Staff case summary



Staff case summary

Santrauka

1. Pareigūnai – Atleidimas dėl profesinės nekompetencijos – Rūpestingumo pareiga – Pareiga atsižvelgti į pareigūnui iškilusių problemų medicinines priežastis – Apimtis

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 24 straipsnis)

2. Pareigūnai – Laikinieji tarnautojai – Neterminuotos sutarties nutraukimas – Įspėjimo termino skaičiavimas – Atsižvelgimas į suinteresuotojo asmens laikinojo nedarbingumo atostogas

(Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 straipsnio c punkto i papunktis)

3. Pareigūnai – Deliktinė institucijų atsakomybė – Sąlygos – Žala – Vertinimo kriterijai

(SESV 340 straipsnis)

4. Pareigūnų ieškiniai – Ieškinys dėl žalos atlyginimo – Skundžiamo neteisėto akto panaikinimas – Su neteisėtumu nesiejama neturtinė žala, kurios negalima visiškai atlyginti panaikinant aktą

(Pareigūnų tarnybos nuostatų 91 straipsnis)

1. Pagal rūpinimosi pareigą reikalaujama, kad kai administracija abejoja, ar problemos, su kuriomis susiduria pareigūnas vykdydamas jam tenkančias užduotis, kilo dėl medicininių priežasčių, ji turi imtis visų veiksmų šioms abejonėms pašalinti, kol bus priimtas toks reikšmingas sprendimas, kaip antai dėl šio pareigūno atleidimo.

Be to, laikantis rūpinimosi pareigos administracijai keliami iš esmės didesni reikalavimai, kai nagrinėjama pareigūno, dėl kurio psichinės būklės kyla abejonių ir kuris dėl to negali tinkamai ginti savo interesų, ypatinga situacija.

Šiuo atžvilgiu, jeigu administracija turi pakankamai informacijos, kad galėtų daryti prielaidą, jog nepatenkinamo pareigūno elgesio priežastys bent iš dalies buvo išorinės, pirmiausia susijusios su nurodytu psichologiniu priekabiavimu, arba medicininės, prieš priimdama ginčijamą sprendimą atleisti ji turi imtis visų veiksmų įsitikinti, kad taip nėra šiuo atveju. Tai reiškia, kad administracija bent žino administracinio tyrimo, susijusio su pagalbos prašymu dėl psichologinio priekabiavimo, rezultatus.

(žr. 34, 35 ir 38 punktus)

Nuoroda:

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2003 m. vasario 26 d. Sprendimo Latino prieš Komisiją , T‑145/01, 93 punktas.

Tarnautojų teismo praktika: 2010 m. spalio 28 d. Sprendimo U prieš Parlamentą , F‑92/09, 65 ir 67 punktai; 2011 m. vasario 17 d. Sprendimo Strack prieš Komisiją , F‑119/07, 85 punktas.

2. Dėl įspėjimo termino apskaičiavimo laikinojo tarnautojo sutarties nutraukimo atveju pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 47 straipsnio c punkto i papunktį administracija turi atsižvelgti į suinteresuotojo asmens laikinojo nedarbingumo atostogas, kad bet koks įspėjimo laikotarpis prasidėtų tik po šių atostogų, jeigu jos trunka ne ilgiau kaip tris mėnesius.

(žr. 40 ir 49 punktus)

3. Dėl turtinės žalos, kurią pareigūnas patyrė dėl neteisėto sprendimo atleisti, pažymėtina, kad, siekiant įvertinti šią žalą, reikia atsižvelgti į visas bylos aplinkybes, t. y. be kita ko, į padaryto pažeidimo pobūdį ir į bet kokią aplinkybę, net atsiradusią priėmus neteisėtą sprendimą, dėl kurios padidėjo arba sumažėjo atlygintina žala.

(žr. 46 punktą)

Nuoroda:

Tarnautojų teismo praktika: 2006 m. spalio 26 d. Nutarties Landgren prieš ETF , F‑1/05, 95 punktas.

4. Neteisėto akto panaikinimas, kuris galioja ab initio , pats savaime gali būti tinkamas ir iš esmės pakankamas bet kurios neturtinės žalos, kurią galėjo sukelti šis aktas, atlyginimas, nebent ieškovas įrodo, kad patyrė neturtinę žalą, kurią galima atskirti nuo akto neteisėtumo, kuriuo grindžiamas panaikinimas, ir kurios negalima visiškai atlyginti panaikinant šį aktą. Tas pats turi būti taikoma Sąjungos teismui konstatuojant administracinio akto neteisėtumą, kai ieškovas formaliai nereikalavo panaikinti minėtą aktą ir apsiribojo patirtos žalos atlyginimo reikalavimais.

(žr. 52 punktą)

Nuoroda:

Teisingumo Teismo praktika: 1987 m. liepos 9 d. Sprendimo Hochbaum ir Rawes prieš Komisiją , 44/85, 77/85, 294/85 ir 295/85, 22 punktas; 1990 m. vasario 7 d. Sprendimo Culin prieš Komisiją , C‑343/87, 27 ir 28 punktai.

Pirmosios instancijos teismo praktika: 2004 m. lapkričio 9 d. Sprendimo Montalto prieš Tarybą , T‑116/03, 127 punktas; 2006 m. birželio 6 d. Sprendimo Girardot prieš Komisiją , T‑10/02, 131 punktas.

Tarnautojų teismo praktika: 2008 m. gegužės 8 d. Sprendimo Suvikas prieš Tarybą , F‑6/07, 151 punktas; minėto Sprendimo U prieš Parlamentą 95 punktas.