo sistemos kompensuojamų gaminių sąrašo yra nurodomos objektyviais ir patikrinamais kriterijais pagrįstos priežastys. Tokie sprendimai ir, jeigu reikia, ekspertų išvados ar rekomendacijos, kuriomis jie yra grindžiami, yra pranešami atsakingam asmeniui, kuris taip pat yra informuojamas apie jam pagal galiojančius įstatymus suteikiamas savo teisių gynimo priemones ir pasinaudojimo tomis priemonėmis laikotarpį. 6. Sprendime išbraukti kokią nors vaistų kategoriją iš sveikatos draudimo sistemos kompensuojamų gaminių sąrašo yra nurodomos objektyviais ir patikrinamais kriterijais pagrįstos priežastys, o šis sprendimas yra skelbiamas atitinkamame leidinyje.“
20

Grįsdama ieškinį CGCOF tvirtina, kad ginčijamos Karaliaus dekreto 717/2019 nuostatos yra keliais aspektais nesuderinamos su Deleguotuoju reglamentu 2016/161, nustatančiu apsaugos priemonių, leidžiančių patikrinti žmonėms skirtų vaistų autentiškumą, sąlygas. Nodo SNSFarma sukūrimas viršijo šiuo deleguotuoju reglamentu nacionalinėms valdžios institucijoms suteiktus įgaliojimus ir pažeidė nacionalinės kaupyklos savireguliacijos principą, pagal kurį ją administruoja rinkos dalyviai. Be to, dviejų sąsajų egzistavimas kaupykloje gali pakenkti minėtame deleguotajame reglamente nustatytai pareigai saugoti išsamius visų atliktų operacijų įrašus. Galiausiai dėl to, kad toje pačioje kaupykloje yra dvi sąsajos, vaistinėms sukeliama nereikalingų sunkumų.
50

Be to, reikia pridurti, kad pagal Teisingumo Teismo jurisprudenciją reglamentais Nr. 273/2004 ir 111/2005, kuriais siekiama to paties tikslo, Sąjungos teisės aktų leidėjas išsamiai apibrėžė narkotinių medžiagų prekursoriams taikomą tvarką (2015 m. vasario 5 d. Sprendimo M. ir kt., C‑627/13 ir C‑2/14, EU:C:2015:59, 52 straipsnis). Taigi, pirma, Reglamente Nr. 273/2004 nustatytos suderintos narkotinių medžiagų prekursorių kontrolės ir priežiūros Sąjungoje priemonės, siekiant išvengti jų neteisėto panaudojimo, ir, antra, Reglamente Nr. 111/2005, remiantis jo 1 straipsniu, nustatytos prekybos narkotinių ir psichotropinių medžiagų prekursoriais tarp Sąjungos ir trečiųjų šalių stebėsenos taisyklės.
17

2003 m. Mokesčių kodekso 20658 straipsniui taikytinose metodinėse taisyklėse buvo nustatyta: „<…> 13. Visais [2003 m.] Mokesčių kodekso 20658 straipsnio 1 dalyje nurodytais atvejais nuo akcizų atleidžiamas tik naudotojas, su sąlyga, kad produktai tiekiami tiesiogiai iš apmokestinamų prekių sandėlio. 14. Kai naudotojas perka etilo alkoholį Bendrijos viduje tam, kad jį naudotų [2003 m.] Mokesčių kodekso 20658 straipsnio 1 dalies b–i punktuose nurodytais tikslais, jis taip pat turi būti registruotas gavėjas. <…> 16. Atleidimas turi būti taikomas tiesiogiai: a) [2003 m.] Mokesčių kodekso 20658 straipsnio 1 dalies d, f, g ir h punktuose numatytais atvejais; b) [2003 m.] Mokesčių kodekso 20658 straipsnio 1 dalies a, b, c ir e punktuose numatytais atvejais įgaliotiems sandėlio savininkams, veikiantiems integruotoje sistemoje. „Integruota sistema“ – tai etilo alkoholio ir kitų alkoholinių produktų naudojimas gaminant galutinius produktus, skirtus vartoti nepakitusios būsenos, be tolesnių pakeitimų. <…> 17. Visais atvejais, kai taikomas tiesioginis atleidimas nuo mokesčių, jis suteikiamas remiantis galutinio naudotojo leidimu. Toks leidimas išduodamas visiems naudotojams, kurie įsigyja nuo akcizo atleistus produktus. <…> 34. Visais tiesioginio atleidimo nuo mokesčių atvejais produktai tiekiami už kainą be akcizų ir juos gabenant būtinai turi būti pateikiama 91 punkte nurodyto elektroninio administracinio dokumento spausdinta versija. <…> 37. [2003 m.] Mokesčių kodekso 20658 straipsnio 1 dalies a, b, c, e ir i punktuose numatytais atvejais atleidimas nuo mokesčio taikomas netiesiogiai. Į produktų pristatymo kainas įskaičiuojamas akcizas, po kurio ekonominės veiklos vykdytojai, kurie yra naudotojai, gali prašyti kompensuoti arba grąžinti akcizą pagal Codul de procedă fiscală [(Mokesčių procedūros kodeksas)] nuostatas. 38. Norėdami susigrąžinti akcizą, naudotojai kas mėnesį iki kito mėnesio, einančio po mėnesio, už kurį prašoma grąžinti akcizą, dvidešimt penktos dienos pateikia teritorinei mokesčių institucijai prašymą grąžinti akcizą, prie kurio prideda: a) sąskaitos faktūros už etilo alkoholio ir (arba) kito alkoholio produkto įsigijimą, kurioje atskirai išskirtas akcizas, kopiją; b) įrodymą, kad tiekėjui buvo sumokėtas akcizas, t. y. mokėjimo dokumentą, patvirtintą banko, kuriame naudotojas yra atidaręs sąskaitą; c) įrodymą, kad kiekis panaudotas tuo tikslu, dėl kurio buvo pritaikytas atleidimas nuo mokesčių, t. y. faktiškai panaudotų kiekių suvestinė ir su ja susiję dokumentai.“
5

Minėto reglamento 18 straipsnio 1 dalyje numatyta: „Pagal šį reglamentą atsakinga valstybė narė įpareigojama: <…> b) 23, 24, 25 ir 29 straipsniuose nustatytomis sąlygomis atsiimti prašytoją, kurio prašymas yra nagrinėjamas ir kuris paprašė tarptautinės apsaugos kitoje valstybėje narėje arba be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento yra kitoje valstybėje narėje; c) 23, 24, 25 ir 29 straipsniuose nustatytomis sąlygomis atsiimti trečiosios šalies pilietį arba asmenį be pilietybės, atsiėmusį nagrinėjamą prašymą ir paprašiusį tarptautinės apsaugos kitoje valstybėje narėje arba esantį kitos valstybės narės teritorijoje be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento; d) 23, 24, 25 ir 29 straipsniuose nustatytomis sąlygomis atsiimti trečiosios šalies pilietį arba asmenį be pilietybės, kurio prašymas buvo atmestas ir kuris paprašė apsaugos kitoje valstybėje narėje arba kuris be teisę gyventi šalyje patvirtinančio dokumento yra kitoje valstybėje narėje.“
20

Nagrinėjamu atveju šis turtas buvo įšaldytas dėl to, kad Montana Management buvo nurodyta Reglamente Nr. 1210/2003. Be to, lėšų įšaldymo pagal šį reglamentą tikslas yra pervesti jas Irako plėtros fondą (toliau – Plėtros fondas) pakeisiančiai priemonei, perduodant nuosavybę į šį turtą Irako valstybei.
20

2020 m. vasario 19 d. valstybės sekretorius vėl atsisakė išduoti X EŽTK 8 straipsniu pagrįstą leidimą laikinai gyventi šalyje ir atidėti jo išsiuntimą. Be to, jis priėmė sprendimą grąžinti, kuriuo X buvo įpareigotas per keturias savaites išvykti iš Nyderlandų teritorijos.
3

Direktyvos 2015/1535 2, 3, 7 ir 11 konstatuojamosiose dalyse nustatyta: „(2) vidaus rinką sudaro vidaus sienų neturinti erdvė, kurioje yra užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas. Dėl to prekių judėjimo kiekybinių apribojimų bei visų kitų lygiaverčio poveikio priemonių uždraudimas yra vienas iš pagrindinių Sąjungos principų; (3) siekiant sklandaus vidaus rinkos veikimo, reikėtų užtikrinti kuo didesnį nacionalinių iniciatyvų dėl techninių reglamentų rengimo skaidrumą; <…> (7) vidaus rinkos tikslas yra sukurti aplinką, palankią įmonių konkurencingumui. Geresnis informacijos pateikimas yra vienas iš būdų padėti įmonėms geriau pasinaudoti šiai rinkai būdingais pranašumais. Dėl to yra būtina ūkio subjektams suteikti galimybę įvertinti kitų valstybių narių pasiūlytų nacionalinių techninių reglamentų poveikį, numatant, kad bus reguliariai skelbiami projektų, apie kuriuos buvo pranešta, pavadinimai, ir naudojantis nuostatomis, susijusiomis su tokių projektų konfidencialumu; <…> (11) kiti nei techninės specifikacijos reikalavimai, susiję su pateikto į rinką gaminio būvio ciklu, gali turėti įtakos to gaminio laisvam judėjimui arba sudaryti kliūtis tinkamam vidaus rinkos veikimui“.
52

Be to, Chartijos 48 straipsnio 2 dalyje nurodyta, kad kiekvienam, kuris kaltinamas padaręs nusikaltimą, užtikrinama teisė į gynybą. Teisingumo Teismas jau yra nusprendęs, kad teisės į gynybą užtikrinimas per visą procedūrą, kuri gali pasibaigti sankcijų paskyrimu, yra pagrindinis Sąjungos teisės principas (2010 m. rugsėjo 14 d. Sprendimo Akzo Nobel Chemicals ir Akcros Chemicals / Komisija ir kt., C‑550/07 P, EU:C:2010:512, 92 punktas ir 2021 m. liepos 15 d. Sprendimo Komisija / Lenkija (Teisėjų drausmės tvarka), C‑791/19, EU:C:2021:596, 204 punktas).
36

Galiausiai šį aiškinimą patvirtina Direktyvos 86/653 genezė. Iš Pasiūlymo dėl Tarybos direktyvos dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su (savarankiškai dirbančiais) prekybos agentais, derinimo (OL C 13, 1977, p. 2) matyti, kad Europos Komisija iš pradžių siūlė, kad nuostatos, nuo kurių šalys negalėtų nukrypti, būtų išdėstytos viename straipsnyje, t. y. šio pasiūlymo 35 straipsnyje. Nors šios direktyvos 7 straipsnio 1 dalį atitinkanti nuostata buvo įtraukta į šį sąrašą, vėliau ji buvo išbraukta. Be to, nors Sąjungos teisės aktų leidėjas galiausiai atsisakė paties vieno sąrašo principo ir numatė draudimą nukrypti kiekvienu konkrečiu atveju, jis to nenumatė Direktyvos 86/653 7 straipsnio 1 dalies b punkte.
51

Be to, Teisingumo Teismas 2016 m. vasario 15 d. Sprendimo N. (C‑601/15 PPU, EU:C:2016:84) 74–76 ir 80 punktuose iš esmės nusprendė, kad, siekiant Direktyvos 2008/115 veiksmingumo, reikalaujama, kad pagal šią direktyvą pradėta procedūra, per kurią buvo priimtas sprendimas grąžinti, būtų ne iš naujo pradėta, o tęsiama nuo jos sustabdymo dėl pateikto prašymo suteikti tarptautinę apsaugą momento, kai šis prašymas atmetamas pirmojoje instancijoje, nes valstybės narės privalo nepažeisti minėta direktyva siekiamo tikslo, t. y. kuo greičiau įvykdyti išsiuntimą.
8

Pagrindinės bylos aplinkybėms taikomos redakcijos adózás rendjéről szóló 2017. évi CL. Törvény (2017 m. Įstatymas Nr. CL dėl mokesčių procedūros kodekso) (toliau – Mokesčių procedūros kodeksas) 64 straipsnio 3 dalyje nurodyta: „Nukrypstant nuo šio straipsnio 1 dalies, su sąlyga, kad mokesčio mokėtojas nepateikė prašymo dėl grąžinimo mokesčių deklaracijoje, kuria užbaigiamas likvidavimas (supaprastintas likvidavimas) arba savanoriškas likvidavimas (supaprastintas savanoriškas likvidavimas), PVM, kurį prašoma grąžinti, turi būti sumokėtas per 30 dienų nuo deklaracijos gavimo dienos, bet ne anksčiau kaip iki nustatytos datos; šis laikotarpis pratęsiamas iki 45 dienų, jeigu grąžintino PVM suma viršija 1000000 [Vengrijos forintų (HUF) (apie 2500 EUR)], jeigu prašymo dėl grąžinimo pateikimo dieną mokesčio mokėtojas yra sumokėjęs visą sąskaitoje faktūroje už kiekvieną sandorį nurodytą atlygį, įskaitant mokestį, įgyvendindamas teisę į mokesčio atskaitą už atitinkamą mokestinį laikotarpį pagal sąskaitą (-as) faktūrą (-as), patvirtinančią (-ias) šių sandorių įvykdymą, arba jeigu visa mokesčio mokėtojo skola buvo padengta kitu būdu ir savo prašyme jis nurodo, kad ši sąlyga įvykdyta. Jeigu šiuo laikotarpiu pradedamas arba jau vyksta likviduojamo mokesčio mokėtojo mokestinis patikrinimas dėl prašomos biudžeto subsidijos, jos suteikimo terminas pradedamas skaičiuoti nuo dienos, kai sprendimas dėl patikrinimo išvadų tampa galutinis. Šios nuostatos taikymo tikslais atlygis laikomas sumokėtu, jeigu mokestis išskaitytas išimtinai pagal iš anksto sutartyje numatytą prievolių įvykdymo užtikrinimą.“
22

Be to, prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas mano, kad dėl to, jog savo patronuojamosioms bendrovėms už atlygį teikė buhalterinės apskaitos ir valdymo paslaugas ir taip dalyvavo valdant savo patronuojamąsias bendroves, nepaisant to, kad pati yra kontroliuojančioji bendrovė, W iš principo galėjo pasinaudoti viso mokesčio, sumokėto už įsigytas paslaugas, atskaita. Šiuo klausimu jis primena, kad iš Teisingumo Teismo jurisprudencijos matyti, jog apmokestinamojo asmens teisė į atskaitą taip pat pripažįstama nesant tiesioginio ir nedelsiant atsirandančio ryšio tarp konkretaus pirkimo sandorio ir vieno ar kelių pardavimo sandorių, suteikiančių teisę į atskaitą, kai nagrinėjamos paslaugų išlaidos sudaro dalį jo bendrųjų išlaidų ir, kaip tokios, yra sudedamoji jo tiekiamų prekių ar teikiamų paslaugų kainos dalis. Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas iš to daro išvadą, kad kontroliuojančiosios bendrovės, kuri dalyvauja valdant patronuojamąją bendrovę, patirtos išlaidos už įvairias paslaugas, kurias ji įsigijo įsigydama šios patronuojamosios bendrovės kapitalo dalių, sudaro apmokestinamojo asmens bendrųjų išlaidų dalį ir, kaip tokios, yra sudedamoji jo tiekiamų prekių ar teikiamų paslaugų kainos dalis, todėl iš principo turi tiesioginį ir nedelsiant atsirandantį ryšį su visa kontroliuojančiosios bendrovės ekonomine veikla.
6

Pagal minėtos direktyvos 4 straipsnio c punktą ši direktyva taikoma pirkimams, kurių numatoma vertė be pridėtinės vertės mokesčio (PVM) yra lygi 221000 EUR arba didesnė, be kita ko, viešojo prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių, kurias skiria subcentrinės perkančiosios organizacijos, ir tokių organizacijų rengiamų projekto konkursų atveju.
67

Be to, kadangi nepateikta jokios informacijos, leidžiančios teigti, kad tokie interesai trukdo šiam atstovui atstovauti teisme Brėmeno universitetui, Bendrasis Teismas nesilaikė savo kontrolės ribų, nustatytų šio sprendimo 52 ir 53 punktuose nurodytoje jurisprudencijoje, kuri apima ne paprastą „nepriklausomumo“ sąvokos, kaip ji suprantama pagal Europos Sąjungos Statuto 19 straipsnį, taikymą, o su šia sąvoka susijusios jurisprudencijos performulavimą ta prasme, kad Sąjungos teisėje numatyta nepriklausomumo sąvoka turi būti aiškinama taip, kad ieškinys būtų pripažintas nepriimtinu tik tada, kai akivaizdu, jog atstovas negali užtikrinti savo gynybos funkcijos geriausiai atstovauti savo kliento interesams, todėl jam turi būti neleidžiama to daryti siekiant apsaugoti kliento interesus.
99

Be to, kiekviena valstybė pagal Jūrų teisės konvencijos 92 straipsnį turi išimtinę jurisdikciją dėl laivų, plaukiojančių su jos vėliava ir esančių atviroje jūroje. Iš to matyti vėliavos valstybės tam tikros pareigos, o jos, kaip matyti iš šios konvencijos 94 straipsnio 1–3 dalių, apima pareigą veiksmingai naudotis savo jurisdikcija ir vykdyti šių laivų kontrolę, taip pat imtis visų reikiamų priemonių saugumui jūroje užtikrinti, visų pirma kiek tai susiję su įranga, tinkamumu naviguoti, mokymu ir darbo sąlygomis. Be to, pagal šio straipsnio 4 dalį vėliavos valstybė turi, be kita ko, užtikrinti, kad kapitonas, pareigūnai ir prireikus įgula žinotų taikytinas tarptautines taisykles dėl žmonių gyvybės apsaugos jūroje ir jų laikytųsi.
36

Vis dėlto galima pritarti ir kitokiam aptariamo reglamento 15 straipsnio aiškinimui. Iš tiesų, remiantis būtent to reglamento 31 konstatuojamojoje dalyje išdėstytais Komisijos įsipareigojimais ir pačiu Reglamentu Nr. 1315/2013, galima teigti, kad to reglamento tikslas yra dvejopas, t. y. padidinti transporto konkurencingumą ir iki 2050 m. bent 60 % sumažinti transporto išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, palyginti su 1990 m. lygiais. Be to, aptariamo reglamento 15 straipsnio aiškinimas, kad pagal jį draudžiama išmontuoti geležinkelio jungtį tokiomis aplinkybėmis, kokios susiklostė šioje byloje, gali būti grindžiamas, be kita ko, to paties reglamento 5, 10 ir 16 straipsniais bei jo 7 ir 8 konstatuojamosiose dalyse išdėstytomis gairėmis.
15

Per 2019 m. lapkričio 18–21 d. vykusią patikrą vietoje, susijusią su dalimi Nikopolis eksploatuojamų sklypų, buvo konstatuota atitiktis teisės aktuose nustatytiems reikalavimams. 2019 m. spalio 23 d.Direktsiya „Technicheski inspektorat“ na Darzhaven fond „Zemedelie“ (Nacionalinio žemės ūkio fondo techninės inspekcijos direkcija) atliko patikrą vietoje dėl kompleksinės paramos sąlygų laikymosi; per ją pažeidimų nustatyta nebuvo. Remiantis Veliko Tarnovo regioninės techninės inspekcijos specialisto parengta plotų patikros ataskaita, per visų plotų, dėl kurių buvo prašoma paramos, patikrą vietoje laikotarpiu nuo 2019 m. rugsėjo 16 d. iki spalio 31 d. buvo nustatytas tik vienas paramos reikalavimų neatitinkantis 0,51 ha žemės sklypas.
222

Trečiajame pagrinde Vengrija, palaikoma Lenkijos Respublikos, iš esmės teigia, pirma, kad sąvoka „teisinė valstybė“ negali būti tiksliai apibrėžta ir negali būti aiškinama vienodai dėl pareigos gerbti kiekvienos valstybės narės nacionalinį savitumą. Ginčijamo reglamento 2 straipsnio a punktas apima vertybes, kurios yra lygiagrečios numatytosioms ESS 2 straipsnyje ir yra tokios pat abstrakčios ir taip pat užtikrinamos Sutartyse, taip patvirtinant, kad šios vertybės yra politinio, o ne teisinio pobūdžio. Be to, apibrėždamas sąvoką „teisinė valstybė“ sektoriniuose teisės aktuose Sąjungos teisės aktų leidėjas iškraipė šios sąvokos aiškinimą kaip bendros Sąjungos vertybės. Antra, negalima aiškiai nustatyti ginčijamo reglamento 2 straipsnio a punkto, 3 straipsnio ir 4 straipsnio 2 dalies tarpusavio ryšio, ir taikant šias nuostatas kartu negalima atmesti galimybės, kad gali būti baudžiama už situacijas, nesusijusias su patikimu Sąjungos biudžeto finansų valdymu ar Sąjungos finansinių interesų apsauga. Be to, šio reglamento 3 straipsnio b punkte vartojamos sąvokos turi tik tolimą ryšį su sąvoka „teisinė valstybė“, todėl dingsta šios normos tikslo ir turinio tarpusavio ryšys. Trečia, minėto reglamento 3 straipsnyje ir 4 straipsnio 2 dalyje daroma nuoroda į sąvokas, kurios yra pernelyg netikslios, kad būtų galima numatyti sąlygas, kuriomis remiantis galima nustatyti teisinės valstybės principų pažeidimą. Todėl Komisija ir Taryba turi pernelyg didelę diskreciją per procedūrą, per kurią gali būti skiriamos sankcijos. Ketvirta, to paties reglamento 4 straipsnio 1 dalyje vartojama rizikos sąvoka leidžia manyti, jog egzistuoja prielaida, kuri neleidžia teisiniu požiūriu nustatyti jokio ryšio tarp teisinės valstybės ir poveikio Sąjungos biudžetui ar jos finansiniams interesams ir kuri dėl to leistų skirti sankcijas tais atvejais, kai toks poveikis neįrodytas. Be to, ginčijamo reglamento 4 straipsnio 2 dalies h punktas suformuluotas neaiškiai, o šioje 2 dalyje pateiktas sąrašas nėra išsamus, nors juo remiantis nustatomos sankcijos. Penkta, šio reglamento 5 straipsnio 3 dalies trečiame sakinyje nepakankamai apibrėžtas priemonių, kurių galima imtis, pobūdis ir apimtis. Šešta, dėl minėto reglamento 5 straipsnio 3 dalies ketvirto sakinio žodžių „kuo labiau“ nutrūksta ryšys tarp konstatuoto pažeidimo ir apsaugos priemonių nustatymo. Septinta, to paties reglamento 6 straipsnio 3 ir 8 dalyse pakankamai tiksliai neapibrėžiami informacijos šaltiniai, kuriais Komisija gali remtis.
44

Be to, kalbant apie Direktyvos 2011/83 16 straipsnio l punktu siekiamą tikslą, pažymėtina, kad, kaip matyti iš šios direktyvos 49 konstatuojamosios dalies, juo siekiama apsaugoti verslininką nuo rizikos, susijusios su tam tikrų jo išteklių skyrimu, kuriuos jam gali būti sunku panaudoti, jeigu buvo pasinaudota teise atsisakyti sutarties, be kita ko, kultūros ar sporto renginių atveju.