Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT/EEK) taisyklė Nr. 51 „Suvienodintos nuostatos dėl variklinių transporto priemonių, turinčių bent keturis ratus, patvirtinimo, atsižvelgiant į jų skleidžiamą garsą“ [2018/798]

Įtrauktas visas galiojantis tekstas, įskaitant:

03 serijos pakeitimų 2 papildymą. Įsigaliojimo data – 2018 m. vasario 10 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

Priedai

1. TAIKYMO SRITIS

Ši taisyklė apima nuostatas dėl motorinių transporto priemonių skleidžiamo garso ir taikoma M ir N kategorijų transporto priemonėms. (1)

Šios taisyklės specifikacijos yra skirtos garso lygiams, kuriuos generuoja transporto priemonės įprasto važiavimo mieste sąlygomis, atkurti.

2. APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje:

2.1. Transporto priemonės patvirtinimas – transporto priemonės tipo patvirtinimas atsižvelgiant į skleidžiamą garsą.

2.2. Transporto priemonių tipas – kategorija motorinių transporto priemonių, nesiskiriančių šiomis pagrindinėmis ypatybėmis:

vardine didžiausia naudingąja galia ir vardiniu variklio sukimosi dažniu (-iais); vis dėlto, jeigu vardinė didžiausia naudingoji galia ir atitinkamas vardinis variklio sukimosi dažnis skiriasi tik dėl skirtingų variklio charakteristikų grafikų, gali būti laikoma, kad šios transporto priemonės yra to paties tipo;

to paties tipo variklius ir (arba) skirtingą bendrą pavarų perdavimo skaičių turinčios transporto priemonės gali būti laikomos to paties tipo transporto priemonėmis.

2.3. Vis dėlto jeigu dėl 2.2.2 punkte išvardytų skirtumų numatomos skirtingos tikslinės sąlygos, kaip aprašyta 3 priedo 3.1.2.2 punkte, tie skirtumai turi būti laikomi tipo pakeitimu.

2.4. Parengtos eksploatuoti transporto priemonės masė (m ro ):

2.5. Didžiausia techniškai leidžiama pakrautos transporto priemonės masė (M) – didžiausia masė, priskiriama transporto priemonei remiantis jos konstrukcinėmis savybėmis ir numatyta eksploatacija; techniškai leidžiama priekabos ar puspriekabės masė apima sukabinimo atveju velkančiajai transporto priemonei perduodamą statinę masę.

2.6. Transporto priemonės ilgis – pagal ISO standarto 612-1978 terminą Nr. 6.1 išmatuotas matmuo. Be minėto standarto nuostatų, matuojant transporto priemonės konstrukcinį ilgį, neatsižvelgiama į šiuos įtaisus:

c)

2.7. Transporto priemonės plotis – pagal ISO standarto 612-1978 terminą Nr. 6.2 išmatuotas matmuo. Be minėto standarto nuostatų, matuojant transporto priemonės konstrukcinį plotį, neatsižvelgiama į šiuos įtaisus:

c)

2.8. Vardinė didžiausia naudingoji galia (Pn) – variklio galia, išreikšta kW ir išmatuota taikant metodą pagal taisyklę Nr. 85.

2.8.1. Bendroji variklio galia– visa galia, kurią generuoja visos varančiosios jėgainės.

2.9. Vardinis variklio sukimosi dažnis (S) – deklaruotas variklio sukimosi dažnis min– 1 (rpm), kuriam esant variklis pasiekia savo vardinę didžiausią naudingąją galią pagal taisyklę Nr. 85, arba, jei vardinė didžiausia naudingoji galia pasiekiama esant kelioms variklio sukimosi dažnio vertėms, – didžiausias variklio sukimosi dažnis.

2.10. Lyginamosios variklio galios masės vienetui indeksas (PMR) – skaitinis dydis (žr. 3 priedo 3.1.2.1.1 punktą), naudojamas pagreičiui apskaičiuoti.

2.11. Atskaitos taškas – vienas iš šių taškų:

c)

2.12. Variklis – galios šaltinis be atskiriamos papildomos įrangos.

Šiuo atveju galios šaltinis reiškia visus varomosios galios šaltinius; pavyzdžiui, elektrinis ar hidraulinis galios šaltinis, naudojamas atskirai arba kartu su kitais galios šaltiniais.

2.13. Tikslinis pagreitis – pagreitis miesto eismo sąlygomis, droselinei sklendei esant iš dalies užvertai, nustatytas statistiniais tyrimais.

2.14. Atskaitinis pagreitis – pagreitis, būtinas per greitėjimo bandymą, atliekamą ant bandymų trasos (kelio).

2.15. Pavarų perdavimo skaičiaus svertinis koeficientas k – bematis skaitinis dydis, naudojamas dviejų pavarų perdavimo skaičių bandymo rezultatams per greitėjimo bandymą ir pastovaus greičio bandymą derinti.

2.16. Dalinės galios koeficientas k p – bematis skaitinis dydis, naudojamas transporto priemonių greitėjimo bandymo ir pastovaus greičio bandymo rezultatų svertiniam derinimui.

2.17. Išankstinis pagreitis – greitėjimo valdymo įtaiso naudojimas prieš liniją AA′, norint pasiekti pastovų pagreitį tarp linijų AA′ ir BB′, kaip nurodyta 3 priedo priedėlio 1 brėžinyje.

2.18. Pavara (2)

2.18.1. Pavarų perdavimo skaičiai

2.18.1.1. Vidinis pavarų dėžės perdavimo skaičius (variklio ir pavarų dėžės išėjimo veleno sūkių santykis).

2.18.1.2. Pagrindinės pavaros perdavimo skaičius (pavarų dėžės išėjimo veleno ir varomųjų ratų sūkių santykis).

2.18.1.3. Bendras pavarų perdavimo skaičius (transporto priemonės greičio ir variklio sukimosi dažnio santykis transporto priemonei važiuojant bandymų keliu).

2.18.1.4. Pavarų perdavimo skaičius (naudojamas kalbant apie pagal 3 priedo 3.1.2.1 ir 7 priedą bandytas transporto priemones yra bendras pavarų perdavimo skaičius, kaip apibrėžta 2.18.1.3 punkte)

2.18.2. Užfiksuotas pavaros perdavimo skaičius – transmisijos valdymas, naudojamas tam, kad per bandymą negalėtų pasikeisti transmisijos pavara.

2.18.3. Pavara – šioje taisyklėje yra atskira pavara, kurį gali pasirinkti vairuotojas arba išorinis įtaisas.

2.18.4. Transporto priemonių, išbandytų pagal 3 priedo 3.1.2.1 punkto ir 7 priedo nuostatas, atveju pavara „i“ ir pavara „i + 1“ apibrėžiamos kaip dvi pavaros iš eilės, kai pavara i pasiekiamas pagreitis neviršijant 5 proc. leidžiamojo nuokrypio pagal 3 priedo 3.1.2.1.4.1 punkto a papunktį arba pasiekiamas didesnis nei atskaitinis pagreitis, o pavara i + 1 – mažesnis nei atskaitinis pagreitis pagal 3 priedo 3.1.2.1.4.1 punkto b arba c papunkčius.

2.19. Triukšmo slopinimo sistema – visas komponentų rinkinys, būtinas variklio, jo įsiurbimo sistemos ir išmetimo sistemos keliamam triukšmui slopinti (išmetimo kolektorius (-iai), katalizatorius (-iai) ir išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo įtaisas (-ai) nėra laikomi triukšmo slopinimo sistemos dalimis, šios dalys laikomos variklio dalimis).

2.20. Triukšmo slopinimo sistemos ar jos komponentų projektinė šeima – triukšmo slopinimo sistemų ar jų komponentų grupė, kurios vienodos visos šios charakteristikos:

c)

2.21. Įvairių tipų triukšmo slopinimo sistema – triukšmo slopinimo sistemos, kurios labai skiriasi bent vienu iš šių dalykų:

c)

2.22. Pakaitinė triukšmo slopinimo sistema – bet kuri transporto priemonėje skirta naudoti triukšmo slopinimo sistemos dalis ar jos komponentai, kurie nėra transporto priemonėje įrengto tipo sistemos dalis pateikiant ES tipo patvirtinimui pagal šią taisyklę.

2.23. R taškas – R taškas, kaip apibrėžta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos 1 priedo 2.4 punkte (R.E.3).

2.24. Simbolių lentelė

3.1.2.2.1.1 c)

vardinis variklio sukimosi dažnis sūkiais per minutę, variklio sukimosi dažnis esant didžiausiai galiai

pirmas iš dviejų pavarų perdavimo skaičių, naudojamų per transporto priemonės bandymą

transporto priemonės judėjimo per bandymo paviršių linija, apibrėžta standarte ISO 10844

2.25. Režimai

2.25.1. Režimas– vairuotojo individualiai pasirenkama būklė, kuri daro įtaką transporto priemonės skleidžiamam garsui.

2.26. Pastovus pagreitis

2.26.1. Pastovus pagreitis naudojamas, kai reikalingas apskaičiuoti pagreitis yra nustatytas, jeigu awot_testPP-BB ir awot test santykis yra mažesnis arba lygus 1,2.

2.26.2. Nepastovus pagreitis – tai nuokrypis nuo pastovaus pagreičio greitėjimo metu.

2.26.2.1. Nepastovus pagreitis gali atsirasti ir tada, kai greitėjimas prasideda nuo nedidelio greičio, o galios pavara į greitinimo užklausą sureaguos stuktelėjimais ir trūkčiojimais.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Transporto priemonės tipo patvirtinimo paraišką, atsižvelgiant į skleidžiamą garsą, turi pateikti transporto priemonės gamintojas arba jo įgaliotas atstovas.

3.2. Paraiška pateikiama kartu su toliau nurodytais dokumentais ir šia informacija (trimis egzemplioriais):

3.3. Pagal 2.2.2 punktą atskirą tipišką tam tikro tipo transporto priemonę atrinks tvirtinimo bandymus atliekanti techninė tarnyba, sutarus su transporto priemonės gamintoju; atsižvelgiama į mažiausią parengtos eksploatuoti transporto priemonės masę, mažiausią ilgį ir laikomasi 3 priedo 3.1.2.2 punkte pateiktų specifikacijų.

3.4. Tvirtinimo bandymus atliekančios techninės tarnybos prašymu transporto priemonės gamintojas turi papildomai pateikti garso slopinimo sistemos pavyzdį ir variklį, kurio cilindrų darbinis tūris ir didžiausia vardinė galia turi būti bent tokia, kaip transporto priemonėje, kuriai siekiama gauti tipo patvirtinimą, montuojamame variklyje.

3.5. Prieš patvirtindama tipą, tipo patvirtinimo institucija patikrina, ar tinkamai taikomos veiksmingos gamybos atitikties kontrolės užtikrinimo priemonės.

4. ŽENKLINIMAS

4.1. Ant garso slopinimo sistemos komponentų, išskyrus tvirtinimo techninę įrangą ir vamzdžius, turi būti nurodyta:

4.2. Šie ženklai turi būti aiškiai įskaitomi ir nenutrinami net po montavimo.

4.3. Komponentas gali turėti keletą patvirtinimo numerių, jeigu buvo patvirtintas kaip keleto pakaitinių triukšmo slopinimo sistemų komponentas.

5. PATVIRTINIMAS

5.1. Tipo patvirtinimas suteikiamas, tik jei transporto priemonės tipas atitinka toliau nurodytus 6 ir 7 dalių reikalavimus.

5.2. Kiekvienam patvirtintam tipui priskiriamas patvirtinimo numeris. Pirmaisiais dviem skaitmenimis (šiuo metu 03 atitinka 03 pakeitimų seriją) nurodoma pakeitimų, į kuriuos įtraukti patvirtinant tipą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, serija. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti to paties numerio kitam transporto priemonės tipui.

5.3. Pranešimas apie transporto priemonės tipo patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą, nepatvirtinimą, panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą pagal šią taisyklę perduodamas šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims naudojant blanką, atitinkantį šios taisyklės 1 priede pateiktą pavyzdį.

5.4. Prie kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonių tipą, aiškiai matomoje ir lengvai prieinamoje, patvirtinimo blanke nurodytoje vietoje, pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

5.5. Jeigu transporto priemonė šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, atitinka transporto priemonės tipą, patvirtintą pagal vieną ar kelias kitas prie Susitarimo pridėtas taisykles, 5.4.1 punkte nurodyto simbolio kartoti nereikia; tokiu atveju taisyklės ir patvirtinimo numeriai bei papildomi visų taisyklių, pagal kurias buvo suteiktas patvirtinimas (šalyje, kuri suteikė patvirtinimą pagal šią taisyklę), simboliai išdėstomi vertikaliais stulpeliais į dešinę nuo 5.4.1 punkte parodyto simbolio.

5.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

5.7. Patvirtinimo ženklas tvirtinamas greta arba ant gamintojo pritvirtintos transporto priemonės duomenų plokštelės.

5.8. Šios taisyklės 2 priede pateikti patvirtinimo ženklo išdėstymo pavyzdžiai.

6. SPECIFIKACIJOS

6.1. Bendrosios specifikacijos

6.1.1. Transporto priemonė, jos variklis ir garso slopinimo sistema turi būti taip suprojektuoti, sukonstruoti ir sumontuoti, kad įprastomis naudojimo sąlygomis transporto priemonė, nepaisant galimos vibracijos, atitiktų šios taisyklės nuostatas.

6.1.2. Garso slopinimo sistema turi būti suprojektuota, sukonstruota ir sumontuota taip, kad būtų pakankamai atspari korozijai, kuri galima atsižvelgiant į transporto priemonės naudojimo sąlygas, įskaitant regioninius klimato skirtumus.

6.2. Garso lygių specifikacijos

6.2.1. Matavimo metodai

6.2.1.1. Tvirtinti pateikto tipo transporto priemonės skleidžiamas garsas matuojamas šios taisyklės 3 priede aprašytais metodais, transporto priemonei važiuojant ir stovint (4). Jei tai transporto priemonė, kuriai stovint jos vidaus degimo variklis negali veikti, skleidžiamas garsas matuojamas tik transporto priemonei važiuojant. Jei tai M1 kategorijos hibridinė elektrinė transporto priemonė, kuriai stovint jos vidaus degimo variklis negali veikti, skleidžiamas garsas matuojamas pagal 3 priedo 4 dalį.

Transporto priemonių, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė yra didesnė kaip 2 800 kg, joms stovint, suslėgtojo oro keliamas triukšmas turi būti matuojamas papildomai pagal 5 priedo specifikacijas, jei atitinkama stabdžių įranga yra transporto priemonės dalis.

6.2.1.2. Pagal 6.2.1.1 punkto sąlygas išmatuotos vertės turi būti įrašytos į bandymo ataskaitą ir į sertifikatą, atitinkantį šios taisyklės 1 priede pateiktą pavyzdį.

6.2.2. Garso lygio ribinės vertės

Garso lygis, matuojamas pagal šios taisyklės 3 priedo 3.1 punkto nuostatas, matematiškai suapvalintas iki artimiausio sveikojo skaičiaus, neturi viršyti šių ribų:

6.2.2.1. Jei tai M1 kategorijos transporto priemonės, pagamintos iš N1 kategorijos transporto priemonių, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 2,5 tonos, o R taško aukštis yra didesnis nei 850 mm nuo žemės paviršiaus, taikomos N1 kategorijos transporto priemonių, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 2,5 tonos, ribinės vertės.

6.2.2.2. Visureigių tipų transporto priemonių (5) ribinės vertės padidinamos 2 dB (A), jei tai M3 ir N3 kategorijų transporto priemonės, ir 1 dB (A), jei tai bet kurios kitos kategorijos transporto priemonės.

M1 kategorijos tipų visureigių transporto priemonių padidintos ribinės vertės galioja, tik jei didžiausia techniškai leidžiama pakrautos transporto priemonės masė yra > 2 t.

6.2.2.3. M1 kategorijos transporto priemonių, į kurias gali įvažiuoti invalido vežimėlis, sukonstruotų ar perdirbtų taip, kad jose galėtų tilpti vienas ar daugiau asmenų, sėdinčių invalidų vežimėliuose, kai jos važiuoja keliu, ir šarvuotų transporto priemonių ribinės vertės padidinamos 2 dB(A), kaip apibrėžta R.E.3 2.5.2 punkte.

6.2.2.4. M3 kategorijos transporto priemonių, kurios turi tik dyzelino variklį, taikytina ribinė vertė padidinama 2 dB (A).

6.2.2.5. N1 kategorijos tipų transporto priemonėms, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė neviršija 2,5 tonos, variklio darbinis tūris ne didesnis kaip 660 cm3, lyginamosios variklio galios masės vienetui indeksas (PMR), apskaičiuojamas naudojant techniškai leidžiamą didžiausią pakrautos transporto priemonės masę, neviršija 35, o horizontalus atstumas d nuo priekinės ašies iki vairuotojo sėdynės R taško neviršija 1 100 mm, taikomos N1 kategorijos transporto priemonių, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 2,5 tonos, ribinės vertės.

6.2.3. Papildomos nuostatos dėl skleidžiamo garso

Papildomos nuostatos dėl skleidžiamo garso (ASEP) taikomos tik M1 ir N1 kategorijų transporto priemonėms, kuriose yra vidaus degimo variklis.

Transporto priemonės laikomos atitinkančiomis 7 priedo reikalavimus, jei transporto priemonės gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai techninius dokumentus, įrodančius, kad transporto priemonių didžiausiojo ir mažiausiojo variklio sukimosi dažnio skirtumas linijoje BB′, esant bet kokioms bandymo sąlygoms iš ASEP kontrolinio intervalo, apibrėžto 7 priedo 3.3 punkte (įskaitant 3 priede nustatytomis sąlygomis) neviršija 0,15 × S. Šis punktas skirtas pirmiausia nefiksuojamoms transmisijoms su kintamais pavarų perdavimo skaičiais (CVT).

Transporto priemonėms ASEP netaikomos, jeigu laikomasi vienos iš toliau nurodytų sąlygų:

c)

Transporto priemonės skleidžiamas garsas tipinėmis važiavimo keliu sąlygomis, kurios skiriasi nuo tų, kuriomis buvo atliktas 3 ir 7 prieduose nustatytas tipo patvirtinimo bandymas, neturi labai skirtis nuo bandymo rezultato.

6.2.3.1. Transporto priemonės gamintojas neturi specialiai keisti, reguliuoti ar įmontuoti kokį nors mechaninį, elektrinį, šiluminį ar kitokį įtaisą ar nustatyti procedūrą vien tam, kad būtų laikomasi šioje taisyklėje nustatytų skleidžiamo garso reikalavimų, jei tais dalykais nesinaudojama įprastai važinėjant keliais.

6.2.3.2. Transporto priemonė turi atitikti šios taisyklės 7 priedo reikalavimus.

6.2.3.3. Tipo patvirtinimo paraiškoje gamintojas pateikia pareiškimą, atitinkantį 7 priedo 1 priedėlį, kad tvirtinamas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės 6.2.3 punkto reikalavimus.

6.3. Išmetimo sistemų su pluoštinėmis medžiagomis specifikacijos

6.3.1. Taikomi 4 priedo reikalavimai.

7. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PAKEITIMAS IR PATVIRTINTO TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO IŠPLĖTIMAS

7.1. Apie kiekvieną transporto priemonės tipo pakeitimą pranešama transporto priemonės tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai. Tuomet tipo patvirtinimo institucija gali:

7.2. Apie tipo patvirtinimą arba nepatvirtinimą, nurodant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims pranešama 5.3 punkte aprašyta tvarka.

7.3. Patvirtintą tipą išplečianti tipo patvirtinimo institucija priskiria išplėtimo serijos numerį ir praneša apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims, naudodama pranešimo blanką, atitinkantį šios taisyklės 1 priede pateiktą pavyzdį.

8. GAMYBOS ATITIKTIS

8.1. Gamybos atitikties kontrolės procedūros turi atitikti nustatytąsias Susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), ir jas taikant galioja toliau nurodyti reikalavimai.

8.2. Tipo patvirtinimą suteikusi institucija bet kuriuo metu gali patikrinti kiekvienoje gamybos įmonėje taikomą atitikties kontrolės metodiką. Paprastai šios patikros atliekamos kas dveji metai.

9. SANKCIJOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

9.1. Pagal šią taisyklę suteiktą transporto priemonės tipo patvirtinimą galima panaikinti, jeigu nepaisoma išdėstytų reikalavimų.

9.2. Jeigu šią taisyklę taikanti Susitarimo susitariančioji šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, apie tai ji nedelsdama informuoja kitas šią taisyklę taikančias susitariančiąsias šalis naudodama pranešimo blanką, atitinkantį šios taisyklės 1 priede pateiktą pavyzdį.

10. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

10.1. Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, jis turi apie tai pranešti patvirtinimą suteikusiai institucijai. Tokį pranešimą gavusi institucija, naudodama šios taisyklės 1 priede pateiktą pavyzdį atitinkantį blanką, turi informuoti kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. susitarimo šalis.

11. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

11.1. Nuo 03 serijos pakeitimų oficialios įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti suteikti patvirtinimų arba atsisakyti pripažinti patvirtinto tipo pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais.

11.2. 1 etapo pereinamojo laikotarpio nuostatos (žr. 6.2.2 punktą)

11.2.1. Nuo 2016 m. liepos 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti tipo patvirtinimus tik tada, jei tvirtintinas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės su 03 serijos pakeitimais 1 etapo (žr. 6.2.2 punktą) reikalavimus.

Nuo oficialios 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik jei tvirtinamas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės su 03 serijos pakeitimais 2 ar 3 etapo reikalavimus.

11.2.2. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti išplėsti pagal šios taisyklės su 02 serijos pakeitimais jau patvirtintus tipus.

11.2.3. Iki 2022 m. birželio 30 d. nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti nacionalinio arba regioninio transporto priemonės, kurios tipas patvirtintas pagal šią taisyklę su 02 serijos pakeitimais, tipo patvirtinimo.

11.2.4. Nuo 2022 m. liepos 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neprivalo nacionalinio arba regioninio transporto priemonės tipo patvirtinimo tikslais pripažinti transporto priemonės, kurios tipas patvirtintas pagal šią taisyklę su ankstesnių serijų pakeitimais.

11.2.5. Net ir po šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali ir toliau suteikti transporto priemonės tipo, kuris buvo patvirtintas pagal ankstesnes šios taisyklės pakeitimų serijas, nacionalinį arba regioninį patvirtinimą.

11.3. 2 etapo pereinamojo laikotarpio nuostatos (žr. 6.2.2 punktą)

11.3.1. Nuo 2020 m. liepos 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti kitų nei N2 kategorijos transporto priemonių, o nuo 2022 m. liepos 1 d. – N2 kategorijos transporto priemonių tipo patvirtinimus tik tada, jei tvirtintinas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės su 03 serijos pakeitimais 2 etapo (žr. 6.2.2 punktą) reikalavimus.

Be to, nuo oficialios 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus, tik jei tvirtinamas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės su 03 serijos pakeitimais 3 etapo reikalavimus.

11.3.2. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti išplėsti pagal šios taisyklės 1 etapo (žr. 6.2.2 punktą) arba su 02 serijos pakeitimais jau patvirtintus tipus.

11.3.3. Iki 2022 m. birželio 30 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti suteikti kitų nei N2 kategorijos transporto priemonių, o iki 2023 m. birželio 30 d. – N2 kategorijos transporto priemonių tipo nacionalinio ar regioninio patvirtinimo, jei transporto priemonės tipas patvirtintas pagal šios taisyklės su 02 serijos pakeitimais arba 1 etapo (žr. 6.2.2 punktą) reikalavimus.

11.3.4. Nuo 2022 m. liepos 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neprivalo pripažinti kitų nei N2 kategorijos transporto priemonių, o nuo 2023 m. liepos 1 d. – N2 kategorijos transporto priemonių tipo nacionalinio ar regioninio patvirtinimo, jei transporto priemonės tipas patvirtintas pagal šios taisyklės ankstesnių serijų pakeitimų arba 1 etapo (žr. 6.2.2.1 punktą) reikalavimus.

11.3.5. Net ir po šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali ir toliau suteikti transporto priemonės tipo, kuris buvo patvirtintas pagal šios taisyklės 1 etapo reikalavimus (žr. 6.2.2 punktą), nacionalinį arba regioninį patvirtinimą arba tipo išplėtimą.

11.4. 3 etapo pereinamojo laikotarpio nuostatos (žr. 6.2.2 punktą)

11.4.1. Nuo 2024 m. liepos 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti kitų nei N2, N3 ir M3 kategorijų transporto priemonių, o nuo 2026 m. liepos 1 d. – N2, N3 ir M3 kategorijų transporto priemonių tipo patvirtinimus tik tada, jei tvirtintinas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės su 03 serijos pakeitimais 3 etapo (žr. 6.2.2 punktą) reikalavimus.

11.4.2. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti išplėsti pagal 2 etapą pagal 6.2.2 punktą jau patvirtintus tipus.

11.4.3. Iki 2026 m. birželio 30 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti suteikti kitų nei N2, N3 ir M3 kategorijos transporto priemonių, o iki 2027 m. birželio 30 d. – N2, N3 ir M3 kategorijų transporto priemonių tipo nacionalinio ar regioninio patvirtinimo, jei transporto priemonės tipas patvirtintas pagal 2 etapo pagal 6.2.2 punktą reikalavimus.

11.4.4. Nuo 2026 m. liepos 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neprivalo pripažinti kitų nei N2, N3 ir M3 kategorijos transporto priemonių, o iki 2027 m. liepos 1 d. – N2, N3 ir M3 kategorijų transporto priemonių tipo nacionalinio ar regioninio patvirtinimo, jei transporto priemonės tipas patvirtintas pagal 2 etapo pagal 6.2.2 punktą reikalavimus.

11.4.5. Net ir po šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali ir toliau suteikti transporto priemonės tipo, kuris buvo patvirtintas pagal šios taisyklės 1 ar 2 etapo reikalavimus (žr. 6.2.2 punktą) arba ankstesnių serijų pakeitimus, nacionalinį arba regioninį patvirtinimą arba tipo išplėtimą.

11.5. Nepaisant pirmiau išdėstytų pereinamojo laikotarpio nuostatų, susitariančiosios šalys, kurios šią taisyklę pradeda taikyti nuo naujausios serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, neprivalo pripažinti tipų patvirtinimų, suteiktų pagal bet kuriuos šios taisyklės ankstesnių serijų pakeitimus.

11.6. Transporto priemonėms su nuosekliąja hibridine pavara, turinčioms vidaus degimo variklį, kuris mechaniškai nesujungtas su jėgos pavara, 6.2.3 punkto reikalavimai netaikomi iki 2019 m. birželio 30 d.

11.7. Iki 2019 m. birželio 30 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali ir toliau suteikti patvirtinimus, kaip alternatyvą šios taisyklės 3 priedo 2.1 punktui naudodamos bandymų aikšteles, kurios atitinka ankstesnių šios taisyklės serijų pakeitimų specifikacijas

11.8. Iki 2022 m. birželio 30 d. N1 kategorijos transporto priemonėms arba M1 kategorijos transporto priemonėms, pagamintoms iš N1 kategorijos transporto priemonių, pagal 6.2.2 punktą taikomos N1 kategorijos transporto priemonių, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 2,5 tonos, ribinės vertės, jeigu laikomasi tokių specifikacijų:

c)

12. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI

Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitarimo šalys Jungtinių Tautų sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų, kurios tvirtina tipą ir kurioms turi būti siunčiami pranešimai apie kitose šalyse patvirtintą tipą, patvirtinto tipo išplėtimą, tipo nepatvirtinimą ar patvirtinimo panaikinimą, pavadinimus ir adresus.

(1) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3.) (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2 punktas – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html)

(2) Bendra žemos ar aukštos pavaros samprata netaikoma pavarų perdavimo skaičiui. Pavyzdžiui, žemiausia priekinės eigos pavara – pirmoji pavara turi didžiausią pavarų perdavimo skaičių iš visų priekinės eigos pavarų. Nors neautomatinė transmisija turi atskiras pavaras, daugelis automatinių transmisijų turi daugiau pavarų perdavimo skaičių, numatytų transmisijos valdymo bloke.

(3) 1958 m. Susitarimo šalių skiriamieji numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 3 priedas, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(4) Bandymas su stovinčia transporto priemone atliekamas tam, kad administracijoms, kurios eksploatuojamoms transporto priemonėms patikrinti taiko šį metodą, būtų galima pateikti atskaitos vertę.

(5) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2 punktas – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html)

2.1.1. Važiuoklės be kėbulo: …

3 PRIEDAS

MOTORINIŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ SKLEIDŽIAMO GARSO MATAVIMO METODAI IR PRIETAISAI

1. Matavimo prietaisai

1.1. Garso matavimai

Garso lygiui matuoti naudojamas precizinis garso lygio matuoklis arba lygiavertė matavimo sistema, atitinkanti 1 klasės prietaisams keliamus reikalavimus (įskaitant rekomenduojamą priekinį stiklą, jei naudojamas). Šie reikalavimai nustatyti standarte IEC 61672-1:2002 „Preciziniai garso lygio matuokliai“ antrajame leidime, Tarptautinė elektrotechnikos komisija (IEC).

Matavimai turi būti atliekami naudojant „greitojo“ reagavimo garso matavimo prietaisą ir „A“ svertinę kreivę, taip pat aprašytą standarte IEC 61672-1:2002. Jeigu naudojama sistema, apimanti periodinę A svertinio garso lygio stebėseną, rodmenys turėtų būti nuskaitomi ne ilgesniais kaip 30 ms intervalais.

Prietaisai turi būti prižiūrimi ir kalibruojami pagal prietaiso gamintojo nurodymus.

1.2. Visos garso matavimo sistemos kalibravimas prieš matavimą

Prieš kiekvieną matavimą ir pabaigus matuoti, visa matavimo sistema tikrinama bent 1 tikslumo klasės reikalavimus pagal standartą IEC 60942:2003 atitinkančiu garso kalibratoriumi. Be jokio papildomo reguliavimo paeiliui atlikus dvi patikras nustatytų rodmenų skirtumas turi būti ne didesnis kaip 0,5 dB (A).

Jeigu ši vertė viršijama, per nustatytus reikalavimus atitinkančią ankstesnę patikrą užregistruoti duomenys atmetami.

1.3. Atitiktis reikalavimams

Garso matavimo įrangos atitiktį rodo galiojantis atitikties sertifikatas. Šie pažymėjimai laikomi galiojančiais, jei garso kalibravimo įtaiso atitikties standartams sertifikavimas atliktas ne seniau kaip prieš 12 mėnesių, o matuoklių sistemos – ne anksčiau kaip prieš 24 mėnesius. Visus atitikties bandymus atlieka laboratorija, įgaliota atlikti kalibravimą pagal atitinkamus standartus.

1.4. Greičio matavimo įranga

Atliekamiems matavimams reikalingas variklio sukimosi dažnis matuojamas prietaisais, kurių tikslumas ± 2 proc. arba didesnis.

Transporto priemonės važiavimo greitis matuojamas įranga, kurios tikslumas bent ± 0,5 km/h, kai naudojami nenutrūkstamo matavimo prietaisai.

Jei bandymui naudojami nepriklausomi greičio matuokliai, jie turi matuoti bent ± 0,2 km/h tikslumu.

1.5. Meteorologiniai prietaisai

Aplinkos sąlygoms per bandymą stebėti naudojamą meteorologinę įrangą sudaro nurodyti įtaisai, kurie turi atitikti nurodytą tikslumą:

a) temperatūros matavimo prietaisas, ± 1 °C;

b) vėjo greičio matavimo prietaisas, ± 1,0 m/s;

c) barometrinio slėgio matavimo prietaisas, ± 5 hPa;

d) santykinės drėgmės matavimo prietaisas, ± 5 %.

2. Matavimo sąlygos

2.1. Bandymo aikštelė ir aplinkos sąlygos

Bandymų trasos paviršiaus ir bandymo aikštelės matmenys turi atitikti nurodytuosius standarte ISO 10844:2014.

Ant bandymo aikštelės paviršiaus neturi būti smulkaus sniego, aukštos žolės, puraus grunto arba šlako. Prie mikrofono ir garso šaltinio neturi būti jokių kliūčių, galinčių turėti įtakos garso laukui. Matavimus atliekantis stebėtojas turi užimti tokią poziciją, kad nedarytų įtakos matavimo prietaiso rodmenims.

Matavimai neturi būti atliekami esant nepalankioms oro sąlygoms. Turi būti užtikrinta, kad vėjo gūsiai nedarytų poveikio rezultatams.

Meteorologinė įranga turėtų būti įtaisyta prie bandymų aikštelės 1,2 ± 0,02 m aukštyje. Matavimai atliekami, kai aplinkos oro temperatūra yra 5–40 °C.

Bandyti negalima, jei vėjo greitis, įskaitant gūsius, mikrofono aukštyje triukšmo matavimo metu yra didesnis kaip 5 m/s.

Garso matavimo intervale registruojamos temperatūros, vėjo greičio ir krypties, santykinės drėgmės ir barometrinio slėgio vertės.

Registruojant rodmenis, turi būti ignoruojamas bet koks garso maksimumas, nesusijęs su transporto priemonės bendro garso lygio charakteristikomis.

Fono triukšmas turi būti matuojamas 10 sekundžių prieš pat transporto priemonės bandymą ir po jo. Atliekant šiuos matavimus naudojami per bandymą naudoti mikrofonai, o jų vietos nekeičiamos. Pateikiamas didžiausias A svertinis triukšmo slėgio lygis.

Foninis triukšmas (įskaitant vėjo keliamą triukšmą) turi būti bent 10 dB (A) mažesnis už A svertinį garso slėgio lygį, kurį pasiekia bandomoji transporto priemonė. Jeigu skirtumas tarp aplinkos triukšmo ir matuojamo garso yra nuo 10 iki 15 dB (A), norint apskaičiuoti bandymo rezultatus, iš garso lygio matuoklio parodymų reikia atimti atitinkamą pataisą, kaip parodyta šioje lentelėje:

Aplinkos triukšmo ir matuojamo garso skirtumas dB (A) 10 11 12 13 14 15 Pataisa dB (A) 0,5 0,4 0,3 0,2 0,1 0,0

2.2. Transporto priemonė

2.2.1. Transporto priemonė turi būti tipinė rinkai pateikiama transporto priemonė, nurodyta gamintojo, suderinusio tai su technine tarnyba siekiant atitikti šios taisyklės reikalavimus.

Matuojant priekabos nenaudojamos, išskyrus neatskiriamas transporto priemones. Gamintojo prašymu gali būti atliekami transporto priemonių su pakeliamąja ašimi (-s), jai (joms) esant pakeltai (-oms), matavimai.

Atliekant transporto priemonių matavimus, bandomoji masė mt nustatoma pagal toliau nurodytą lentelę.

Tikslinė masė, mtarget, naudojama masei, kuri turi būti N2 ir N3 kategorijų transporto priemonių bandomoji masė, nurodyti. Dėl transporto priemonės ir ašies apkrovos ribojimų faktinė bandomoji transporto priemonės masė gali būti mažesnė.

Transporto priemonės kategorija Transporto priemonės bandomoji masė M1 mt = mro +/– 5 % N1 mt = mro +/– 5 % N2, N3 mtarget = 50 [kg/kW] × Pn [kW] Norint pasiekti transporto priemonės tikslinę masę, virš galinės ašies (-ių) uždedama papildoma apkrova. Papildomos apkrovos ir galinės ašies apkrovos (nepakrautos transporto priemonės) suma mra load unladen turi neviršyti 75 proc. techniškai leidžiamos didžiausios pakrautos transporto priemonės masės galinės ašies apkrovos mac ra max. Pasiektos tikslinės masės leidžiamasis nuokrypis – ± 5 proc. Jei papildomos apkrovos sunkio centro negalima sulyginti su galinės ašies centru, transporto priemonės bandomoji masė mt turi būti ne didesnė kaip priekinės ašies ir galinės ašies (nepakrautos transporto priemonės) apkrovų suma mra load unladen, pridėjus papildomą apkrovą mxload, ir vairuotojo masę md. Daugiau kaip dvi ašis turinčių transporto priemonių bandomoji masė turi būti tokia pati kaip dviašių transporto priemonių. Jeigu nepakrautos transporto priemonės, turinčios daugiau nei dvi ašis, masė munladen yra didesnė nei dviašės transporto priemonės bandomoji masė, tokia transporto priemonė bandoma be papildomos apkrovos. Jeigu nepakrautos transporto priemonės, turinčios daugiau nei dvi ašis, masė munladen yra didesnė nei tikslinė masė, tada tokia transporto priemonė bandoma be papildomos apkrovos. M2, M3 mt = mro Parengtos eksploatuoti transporto priemonės pasiektos masės leidžiamasis nuokrypis – ± 10 proc. Nesukomplektuota M2, M3 jei bandymai atliekami su nesukomplektuota transporto priemone be kėbulo, mtarget = 50 [kg/kW] × Pn [kW] apskaičiuojama laikantis pirmiau minėtų sąlygų (žr. N2, N3 kategoriją), arba mt = mchassisM2M3 + mxloadM2M3 = mro. Parengtos eksploatuoti transporto priemonės pasiektos masės leidžiamasis nuokrypis – ± 10 proc.

2.2.2. Pareiškėjo prašymu M2, M3, N2 arba N3 kategorijos transporto priemonė laikoma atitinkančia sukomplektuotą tipą, jei bandymai atliekami su nesukomplektuota transporto priemone be kėbulo. Išbandant nesukomplektuotą transporto priemonę, visos susijusios garsą izoliuojančios medžiagos, skydai ir triukšmo mažinimo komponentai bei sistemos sumontuojamos transporto priemonėje taip, kaip yra suprojektavęs gamintojas, išskyrus kėbulą, kuris sumontuojamas vėlesniame etape.

Sumontavus papildomą degalų baką arba pirminį degalų baką perkėlus į kitą vietą naujo bandymo atlikti nereikia su sąlyga, kad nebuvo pakeistos kitos akivaizdžią įtaką garso skleidimui darančios transporto priemonės dalys arba konstrukcijos elementai.

Atliekant bandymą turi būti naudojamos tipinės transporto priemonės padangos, parenkamos transporto priemonės gamintojo ir nurodomos pranešimo blanko papildyme (1 priedo 1 priedėlis). Jos turi atitikti vieną iš padangų dydžių, nustatytų transporto priemonei pagal originalios įrangos specifikacijas. Padangą, kaip ir transporto priemonę, turi būti įmanoma dabar ar vėliau laisvai įsigyti rinkoje (1). Padangos pripučiamos iki transporto priemonės bandomajai masei gamintojo rekomenduojamo slėgio. Padangų protektoriaus rašto gylis turi būti ne mažesnis kaip 1,6 mm.

2.2.3. Prieš pradedant matavimus variklis paruošiamas taip, kad veiktų įprastomis naudojimo sąlygomis.

2.2.4. Jei transporto priemonėje įrengta daugiau kaip dviejų ratų pavara, ji bandoma ta pavara, kuri numatyta įprastai naudoti kelyje.

2.2.5. Jei transporto priemonėje įtaisytas ventiliatorius (-iai), turintis automatinį įjungimo mechanizmą, per matavimus į sistemos veikimą nesikišama.

2.2.6. Jei transporto priemonėje įrengta išmetimo sistema su pluoštinėmis medžiagomis, ji prieš bandymą turi būti kondicionuojama pagal 4 priedo reikalavimus.

2.2.7. Apskaičiavimo procedūra, skirta tik N2 ir N3 kategorijų transporto priemonių papildomai apkrovai nustatyti

2.2.7.1. Papildomos apkrovos apskaičiavimas

N2 ir N3 kategorijų dviašių transporto priemonių tikslinė masė mtarget (vienam kW vardinės galios) nurodyta 2.2.1 punkto lentelėje.

mtarget = 50 [kg / kW] × Pn [kW] (1)

Norint pasiekti reikalaujamą bandomos transporto priemonės tikslinę masę mtarget nepakrauta transporto priemonė, įskaitant vairuotojo masę md, apkraunama papildoma mase mxload, kuri uždedama ant galinės ašies, kaip nurodyta 8 formulėje:

mtarget = munladen + md + mxload (2)

Pasiektos tikslinės masės mtarget leidžiamasis nuokrypis – ± 5 proc.

Nepakrautos bandomos transporto priemonės masė munladen apskaičiuojama matuojant pagal skalę nepakrautos transporto priemonės priekinės ašies apkrovą mfa load unladen ir galinės ašies apkrovą mra load unladen, kaip nurodyta (3) formulėje:

munladen = mfa load unladen + mra load unladen (3)

Naudojant 2 ir 3 formules, papildoma apkrova mxload, apskaičiuojama taip, kaip nurodyta 4 ir 5 formulėse:

mxload = mtarget – (md + munladen) (4) mxload = mtarget – (md + mfa load unladen + mra load unladen) (5)

Papildomos apkrovos mxload ir galinės ašies apkrovos (nepakrautos transporto priemonės) suma mra load unladen turi neviršyti 75 proc. techniškai leidžiamos didžiausios pakrautos transporto priemonės masės galinės ašies apkrovos mac ra max, kaip nurodyta 6 formulėje:

0,75 mac ra max ≥ mxload + mra load unladen (6)

mxload yra ne didesnė kaip pagal 7 formulę:

mxload ≤ 0,75 mac ra max – mra load unladen (7)

Jeigu apskaičiuota papildoma apkrova mxload 5 formulėje atitinka 7 formulę, tada papildoma apkrova lygi pagal 5 formulę gautam dydžiui. Transporto pramonės bandomoji masė mt yra tokia, kaip apskaičiuota pagal 8 formulę:

mt = mxload + md + mfa load unladen + mra load unladen (8)

Tokiu atveju transporto priemonės bandomoji masė yra lygi tikslinei masei:

mt = mtarget (9)

Jeigu apskaičiuota papildoma apkrova mxload 5 formulėje neatitinka 7 formulės, bet atitinka 10 formulę

mxload > 0,75 mac ra max – mra load unladen (10),

tada papildoma apkrova mxload yra tokia, kokia nurodyta 11 formulėje:

mxload = 0,75 mac ra max – mra load unladen (11),

o transporto pramonės bandomoji masė mt yra tokia, kokia nurodyta 12 formulėje:

mt = 0,75 mac ra max + md + mfa load unladen (12)

Tokiu atveju transporto priemonės bandomoji masė yra mažesnė už tikslinę masę:

mt < mtarget (13)

2.2.7.2. Apkrovos veiksniai, jei apkrova negali būti sulyginta su galinės ašies sunkio centru

Jei papildomos apkrovos sunkio centro negalima sulyginti su galinės ašies centru, transporto priemonės bandomoji masė mt turi būti ne didesnė kaip priekinės ašies apkrovos mfa load unladen ir galinės ašies (nepakrautos transporto priemonės) apkrovos mra load unladen suma, pridėjus papildomą apkrovą mxload, ir vairuotojo masę md.

Tai reiškia, kad, jeigu faktinės priekinės ir galinės ašies apkrovos matuojamos pagal skalę tada, kai papildoma apkrova mxload uždedama ant transporto priemonės ir sulyginama su galinės ašies centru, transporto priemonės bandomoji masė atėmus vairuotojo masę yra tokia, kokia nurodyta 14 formulėje:

mt – md = mfa load laden + mra load laden (14)

čia:

mfa load laden = mfa load unladen (15)

Jeigu papildomos apkrovos sunkio centro negalima sulyginti su galinės ašies centru, 14 formulė dar gali būti tinkama, bet

mfa load laden > mfa load unladen (16),

kadangi dalis papildomos apkrovos teks priekinei ašiai. Tokiu atveju nėra leidžiama pridėti daugiau svorio ant galinės ašies, kad būtų galima kompensuoti priekinei ašiai tenkančią masę.

2.2.7.3. Transporto priemonės, turinčios daugiau kaip dvi ašis, bandomoji masė

Jeigu bandoma daugiau kaip dvi ašis turinti transporto priemonė, jos bandomoji masė turi būti tokia pati kaip ir dviašės transporto priemonės bandomoji masė.

Jeigu nepakrautos transporto priemonės, turinčios daugiau nei dvi ašis, masė yra didesnė nei dviašės transporto priemonės bandomoji masė, tada tokia transporto priemonė bandoma be papildomos apkrovos.

3. Bandymo metodai

3.1. Važiuojančių transporto priemonių skleidžiamo garso matavimas

3.1.1. Bendrosios bandymo sąlygos

Ant bandymų kelio nubrėžiamos dvi linijos AA′ ir BB′, lygiagrečios su linija PP′ ir išdėstytos atitinkamai 10 ± 0,05 m į priekį ir 10 ± 0,05 m atgal nuo linijos PP′.

Kiekvienoje transporto priemonės pusėje ir su kiekviena pavara atliekami bent keturi matavimai. Parengiamieji matavimai gali būti atliekami nustatymo tikslais, jų rezultatų nepaisoma.

Mikrofonas įrengiamas 7,5 ± 0,05 m atstumu nuo kelio atskaitos linijos CC′ ir 1,2 ± 0,02 m atstumu virš žemės paviršiaus.

Atskaitos ašis laisvojo lauko sąlygomis (žr. standartą IEC 61672–1:2002) turi būti horizontali ir statmena transporto priemonės CC′ linijai.

3.1.2. Specialios transporto priemonių bandymo sąlygos

3.1.2.1. Jei tai M1, N1 ir M2 kategorijų transporto priemonės, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė neviršija 3 500 kg:

transporto priemonės vidurio linijos kelias per visą bandymą turi kuo tiksliau atitikti liniją CC′ nuo artėjimo iki linijos AA′ iki tol, kol transporto priemonės galas kirs liniją BB′. Jei transporto priemonė turi daugiau kaip vieną varančiąją ašį, ji bandoma naudojant įprastam važiavimui skirtą pavarą.

Jei transporto priemonėje įtaisyta pagalbinė neautomatinė transmisija arba keleto greičių ašis, turi būti naudojama padėtis, būdinga įprastam važiavimui mieste. Visais atvejais nėra naudojami pavarų perdavimo skaičiai, skirti lėtam važiavimui, stovėjimui arba stabdymui.

Transporto priemonės bandomoji masė nustatoma pagal 2.2.1 punkto lentelę.

Bandymo greitis vtest yra 50 km/h ± 1 km/h. Bandymo greitis turi būti pasiektas, kai atskaitos taškas yra ties linija PP′.

Jeigu bandymo greitis pakeistas pagal šios taisyklės 3 priedo 3.1.2.1.4.1 punkto e papunktį, pakeistas bandymo greitis turi būti naudojamas abiem – greitėjimo ir pastovaus greičio bandymams.

3.1.2.1.1. Lyginamosios variklio galios masės vienetui indeksas (PMR)

PMR nustatomas taip:

PMR = (Pn/mro) * 1 000 kg/kW, čia Pn matuojamas kW, o mro matuojama kg pagal šio priedo 2.2.1 punktą.

Jeigu veikia du ar daugiau varymo galios šaltinių šios taisyklės 3 priedo 3.1.2.1 punkte nurodytomis sąlygomis, visa variklio naudingoji galia Pn yra laikoma lygiagrečių varymo šaltinių galių aritmetinė suma. Tokie lygiagretūs varymo šaltiniai yra tie galios šaltiniai, kurie užtikrina transporto priemonės judėjimą į priekį kartu laikantis šios taisyklės 3 priedo 3.1.2.1 punkte nurodytų sąlygų. Ne vidaus degimo variklių nurodyta galia yra gamintojo nurodyta galia.

Bematis PMR yra naudojamas pagreičiui apskaičiuoti.

3.1.2.1.2. Pagreičio apskaičiavimas

Pagreičio apskaičiavimas taikomas, tik jei tai yra M1, N1 ir M2 kategorijų transporto priemonės, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė neviršija 3 500 kg.

Visi pagreičiai apskaičiuojami naudojant skirtingą transporto priemonės greitį bandymo trasoje. (2) Pateiktos formulės naudojamos apskaičiuoti awot i, awot i + 1 ir awot test. Greitis ties linija AA′ arba linija PP′ nustatomas transporto priemonės atskaitos taškui kertant linijas AA′ (vAA′) arba PP′ (vPP′). Greitis ties linija BB′ nustatomas transporto priemonės galui kertant liniją BB′ (vBB′). Bandymo ataskaitoje turi būti nurodytas pagreičiui nustatyti taikytas metodas.

Dėl skirtingo transporto priemonės atskaitos taško nustatymo toliau pateiktoje formulėje taikomos transporto priemonės ilgio (lveh) skirtingos vertės. Jei atskaitos taškas yra transporto priemonės priekyje, l = lveh, jei viduryje – l = lveh ir jei gale – l = 0.

Transporto priemonės gamintojo nuožiūra dėl transporto priemonių, kurių atskaitos taškas priekyje, galima naudoti vertę l = 5 m, o dėl transporto priemonių, kurių atskaitos taškas yra viduryje, – l = 2,5 m.

3.1.2.1.2.1. Transporto priemonės su neautomatine transmisija, automatine transmisija, prisitaikančiomis pavaromis ir nepertraukiama belaipsne pavara (CVT) bandomos fiksavus pavaras:

awot test = ((vBB′/3,6)2 – (vAA′/3,6)2) / (2*(20 + l))

Per kiekvieną galiojantį matavimo važiavimą, nustatant pavaros pasirinkimą, naudojamas awot test turi būti keturių awot test, i vidurkis.

Gali būti naudojamas išankstinis pagreitis. Akceleratoriaus nuspaudimo vieta prieš liniją AA′ turi būti nurodyta pranešimo blanko papildyme (žr. 1 priedo 1 priedėlį).

3.1.2.1.2.2. Transporto priemonės su automatinėmis transmisijomis, prisitaikančiomis transmisijomis ir CVT bandomos nefiksavus pavarų.

Per kiekvieną galiojantį matavimo važiavimą, nustatant pavaros pasirinkimą, naudojamas awot test turi būti keturių awot test, i vidurkis.

Jei 3.1.2.1.4.2 punkte aprašyti įtaisai arba priemonės gali būti naudojami transmisijos veikimui valdyti siekiant įvykdyti bandymo reikalavimus, awot test apskaičiuojamas pagal lygtį:

awot test = ((vBB′/3,6)2 – (vAA′/3,6)2) / (2*(20 + l))

Gali būti naudojamas išankstinis pagreitis.

Jei nenaudojami jokie 3.1.2.1.4.2 punkte aprašyti įtaisai arba priemonės, awot apskaičiuojamas pagal lygtį:

awot_testPP-BB = ((vBB′/3,6)2 – (vPP′/3,6)2) / (2*(10 + l))

Neturi būti naudojamas išankstinis pagreitis.

Akceleratoriaus nuspaudimo vieta turi būti ten, kur transporto priemonės atskaitos taškas kerta liniją AA′.

3.1.2.1.2.3. Tikslinis pagreitis

Tikslinis pagreitis aurban apibrėžia tipinį pagreitį miesto eismo sąlygomis ir yra išvedamas iš statistinių tyrimų duomenų. Tai funkcija, priklausanti nuo transporto priemonės PMR.

Tikslinis pagreitis aurban apibrėžiamas taip:

aurban = 0,63 * log10 (PMR) – 0,09

3.1.2.1.2.4. Atskaitinis pagreitis

Atskaitinis pagreitis awot ref apibrėžia pagreitį, kuris reikalingas per greitėjimo bandymą ant bandymų trasos. Tai funkcija, priklausanti nuo transporto priemonės lyginamosios galios masės vienetui indekso. Ši funkcija yra skirtinga skirtingoms transporto priemonių kategorijoms.

Atskaitinis pagreitis awot ref nustatomas taip:

awot ref = 1,59 * log10 (PMR) – 1,41, kai PMR ≥ 25 awot ref = a urban = 0,63 * log10 (PMR) – 0,09, kai PMR < 25

3.1.2.1.3. Dalinės galios koeficientas kP

Dalinės galios koeficientas kp (žr. 3.1.3.1 punktą) naudojamas M1, N1 ir M2 kategorijų transporto priemonių, kurių techniškai leidžiamos didžiausios pakrautos transporto priemonės masė neviršija 3 500 kg, greitėjimo bandymo ir pastovaus greičio bandymo rezultatų svertiniam derinimui.

Kai per bandymą naudojama ne viena pavara, vietoj a wot test turi būti naudojamas a wot ref (žr. 3.1.3.1 punktą).

3.1.2.1.4. Pavarų perdavimo skaičiaus pasirinkimas

Pavarų perdavimo skaičių pasirinkimas per bandymą priklauso nuo konkretaus greitėjimo potencialo awot droselinei sklendei esant atidarytai iki galo ir taikant atskaitinį pagreitį awot ref, reikalingą greitėjimo bandymui su iki galo atidaryta droseline sklende.

Jei transporto priemonėje galima naudoti skirtingas transmisijas, kaip antai automatinis ar mechaninis pavarų perjungimas, ir (arba) skirtingus programinę įrangą ar režimus (pvz., sportinis, žiemos, pritaikomasis), kuriais pasiekiami tinkami pagreičiai, transporto priemonės gamintojas turi įrodyti techninei tarnybai, kad transporto priemonė yra išbandyta režimu, kuriuo pasiekiamas pagreitis, artimiausias pagreičiui awot ref.

Transporto priemonės transmisija, pavara ar pavarų perdavimo skaičius gali būti valdomi elektroninėmis arba mechaninėmis priemonėmis siekiant išvengti pavaros išjungimo funkcijos suaktyvinimo.“

Šio priedo priedėlio 3a–3e brėžiniuose kaip pagalba bandymams atlikti diagramų forma pateikti pavarų pasirinkimo ir bandomojo važiavimo kriterijai M1 ir M2 kategorijų transporto priemonėms, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė neviršija 3 500 kg, ir N1 kategorijos transporto priemonėms.

3.1.2.1.4.1. Transporto priemonės su neautomatine transmisija, automatinėmis transmisijomis, prisitaikančiomis transmisijomis arba CVT bandomos užfiksavus pavaras

Galimos pavarų perdavimo skaičių pasirinkimo sąlygos:

a) jei naudojant vieną konkretų perdavimo skaičių atskaitinio pagreičio awot ref ± 5 proc. leidžiamo nuokrypio intervale pasiekiamas pagreitis neviršija 2,0 m/s2, bandoma naudojant tą perdavimo skaičių;

b) jeigu su jokiu pavarų perdavimo skaičiumi nepasiekiamas reikiamas pagreitis, pasirenkamas perdavimo skaičius i (jei didesnis pagreitis) ir perdavimo skaičius i + 1 (jei mažesnis pagreitis), kuriuo pasiekiamas mažesnis nei atskaitinis pagreitis. Jei pagreičio vertė, esant pavarų perdavimo skaičiui i, neviršija 2,0 m/s2, per bandymą naudojami abu pavarų perdavimo skaičiai. Svertinis koeficientas, siejant su atskaitiniu pagreičiu awot ref, apskaičiuojamas taip: k = (awot ref – awot (i + 1))/(awot (i) – awot (i + 1));

c) jei esant pavarų perdavimo skaičiui i pagreičio vertė viršija 2,0 m/s2, turi būti naudojamas pirmas perdavimo skaičius, kuriuo pasiekiamas pagreitis, mažesnis kaip 2,0 m/s2, išskyrus atvejus, kai perdavimo skaičius i + 1 užtikrina pagreitį, mažesnį kaip aurban. Šiuo atveju turi būti naudojamos dvi pavaros i ir i + 1, įskaitant i pavarą, kuria pagreitis viršija 2,0 m/s2. Kitais atvejais kita pavara neturi būti naudojama. Dalinės galios koeficientui kP apskaičiuoti turi būti naudojamas per bandymą pasiektas pagreitis awot test, o ne awot ref;

d) jei transporto priemonės transmisijoje yra tik viena pavarų perdavimo skaičiaus parinktis, greitėjimo bandymas atliekamas su šia parinktimi. Dalinės galios koeficientui kP apskaičiuoti tada naudojamas pasiektas pagreitis, o ne awot ref;

e) jei vardinis variklio sukimosi dažnis viršijamas prieš transporto priemonei kertant liniją BB′, naudojama kita aukštesnė pavara. Jeigu kita aukštesne pavara pasiekiamas pagreitis yra mažesnis už aurban, transporto priemonės bandymo greitis vtest sumažinamas 2,5 km/h, o pavaros pasirenkamos taip, kaip nurodyta šiame punkte. Jokiomis aplinkybėmis transporto priemonės greitis negali būti mažesnis nei 40 km/h. Tokiu atveju leidžiama perjungti pavarą, net jeigu awot neviršija aurban.

Jeigu transporto priemonei netaikoma išimtis dėl ASEP pagal 6.2.3 punktą, bandoma su i pavara ir registruojamos vertės (Lwot i, nwot,BB i vwot,BB i) 7 priede numatytiems bandymams atlikti.

3.1.2.1.4.2. Transporto priemonės su automatine transmisija, prisitaikančiomis transmisijomis ir CVT bandomos neužfiksavus pavarų:

turi būti naudojama visiško automatinio veikimo pavarų perjungimo svirties padėtis.

Pagreičio vertė awot test apskaičiuojama pagal 3.1.2.1.2.2 punkto reikalavimus.

Per bandymą gali būti įjungiama žemesnė pavara ir naudojamas didesnis pagreitis. Neleidžiama įjungti aukštesnės pavaros ir naudoti mažesnio pagreičio. Turi būti vengiama įjungti tokias pavaras, kurios nenaudojamos miesto eismo sąlygomis.

Todėl leidžiama nustatyti ir naudoti elektroninius arba mechaninius įtaisus, įskaitant papildomas pavarų perjungimo svirties padėtis, kad nebūtų leidžiama įjungti žemesnę pavarą, kuri per bandymą paprastai nenaudojamas nustatytomis miesto eismo sąlygomis.

Pasiektas pagreitis awot test turi būti ne mažesnis kaip aurban.

Jei įmanoma, gamintojas turi imtis priemonių, kad būtų išvengta didesnės kaip 2,0 m/s2 pagreičio awot test vertės.

Tada dalinės galios koeficientui kp apskaičiuoti (žr. 3.1.2.1.3 punktą) naudojamas pasiektas pagreitis awot test, o ne awot ref.

3.1.2.1.5. Greitėjimo bandymas

Gamintojas turi nustatyti visiško akceleratoriaus nuspaudimo prieš liniją AA′ atskaitos taško vietą. Akceleratorius turi būti iki galo nuspaustas (kuo greičiau), kai transporto priemonės atskaitos taškas pasiekia nustatytą vietą. Akceleratorius turi būti laikomas nuspaustas, kol transporto priemonės galas pasiekia liniją BB′. Tada akceleratorius kuo skubiau atleidžiamas. Akceleratoriaus visiško nuspaudimo vieta prieš liniją AA′ turi būti nurodyta pranešimo blanko papildyme (žr. 1 priedo 1 priedėlį). Techninė tarnyba turi turėti galimybę atlikti pakartotinį bandymą.

Iš dviejų neatskiriamų dalių sudarytos sujungtosios transporto priemonės laikomos vientisa transporto priemone; kertant liniją BB′, puspriekabės nepaisoma.

3.1.2.1.6. Pastovaus greičio bandymas

Pastovaus greičio bandymas atliekamas naudojant tą pačią pavarą (-as), kaip nustatyta greitėjimo bandymui, pastoviu 50 km/h greičiu, taikant ± 1 km/h leidžiamąjį nuokrypį tarp linijų AA′ ir BB′. Per pastovaus greičio bandymą akceleratoriaus valdiklis nustatomas taip, kad tarp linijų AA′ ir BB′ būtų išlaikomas pastovus greitis. Jei pavara užfiksuota greitėjimo bandymui, ta pati pavara turi būti užfiksuota ir pastovaus greičio bandymui.

Pastovaus greičio bandymas nebūtinas transporto priemonėms, kurių PMR < 25.

3.1.2.2. Jei tai M2 kategorijos transporto priemonės, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 3 500 kg, M3, N2 ir N3 kategorijų transporto priemonės:

transporto priemonės vidurio linijos kelias per visą bandymą turi kuo tiksliau atitikti liniją CC′ nuo artėjimo iki linijos AA′ iki tol, kol transporto priemonės galas kirs liniją BB′. Bandymas atliekamas be priekabos arba puspriekabės. Jei priekaba nuo vilkiko nėra lengvai atskiriama, priekabos nepaisoma kertant liniją BB′. Jei transporto priemonėje yra kokia nors įranga, pvz., betono maišyklė, kompresorius ir kt., per bandymą ši įranga neturi veikti. Transporto priemonės bandymo masė nustatoma pagal šios taisyklės 3 priedo 2.2.1 punkto lentelę.

Pavarai ir transporto priemonės greičiui pasirinkti naudojamos vertės nBB′ ir vBB′ turi būti keturių nBB′, j ir vBB′, j verčių kiekvieno galiojančio matavimo važiavimo metu vidurkis.

Vertė nBB′ registruojama 10 sūkių per minutę tikslumu. Tolesniems apskaičiavimams naudojama registruota vertė nBB′.

Vertė vBB′ registruojama dešimtosios tikslumu (xx,x). Tolesniems apskaičiavimams naudojama registruota vertė vBB″.

Tikslinės M2 kategorijos transporto priemonių, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 3 500 kg, N2 kategorijos transporto priemonių bandymo sąlygos:

kai atskaitos taškas kerta liniją BB′, variklio sukimosi dažnis nBB′ turi siekti 70–74 proc. dažnio S, kuriam esant variklis pasiekia didžiausią vardinę naudingąją galią, o transporto priemonės greitis turi būti 35 ± 5 km/h. Tarp linijų AA′ ir BB′ turi būti užtikrintas pastovus pagreitis.

M3, N3 kategorijų transporto priemonių tikslinės bandymo sąlygos:

kai atskaitos taškas kerta liniją BB′, variklio sukimosi dažnis nBB′ turi siekti 85–89 proc. dažnio S, kuriam esant variklis pasiekia didžiausią vardinę naudingąją galią, o transporto priemonės greitis turi būti 35 ± 5 km/h. Tarp linijų AA′ ir BB′ turi būti užtikrintas pastovus pagreitis.

3.1.2.2.1. Pavarų perdavimo skaičiaus pasirinkimas

Už tinkamo bandymo būdo, kad būtų įvykdytos reikalaujamos sąlygos, nustatymą atsako gamintojas.

Transporto priemonės transmisija, pavara arba pavarų perdavimo skaičius pasirenkami pagal šios taisyklės 3 priedo 3.1.2.2.1.1 arba 3.1.2.2.1.2 punkte nurodytas sąlygas. Transporto priemonės transmisija, pavara ar pavarų perdavimo skaičius gali būti valdomi elektroninėmis arba mechaninėmis priemonėmis, įskaitant pavaros išjungimo funkcijos blokavimą.

Šio priedo priedėlio 4a–4d brėžiniuose kaip pagalba bandymams atlikti diagramų forma pateikti pavarų pasirinkimo ir bandomojo važiavimo kriterijai M2 kategorijos transporto priemonėms, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 3 500 kg, ir N2, M3 ir N3 kategorijų transporto priemonėms.

3.1.2.2.1.1. Neautomatinė transmisija, automatinė transmisija, prisitaikančios transmisijos ir transmisijos su nepertraukiama belaipsne pavara (CVT) bandomos fiksavus pavaras

Turi būti užtikrintos pastovaus greitėjimo sąlygos. Pavaros pasirinkimą lemia tikslinės sąlygos.

Vykdant šios taisyklės 3 priedo 3.1.2.2 punkto tikslines sąlygas galimos tokios sąlygos:

a) jeigu pasirinkus vieną pavarą įvykdomos tikslinės variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ ir transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlygos, bandymas atliekamas su ta pavara;

b) jeigu pasirinkus daugiau nei vieną pavarą įvykdomos tikslinės variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ ir transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlygos, bandymas atliekamas su ta pavara i, kuri leidžia pasiekti greitį vBB′ gear i, artimiausią 35 km/h;

c) jeigu pasirinkus dvi pavaras įvykdomos tikslinės variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ ir transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlygos ir sąlyga – (vtarget BB′ – vBB′ gear i) = (vBB′ gear i + 1 – vtarget BB′) tada abi pavaros naudojamos Lurban vertei apskaičiuoti;

d) jeigu pasirinkus vieną pavarą įvykdoma tikslinė variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ sąlyga, bet ne transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlyga, naudojamos dvi pavaros – pavara x ir pavara y. Tikslinės transporto priemonės greičio sąlygos įjungus šias dvi pavaras yra tokios: pavarax 25 km/h ≤ vBB′x ≤ 30 km/h ir pavaray 40 km/h ≤ vBB′y ≤ 45 km/h Abi pavaros – pavarax ir pavaray – turi atitikti tikslinį variklio sukimosi dažnį ntarget BB′. Abi pavaros naudojamos tolesniems Lurban vertės apskaičiavimams. Jeigu tik viena pavara atitinka tikslinį variklio sukimosi dažnį ntarget BB′, bandymas atliekamas su ta pavara. Ši pavara naudojamos tolesniems Lurban vertės apskaičiavimams.

e) jeigu nei viena pavara neatitinka tikslinio variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ pagal d sąlygą, tada pasirenkama f sąlyga;

f) jeigu nei viena pasirinkta pavara neatitinka tikslinio variklio sukimosi dažnio, pasirenkama ta pavara, kuri atitinka tikslinį transporto priemonės greitį vtarget BB′ ir labiausiai atitinka tikslinį variklio sukimosi dažnį ntarget BB′, o ją įjungus jis neviršijamas. vBB′ gear i = vtarget BB′ nBB′ gear i ≤ ntarget BB′ Turi būti užtikrintas pastovus pagreitis. Jei, įjungus tam tikrą pavarą, negalima užtikrinti pastovaus pagreičio, tos pavaros nepaisoma. Visomis sąlygomis negalima viršyti vardinio variklio sukimosi dažnio, kai transporto priemonės atskaitos taškas yra matavimo zonoje, Jeigu vardinis variklio sukimosi dažnis viršijamas matavimo zonoje, tos pavaros nepaisoma.

3.1.2.2.1.2. Automatinė transmisija, prisitaikančios transmisijos ir transmisijomis su kintamu pavarų perdavimų skaičiumi, bandomos nefiksavus pavarų

Turi būti naudojama visiško automatinio veikimo pavarų perjungimo svirties padėtis.

Per bandymą gali būti įjungiama žemesnė pavara ir naudojamas didesnis pagreitis. Neleidžiama įjungti aukštesnės pavaros ir naudoti mažesnio pagreičio. Visais atvejais vengiama įjungti tą pavarą, kuri paprastai, esant gamintojo nustatytai sąlygai važiuoti mieste, nenaudojama.

Todėl leidžiama nustatyti ir naudoti elektroninius arba mechaninius įtaisus, įskaitant papildomas pavarų perjungimo svirties padėtis, kad nebūtų leidžiama perjungti žemesnes pavaras, kurios per bandymą paprastai nenaudojamos nustatytomis miesto eismo sąlygomis.

Vykdant šios taisyklės 3 priedo 3.1.2.2 punkto tikslines sąlygas galimos tokios sąlygos:

a) jeigu pasirinkus pavarų perjungimo svirties padėtį įvykdomos tikslinės variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ ir transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlygos, bandymas atliekamas su pavaros perjungimo svirtimi toje padėtyje;

b) jeigu pasirinkus pavarų perjungimo svirties padėtį įvykdoma tikslinės variklio sukimosi dažnio ntarget BB′, bet ne transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlyga, tikslinė transporto priemonės greičio sąlyga pakeičiama dviejų tikslinių greičio verčių sąlyga taip, kaip toliau nurodyta. vBB′1 apibrėžiama: 25 km/h ≤ vBB′1 ≤ 35 km/h ir vBB′2 apibrėžiama: 35 km/h ≤ vBB′2 ≤ 45 km/h. Atliekami du bandymai, vienas esant greičiui vBB′1 ir kitas esant vBB′2 greičiui. Abi bandymo sąlygos naudojamos tolesniems Lurban vertės apskaičiavimams;

c) jeigu b sąlyga dėl variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ negali būti įvykdyta, pasirenkama d punkte nurodyta sąlyga;

d) jeigu pasirinkus pavarų perjungimo svirties padėtį negalima įvykdyti tikslinės variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ sąlygos, bet transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlyga gali būti įvykdyta, tikslinė transporto priemonės greičio sąlyga pakeičiama dviejų tikslinių greičio verčių sąlyga taip, kaip toliau nurodyta. vBB′1 apibrėžiama: 25 km/h ≤ vBB′1 ≤ 30 km/h ir vBB′2 apibrėžiama: 40 km/h ≤ vBB′2 ≤ 45 km/h. Atliekami du bandymai, vienas esant greičiui vBB′1 ir kitas esant vBB′2 greičiui. Bandymas atliekamas esant sukimosi dažniui nBB′, kurio vertė artimiausia tiksliniam variklio sukimosi dažniui ntarget BB′, bet ne didesnė kaip ntarget BB′. nBB′ i ≤ ntarget BB′ kai i = 1, 2 jeigu su transporto priemone sąlygos nBB′ i ≤ ntarget BB′ kai i = 1, 2 negalima įvykdyti, taikoma e punkte nurodyta bandymo sąlyga;

e) jeigu pasirinkus pavarų perjungimo svirties padėtį negalima įvykdyti nei tikslinės variklio sukimosi dažnio ntarget BB′ sąlygos, nei transporto priemonės greičio vtarget BB′ sąlygos, tikslinė transporto priemonės greičio sąlyga pakeičiama taip: vBB′ = vtarget BB′ + 5 km/h Bandymas atliekamas transporto priemonės greičiui esant vBB′, kai nBB′ vertė yra artimiausia tiksliniam variklio sukimosi dažniui ntarget BB′. Kai transporto priemonė kerta liniją PP′, leidžiama perjungti pavarą į aukštesnes ir mažesnis pagreitis;

f) jei transporto priemonės transmisija suprojektuota taip, kad yra tik vienintelė pavara (D), per bandymą ribojanti variklio sukimosi dažnį, transporto priemonė turi būti bandoma naudojant tik tikslinį transporto priemonės greitį vtarget BB′.

3.1.2.2.1.3. Jėgos pavara, kai nėra žinomas vidaus degimo variklio sukimosi dažnis

Transporto priemonės su jėgos pavara, kai nėra žinomas vidaus degimo variklio sukimosi dažnis, turi atitikti tik tikslinę transporto priemonės greičio sąlygą vtarget BB′.

Vykdant šios taisyklės 3 priedo 3.1.2.2 punkto tikslinę sąlygą vtarget BB′ galimos tokios sąlygos:

a) jei nėra žinomas vidaus degimo variklio sukimosi dažnis, būtina vykdyti tik tikslinę transporto priemonės greičio sąlygą vtarget BB′;

b) jei nėra žinomas vidaus degimo variklio sukimosi dažnis ir negalima įvykdyti tikslinės transporto priemonės greičio sąlygos vtarget BB′, abi bandymo sąlygos gali būti nustatomos taip, kaip toliau nurodyta. vBB′1 pirmai bandymo sąlygai apibrėžiamas taip: 25 km/h ≤ vBB′1 ≤ 35 km/h ir vBB′2 antrai bandymo sąlygai apibrėžiamas taip: 35 km/h ≤ vBB′2 ≤ 45 km/h Abi bandymo sąlygos naudojamos tolesniems Lurban vertės apskaičiavimams;

c) jei nėra žinomas variklio sukimosi dažnis ir transporto priemonės tikslinis greitis vtarget BB′ bei vBB′1, apibrėžtas kaip 25 km/h ≤ vBB′1 ≤ 35 km/h negali būti nustatyti, turi būti atliktas tik vienas bandymas transporto priemonės greičiui esant vBB′2, kai jis apibrėžtas taip: 35 km/h ≤ vBB′2 ≤ 45 km/h

Bandymo sąlyga vBB′2 naudojama tolesniems Lurban vertės apskaičiavimams.

3.1.2.2.2. Greitėjimo bandymas

Kai transporto priemonės atskaitos taškas pasiekia liniją AA′, akceleratorius turi būti nuspaustas iki galo (automatiškai neturi būti įjungiama žemesnė pavara, nei įprastai naudojama važiuojant mieste) ir laikomas iki galo nuspaustas tol, kol transporto priemonės galas kirs liniją BB′ ir bus bent 5 m atstumu už linijos BB′. Tada (gamintojo nuožiūra) akceleratorius gali būti atleistas.

Iš dviejų neatskiriamų dalių sudarytos sujungtosios transporto priemonės laikomos vientisa transporto priemone; kertant liniją BB′, puspriekabės nepaisoma.

3.1.3. Rezultatų aiškinimas

Jei tai M1 ir M2 kategorijų transporto priemonės, kurių techniškai leidžiama didžiausia masė neviršija 3 500 kg, ir N1 kategorijos transporto priemonės, didžiausias A svertinis garso slėgio lygis, rodomas kiekvieną kartą transporto priemonei važiuojant nuo linijos AA′ iki BB′, apvalinamas iki pirmojo reikšminio dešimtainio skaitmens po kablelio (pvz., XX,X).

Jei tai M2 kategorijos transporto priemonės, kurių techniškai leidžiama didžiausia masė viršija 3 500 kg, ir M3, N2 ir N3 kategorijos transporto priemonės, didžiausias A svertinis garso slėgio lygis, rodomas kiekvieną kartą transporto priemonės atskaitos taškui judant nuo linijos AA′ iki linijos BB′ + 5 m taško, apvalinamas iki pirmojo reikšminio dešimtainio skaitmens po kablelio (pvz., XX,X).

Jeigu didžiausias garso slėgio lygis akivaizdžiai nedera su bendru nustatytu garso slėgio lygiu, matavimo rezultatas atmetamas. Kiekvienoje transporto priemonės pusėje visomis bandymo sąlygomis ir su kiekvienu pavaros perdavimo skaičiumi atliekami bent keturi matavimai. Matavimai kairėje ir dešinėje pusėse atliekami vienu metu arba nuosekliai. Apskaičiuojant galutinį tam tikros transporto priemonės pusės rezultatą, naudojami pirmieji keturi galiojantys nuoseklių matavimų rezultatai, 2 dB (A) intervale, ištrinant negaliojančius rezultatus (žr. 2.1 punktą). Kiekvienos pusės matavimo rezultatų vidurkis apskaičiuojamas atskirai ir suapvalinamas dešimtųjų tikslumu. Tolesni apskaičiavimai siekiant gauti Lurban vertę atliekami atskirai kairės ir dešinės transporto pusės atžvilgiu. Galutinė registruojama vertė yra bandymo rezultatas, matematiškai suapvalintas iki artimiausio sveikojo skaičiaus, lygus didesnei matavimų abiejose pusėse vertei.

Registruojami greičio matavimų ties linijomis AA′, BB′ ir PP′ rezultatai. Jie naudojami apskaičiavimuose, suapvalinti iki pirmojo reikšminio dešimtainio skaitmens po kablelio.

Apskaičiuotas pagreitis awot test registruojamas iki antrojo dešimtainio skaitmens po kablelio.

3.1.3.1. Jei tai M1, N1 ir M2 kategorijų transporto priemonės, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė neviršija 3 500 kg:

Greitėjimo bandymo ir pastovaus greičio bandymo rezultatų vertės apskaičiuojamos taip:

Lwot rep = Lwot (i + 1) + k * (Lwot(i) – Lwot (i + 1))

Lcrs rep = Lcrs(i + 1) + k * (Lcrs (i) – Lcrs (i + 1))

čia k = (awot ref – awot (i + 1))/(awot (i) – awot (i + 1))

Kai tai yra bandymas esant vieninteliam pavarų perdavimo skaičiui, vertėmis laikomas kiekvieno bandymo rezultatas.

Galutinis rezultatas apskaičiuojamas derinant Lwot rep ir Lcrs rep. Taikoma tokia lygtis:

Lurban = Lwot rep – kP * (Lwot rep – Lcrs rep)

Svertinis koeficientas kP leidžia apskaičiuoti važiavimo mieste dalinės galios koeficientą. Kai per bandymą naudojama daugiau pavarų perdavimo skaičių, kP apskaičiuojamas taip:

kP = 1 – (aurban / awot ref)

Jei bandymui nustatyta tik viena pavara, kP apskaičiuojamas taip:

kP = 1 – (aurban / awot test)

Kai awot test mažesnis kaip aurban:

kP = 0.

3.1.3.2. Jei tai M2 kategorijos transporto priemonės, kurių techniškai leidžiama didžiausia pakrautos transporto priemonės masė viršija 3 500 kg, M3, N2 ir N3 kategorijų transporto priemonės:

kai naudojamas bandymo esant vienai bandymo sąlygai gautas rezultatas, galutinis rezultatas Lurban lygus tarpiniam rezultatui.

Kai naudojami bandymo esant dviem bandymo sąlygoms gauti rezultatai, apskaičiuojamas dviejų bandymų kiekvienoje pusėje esant dviem sąlygoms tarpinių rezultatų dviejų vidurkių aritmetinis vidurkis. Galutinis rezultatas Lurban yra aukštesnė iš dviejų apskaičiuotų vidurkių vertė.

3.2. Stovinčių transporto priemonių skleidžiamo garso matavimas

3.2.1. Garso lygis greta transporto priemonių

Matavimo rezultatai turi būti įtraukti į 1 priedo 1 priedėlyje pateiktą pranešimo blanko papildymą.

3.2.2. Garso matavimai

Matavimams naudojamas precizinis garso lygio matuoklis, kaip apibrėžta šio priedo 1.1 punkte.

3.2.3. Bandymo aikštelė – vietos sąlygos (žr. 3 priedo priedėlio 2 brėžinį)

3.2.3.1. Prie mikrofono neturi būti kliūčių, galinčių turėti poveikio garso laukui; tarp mikrofono ir garso šaltinio neturi būti jokio asmens. Matuoklio stebėtojas turi būti ten, kur negalėtų padaryti poveikio matuoklio rodmenims.

3.2.4. Trukdantis triukšmas ir vėjo trukdžiai

Matuokliais užregistruoti aplinkos triukšmo ir vėjo rodmenys turi būti bent 10 dB (A) mažesni už matuojamą garso lygį. Prie mikrofono galima pritaisyti tinkamą stiklą, jeigu atsižvelgiama į galimą stiklo įtaką mikrofono jautriui (žr. šio priedo 1.1 punktą).

3.2.5. Matavimo metodas

3.2.5.1. Matavimų pobūdis ir skaičius

Didžiausias garso lygis, išreikštas A svertinės skalės decibelais (dB (A)), matuojamas 3.2.5.3.2.1 punkte nurodytu veikimo laikotarpiu.

Kiekviename matavimo taške turi būti matuojama bent tris kartus.

3.2.5.2. Transporto priemonės padėtis ir parengimas

Transporto priemonė turi būti pastatyta bandymų aikštelės viduryje, pavaros perjungimo svirtis perjungta į neutralią padėtį, o sankaba įjungta. Jei dėl transporto priemonės konstrukcijos to atlikti negalima, transporto priemonė bandoma pagal gamintojo nurodymus, skirtus stacionaraus variklio bandymams. Prieš kiekvieną matavimų seriją variklio būklė turi būti tokia, kokia būna įprastomis naudojimo sąlygomis, kaip nurodyta gamintojo.

Jei transporto priemonėje įtaisytas ventiliatorius (-iai), turintis automatinį įjungimo mechanizmą, per garso lygio matavimus į sistemos veikimą nesikišama.

Variklio gaubtas arba variklio skyriaus dangtis, jei jis įtaisytas, turi būti uždarytas.

3.2.5.3. Triukšmo matavimas prie išmetimo vamzdžio

(žr. 3 priedo priedėlio 2 brėžinį).

3.2.5.3.1. Mikrofono padėtys

3.2.5.3.1.1. Mikrofonas įrengiamas 0,5 ± 0,01 m atstumu nuo 2 brėžinyje nurodyto išmetimo vamzdžio atskaitos taško, 45 ± 5° kampu vertikalios ašies, kurioje yra išmetimo vamzdžio galo srauto ašis, atžvilgiu. Mikrofonas turi būti atskaitos taško aukštyje, bet ne mažesniu kaip 0,2 m atstumu nuo žemės paviršiaus. Mikrofono atskaitos ašis turi būti lygiagreti su žemės paviršiumi ir nukreipta išmetimo angos atskaitos taško link.

Jei galimos dvi mikrofono padėtys, naudojama padėtis, esanti toliausiai į šoną nuo transporto priemonės išilginės vidurio linijos.

Jei išmetimo vamzdžio srauto ašis su transporto priemonės išilgine vidurio linija sudaro 90° kampą, mikrofonas įtaisomas toliausiai nuo variklio esančioje vietoje.

3.2.5.3.1.2. Transporto priemonėse, kurių išmetimo angos viena nuo kitos nutolusios didesniu kaip 0,3 m atstumu, kiekvienai angai atliekama po vieną matavimą. Užregistruojamas aukščiausias lygis.

3.2.5.3.1.3. Tuo atveju, kai yra dvi arba daugiau išmetimo angų, viena nuo kitos nutolusių mažesniu kaip 0,3 m atstumu ir prijungtų prie to paties duslintuvo; mikrofono padėtis siejama su išmetimo anga, esančia arčiau toliausio transporto priemonės krašto, arba, kai tokios išmetimo angos nėra, su anga, kuri yra aukščiausiai virš žemės.

3.2.5.3.1.4. Kai transporto priemonių išmetimo vamzdis yra vertikalus (pvz., krovininėse transporto priemonėse), mikrofonas turėtų būti įrengtas išmetimo angos aukštyje. Mikrofono ašis turėtų būti vertikali ir nukreipta aukštyn. Ašis turi būti 0,5 m ± 0,01 m atstumu nuo išmetimo vamzdžio atskaitos taško, bet ne mažesniu kaip 0,2 m atstumu nuo transporto priemonės šono, esančio arčiau išmetimo vamzdžio.

3.2.5.3.1.5. Kai išmetimo angos yra po transporto priemonės kėbulu, mikrofonas įtaisomas mažiausiai 0,2 m atstumu nuo artimiausios transporto priemonės dalies, vietoje, kuri yra arčiausiai, bet ne mažesniu kaip 0,5 m atstumu nuo išmetimo vamzdžio atskaitos taško ir 0,2 m atstumu virš žemės; taip pat – ne vienoje linijoje su išmetamųjų dujų srautu. Kai kuriais atvejais į 3.2.5.3.1.1 punkto kampuotumo reikalavimą gali būti neatsižvelgiama.

3.2.5.3.1.6. Mikrofono padėties pavyzdžiai priklausomai nuo išmetimo vamzdžio padėties pateikiami 3 priedo priedėlio 3a–3d brėžiniuose.

3.2.5.3.2. Variklio veikimo sąlygos

3.2.5.3.2.1. Tikslinis variklio sukimosi dažnis

Tikslinis variklio sukimosi dažnis apibrėžiamas taip:

a) transporto priemonėms, kurių vardinis variklio sukimosi dažnis ne didesnis kaip 5 000 min– 1, – 75 proc. variklio sukimosi dažnio S;

b) transporto priemonėms, kurių vardinis variklio sukimosi dažnis didesnis kaip 5 000 min– 1 ir mažesnis kaip 7 500 min– 1, – 3 750 min– 1;

c) transporto priemonėms, kurių vardinis variklio sukimosi dažnis ne mažesnis kaip 7 500 min– 1, – 50 proc. variklio sukimosi dažnio S;

Jei transporto priemonė negali pasiekti pirmiau nurodyto variklio sukimosi dažnio, tikslinis variklio sukimosi dažnis turi būti 5 proc. mažesnis už didžiausią galimą variklio sukimosi dažnį atliekant stovinčios transporto priemonės bandymą.

3.2.5.3.2.2. Bandymų procedūra

Variklio sukimosi dažnis laipsniškai didinamas nuo tuščiosios eigos iki tikslinio sukimosi dažnio, neviršijant ± 3 proc. tikslinio variklio sukimosi dažnio leidžiamojo nuokrypio intervalo, ir išlaikomas pastovus. Tuomet droselio valdymo įtaisas staigiai atleidžiamas ir variklio sukimosi dažnis sumažėja iki tuščiosios eigos sąlygomis gaunamo dažnio. Garso slėgio lygis matuojamas 1 sekundę palaikant pastovų variklio sukimosi dažnį ir visą lėtėjimo laikotarpį. Kaip bandymo vertė užregistruojamas didžiausias garso lygio matuoklio rodmuo šio bandymo atlikimo metu, matematiškai suapvalintas dešimtųjų tikslumu.

3.2.5.3.2.3. Bandymo galiojimo pripažinimas

Matavimas laikomas galiojančiu, jei per bandymą bent 1 sekundei variklio sukimosi dažnis nenukrypsta nuo tikslinio variklio sukimosi dažnio daugiau kaip ± 3 proc.

3.2.6. Rezultatai

Kiekviename bandymo taške turi būti matuojama bent tris kartus. Registruojamas didžiausias A svertinis garso lygis, nustatytas per kiekvieną iš trijų matavimų. Apskaičiuojant galutinį tam tikros matavimo vietos rezultatą, naudojami pirmieji trys galiojantys nuoseklių matavimų rezultatai, 2 dB (A) intervale, ištrinant negaliojančius rezultatus (žr. 2.1 punktą, išskyrus bandymo aikštelės specifikacijas). Galutinis rezultatas yra visų matavimo padėčių ir trijų matavimo rezultatų didžiausias garso lygis.

4. M1 kategorijos važiuojančios hibridinės transporto priemonės skleidžiamas garsas, kai vidaus degimo variklis negali veikti transporto priemonei stovint (duomenys, perduodami siekiant palengvinti veikiančios transporto priemonės bandymą)

4.1. Siekiant palengvinti hibridinių transporto priemonių naudojimo atitikties bandymą – kai vidaus degimo variklis negali veikti transporto priemonei stovint – toliau pateikiama informacija, susijusi su garso slėgio lygio matavimais, atliktais pagal 3 priedo 3.1 punktą, motorinei transporto priemonei važiuojant, nurodoma kaip naudojimo atitikties baziniai duomenys:

a) pavara i arba, jeigu transporto priemonės išbandomos neužfiksavus pavarų, bandymui pasirinkta pavarų perjungimo svirties padėtis;

b) veikimo jungiklio padėtis matuojant garso slėgio lygį Lwot,(i) (jei jungiklis sumontuotas);

c) ilgis prieš greitėjimą lPA (m);

d) vidutinis transporto priemonės greitis km/h greitėjimo visiškai atidarius droselio sklendę bandymo pradžioje, įjungus pavarą i; ir

e) garso slėgio lygis Lwot,(i), išreikštas dB (A), kai bandymas atliekamas plačiai atidarius droselio sklendę naudojant i pavarą, apibrėžtas kaip didžiausia iš dviejų verčių, gautų suvidurkinus atskirų matavimų rezultatus atskirai ties kiekviena mikrofono vieta.

4.2. Naudojimo atitikties baziniai duomenys įvedami į tipo patvirtinimo sertifikatą, kaip nurodyta 1 priedo 1 priedėlio pranešimo blanko papildymo 2.3 punkte.

(1) Atsižvelgiant į tai, kad padangų skleidžiamo garso poveikis bendram skleidžiamam garsui yra didelis, turi būti atsižvelgiama į galiojančių teisės aktų nuostatas dėl padangų kelyje skleidžiamo garso. Laikantis taisyklės Nr. 117, gamintojo prašymu atliekant tipo patvirtinimo ir gamybos atitikties matavimus nenaudojamos varančiosios ašies ratui skirtos (frikcinės), žieminės padangos ir specialiosios paskirties padangos, kaip apibrėžta taisyklės Nr. 117 2 dalyje.

(2) Žr. 3 priedo priedėlio 1 brėž.