Pirma, kaip matyti iš Reglamento Nr. 207/2009 dėl Europos Sąjungos prekių ženklo 66 straipsnio 2 dalies formuluotės, kolektyviniai Europos Sąjungos prekių ženklai, kuriuos sudaro žymenys arba nuorodos, prekyboje galintys būti naudojami prekių arba paslaugų geografinei kilmei nurodyti, yra Europos Sąjungos kolektyviniai prekių ženklai, kaip tai suprantama pagal to paties straipsnio 1 dalį. Pagal minėtos 1 dalies formuluotę Europos Sąjungos kolektyvinius prekių ženklus gali sudaryti tik žymenys, dėl kurių galima ženklo savininkės asociacijos narės prekes arba paslaugas atskirti nuo kitų įmonių prekių arba paslaugų.

Be to, Reglamento Nr. 207/2009 4 straipsnyje, kuris taikomas kolektyviniams prekių ženklams pagal to paties reglamento 66 straipsnio 3 dalį, numatyta, jog Europos Sąjungos prekių ženklus gali sudaryti tik žymenys, dėl kurių galima atskirti šiais žymenimis pažymėtų prekių arba paslaugų komercinę kilmę.

Šiuo klausimu Teisingumo Teismas ne kartą nusprendė, kad esminė prekių ženklo funkcija yra užtikrinti vartotojams prekės kilmę, t. y. leidžia identifikuoti prekę ar paslaugą, kuri pažymėta prekių ženklu, kaip pagamintą konkrečios įmonės ir taip atskirti šią prekę ar paslaugą nuo kitų įmonių prekių ar paslaugų.

Nors Teisingumo Teismas jau pripažino, kad prekių ženklo kilmės nuorodos funkcija yra ne vienintelė jo funkcija ir kad jis turi ir kitų funkcijų, tinkamų apsaugoti prekių ženklą nuo trečiųjų asmenų vykdomų pažeidimų, kaip antai užtikrinti juo žymimos prekės ar paslaugos kokybę arba atlikti informacinę, investicinę ar reklaminę funkcijas, jis visuomet pabrėžė, kad esminė prekių ženklo funkcija yra kilmės nuorodos funkcija.

Taigi tvirtinimas, kad Europos Sąjungos kolektyvinių prekių ženklų, nurodytų Reglamento Nr. 207/2009 66 straipsnio 2 dalyje, esminė funkcija yra nurodyti tokiu prekių ženklu pažymėtų prekių arba paslaugų geografinę, o ne jų komercinę kilmę, laikytinas šios esminės funkcijos nepaisymu.

Antra, nors Reglamento Nr. 207/2009 66 straipsnio 2 dalis yra Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyto absoliutaus atsisakymo įregistruoti pagrindo išimtis, ši aplinkybė nepaneigia fakto, jog kolektyvinio Europos Sąjungos prekių ženklo, kaip jis suprantamas pagal Reglamento Nr. 207/2009 66 straipsnio 2 dalį, esminė funkcija yra garantuoti prekių, kurios parduodamos pažymėtos šiuo prekių ženklu, kolektyvinę komercinę kilmę, o ne užtikrinti jų kolektyvinę geografinę kilmę.

Nukrypimą nuo Reglamento Nr. 207/2009 7 straipsnio 1 dalies c punkto, numatytą šio reglamento 66 straipsnio 2 dalyje, pateisina pats žymens, saugomo minėtoje 2 dalyje nurodytų kolektyvinių prekių ženklų, pobūdis.

Trečia, minėtos geografinės nuorodos ir kolektyviniai Europos Sąjungos prekių ženklai, sudaryti iš žymenų arba nuorodų, kurie prekyboje gali būti naudojami prekių ir paslaugų kilmei nurodyti, yra žymenys, kuriems taikomas skirtingas teisinis reglamentavimas ir kurių tikslai skiriasi. Kadangi Europos Sąjungos prekių ženklas yra, kaip matyti iš Reglamento Nr. 207/2009 4 straipsnio, žymuo, galintis nurodyti prekių arba paslaugų komercinę kilmę, geografinė nuoroda yra, kaip matyti iš Reglamento Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 5 straipsnio 2 dalies, pavadinimas, kuris identifikuoja prekę kaip kilusią iš konkrečios geografinės vietovės ir kaip pasižyminčią tam tikra kokybe, reputacija ar kita savybe, kurią iš esmės nulemia jos geografinė kilmė, taip pat kurios bent vienas iš gamybos etapų vykdomas apibrėžtoje geografinėje vietovėje.

(žr. 50–54, 57, 58, 62 punktus)