Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 107 „Vienodos nuostatos dėl M2 arba M3 kategorijos transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į jų bendrąją konstrukciją“ [2018/237]

Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:

07 serijos pakeitimų 1 papildymo. Įsigaliojimo data – 2017 m. birželio 22 d.

07 serijos pakeitimų 1 klaidų ištaisymo.

TURINYS

TAISYKLĖ

PRIEDAI

1. TAIKYMO SRITIS

1.1. Ši taisyklė taikoma visoms M2 arba M3 (1) kategorijos vienaukštėms, dviaukštėms, atskiroms arba sujungtoms transporto priemonėms.

1.2. Tačiau šios taisyklės reikalavimai netaikomi šioms transporto priemonėms:

1.3. Šios taisyklės reikalavimai taikomi nurodytoms transporto priemonėms tik tiek, kiek transporto priemonės atitinka savo numatytąja paskirtį ir funkcijas:

1.4. Kol bus pridėtos atitinkamos nuostatos, nė viena šios taisyklės nuostata nedraudžia susitariančiajai šaliai nustatyti jos teritorijoje registruojamoms transporto priemonėms taikomų reikalavimų, susijusių su viduje arba išorėje montuojamos kelionės maršruto ir (arba) paskirties vietos garsinio ir (arba) vaizdinio valdymo įrangos įrengimu, ir jos techninių reikalavimų.

2. SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje:

2.1. Transporto priemonė – M2 arba M3 kategorijos transporto priemonė, kuriai taikomos pirmiau pateiktos 1 dalies nuostatos.

2.1.1. Daugiau kaip 22 keleiviams (be vairuotojo) vežti pritaikytos transporto priemonės skirstomos į tris klases:

2.1.2. Ne daugiau kaip 22 keleiviams (be vairuotojo) vežti pritaikytos transporto priemonės skirstomos į dvi klases:

2.1.2.1. A klasė: transporto priemonės, suprojektuotos stovintiems keleiviams vežti; šios klasės transporto priemonėse yra sėdynių ir jose turi būti numatytas plotas stovintiems keleiviams;

2.1.2.2. B klasė: transporto priemonės, nesuprojektuotos stovintiems keleiviams vežti; nenumatyta, kad šios klasės transporto priemonėmis galima būtų vežti stovinčius keleivius.

2.1.3. Sujungtoji transporto priemonė – transporto priemonė, sudaryta iš dviejų arba daugiau atskirų dalių, kurios sukasi viena kitos atžvilgiu; visų dalių keleivių salonai sujungti taip, kad keleiviai galėtų lengvai pereiti iš vieno salono į kitą; atskiros dalys nuolatos sujungtos taip, kad jas galima būtų atskirti tik specialia įranga, kuri paprastai būna tik dirbtuvėse.

2.1.3.1. Dviaukštė sujungtoji transporto priemonė– transporto priemonė, sudaryta iš dviejų arba daugiau atskirų dalių, kurios sukasi viena kitos atžvilgiu; visų dalių keleivių salonai sujungti taip, kad keleiviai galėtų lengvai pereiti iš vieno salono į kitą bent viename iš aukštų; atskiros dalys nuolatos sujungtos taip, kad jas galima būtų atskirti tik specialia įranga, kuri paprastai būna tik dirbtuvėse.

2.1.4. Žemagrindė transporto priemonė – I, II arba A klasės transporto priemonė, kurioje ne mažiau kaip 35 proc. ploto skirta keleiviams stovėti (sujungtosiose transporto priemonėse – priekinėje dalyje, o dviaukštėse transporto priemonėse – apatiniame aukšte); šis plotas yra be laiptų ir iš jo galima prieiti bent prie vienų tarnybinių durų.

2.1.5. Kėbulas – atskiras techninis mazgas, kuriame yra visa specialioji transporto priemonės vidaus ir išorės įranga.

2.1.6. Dviaukštė transporto priemonė – transporto priemonė, kurioje keleiviams skirtas plotas bent vienoje dalyje išdėstytas dviem vienas virš kito esančiais lygiais, o viršutiniame aukšte nėra vietų keleiviams stovėti.

2.1.7. Atskiras techninis mazgas – transporto priemonei skirtas įrenginys, kurio tipas gali būti patvirtintas atskirai, bet tik atsižvelgiant į vieną arba keletą nurodytų transporto priemonių tipų.

2.1.8. Troleibusas – transporto priemonė, varoma elektros energija, tiekiama išorėje virš jos kabančiais kontaktiniais laidais. Taikant šią taisyklę, prie šios kategorijos priskiriamos ir transporto priemonės, turinčios papildomą vidinį varytuvą (dvejopo veikimo transporto priemonės) arba laikinas išorines kreipiamąsias priemones (bėginiai troleibusai).

2.1.9. Bestogė transporto priemonė (2) – transporto priemonė, neturinti stogo virš visų grindų arba jų dalies. Jei tai dviaukštė transporto priemonė, tai taikoma viršutiniam aukštui. Jokiame aukšte be stogo neturi būti ploto keleiviams stovėti, kad ir kokios klasės ta transporto priemonė yra.

2.2. Tipo (-ų) apibrėžtis

2.2.1. Transporto priemonių tipas – transporto priemonės, kurių nesiskiria šios esminės savybės:

2.2.2. Kėbulo tipas, kai tvirtinamas jo, kaip atskiro techninio mazgo, tipas, yra kėbulo kategorija, kuriai būdingos šios esminės savybės:

2.2.3. Gaisro gesinimo sistemos tipas, kai tvirtinamas jo, kaip komponento, tipas, yra sistemos, kurių nesiskiria šios esminės savybės:

2.3. Transporto priemonės, atskiro techninio mazgo arba komponento patvirtinimas – transporto priemonės, kėbulo arba komponento tipo, kaip nurodyta 2.2 punkte, patvirtinimas, atsižvelgiant į šioje taisyklėje apibrėžtas konstrukcijos savybes.

2.4. Kėbulo rėmas – kėbulo dalis, nuo kurios priklauso transporto priemonės tvirtumas, jeigu avarijos metu transporto priemonė virstų.

2.5. Tarnybinės durys – keleiviams skirtos durys, įprastai naudojamos vairuotojui sėdint.

2.6. Dvigubos durys – durys, atveriančios du salono takus arba jiems tapatų vieną salono taką.

2.7. Stumdomosios durys – durys, kurias galima atidaryti arba uždaryti tik stumiant jas vienu arba keliais tiesiais arba beveik tiesiais bėgiais.

2.8. Avarinės durys – durys, skirtos keleiviams naudotis tik išskirtiniais atvejais, ypač įvykus avarijai.

2.9. Avarinis langas – langas, nebūtinai įstiklintas, skirtas keleiviams išlipti tik įvykus avarijai.

2.10. Dvigubasis arba sudėtinis langas – avarinis langas, kurį įsivaizduojama vertikalia linija (-omis) arba plokštuma (-omis) padalijus į dvi arba daugiau dalių, kiekviena iš jų atitiktų įprastam avariniam langui taikomus matmenų ir išlipimo reikalavimus.

2.11. Avarinis liukas – stogo arba grindų anga, skirta keleiviams išlipti tik įvykus avarijai.

2.12. Avarinis išėjimas – avarinės durys, avarinis langas arba avarinis liukas.

2.13. Išėjimas – tarnybinės durys, jungiamieji laiptai, puslaipčiai arba avarinis išėjimas.

2.14. Grindys arba aukštas:

2.14.1. grindys– kėbulo dalis, ant kurios viršutinio paviršiaus stovi keleiviai, į kurią remiasi sėdinčių keleivių, vairuotojo ir kitų ekipažo narių kojos ir gali būti atremiamos kėdžių tvirtinimo detalės;

2.14.2. aukštas– tik keleiviams skirta grindų dalis.

2.15. Praėjimas – erdvė, kurioje keleiviai nuo bet kurios sėdynės, sėdynių eilės arba iš specialaus ploto, skirto neįgaliųjų vežimėlių naudotojams, gali nueiti prie bet kurios kitos sėdynės, sėdynių eilės, specialaus ploto neįgaliųjų vežimėlių naudotojams ar į bet kurį salono taką, iš kurio galima patekti prie tarnybinių durų, jungiamųjų laiptų arba į keleiviams stovėti skirtą plotą ir atvirkščiai; praėjimu nelaikoma:

2.16. Salono takas – erdvė transporto priemonės viduje nuo tarnybinių durų iki viršutinio laiptelio krašto (praėjimo krašto), jungiamųjų laiptų arba puslaipčių. Jei prie durų nėra laiptelių, salono taku laikoma pagal 3 priedo 7.7.1 punkto nuostatas išmatuota erdvė, pasibaigianti ne daugiau kaip 300 mm atstumu nuo tikrinimo šablono vidinio paviršiaus.

2.17. Vairuotojo kabina – tik vairuotojui skirta erdvė, (išskyrus avarijos atvejus), kurioje yra vairuotojo sėdynė, vairaratis, valdikliai, prietaisai ir kiti įtaisai, reikalingi transporto priemonei vairuoti arba valdyti.

2.18. Parengtos eksploatuoti transporto priemonės masė – parengtos naudoti transporto priemonės masė be krovinio, bet su kėbulu ir su sukabintuvu, jei tai yra vilkikas, arba važiuoklės su kabina masė, jei gamintojas nesumontuoja kėbulo ir (arba) sukabintuvo (įskaitant aušinimo skystį, tepalus, 90 proc. degalų, 100 proc. kitų skysčių, išskyrus panaudotą vandenį, įrankius, atsarginį ratą ir vairuotoją (75 kg), o jei tai miesto ir tolimojo susisiekimo autobusas – ir ekipažo nario masę (75 kg), jeigu transporto priemonėje jam yra numatyta sėdimoji vieta).

2.19. Didžiausioji techniškai leidžiama pakrautos transporto priemonės masė (M) – gamintojo nurodyta didžiausia transporto priemonės masė, pagrįsta jos konstrukcija ir eksploatacinėmis savybėmis. Didžiausioji techniškai leidžiama pakrautos transporto priemonės masė naudojama transporto priemonės kategorijai nustatyti.

2.20. Keleivis – asmuo, kuris nėra vairuotojas arba ekipažo narys.

2.21. Riboto judumo keleiviai – keleiviai, kuriems sunku naudotis visuomeniniu transportu, pvz., neįgalieji (taip pat asmenys, turintys jutimų ar protinę negalią, neįgaliųjų vežimėlių naudotojai), asmenys, turintys galūnių negalią, žemaūgiai asmenys, asmenys su sunkiu bagažu, senyvo amžiaus asmenys, nėščiosios, asmenys su pirkinių vežimėliais ar su vaikais (įskaitant stumiamuose vežimėliuose sėdinčius vaikus).

2.22. Neįgaliųjų vežimėlio naudotojas – asmuo, kuris dėl silpnumo arba neįgalumo naudojasi neįgaliųjų vežimėliu.

2.23. Ekipažo narys – asmuo, paskirtas atlikti pakaitinio vairuotojo arba padėjėjo pareigas.

2.24. Keleivių salonas – keleiviams skirta erdvė, išskyrus stacionarios įrangos, pvz., barų, virtuvėlių, tualetų arba bagažo (krovinių) skyrių, užimamą erdvę.

2.25. Mechaniškai valdomos tarnybinės durys – tarnybinės durys, kurios yra varstomos ne raumenų jėga ir kurias nuotoliniu būdu atidaro bei uždaro (jeigu jos negali varstytis pačios) vairuotojas arba ekipažo narys.

2.26. Automatiškai valdomos tarnybinės durys – tarnybinės durys, kurias galima atidaryti (nenaudojant avarinių valdiklių) tik keleiviui įjungus vairuotojo prieš tai aktyvuotą valdiklį ir kurios užsidaro automatiškai.

2.27. Pajudėjimo blokavimo įtaisas – įtaisas, kuris neleidžia transporto priemonei pajudėti, jei durys iki galo neuždarytos.

2.28. Vairuotojo valdomos tarnybinės durys – tarnybinės durys, kurias paprastai atidaro ir uždaro vairuotojas.

2.29. Specialioji sėdynė – padidinta, atitinkamai paženklinta sėdynė, skirta riboto judumo keleiviams.

2.30. Įlipimo įtaisas – įrenginys, padedantis patekti su neįgaliųjų vežimėliu į transporto priemonę, pvz., keltuvas, pandusas ir kt.

2.31. Nuleidimo sistema – sistema, kuri visiškai arba iš dalies nuleidžia ir pakelia transporto priemonės kėbulą arba jo dalį įprastos važiavimo padėties atžvilgiu.

2.32. Keltuvas – įtaisas arba sistema su platforma, kurią galima pakelti ir nuleisti, kad keleivis galėtų patekti nuo keleivių salono grindų ant žemės arba kelkraščio ir atvirkščiai.

2.33. Pandusas – įtaisas, kuriuo uždengiamas tarpas tarp keleivių salono grindų ir žemės arba kelkraščio. Kai panduso padėtis yra naudojimo padėtis, jam priskiriamas bet kuris paviršius, kuris gali judėti paruošus pandusą arba kuriuo galima naudotis tik paruošus pandusą ir kuriuo skirta važiuoti neįgaliųjų vežimėliu.

2.34. Kilnojamasis pandusas – pandusas, kurį galima atskirti nuo transporto priemonės konstrukcijos ir kurį gali paruošti vairuotojas arba ekipažo narys.

2.35. Nuimama sėdynė – sėdynė, kurią galima lengvai išmontuoti iš transporto priemonės.

2.36. Priekis ir galas – transporto priemonės priekis arba galas pagal įprastinę važiavimo kryptį, o sąvokos „pirmyn (į priekį)“, „toliausiai priekyje esantis“, „atgal“, „toliausiai gale esantis“ ir pan. aiškinamos atitinkamai.

2.37. Jungiamieji laiptai – laiptai, jungiantys viršutinį ir apatinį aukštus.

2.38. Atskira kabina (salonas) – erdvė transporto priemonėje, kuria gali naudotis keleiviai arba ekipažas, kai transporto priemonė yra naudojama, kuri yra atskirta nuo kitų erdvių keleiviams arba ekipažui, išskyrus tokias, per kurių pertvaras galima matyti gretimą keleivių erdvę, ir kuri yra sujungta praėjimu be durų.

2.39. Puslaipčiai – laiptai tarp viršutinio aukšto ir avarinių durų.

2.40. Tarnybinių durų apšvietimas – transporto priemonės apšvietimo įtaisas (-ai), skirtas išorei greta tarnybinių durų ir ratų apšviesti.

2.41. Naktinė užrakinimo sistema – sistema, leidžianti apsaugoti nuo atidarymo tarnybines ir avarines transporto priemonės duris.

2.42. Avarinė apšvietimo sistema – būtiniausio lygio apšvietimą užtikrinanti sistema, leidžianti keleiviams saugiai išlipti iš transporto priemonės, taip pat pro avarinius išėjimus.

2.43. Saugos ženklas – tam tikru būdu išdėstyti vaizdo simboliai, kuriais pateikiamas su sauga susijęs pranešimas.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas turi pateikti:

patvirtinimo paraišką, atsižvelgdamas į konstrukcijos ypatybes.

3.2. Kai transporto priemonės patvirtinimo paraiška teikiama montuojant važiuoklę su kėbulu, kurio tipas yra patvirtintas, sąvoka „gamintojas“ taikoma montuotojui.

3.3. Su konstrukcijos savybėmis susijusio informacinio dokumento pavyzdys pateiktas 1 priedo 1 dalyje.

3.3.1. 1 priedėlis: transporto priemonės tipui,

3.3.2. 2 priedėlis: kėbulo tipui,

3.3.3. 3 priedėlis: transporto priemonės su pritaikytu kėbulu, kuris jau yra patvirtintas kaip atskiras techninis mazgas, tipui.

3.3.4. 4 priedėlis: gaisro gesinimo sistemos tipui.

3.4. Jei taikoma, teikdamas transporto priemonės tipo patvirtinimo paraišką, gamintojas taip pat pateikia šiuos dokumentus:

3.5. Patvirtintiną tipą atitinkanti transporto priemonė (-ės), kėbulas (-ai) arba gaisro gesinimo sistema (-os) turi būti pateikta (-os) už patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai.

4. PATVIRTINIMAS

4.1. Jei pagal šią taisyklę patvirtinti pateikta transporto priemonė, kėbulas arba gaisro gesinimo sistema atitinka 5 dalies reikalavimus, transporto priemonės, kėbulo arba gaisro gesinimo sistemos tipas turi būti patvirtintas.

4.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmieji du jo skaitmenys (šiuo metu 07 atitinka 07 serijos pakeitimus) turi nurodyti pakeitimų, apimančių naujausią svarbų techninį taisyklės pakeitimą, kuris buvo padarytas išduodant patvirtinimą, seriją. Ta pati susitariančioji šalis negali to paties numerio suteikti kitam transporto priemonės, kėbulo arba gaisro gesinimo sistemos tipui, kaip pirmiau apibrėžta 2.2 punkte.

4.3. Pranešimas apie transporto priemonės, kėbulo arba gaisro gesinimo sistemos tipo patvirtinimą arba patvirtinto tipo išplėtimą pagal šią taisyklę perduodamas taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims naudojant šios taisyklės 1 priedo 2 dalyje pateikto pavyzdžio blanką.

4.4. Prie kiekvienos transporto priemonės, kėbulo arba gaisro gesinimo sistemos, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonės, kėbulo arba gaisro gesinimo sistemos tipą, patvirtinimo blanke apibrėžtoje ir gerai matomoje bei lengvai pasiekiamoje vietoje pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

4.5. Jei transporto priemonė atitinka transporto priemonės tipą, patvirtintą pagal vieną ar daugiau prie Susitarimo pridėtų taisyklių, pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje simbolio, nurodyto 4.4.1 punkte, galima nekartoti; tokiu atveju taisyklė ir patvirtinimo numeriai bei papildomi visų taisyklių, pagal kurias patvirtinimas buvo suteiktas šalyje, kuri patvirtino pagal šią taisyklę, simboliai išdėstomi vertikaliais stulpeliais į dešinę nuo 4.4.1 punkte nurodyto simbolio.

4.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

4.7. Patvirtinimo ženklas turi būti pritvirtinamas prie transporto priemonės arba kėbulo duomenų plokštelės, kurią tvirtina gamintojas, arba ant jos.

Patvirtinimo ženklas turi būti pritvirtinamas prie gaisro gesinimo sistemos pagrindinės dalies. Sistemą įrengus transporto priemonėje, šis ženklas nebūtinai turi būti matomas.

4.8. Šios taisyklės 2 priede pateikiami patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžiai.

5. REIKALAVIMAI

5.1. Visos transporto priemonės turi atitikti šios taisyklės 3 priede išdėstytas nuostatas. Atskirai patvirtinti kėbulai turi atitikti 10 priedo reikalavimus. Transporto priemonės, kurių kėbulas patvirtintas pagal 10 priedo reikalavimus, patvirtinimas turi atitikti 3 priedą. Atskirai patvirtintos gaisro gesinimo sistemos turi atitikti 13 priedo 1 dalies reikalavimus. Jei patvirtinama transporto priemonė su gaisro gesinimo sistema, įrengta specifiniame variklio skyriuje, ji turi atitikti 13 priedo 2 dalies reikalavimus.

5.2. I klasės transporto priemonės turi būti pritaikytos riboto judumo asmenims, įskaitant bent vieną neįgaliųjų vežimėlio naudotoją ir vieną nesulankstytą lopšinį vežimėlį arba vaikišką vežimėlį, pagal 8 priede išdėstytas technines nuostatas. I klasės atskirose transporto priemonėse neįgaliųjų vežimėliui pastatyti skirtas plotas gali būti sujungtas su nesulankstytiems vaikiškiems vežimėliams arba lopšiniams vežimėliams pastatyti skirtu plotu. Tokiu atveju tame plote arba greta turi būti pritvirtinti ženklai su šiuo ar lygiaverčiu tekstu arba piktograma:

5.3. Siekdamos geriau pritaikyti I klasei nepriklausančias transporto priemones riboto judumo asmenims, susitariančiosios šalys gali savo nuožiūra priimti tinkamiausią sprendimą. Tačiau jei I klasei nepriklausančiose transporto priemonėse sumontuojami įtaisai, skirti riboto judumo asmenims ir (arba) neįgaliųjų vežimėlių naudotojams, jie turi atitikti susijusius 8 priedo reikalavimus.

5.4. Jokie šios taisyklės reikalavimai neturi kliudyti susitariančiosios šalies nacionalinėms institucijoms apibrėžti, kad transporto priemonėms, kuriose pagal 8 priedo reikalavimus sumontuota įranga, skirta riboto judumo asmenims, galima numatyti tam tikro tipo darbinę veiką.

5.5. Jei nenurodyta kitaip, visi matavimai turi būti atliekami, kai transporto priemonės masė yra kaip parengtos eksploatuoti, ji stovi ant lygaus ir horizontalaus žemės paviršiaus ir yra įprastos važiuoti būklės. Jei įrengta nuleidimo sistema, ji turi būti nustatyta taip, kad transporto priemonės aukštis būtų įprastas važiavimui. Jei kėbulas tvirtinamas kaip atskiras techninis mazgas, gamintojas turi nurodyti kėbulo padėtį lygaus horizontalaus paviršiaus atžvilgiu.

5.6. Jei šioje taisyklėje reikalaujama, kad transporto priemonės paviršius būtų horizontalus arba tam tikro nuolydžio, kai transporto priemonė yra parengtos eksploatuoti masės, parengtos eksploatuoti masės transporto priemonės su mechanine pakaba atveju tas paviršius gali viršyti tą nuolydį arba nebūti horizontalus, su sąlyga, kad to reikalavimo laikomasi, kai transporto priemonės apkrova atitinka gamintojo nurodytą būseną. Jei transporto priemonėje įrengta nuleidimo sistema, ji neturi būti įjungta.

6. TRANSPORTO PRIEMONĖS ARBA KĖBULO TIPO PAKEITIMAS IR PATVIRTINTO TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO IŠPLĖTIMAS

6.1. Apie kiekvieną transporto priemonės, kėbulo arba gaisro gesinimo sistemos tipo pakeitimą pranešama tą tipo patvirtinimą suteikusiai tipo patvirtinimo institucijai. Tuomet ta institucija gali:

6.2. Apie pritarimą arba atsisakymą patvirtinti tipą, apibrėžiant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims turi būti pranešta šios taisyklės 4.3 punkte nurodyta tvarka.

6.3. Patvirtinto tipo išplėtimą suteikianti tipo patvirtinimo institucija turi suteikti tokio išplėtimo eilės numerį ir naudodama taisyklės 1 priedo 2 dalyje pateikto pavyzdžio pranešimo blanką informuoti kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. Susitarimo šalis.

7. GAMYBOS ATITIKTIS

Gamybos atitikties kontrolės tvarka turi atitikti nustatytąsias susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2), kurias taikant galioja toliau nurodyti reikalavimai.

8. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

8.1. Pagal šią taisyklę transporto priemonės, kėbulo arba gaisro gesinimo sistemos tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jei nesilaikoma 5 dalyje išdėstytų reikalavimų.

8.2. Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina patvirtinimą, kurį buvo anksčiau suteikusi, kitas šią taisyklę taikančias susitariančiąsias šalis apie tai nedelsdama informuoja pranešimu naudodama šios taisyklės 1 priedo 2 dalyje pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

9. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Jei patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, kėbulus arba gaisro gesinimo sistemas, jis turi informuoti patvirtinimą suteikusią instituciją. Atitinkamą pranešimą gavusi institucija, naudodama šios taisyklės 1 priedo 2 dalyje pateikto pavyzdžio pranešimo blanką, turi informuoti apie tai kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. Susitarimo šalis.

10. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

10.1. Nuo oficialios 04 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę su 04 serijos pakeitimais.

10.2. Praėjus 24 mėnesiams nuo 04 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik tada, kai tvirtinamas transporto priemonių tipas atitinka šios taisyklės su 04 serijos pakeitimais reikalavimus.

10.3. Praėjus 36 mėnesiams nuo šios taisyklės 04 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, susitariančiosios šalys gali atsisakyti suteikti pirminę nacionalinę registraciją (pradedant eksploatuoti) transporto priemonėms, kurios neatitinka šios taisyklės su 04 serijos pakeitimais reikalavimų.

10.4. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti išplėsti tipo, kurio patvirtinimas suteiktas pagal šios taisyklės 03 serijos pakeitimus transporto priemonėms, kurioms netaikomi 04 serijos pakeitimai.

10.5. Nepaisant 10.2 ir 10.3 punktų, patvirtinimai, suteikti pagal taisyklę su 03 serijos pakeitimais transporto priemonėms, kurioms netaikomi 04 serijos pakeitimai, lieka galioti ir šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys juos toliau pripažįsta.

10.6. Nuo oficialios 05 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę su 05 serijos pakeitimais.

10.7. Praėjus 24 mėnesiams nuo 05 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik tada, kai tvirtinamas transporto priemonių tipas atitinka šios taisyklės su 05 serijos pakeitimais reikalavimus.

10.8. Praėjus 36 mėnesiams nuo šios taisyklės 05 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, susitariančiosios šalys gali atsisakyti suteikti pirminę nacionalinę registraciją (pradedant eksploatuoti) transporto priemonėms, kurios neatitinka šios taisyklės su 05 serijos pakeitimais reikalavimų.

10.9. Nepaisant 10.7 ir 10.8 punktų, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys ir toliau pripažįsta pagal ankstesnės serijos pakeitimus suteiktus tipo patvirtinimus, jeigu jiems 05 serijos pakeitimai nėra taikomi.

10.10. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti suteikti patvirtinto transporto priemonių tipo išplėtimą, jeigu jam 05 serijos pakeitimai nėra taikomi.

10.11. Praėjus 48 mėnesiams nuo 06 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik tada, kai tvirtinamas transporto priemonių tipas atitinka šios taisyklės su 06 serijos pakeitimais reikalavimus.

10.12. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti suteikti pagal šios taisyklės 05 serijos pakeitimus jau patvirtintų tipų išplėtimo.

10.13. Praėjus 60 mėnesių nuo šios taisyklės 06 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys, suteikdamos nacionalinį ar regioninį tipo patvirtinimą, neprivalo pripažinti transporto priemonės tipo, kuris patvirtintas pagal šios taisyklės 05 serijos pakeitimus.

10.14. Nuo oficialios 07 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimo pagal šią taisyklę su 07 serijos pakeitimais.

10.15. Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys nuo 2020 m. rugsėjo 1 d. turi suteikti tipo patvirtinimus I ir II klasių transporto priemonių tipams tik tuo atveju, jei tie tipai atitinka šios taisyklės su 07 serijos pakeitimais reikalavimus.

10.16. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neturi atsisakyti suteikti pagal šios taisyklės 06 serijos pakeitimus jau patvirtintų tipų išplėtimo.

10.17. Nuo 2021 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys suteikdamos nacionalinį arba regioninį tipo patvirtinimą, neprivalo pripažinti I arba II klasės transporto priemonės tipo, kuris patvirtintas pagal šios taisyklės 06 serijos pakeitimus.

10.18. Nepaisant 10.14 ir 10.16 punktų, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys ir toliau pripažįsta pagal 06 serijos pakeitimus suteiktus tipo patvirtinimus transporto priemonėms, kurioms 07 serijos pakeitimai nėra taikomi.

11. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI

Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimus suteikiančių tipo patvirtinimo institucijų, kurioms turi būti siunčiami kitose šalyse suteikto patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą arba patvirtinimo panaikinimo sertifikatai, pavadinimus ir adresus.

12. REZERVUOTA

(1) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3.) (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2 punktas – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html)

(2) Šių transporto priemonių naudojimas gali būti reglamentuojamas nacionalinių administracijų nustatytomis taisyklėmis.

(3) Skiriamieji 1958 m. Susitarimo šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3., 3 priedas, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

3 PRIEDAS

VISOMS TRANSPORTO PRIEMONĖMS TAIKOMI REIKALAVIMAI

1–6. (Rezervuota)

7. REIKALAVIMAI

7.1. Bendra informacija

7.1.1. Jei vairuotojo kabina yra be stogo, turi būti tam tikra speciali vairuotojo apsauga nuo stipraus vėjo, dulkių, stipraus lietaus ir pan.

7.2. Masė ir matmenys

7.2.1. Transporto priemonės turi atitikti 11 priedo reikalavimus.

7.2.2. Keleiviams skirtas plotas

7.2.2.1. Bendras keleiviams skirtas paviršiaus plotas S0 apskaičiuojamas iš bendro transporto priemonės grindų ploto atimant:

7.2.2.1.1. vairuotojo kabinos plotą;

7.2.2.1.2. prie durų esančių laiptų plotą ir visų kitų pakopų, ne gilesnių kaip 300 mm, plotą ir durų bei jų mechanizmų plotą, kuris naudojamas jiems veikiant;

7.2.2.1.3. bet kurios dalies, virš kurios vertikalusis atstumas yra mažesnis kaip 1 350 mm, matuojant nuo grindų, plotą, nepaisant šio priedo 7.7.8.6.3 ir 7.7.8.6.4 punktuose nurodytų leidžiamųjų intarpų. A arba B klasių transporto priemonėse šis matmuo gali būti sumažintas iki 1 200 mm.

7.2.2.1.4. bet kurios transporto priemonės dalies užimamą plotą, į kurį negali patekti keleiviai, kaip apibrėžta šio priedo 7.9.4 punkte;

7.2.2.1.5. vien kroviniams arba bagažui skirtos erdvės plotą, į kurį negali patekti keleiviai;

7.2.2.1.6. keleiviams maisto ruošos vietoje aptarnauti būtiną plotą;

7.2.2.1.7. grindų plotą, kurį užima laiptai, puslaipčiai, jungiamieji laiptai arba visų pakopų paviršiai.

7.2.2.2. Stovintiems keleiviams skirtas plotas S1 (tik A, I ir II klasių transporto priemonėms, kuriose leidžiama vežti stovinčius keleivius) apskaičiuojamas iš S0 atimant:

7.2.2.2.1. visų grindų dalių, kurių nuolydis viršija šio priedo 7.7.6 punkte apibrėžtas didžiausias leidžiamas vertes, plotą;

7.2.2.2.2. visų dalių, kurios yra nepasiekiamos stovintiems keleiviams, kai visos sėdimosios vietos yra užimtos, plotą, išskyrus atlenkiamąsias sėdynes;

7.2.2.2.3. visų dalių, kuriose laisvosios erdvės virš grindų aukštis yra mažesnis už šio priedo 7.7.5.1 punkte nurodytą praėjimo aukštį (į rankenas neatsižvelgiama), plotą;

7.2.2.2.4. plotą, esantį prieš skersinę vertikaliąją plokštumą, einančią per vairuotojo sėdynės sėdimosios dalies vidurį (kai sėdynė nustumta į tolimiausią galinę padėtį);

7.2.2.2.5. 300 mm erdvę, esančią prieš visas sėdynes, išskyrus atlenkiamąsias sėdynes ir į šonus pasuktas sėdynes (tokiu atveju šis matmuo sumažinamas iki 225 mm). Jei sėdynių išdėstymą galima keisti, tokia erdvė apskaičiuojama prieš kiekvieną užimtą sėdynę; žr. 7.2.2.4 punktą;

7.2.2.2.6. bet kurį plotą, nepaminėtą 7.2.2.2.1–7.2.2.2.5 punktuose, virš kurio netilptų 400 × 300 mm dydžio stačiakampis;

7.2.2.2.7. II klasės transporto priemonėse – plotą, kuriame draudžiama stovėti;

7.2.2.2.8. dviaukštėse transporto priemonėse – visą viršutinio aukšto plotą;

7.2.2.2.9. neįgaliųjų vežimėliams skirtos erdvės plotą, kurį užima neįgaliųjų vežimėlių naudotojai; žr. 7.2.2.4 punktą;

7.2.2.2.10. neįgaliųjų vežimėliams skirtos erdvės plotą, skirtą tik neįgaliųjų vežimėlio naudotojui (-ams).

7.2.2.3. Transporto priemonėje turi būti tam tikras skaičius (P) 7.7.8 punkto reikalavimus atitinkančių sėdimųjų vietų, išskyrus atlenkiamąsias sėdynes. I, II ir A klasės transporto priemonėse sėdimųjų vietų skaičius kiekviename aukšte turi būti ne mažesnis, kaip tame aukšte keleiviams ir ekipažui (jei jis yra) skirto ploto kvadratinių metrų skaičius, suapvalintas į mažąją pusę iki artimiausio sveiko skaičiaus; šį skaičių I klasės transporto priemonėse (išskyrus viršutinį aukštą) galima sumažinti 10 proc.

7.2.2.4. Jei transporto priemonės sėdimųjų vietų skaičių galima keisti, stovintiems keleiviams skirtas plotas (S1) ir 11 priedo 3.3.1 punkto nuostatos prireikus pakeičiami atsižvelgiant į šias sąlygas:

7.2.2.4.1. kai visos galimos sėdimosios vietos užimtos – likusį stovintiems keleiviams skirtą plotą ir, jei lieka vietos, neįgaliųjų vežimėliams skirtą plotą;

7.2.2.4.2. kai visos galimos stovimosios vietos užimtos – likusias sėdimąsias vietas ir, jei lieka vietos, neįgaliųjų vežimėliams skirtą plotą;

7.2.2.4.3. kai visas neįgaliųjų vežimėliams skirtas plotas užimtas – likusį stovintiems keleiviams skirtą plotą ir, jei lieka vietos, likusias sėdimąsias vietas.

7.2.3. Transporto priemonių ženklinimas

7.2.3.1. Vairuotojui skirtame plote sėdinčiam vairuotojui gerai matomoje vietoje turi būti palikta vieta 11 priedo 3.3 punkte nurodytiems ženklams:

7.2.3.1.1. didžiausias transporto priemonėje galimas sėdimųjų vietų skaičius;

7.2.3.1.2. didžiausias transporto priemonėje galimas stovimųjų vietų (jei jų yra) skaičius;

7.2.3.1.3. didžiausias transporto priemonėje galinčių tilpti neįgaliųjų vežimėlių (jei numatyta) skaičius;

7.2.3.2. (Rezervuota)

7.2.3.3. (Rezervuota)

7.3. Apsauga nuo avarijos

7.3.1. Jeigu transporto priemonės variklio skyrius yra už vairuotojo kabinos, būnant vairuotojo vietoje turi būti neįmanoma užvesti variklio, jei transporto priemonės gale esanti pagrindinė prieigos prie variklio plokštė yra nuimta ir galima tiesiogiai prisiliesti prie dalių, galinčių kelti pavojų, kai variklis veikia (pvz., diržinės pavaros skriemulys).

7.4. Stabilumo bandymas

7.4.1. Transporto priemonės stabilumas turi būti toks, kad ji nevirstų, kai paviršius, ant kurio transporto priemonė stovi, iš horizontaliosios padėties paeiliui į vieną ir į kitą pusę pakreipiamas 28° kampu.

7.4.2. Atliekant pirmiau nurodytą bandymą, transporto priemonės masė turi būti lygi parengtos eksploatuoti transporto priemonės masei, kaip aprašyta šios taisyklės 2.18 punkte, be to:

7.4.2.1. ant kiekvienos keleiviui skirtos sėdynės (jei tai dviaukštės transporto priemonės –tik viršutiniame aukšte) padedami Q masės svarmenys (kaip apibrėžta 11 priedo 3.2.3.2.1 punkte). Jei vienaukštė transporto priemonė yra skirta stovintiems keleiviams vežti arba joje gali būti stovinčių ekipažo narių, Q masės svarmenys arba juos atstojanti 75 kg masė turi būti tolygiai paskirstyti stovintiems keleiviams arba ekipažo nariams skirtame plote taip, kad jų sunkio centrai būtų 875 mm aukštyje. Jei dviaukštė transporto priemonė pritaikyta nesėdinčiam ekipažo nariui, jį atstojantis 75 kg svarmuo viršutinio aukšto praėjime turi būti padėtas taip, kad jo sunkio centras būtų 875 mm aukštyje. Jei transporto priemonė pritaikyta vežti bagažą ant stogo, ant stogo turi būti pritvirtinta ne mažesnė kaip pagal 11 priedo 3.2.3.2.1 punkto nuostatas gamintojo nurodyta tolygiai paskirstyta masė (BX). Kituose bagažo skyriuose bagažo neturi būti.

7.4.2.2. Jei transporto priemonėje galima keisti sėdimųjų vietų skaičių, stovimųjų vietų skaičių arba jei ji yra pritaikyta vežti vieną ar daugiau neįgaliųjų vežimėlių, visuose plotuose, kur tokie pakeitimai galimi, 7.4.2.1 punkte nurodytos apkrovos turi būti padidintos: a) mase, lygia plote galinčių tilpti sėdinčių keleivių masei, įskaitant nuimamų sėdynių masę; arba b) mase, lygia plote galinčių tilpti stovinčių keleivių masei; arba c) plote galinčių tilpti neįgaliųjų vežimėlių ir vežimėliais judančių asmenų mase, kuri lygi 250 kg ir kurios sunkio centras yra 500 mm aukštyje virš grindų, kiekvienos neįgaliųjų vežimėliui skirtos vietos centre; arba d) plote galinčių tilpti sėdinčių keleivių, stovinčių keleivių ir neįgaliųjų vežimėlių naudotojų mase ir visų šių keleivių įvairių derinių mase.

7.4.3. Bortas, prilaikantis, kad transporto priemonės ratai neslystų į šonus nuo pakreipimo bandymo įrangos, turi būti ne aukštesnis kaip du trečdaliai atstumo tarp paviršiaus, ant kurio transporto priemonė stovi prieš ją pakreipiant, ir tos rato ratlankio dalies, kuri būna arčiausiai paviršiaus, transporto priemonę apkrovus pagal 7.4.2 punkto reikalavimus.

7.4.4. Per bandymą neturi liestis jokios transporto priemonės dalys, kurios nesiliečia įprastai naudojant transporto priemonę, ir jokios dalys neturi būti sugadintos.

7.4.5. Vietoj bandymo galima atlikti skaičiavimus, kurių rezultatai turėtų patvirtinti, kad 7.4.1 ir 7.4.2 punktuose aprašytomis sąlygomis transporto priemonė neapvirs. Apskaičiuojant atsižvelgiama į šiuos parametrus:

7.4.5.1. masę ir matmenis;

7.4.5.2. sunkio centro aukštį;

7.4.5.3. amortizatorių charakteristikas;

7.4.5.4. vertikalius ir horizontalius padangų matmenis;

7.4.5.5. pneumatinių amortizatorių oro slėgio valdymo charakteristikas;

7.4.5.6. jėgos momentų centro padėtį;

7.4.5.7. kėbulo atsparumą sukimosi apkrovoms. Skaičiavimo būdas aprašytas šio priedo priedėlyje.

7.5. Apsauga nuo gaisro rizikos

7.5.1. Variklio skyrius

7.5.1.1. Variklio skyriuje draudžiama naudoti degiąsias garso izoliavimo medžiagas arba degalų, tepalų arba kitokių degiųjų medžiagų galinčias prisigerti medžiagas, jeigu jos nėra padengtos hermetišku sluoksniu.

7.5.1.2. Būtina imtis visų galimų priemonių, kad degalai, alyva arba kitos degiosios medžiagos nesikauptų jokiose variklio skyriaus dalyse: turi būti tinkamai išdėstyti variklio skyriaus komponentai arba įrengiamos drenažo angos.

7.5.1.3. Tarp variklio skyriaus arba bet kokio kito šilumos šaltinio (pvz., įtaiso, skirto energijai, susidarančiai transporto priemonei leidžiantis ilgomis nuokalnėmis (lėtintuvo), sugerti, arba salonui šildyti skirto įtaiso, išskyrus įtaisus, kuriuose naudojamas karštas cirkuliuojantis vanduo) ir kitos transporto priemonės dalies turi būti įrengta pertvara iš karščiui atsparios medžiagos. Visos pertvaros tvirtinimo detalės, gnybtai, tarpikliai ir kt. turi būti atsparūs ugniai.

7.5.1.4. Keleivių salone galima įrengti ne karšto vandens principu veikiantį šildymo įtaisą, jeigu jo korpusas pagamintas iš medžiagos, kuri atspari aukštai temperatūrai ir neskleidžia nuodingų garų; įtaisas turi būti sumontuotas tokioje vietoje, kad keleiviai negalėtų prisiliesti prie jo įkaitusio paviršiaus.

7.5.1.5. Kai transporto priemonės vidaus degimo variklis arba degimo šildytuvas yra už vairuotojo kabinos, joje turi būti įrengta pavojaus signalizavimo sistema, duodanti vairuotojui garsinį ir vaizdinį signalą ir įjungianti avarinį signalą perkaitus variklio skyriui ir kiekvienam skyriui, kuriame yra degimo šildytuvas.

Be pavojaus signalizavimo sistemos, I, II ir III klasių transporto priemonių variklio skyriuje ir kiekviename skyriuje, kuriame yra degimo šildytuvas, turi būti įrengta gaisro gesinimo sistema. A ir B klasių transporto priemonių variklio skyriuje ir kiekviename skyriuje, kuriame yra degimo šildytuvas, gali būti įrengta gaisro gesinimo sistema.

7.5.1.5.1. Gaisro aptikimo sistema turi automatiškai įjungti pavojaus signalizavimo sistemą ir gaisro gesinimo sistemą, jei ji įrengta. Aptikimo sistema turi būti suprojektuota taip, kad nustatytų aukštesnę už įprasto veikimo temperatūrą variklio skyriuje ir kiekviename skyriuje, kuriame yra degimo šildytuvas.

7.5.1.5.2. 7.5.1.5.1 punkto reikalavimų laikomasi, jei, siekiant nustatyti, ar temperatūra nėra per didelė, stebimos šios variklio skyriaus ir kiekvieno skyriaus, kuriame yra degimo šildytuvas, vietos:

7.5.1.5.2.1. vietos, kuriose, atsiradus nuotėkiui, degieji skysčiai (skystis arba dujos) gali patekti ant atvirų komponentų, pvz., kompresoriaus arba išmetimo sistemos, įskaitant prie variklio primontuotas dalis, kurių darbinė temperatūra yra ne žemesnė už degiųjų skysčių (skysčio ar dujų) užsidegimo temperatūrą;

7.5.1.5.2.2. vietos, kuriose, atsiradus nuotėkiui, degieji skysčiai (skystis arba dujos) gali patekti ant apsaugais uždengtų komponentų, pvz., savarankiško šildytuvo, kurių darbinė temperatūra yra ne žemesnė už degiųjų skysčių (skysčio ar dujų) užsidegimo temperatūrą, ir

7.5.1.5.2.3. vietos, kuriose, atsiradus nuotėkiui, degieji skysčiai (skystis arba dujos) gali patekti ant komponentų, pvz., kintamosios srovės generatoriaus, kurių temperatūra atsiradus gedimui yra ne žemesnė už degiųjų skysčių (skysčio ar dujų) užsidegimo temperatūrą.

7.5.1.5.3. Pavojaus signalizavimo sistema ir gaisro gesinimo sistema turi įsijungti suaktyvinus variklio užvedimo įtaisą ir veikti, kol suveiks variklio sustabdymo įtaisas, neatsižvelgiant į transporto priemonės veikseną. Jos gali veikti ir išjungus uždegimo jungiklį arba pagrindinį transporto priemonės valdymo jungiklį, jei taikoma. Pavojaus signalizavimo sistema turi veikti tol, kol veikia degimo šildytuvas.

7.5.1.5.4. Gaisro gesinimo sistema turi būti įrengiama pagal toliau pateiktus reikalavimus.

7.5.1.5.4.1. Gaisro gesinimo sistema turi būti įrengiama pagal sistemos gamintojo įrengimo instrukciją.

7.5.1.5.4.2. Prieš įrengiant gaisro gesinimo sistemą, turi būti atlikta analizė, kokioje vietoje (-ose) turėtų būti įrengtas gesinamosios medžiagos purškimo įtaisas (-ai) (pvz., purkštukai, gesinamosios medžiagos generatoriai arba gesinamosios medžiagos purškiamieji vamzdžiai ar kiti skirstomieji įtaisai) ir kaip jis (jie) turėtų būti nukreiptas. Turi būti nustatyti gaisro pavojai, galintys kilti variklio skyriuje ir kiekviename skyriuje, kuriame yra degimo šildytuvas, o purškimo įtaisas (-ai) turi būti įrengtas taip, kad, įsijungus sistemai, gesinamoji medžiaga būtų paskirstyta taip, jog apimtų gaisro pavojaus sritį. Purškimo įtaisų purškimo būdas ir kryptis, taip pat purškimo nuotolis turi būti tokie, kad būtų apimta nustatyta gaisro pavojų sritis. Taip pat turi būti užtikrinta, kad sistema tinkamai veiktų transporto priemonei esant bet kokiame aukštyje virš jūros lygio.

Atliekant gaisro pavojų analizę, turi būti atsižvelgiama bent į šiuos komponentus:

a) komponentus, kurių paviršius gali įkaisti iki temperatūros, viršijančios skyriuje esančių skysčių, dujų arba cheminių medžiagų savaiminio užsidegimo temperatūrą;

b) elektros komponentus ir laidus, kuriais teka pakankamai stipri arba aukštos įtampos srovė, kad jie užsidegtų;

c) žarnas ir talpyklas, kuriose yra degiųjų skysčių arba dujų (pirmiausia, jei šie skysčiai arba dujos yra suslėgti).

Analizė turi būti išsamiai patvirtinta dokumentais.

7.5.1.5.4.3. Remiantis visu bendru variklio ir degimo šildytuvo skyrių, kuriuose numatoma įrengti sistemą, tūriu, gaisro gesinimo sistema turi būti padidinama arba sumažinama, palyginti su bandomąja sistema. Matuojant variklio skyrių ir degimo šildytuvų skyrius, turi būti išmatuojamas bendras šių skyrių tūris, t. y. neturi būti atimamas variklio ir jo komponentų tūris.

Nustatant sistemos dydį, taip pat įtraukiama gesinamosios medžiagos masė, visi purškimo įtaisai ir suslėgtųjų dujų talpyklos masė, jei taikoma. Sistemos slėgis turi išlikti toks pat kaip bandomosios sistemos. Jei sistemoje yra gesinamosios medžiagos purškimo vamzdis, jo ilgis turi būti didinamas arba mažinamas neįtraukiant purkštukų. Gaisro gesinimo sistemoje gali būti naudojama daugiau gesinamųjų medžiagų ir (arba) daugiau purškimo įtaisų, ir (arba) ilgesnis gesinamosios medžiagos purškimo vamzdis, ir (arba) daugiau suslėgtųjų dujų nei reikalaujama pagal toliau pateiktus dydžio nustatymo modelius.

Jei bendras variklio ir degimo šildytuvų skyrių tūris yra didesnis kaip 4 m3, gaisro gesinimo sistema turi būti padidinta taikant toliau nurodytą padidinimo daugiklį, apskaičiuotą pagal toliau pateiktą 1 formulę. Jei bendras tūris mažesnis kaip 4 m3, gaisro gesinimo sistemą gali būti sumažinama taikant toliau nurodytą 2-ąjį padidinimo daugiklį. Sx yra padidinimo daugiklis, x – visas bendras tūris, įskaitant variklio ir degimo šildytuvo skyrių tūrį [m3].

Sx = 0,1 · x + 0,6 (1) Sx = 0,15 · x + 0,4 (2)

Jei gaisro gesinimo sistemoje yra daugiau nei vienas purškimo įtaisas, nustatant dydį apskaičiuotas purkštukų arba kitų purškimo įtaisų skaičius gali būti suapvalinamas iki artimiausio sveikojo skaičiaus.

7.5.2. Elektros įranga ir elektros laidai

7.5.2.1. Visi laidai turi būti gerai izoliuoti; laidai ir elektros įranga turi būti atsparūs temperatūros ir drėgmės poveikiui. Variklio skyriuje reikia atkreipti ypatingą dėmesį į jų atsparumą aplinkos temperatūrai ir visų galimų teršalų poveikiui.

7.5.2.2. Elektros grandinės laidais neturi tekėti didesnė nei konkretiems laidams nustatyta srovė, atsižvelgiant į jų instaliacijos schemą ir didžiausią aplinkos temperatūrą.

7.5.2.3. Kiekvienoje įrangos, išskyrus starterį, uždegimo (kibirkštinio) grandinę, kaitinimo žvakes, variklio sustabdymo įtaisą, įkrovos grandinę ir akumuliatoriaus įžeminimo jungtį, maitinimo elektros grandinėje turi būti įrengti lydieji saugikliai arba grandinės pertraukikliai. Tačiau kitos įrangos maitinimo grandinės gali būti apsaugotos ir bendru lydžiuoju saugikliu arba bendru grandinės pertraukikliu, kurių suminė vardinė srovės ribojimo geba neviršija lydžiojo saugiklio arba grandinės pertraukiklio gebos. Jei naudojamas tankinimas, gamintojas už bandymus atsakingos techninės tarnybos prašymu turi pateikti visą susijusią techninę informaciją.

7.5.2.4. Visi laidai turi būti gerai apsaugoti ir reikiamose vietose pritvirtinti taip, kad nebūtų nupjauti, nutrinti ar išdilę.

7.5.2.5. Jei vienoje arba daugiau transporto priemonės elektros grandinių srovės įtampa didesnė kaip 100 V (efektinis vidurkis), prie kiekvieno su įžeminimu elektriniu būdu nesujungto poliaus turi būti prijungtas rankinis įvado išjungiklis, kuriuo būtų galima atjungti visas tokias grandines nuo maitinimo linijos. Toks išjungiklis turi būti transporto priemonės viduje, vairuotojui lengvai pasiekiamoje vietoje, ir juo neturi būti įmanoma atjungti jokių elektros grandinių, kuriomis tiekiama energija būtinajam transporto priemonės išoriniam apšvietimui. Šis punktas netaikomas aukštos įtampos uždegimo grandinėms arba autonominėms grandinėms, esančioms transporto priemonės įrangos agregatuose.

7.5.2.6. Visi elektros laidai turi būti išdėstyti taip, kad neliestų jokių degalų tiekimo arba išmetimo sistemos dalių, jų neveiktų per didelis karštis (nebent jie būtų tinkamai izoliuoti ir apsaugoti), pvz., jei liestų solenoidinį išleidimo vožtuvą.

7.5.3. Akumuliatoriai

7.5.3.1. Visi akumuliatoriai turi būti gerai pritvirtinti ir lengvai pasiekiami.

7.5.3.2. Akumuliatoriaus skyrius turi būti atskirtas nuo keleivių salono ir vairuotojo kabinos, vėdinamas išorės oru.

7.5.3.3. Akumuliatoriaus gnybtai turi būti apsaugoti nuo trumpojo jungimo pavojaus.

7.5.4. Gesintuvai ir pirmosios pagalbos priemonės

7.5.4.1. Turi būti skirta vietos vienam arba daugiau gesintuvų pritvirtinti; vienas iš jų turi būti prie vairuotojo sėdynės. A ar B klasių transporto priemonėse kiekvienam būtinam gesintuvui skirta erdvė turi būti ne mažesnė kaip 8 dm3 tūrio, o I, II ar III klasių transporto priemonėse – ne mažesnė kaip 15 dm3 tūrio. Jei transporto priemonė dviaukštė, viršutiniame aukšte turi būti papildoma erdvė gesintuvui.

7.5.4.2. Turi būti palikta erdvės vienam arba daugiau pirmosios pagalbos rinkinių pritvirtinti. Tokia erdvė turi būti ne mažesnė kaip 7 dm3 tūrio, o jos mažiausiasis matmuo – ne mažesnis kaip 80 mm.

7.5.4.3. Gesintuvai ir pirmosios pagalbos rinkiniai gali būti apsaugoti nuo vagių (pvz., laikomi vidinėje spintelėje arba už dūžtamojo stiklo), jeigu apsaugos priemonės yra aiškiai paženklintos ir yra įtaisų, kuriais pasinaudodami asmenys gali lengvai jas pasiekti.

7.5.5. Medžiagos

Mažesniu kaip 100 mm atstumu nuo išmetimo sistemos komponento, bet kokios aukštos įtampos elektrinės įrangos arba bet kokio kito stipraus šilumos šaltinio draudžiama naudoti degiąsias medžiagas, jeigu jos nėra veiksmingai apsaugotos. Prireikus turi būti ekranavimas, kad tepalai arba kitos degiosios medžiagos nesiliestų su išmetimo sistema arba kitais didesnio galingumo šilumos šaltiniais. Taikant šį punktą, degiosiomis medžiagomis laikomos tokios medžiagos, kurios nėra atsparios minėtose vietose esančiai temperatūrai.

7.5.6. Gaisro aptikimas

7.5.6.1. Transporto priemonėse turi būti įrengta pavojaus signalizavimo sistema, skirta didesnei nei leidžiama temperatūrai arba dūmams tualeto kabinoje, vairuotojo miegamajame salone ir kituose atskiruose skyriuose nustatyti.

7.5.6.2. Suveikus 7.5.6.1 punkte nurodytai sistemai, vairuotojo kabinoje vairuotojui perduodamas garsinis ir vaizdinis signalas ir įjungiamas avarinis signalas.

7.5.6.3. Pavojaus signalizavimo sistema turi įsijungti bent jau veikiant variklio užvedimo įtaisui ir veikti tol, kol suveiks variklio sustabdymo įtaisas, neatsižvelgiant į transporto priemonės veikseną.

7.6. Išėjimai

7.6.1. Išėjimų skaičius

7.6.1.1. Transporto priemonėje turi būti ne mažiau kaip dvejos durys: dvejos tarnybinės durys arba vienerios tarnybinės durys ir vienerios avarinės durys. Visų dviaukščių transporto priemonių apatiniame aukšte turi būti dvejos durys (taip pat žr. 7.6.2.3 punktą). Reikalaujamas mažiausias tarnybinių durų skaičius:

Keleivių skaičius Tarnybinių durų skaičius I ir A klasės II klasė III ir B klasės 9–45 1 1 1 46–70 2 1 1 71–100 3 (2, jei transporto priemonė dviaukštė) 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. Kiekvienoje atskiroje sujungtųjų transporto priemonių dalyje turi būti bent po vienas tarnybines duris, o I klasės sujungtųjų transporto priemonių priekinėje dalyje – ne mažiau kaip dvejos tarnybinės durys.

7.6.1.3. Taikant šį reikalavimą, tarnybinės durys su mechanine valdymo sistema avarinėmis durimis nelaikomos, jeigu prireikus jų neįmanoma lengvai atidaryti ranka, suveikus 7.6.5.1 punkte aprašytam valdikliui.

7.6.1.4. Avarinių išėjimų turi būti bent tiek, kad bendras išėjimų skaičius kiekviename skyriuje būtų toks, kaip nurodyta:

Kiekviename skyriuje ar aukšte galinčių tilpti keleivių ir ekipažo narių skaičius Mažiausias bendras išėjimų skaičius 1–8 2 9–16 3 17–30 4 31–45 5 46–60 6 61–75 7 76–90 8 91–110 9 111–130 10 > 130 11

Abiejuose dviaukščių transporto priemonių aukštuose ir kiekviename skyriuje esančių išėjimų skaičius nustatomas atskirai. Nustatant avarinių išėjimų skaičių, tualetų kabinos arba virtuvėlės atskirais skyriais nelaikomos. Avariniai liukai gali būti priskirti tik avariniams išėjimams.

7.6.1.5. Nustatant mažiausią išėjimų skaičių ir jų vietą, kiekviena atskira sujungtosios transporto priemonės dalis laikoma atskira transporto priemone, išskyrus tada, kai taikomas 7.6.2.4 punktas. Jungiamasis praėjimas išėjimu nelaikomas. Nustatant avarinių išėjimų skaičių, tualetų kabinos arba virtuvėlės atskirais skyriais nelaikomos. Turi būti nustatytas kiekvienoje atskiroje dalyje telpančių keleivių skaičius. Siena tarp dalių laikoma plokštuma, kurioje yra sujungtų atskirų transporto priemonės dalių vyrio horizontalioji ašis ir kuri yra statmena tiesiai važiuojančios transporto priemonės išilginei ašiai.

7.6.1.6. Dvigubos tarnybinės durys laikomos dvejomis durimis, o dvigubas langas arba keli langai – dviem avariniais langais.

7.6.1.7. Jei vairuotojo kabinos ir keleivių salono nejungia praėjimas, atitinkantis šias sąlygas:

a) 4 priedo 6 paveiksle nurodyto cilindrinės formos šablono priekinis kraštas turi pasiekti bent jau skersinę vertikaliąją plokštumą, susiliečiančią su toliausiai priekyje esančiu vairuotojo sėdynės atlošo tolimiausioje galinėje išilginėje padėtyje, tašku, ir

b) 4 priedo 7 paveiksle pavaizduota plokštė turi pajudėti iš sąlyčio su cilindrinės formos šablonu taško į priekį nuo šios plokštumos, kol ji bent jau pasieks vertikaliąją plokštumą, susiliečiančią su toliausiai priekyje esančiu vairuotojo sėdynės pagalvėlės tašku,

turi būti laikomasi 7.6.1.7.1–7.6.1.7.5 punktuose nustatytų reikalavimų:

7.6.1.7.1. Vairuotojo kabinoje turi būti du išėjimai, jie neturi būti tame pačiame šone. Jei vienas iš tokių išėjimų yra langas, jo mažiausias plotas turi būti 400 000 mm2, tame plote turi būti įmanoma nubrėžti 500 × 700 mm dydžio stačiakampį ir jis turi atitikti 7.6.8 punkte išdėstytus avarinių langų reikalavimus.

7.6.1.7.2. Greta vairuotojo sėdynės galima įtaisyti viena ar dvi papildomas sėdynes – tada abu 7.6.1.7.1 punkte paminėti išėjimai turi būti durys. Tokiose sėdynėse sėdintiems asmenims vairuotojo durelės atstoja avarines duris, jeigu iš jų sėdynių pro vairuotojo dureles į transporto priemonės išorę įmanoma iškelti tikrinimo šabloną (žr. 4 priedo 27 pav.). Tikrinant prieigą prie vairuotojo durelių taikomi 7.7.3.2 punkto reikalavimai ir naudojamas 600 × 400 mm dydžio tikrinimo šablonas, aprašytas 7.7.3.3 punkte. Tarnybinės durys turi būti priešingoje transporto priemonės pusėje nei vairuotojo durelės ir turi būti laikomos avarinėmis vairuotojo išėjimo durimis.

7.6.1.7.3. Šio priedo 7.6.3–7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 ir 7.7.7 punktų nuostatos netaikomos išėjimams vairuotojo kabinoje, nurodytiems 7.6.1.7.1 ir 7.6.1.7.2 punktuose.

7.6.1.7.4. 7.6.1.7.1 ir 7.6.1.7.2 punktuose aprašytomis sąlygomis išėjimai vairuotojo kabinoje ir skirti keleiviams, sėdintiems ant bet kurios sėdynės šalia vairuotojo, nelaikomi nei vienomis iš 7.6.1.1 ir 7.6.1.2 punktuose nurodytų būtinų durų, nei vienu iš šio priedo 7.6.1.4 punkte nurodytų avarinių išėjimų, būtinų bet kuriame kitame keleivių salone.

7.6.1.7.5. Salone, kuriame yra vairuotojo kabina ir sėdimosios vietos šalia vairuotojo, galima įrengti ne daugiau nei penkias papildomas sėdynes, jeigu jos ir joms skirta erdvė atitinka visus šios taisyklės reikalavimus ir yra bent vienerios 7.6.1.4 punkte nurodytos būtinos avarinio išėjimo į keleivių saloną durys, atitinkančios šio priedo 7.6.3.1.2 punkte išdėstytus avarinių durų reikalavimus.

7.6.1.8. Jeigu iš keleivių salono į vairuotojo kabiną galima patekti praėjimu, atitinkančiu 7.6.1.7 punkto a ir b papunkčių reikalavimus, ir prie visų sėdynių greta vairuotojo kabinos galima prieiti praėjimu, einančiu iš to paties keleivių salono ir atitinkančiu vieną iš šio priedo 7.7.5.1.1 punkte nustatytų sąlygų, išėjimo iš vairuotojo kabinos į lauką gali ir nebūti.

7.6.1.9. Jeigu 7.6.1.8 punkte aprašytomis sąlygomis A ar B klasės transporto priemonėse įrengiamos durelės vairuotojui, jos gali būti laikomos keleiviams skirtomis avarinėmis durimis, su sąlyga, kad:

7.6.1.9.1. durelės vairuotojui atitinka avarinių durų matmenų reikalavimus, nustatytus šio priedo 7.6.3.1.2 punkte;

7.6.1.9.2. durelės vairuotojui atitinka reikalavimus, nustatytus 7.6.1.7.2 punkte;

7.6.1.9.3. vairuotojo sėdynei skirtas plotas turi susisiekti atitinkamu praėjimu su pagrindiniu keleivių skyriumi; šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei 7.7.5.1 punkte aprašytą tikrinimo šabloną galima nekliudomai pastumti nuo praėjimo, kol šablono priekis pasieks vertikaliąją plokštumą, statmeną toliausiai priekyje esančiam vairuotojo sėdynės atlošo taškui (kai ši sėdynė yra tolimiausioje galinėje išilginėje padėtyje), o nuo šios plokštumos 7.7.3.3 punkte aprašytą plokštę galima pasistumti iki avarinių durų tame punkte nustatyta kryptimi (žr. 4 priedo 28 pav.), kai sėdynė ir vairaratis nustatyti į vidurinę padėtį.

7.6.1.10. 7.6.1.8 ir 7.6.1.9 punktuose nedraudžiama tarp vairuotojo sėdynės ir keleivių salono įrengti durų arba kitokios užtvaros, jeigu avarijos atveju tokią užtvarą vairuotojas gali greitai pašalinti. Tokiu būdu atitvertoje vairuotojo kabinoje esančios vairuotojo durelės nelaikomos keleiviams skirtu išėjimu.

7.6.1.11. II, III ir B klasių transporto priemonėse kartu su avarinėmis durimis ir langais įrengiami avariniai liukai. Jei transporto priemonė yra dviaukštė, šie liukai įrengiami tik viršutinio aukšto stoge. Mažiausias liukų skaičius turi būti toks:

Keleivių skaičius (jei transporto priemonė dviaukštė – viršutiniame aukšte) Mažiausias liukų skaičius Ne daugiau kaip 30 l Daugiau kaip 30 2

Išskyrus 7.6.1.12 punkte nurodytus atvejus, liukai taip pat gali būti įrengti I ir A klasių transporto priemonėse. Avariniai liukai neturi būti įrengiami troleibuso stoge.

7.6.1.12. Liukai neturi būti įrengiami tokiose vietose, kur yra techninių įtaisų, galinčių kelti pavojų avariniais liukais pasinaudojantiems keleiviams (pvz., aukštos įtampos sistemos, sistemos, kuriose yra pavojingų skysčių ir (arba) dujų, ir t. t.).

7.6.1.13. Visi jungiamieji laiptai laikomi išėjimu iš dviaukštės transporto priemonės viršutinio aukšto.

7.6.1.14. Avarijos atveju visi dviaukštės transporto priemonės apatiniame aukšte esantiems žmonėms turi būti sudarytos sąlygos patekti į transporto priemonės išorę nelipant į viršutinį aukštą.

7.6.1.15. Dviaukštės transporto priemonės viršutinio aukšto praėjimas vienais ar keliais jungiamaisiais laiptais turi būti sujungtas su tarnybinių durų salono taku arba apatinio aukšto praėjimu, esančiu ne toliau kaip 3 m nuo tarnybinių durų:

7.6.1.15.1. I klasės transporto priemonėse, kurių viršutiniame aukšte telpa daugiau kaip 50 keleivių, turi būti įrengti bent vieni laiptai ir vieni puslaipčiai;

7.6.1.15.2. II ir III klasių transporto priemonėse, kurių viršutiniame aukšte telpa daugiau kaip 30 keleivių, turi būti įrengti bent vieni laiptai ir vieni puslaipčiai.

7.6.1.16. Jeigu transporto priemonė yra bestogė, išėjimai aukšte be stogo turi būti tokie, kad atitiktų tuos reikalavimus, kurie nėra nesuderinami su stogo nebuvimu.

7.6.1.17. Jeigu transporto priemonės yra A arba B klasės ir priešais vairuotojui skirtas duris yra kitos durys, jos gali būti laikomos vienu iš keleiviams skirtų būtinų išėjimų, jeigu:

7.6.1.17.1. šalia vairuotojo kabinos yra ne daugiau kaip viena keleiviui skirta sėdynė ir

7.6.1.17.2. jos atitinka 7.6.1.9 punkto nuostatas.

7.6.2. Išėjimų išdėstymas

7.6.2.1. I, II ir II klasių transporto priemonės turi atitikti šiuos reikalavimus:

7.6.2.1.1. Tarnybinės durys turi būti įrengtos toje transporto priemonės pusėje, kuri yra arčiau kelkraščio, atsižvelgiant į eismo kryptį, kuriai yra pritaikyta transporto priemonė, kaip nurodyta gamintojo šios taisyklės 1 priedo I dalies 1 priedėlio 2.8 punkte nustatytame pranešime. Bent vienerios iš jų turi būti priekinėje transporto priemonės dalyje. Dėl to nedraudžiama:

7.6.2.1.1.1. transporto priemonės gale arba šonuose įrengti specialios konstrukcijos durų, kurias neįgaliųjų vežimėlių naudotojai naudotų vietoj tarnybinių durų, arba

7.6.2.1.1.2. transporto priemonės gale įrengti papildomų durų, pirmiausia skirtų daiktams ar bagažui sukrauti ir iškrauti, kuriomis aplinkybių verčiami galėtų pasinaudoti keleiviai, arba

7.6.2.1.1.3. kitoje transporto priemonės pusėje įrengti vienerių ar daugiau papildomų tarnybinių durų, jei transporto priemonės sukonstruotos taip, kad tam tikromis sąlygomis keleiviai galėtų įlipti ar išlipti iš abiejų transporto priemonės pusių. Taip įrengtose transporto priemonėse turi būti valdiklis (-iai), kuriuo vairuotojas galėtų blokuoti tuo metu nenaudojamas duris.

7.6.2.2. A ir B klasių transporto priemonės turi atitikti šiuos reikalavimus:

7.6.2.2.1. Tarnybinės durys turi būti įrengtos toje transporto priemonės pusėje, kuri yra arčiau kelkraščio, atsižvelgiant į eismo kryptį, kuriai yra pritaikyta transporto priemonė, kaip nurodyta gamintojo šios taisyklės 1 priedo I dalies 1 priedėlio 2.8 punkte nustatytame pranešime.

7.6.2.2.2. Išėjimai turi būti išdėstyti taip, kad kiekvienoje transporto priemonės pusėje būtų bent po vieną išėjimą.

7.6.2.2.3. Bent po vieną išėjimą turi būti transporto priemonės priekinėje ir galinėje keleivių salono dalyse.

7.6.2.3. Jeigu keleivių salono plotas S0 yra ne mažesnis kaip 10 m2, atstumas tarp dvejų iš 7.6.1.1 punkte nurodytų durų turi būti toks, kad atstumas tarp skersinių vertikaliųjų plokštumų, kertančių jų ploto centrus, būtų ne mažesnis kaip toliau nurodyta:

7.6.2.3.1. Jei transporto priemonė yra vienaukštė, 40 proc. viso keleivių salono ilgio, matuojant lygiagrečiai su transporto priemonės išilgine ašimi. Jei transporto priemonė yra sujungta, šio reikalavimo laikomasi, kai dvejos skirtingų dalių durys yra atskirtos tiek, kad atstumas tarp durų yra ne mažesnis kaip 40 proc. bendro keleivių salono (visų dalių) ilgio. Jei vienerios iš tokių durų yra dvigubų durų dalis, tas atstumas matuojamas tarp dvejų viena nuo kitos labiausiai nutolusių durų.

7.6.2.3.2. Jei transporto priemonė dviaukštė, atstumas tarp dvejų iš 7.6.1.1 punkte nurodytų durų turi būti toks, kad atstumas tarp skersinių vertikaliųjų plokštumų, kertančių jų ploto centrus, būtų ne mažesnis kaip 25 proc. bendro transporto priemonės ilgio arba 40 proc. bendro apatinio aukšto keleivių salono ilgio; tai netaikoma, jei durys yra skirtingose transporto priemonės pusėse. Jei vienerios iš tokių durų yra dvigubų durų dalis, tas atstumas matuojamas tarp dvejų viena nuo kitos labiausiai nutolusių durų.

7.6.2.4. Išėjimai (jei transporto priemonė dviaukštė – abiejuose aukštuose) turi būti išdėstyti taip, kad jų skaičius abiejose transporto priemonės pusėse būtų iš esmės vienodas (tai nereiškia, kad būtina įrengti papildomų išėjimų, kad jų būtų daugiau nei nurodyta 7.6.1 punkte). Jei išėjimų daugiau nei nustatytas mažiausias jų skaičius, tie papildomi išėjimai neprivalo būti iš esmės abiejose pusėse.

7.6.2.5. Bent vienas išėjimas turi būti įrengtas transporto priemonės gale arba priekyje.

7.6.2.5.1. I ir A klasių transporto priemonių atveju 7.6.2.5 punkte nustatyti reikalavimai laikomi įvykdytais, jeigu įrengiamas avarinis liukas, arba, jei taikomas 7.6.1.12 punktas, kiekvienoje transporto priemonės pusėje įrengiamas dar vienas išėjimas, be nurodytų 7.6.1 punkte.

7.6.2.5.2. Jei transporto priemonė yra dviaukštė, 7.6.2.5 punkte nustatyti reikalavimai galioja tik viršutiniam aukštui.

7.6.2.6. Toje pačioje transporto priemonės pusėje esantys išėjimai turi būti tinkamai atskirti per visą keleivių salono ilgį.

7.6.2.7. Transporto priemonės gale leidžiama įrengti duris, tačiau jos neturi būti tarnybinės.

7.6.2.8. Būtinieji avariniai liukai išdėstomi taip:

a) jei liukas tik vienas, jis turi būti viduriniame keleivių salono trečdalyje, arba arba

b) jei liukai yra du, jie turi būti vienas nuo kito ne arčiau kaip 2 m atstumu, matuojant nuo jų angų artimiausių kraštų lygiagrečiai su transporto priemonės išilgine ašimi.

7.6.3. Mažiausi išėjimų matmenys

7.6.3.1. I, II ir II klasių transporto priemonės turi atitikti šiuos reikalavimus:

7.6.3.1.1. tarnybinių durų anga turi atitikti šio priedo 7.7.1 punkte nurodytus reikalavimus;

7.6.3.1.2. avarinių durų anga turi būti ne mažesnio kaip 1 450 mm aukščio ir ne mažesnio kaip 600 mm pločio;

7.6.3.1.3. avariniai langai turi būti ne mažesnio kaip 400 000 mm2 ploto. Į šį plotą turi būti įmanoma įbrėžti 500 × 700 mm dydžio stačiakampį;

7.6.3.1.4. jei avarinis langas yra transporto priemonės gale, jis turi atitikti 7.6.3.1.3 punkte nustatytus reikalavimus arba į jo angą turi būti įmanoma įbrėžti 350 mm aukščio ir 1 550 mm pločio stačiakampį, kurio kampai gali būti suapvalinti ne didesniu kaip 250 mm spinduliu;

7.6.3.1.5. avarinių liukų anga turi būti ne mažesnio kaip 450 000 mm2 ploto. Į šį plotą turi būti įmanoma įbrėžti 600 × 700 mm dydžio stačiakampį.

7.6.3.2. A arba B klasės transporto priemonės turi atitikti 7.6.3.1 punkto reikalavimus (A klasė atitinka I klasės reikalavimus, o B klasė – II ir III klasių reikalavimus) arba 7 priedo 1.1 punkto reikalavimus.

7.6.4. Visų tarnybinių durų techniniai reikalavimai

7.6.4.1. Visas tarnybines duris turi būti įmanoma lengvai atidaryti iš transporto priemonės vidaus ir išorės, kai transporto priemonė nejuda (kai juda – tai neprivaloma). Tačiau šiuo reikalavimu nepanaikinama galimybė rakinti duris iš išorės, jeigu jas bet kada galima atidaryti iš vidaus.

7.6.4.2. Visi durims iš išorės atidaryti skirti valdikliai arba įtaisai turi būti 1 000–1 500 mm atstumu nuo žemės paviršiaus ir ne toliau kaip 500 mm atstumu nuo durų. I, II ir III klasių transporto priemonėse visi durims iš vidaus atidaryti skirti valdikliai arba įtaisai turi būti 1 000–1 500 mm aukštyje virš grindų arba jiems artimiausio laiptelio paviršiaus ir ne toliau kaip 500 mm atstumu nuo durų. Šie reikalavimai netaikomi vairuotojo zonoje esantiems valdikliams.

7.6.4.3. Visos vienvėrės rankiniu būdu valdomos tarnybinės durys su lankstais arba vyriais turi būti įtaisytos taip, kad užsidarytų, jeigu transporto priemonei važiuojant pirmyn atvertos durys atsitrenktų į nejudantį objektą.

7.6.4.4. Jei rankiniu būdu valdomose tarnybinėse duryse įtaisytas automatinis uždaromasis užraktas, jis turi būti dviejų pakopų tipo.

7.6.4.5. Tarnybinių durų vidinėje pusėje neturi būti jokių įtaisų, skirtų vidaus laipteliams uždengti, kai durys uždarytos. Tačiau, kai durys uždarytos, laipteliuose gali būti niša, skirta durų varstymo mechanizmui ir kitai prie vidinės durų pusės pritvirtintai įrangai, kuri nėra grindų tęsinys, ant kurio keleiviai galėtų stovėti. Tas mechanizmas ir įranga neturi būti pavojingi keleiviams.

7.6.4.6. Jei tiesioginio vaizdo nepakanka, turi būti įrengti optiniai arba kitokie įtaisai, kad vairuotojas iš savo vietos galėtų matyti prie visų įlipimo ir išlipimo durų (jei jos nėra automatinės) vidinėje ir išorinėje pusėje esančius keleivius.

Šis reikalavimas galioja I klasės dviaukščių transporto priemonių visų tarnybinių durų vidinei pusei ir aplinkai greta kiekvienų jungiamųjų laiptų viršutiniame aukšte.

Jei tarnybinės durys yra įrengtos transporto priemonės, skirtos ne daugiau kaip 22 keleiviams, gale, minėtas reikalavimas laikomas įvykdytu, jeigu vairuotojas gali pamatyti už transporto priemonės 1 m atstumu stovintį 1,3 m ūgio žmogų.

Šio punkto reikalavimų gali būti laikomasi naudojantis galinio vaizdo veidrodžiais, jei kartu laikomasi ir matymo lauko reikalavimų.

Jei durys yra už sujungtosios transporto priemonės sandūros, veidrodžiai nėra pakankamas optinis įtaisas.

7.6.4.7. Visos į transporto priemonės vidų atsiveriančios durys ir jų mechanizmai turi būti sukonstruoti taip, kad judėdami įprastomis naudojimo sąlygomis nesužalotų keleivių. Kur būtina, reikia įrengti apsauginius įtaisus.

7.6.4.8. Jei tarnybinės durys yra greta durų į tualetą arba kitą vidaus patalpą, jos turi būti įrengtos taip, kad savaime nesivarstytų. Tačiau šis reikalavimas netaikomas, jei durys automatiškai užsirakina transporto priemonei važiuojant didesniu kaip 5 km/h greičiu.

7.6.4.9. Jei tarnybinės durys įrengtos transporto priemonės, kuri skirta ne daugiau kaip 22 keleiviams vežti, gale, jų sąvaros turi atsidaryti ne didesniu kaip 115° ir ne mažesniu kaip 85° kampu, o atvertos durys turi automatiškai likti toje padėtyje. Šis reikalavimas neuždraudžia atidaryti durų didesniu kampu, kai tai yra saugu, pvz., kad atbuline eiga būtų galima privažiuoti prie aukštos pakrovimo platformos arba atidaryti duris 270° kampu, kad už transporto priemonės atsirastų laisvoji krovimo erdvė.

7.6.4.10. Kad ir kaip būtų atidarytos tarnybinės durys, jos neturi trukdyti naudotis privalomuoju išėjimu arba priėjimu prie jo.

7.6.4.11. Jei yra įrengta naktinė užrakinimo sistema, taikomi šie reikalavimai:

7.6.4.11.1. kai uždegimo jungiklio padėtis yra įjungimo padėtis, užrakinimo sistema turi būti automatiškai išsijungusi arba,

7.6.4.11.2. kai uždegimo jungiklio padėtis yra įjungimo padėtis, vairuotojui perduodamas įspėjimas, kad naktinė vienerių ar daugiau durų užrakinimo sistema tebeveikia. Jei durų yra daugiau nei vienerios, gali būti naudojamas vienas signalas.

7.6.5. Papildomi mechaniškai valdomų tarnybinių durų techniniai reikalavimai

7.6.5.1. Įvykus avarijai, transporto priemonei nevažiuojant arba važiuojant ne didesniu kaip 3 km/h greičiu, visas mechaniškai valdomas duris turi būti įmanoma atidaryti iš vidaus ir, kai jos yra neužrakintos, iš išorės, nepriklausomai nuo to, ar tiekiama energija, valdikliais:

7.6.5.1.1. kurie išjungia visus kitus durų valdiklius;

7.6.5.1.2. kurie (jei yra viduje) įtaisyti ant durų arba ne toliau kaip 300 mm atstumu nuo jų, ne žemiau kaip 1 000 mm aukštyje virš pirmojo laiptelio (išskyrus 8 priedo 3.9.1 punkte nurodytus vidinius durų valdiklius);

7.6.5.1.3. kurie artėjant prie durų ir stovint priešais jas yra gerai matomi ir lengvai atpažįstami, o jei yra greta įprastinių atidarymo valdiklių – aiškiai paženklinti, kad yra skirti naudoti tik avarijos atveju;

7.6.5.1.4. kuriuos gali valdyti vienas žmogus, stovintis prie pat durų;

7.6.5.1.5. kurie gali priversti suveikti pajudėjimo blokavimo įtaisą;

7.6.5.1.6. kurie atidaro duris tiek, kad 7.7.1.1 punkte apibrėžtas šablonas galėtų pralįsti per 8 s nuo valdiklio įjungimo, arba leidžia jas lengvai atidaryti rankomis tiek, kad 7.7.1.1 punkte apibrėžtas šablonas galėtų pralįsti per 8 s nuo valdiklio įjungimo;

7.6.5.1.7. kuriuos galima apsaugoti įtaisais, kuriuos lengva nuimti arba sudaužyti, kai reikia pasinaudoti avariniu valdikliu; apie tai, kad buvo pasinaudota avariniu valdikliu arba nuimtas jo apsauginis gaubtas, vairuotojui turi būti pranešama garsiniais ir regimaisiais signalais;

7.6.5.1.8. kurie vairuotojo valdomose duryse, kurios neatitinka 7.6.5.6.2 punkto reikalavimų, turi būti tokie, kad jais pasinaudojus durims atidaryti ir grąžinus juos į pradinę padėtį, durys neužsidarytų tol, kol vairuotojas panaudos uždarymo valdiklį.

7.6.5.1.9. Jei yra įrengti vidiniai valdikliai, durų turi būti neįmanoma atidaryti, jei transporto priemonė juda greičiau nei 3 km/h. Šis reikalavimas gali būti taikomas išoriniams valdikliams.

7.6.5.2. Gali būti įrengtas iš vairuotojo vietos valdomas įtaisas, kuriuo būtų galima išjungti išorinius avarinius valdiklius, kad tarnybinės durys būtų užrakintos iš išorės. Tokiu atveju išoriniai avariniai valdikliai turi automatiškai įsijungti užvedus variklį arba anksčiau, nei transporto priemonė ima važiuoti 20 km/h greičiu. Išoriniai avariniai valdikliai neturi išsijungti automatiškai, juos turi išjungti vairuotojas.

7.6.5.3. Visas vairuotojo valdomas tarnybines duris turi būti įmanoma valdyti iš vairuotojo vietos valdikliais, kurie (išskyrus kojinį valdiklį) yra aiškiai paženklinti skiriamaisiais ženklais.

7.6.5.4. Veikiant mechaniškai valdomoms durims, turi įsižiebti įprastoje vairavimo padėtyje sėdinčiam vairuotojui bet kokiomis įprastomis apšvietimo sąlygomis aiškiai matoma signalinė lemputė, perspėjanti, kad durys nėra iki galo uždarytos. Tokia signalinė lemputė turi užsidegti, kai durų standžioji konstrukcija yra tarp taško, atitinkančio visiškai atidarytų durų padėtį, ir taško, esančio 30 mm atstumu nuo visiškai uždarytų durų padėtį atitinkančio taško. Viena signalinė lemputė gali būti skirta vienoms arba kelerioms durims. Tokia signalinė lemputė neturi būti įtaisyta ir skirta priekinėms tarnybinėms durims, kurios neatitinka 7.6.5.6.1.1 ir 7.6.5.6.1.2 punktų reikalavimų.

7.6.5.5. Jeigu yra numatyti vairuotojui skirti valdikliai mechaniškai valdomoms tarnybinėms durims atidaryti ir uždaryti, jie turi būti tokie, kad vairuotojas bet kuriuo metu galėtų pakeisti atidaromų arba uždaromų durų judėjimo kryptį.

7.6.5.6. Visų mechaniškai valdomų tarnybinių durų konstrukcija ir valdymo sistema turi būti tokios, kad užsidarančios durys negalėtų sužeisti arba suspausti keleivių.

7.6.5.6.1. Šis reikalavimas yra laikomas įvykdytu, jei laikomasi šių dviejų reikalavimų:

7.6.5.6.1.1. Pirmasis reikalavimas. 6 priede nurodytame bet kuriame matavimo taške durų uždarymui pasipriešinus ne didesne kaip 150 N spaudimo jėga, jos turi automatiškai atsidaryti iki galo ir, išskyrus automatiškai valdomas tarnybines duris, likti atidarytos tol, kol bus įjungtas durų uždarymo valdiklis. Spaudimo jėga gali būti išmatuota bet kokiu tipo patvirtinimo institucijai priimtinu būdu. Rekomendacijos yra pateiktos šios taisyklės 6 priede. Trumpam didžiausioji jėga gali būti didesnė kaip 150 N, tačiau neturi viršyti 300 N. Pakartotinio atsidarymo sistemą galima patikrinti bandomuoju strypu, kurio skerspjūvio aukštis yra 60 mm, plotis – 30 mm, o kampai suapvalinti 5 mm spinduliu.

7.6.5.6.1.2. Antrasis reikalavimas. Kai durys suspaudžia keleivio riešą arba pirštus: 7.6.5.6.1.2.1. durys turi automatiškai atsidaryti iki galo ir, išskyrus automatiškai valdomas tarnybines duris, likti atidarytos tol, kol bus įjungtas durų uždarymo valdiklis, arba 7.6.5.6.1.2.2. keleivis, nerizikuodamas susižeisti, turi lengvai ištraukti iš durų sandūros riešą arba pirštus. Šį reikalavimą galima patikrinti ranka arba 7.6.5.6.1.1 punkte paminėtu strypu, viename gale 300 mm ilgio atkarpoje tolygiai plonėjančiu nuo 30 mm iki 5 mm. Strypas turi būti nepoliruotas ir niekuo nesuteptas. Durims suspaudus strypą, turi būti nesunku jį ištraukti, arba 7.6.5.6.1.2.3. durys turi išlikti padėtyje, kurioje būtų galima laisvai prakišti bandomąjį strypą, kurio skerspjūvio aukštis yra 60 mm, plotis – 20 mm, o kampai suapvalinti 5 mm spinduliu. Tokia padėtis neturi būti didesniu nei 30 mm atstumu nuo visiškai uždarytų durų padėties.

7.6.5.6.2. Priekinės tarnybinės durys atitinka 7.6.5.6 punkto reikalavimus, jeigu jos:

7.6.5.6.2.1. atitinka 7.6.5.6.1.1 ir 7.6.5.6.1.2 punktų reikalavimus arba

7.6.5.6.2.2. yra su minkštais pakraščiais; tokie pakraščiai neturi būti pernelyg minkšti: durims suspaudus 7.6.5.6.1.1 punkte nurodytą bandomąjį strypą, jų standžiosios dalys turi visiškai susisklęsti

7.6.5.7. Kai mechaniškai valdomos tarnybinės durys laikomos uždarytos tik tuomet, kai jas nuolat veikia mechaninė jėga, turi būti įrengtas regimasis įspėjimo įtaisas, vairuotojui signalizuojantis, kad sutriko durų valdymas.

7.6.5.8. Jei yra įmontuotas pajudėjimo blokavimo įtaisas, jis turi veikti tik esant mažesniam kaip 5 km/h greičiui ir turi neveikti esant didesniam greičiui.

7.6.5.9. Jei transporto priemonėje nėra įrengtas pajudėjimo blokavimo įtaisas, transporto priemonei pradėjus važiuoti ir bent vienoms mechaniškai valdomoms tarnybinėms durims nesant iki galo uždarytoms, turi įsijungti vairuotoją perspėjantis garsinis signalas. Jei durys atitinka 7.6.5.6.1.2.3 punkto reikalavimus, toks garsinis signalas turi įsijungti viršijus 5 km/h greitį.

7.6.6. Papildomi automatiškai valdomų tarnybinių durų techniniai reikalavimai

7.6.6.1. Atidarymo valdiklių įjungimas

7.6.6.1.1. Išskyrus 7.6.5.1 punkte aprašytus atvejus, visų automatiškai valdomų tarnybinių durų atidarymo valdiklių įjungimo ir išjungimo galimybė turi būti suteikta tik vairuotojui, sėdinčiam jam skirtoje vietoje.

7.6.6.1.2. Įjungti ir išjungti galima tiesiogiai jungikliu arba netiesiogiai, pvz., atidarant arba uždarant priekines tarnybines duris.

7.6.6.1.3. Kad vairuotojas įjungė atidarymo valdiklį, turi rodyti viduje esantys signaliniai įtaisai, o jei durys atidaromos iš išorės – taip pat ir transporto priemonės išorėje esantys įtaisai; signalinis įtaisas (pvz., mygtukas su lempute, įsižiebiantis ženklas) turi būti ant durų, kurioms jis skirtas, arba greta jų.

7.6.6.1.4. Jei valdikliai įjungiami tiesiogiai jungikliais, vairuotojui turi būti aiškiai rodoma sistemos funkcinė būsena, pvz., jungiklio padėtimi, rodiklio lempute arba jungikliu su lempute. Jungiklis turi būti įrengtas ir specialiai pažymėtas taip, kad jo nebūtų galima supainioti su kitais valdikliais.

7.6.6.2. Automatiškai valdomų tarnybinių durų atidarymas

7.6.6.2.1. Vairuotojui įjungus atidarymo valdiklį, keleiviai turi turėti galimybę atidaryti duris:

7.6.6.2.1.1. iš vidaus, pvz., paspaudus mygtuką arba praėjus pro fotoelementą, ir

7.6.6.2.1.2. iš išorės (išskyrus tik išėjimui skirtas duris ir atitinkamai paženklintas duris), pvz., paspaudus mygtuką su lempute, po įsižiebiančiu ženklu esantį mygtuką arba panašų įtaisą, paženklintą tam tikra naudojimo nuoroda.

7.6.6.2.2. Paspaudus 7.6.6.2.1.1 punkte nurodytus mygtukus ir pasinaudojus 7.7.9.1 punkte nurodytomis ryšio su vairuotoju priemonėmis, galima nusiųsti įrašomą signalą, kuriuo, vairuotojui įjungus atidarymo valdiklius, atidaromos durys.

7.6.6.3. Automatiškai valdomų tarnybinių durų uždarymas

7.6.6.3.1. Atidarytos automatiškai valdomos tarnybinės durys turi automatiškai užsidaryti praėjus tam tikram nustatytam laikui. Jei per tą laiką į transporto priemonę įlipa arba iš jos išlipa keleivis, saugos įtaisas (pvz., kojinis jungiklis, fotoelementas, į vieną pusę atsidarantys varteliai) turi garantuoti, kad durų užsidarymo laiko trukmė būtų pakankamai ilga.

7.6.6.3.2. Jei durims užsidarant į transporto priemonę įlipa arba iš jos išlipa keleivis, durys turi automatiškai sustoti ir vėl atsidaryti. Atvirkštinis veiksmas gali būti įjungtas vienu iš 7.6.6.3.1 punkte paminėtų saugos įtaisų arba bet kokiu kitu įtaisu.

7.6.6.3.3. Pagal 7.6.6.3.1 punkto nuostatas automatiškai užsidariusias duris keleiviams turi būti įmanoma atidaryti pagal 7.6.6.2 punkto nuostatas; tai negalioja, jei vairuotojas išjungia atidarymo valdiklius.

7.6.6.3.4. Vairuotojui išjungus automatiškai valdomų tarnybinių durų atidarymo valdiklius, atidarytos durys turi užsidaryti pagal 7.6.6.3.1 ir 7.6.6.3.2 punktų reikalavimus.

7.6.6.4. Specialių durų, pvz., skirtų keleiviams su vaikiškais vežimėliais, riboto judumo asmenims ir kt., automatinio užsidarymo funkcijos veikimo sustabdymas

7.6.6.4.1. Vairuotojas turi turėti galimybę specialiu valdikliu sustabdyti automatinio užsidarymo funkcijos veikimą. Keleiviai taip pat turi turėti galimybę tiesiogiai sustabdyti automatinio užsidarymo funkcijos veikimą specialaus mygtuko paspaudimu.

7.6.6.4.2. Vairuotojas turi būti informuotas apie automatinio užsidarymo funkcijos veikimo sustabdymą, pvz., signaline lempute.

7.6.6.4.3. Vairuotojas turi turėti bet kada galimybę pratęsti automatinio užsidarymo funkcijos veikimą.

7.6.6.4.4. 7.6.6.3 punkto nuostatos taikomos vėlesniam durų užsidarymui.

7.6.7. Avarinių durų techniniai reikalavimai

7.6.7.1. Avarines duris turi būti įmanoma nesunkiai atidaryti iš vidaus ir iš išorės, kai transporto priemonė nejuda. Tačiau šiuo reikalavimu nedraudžiama užrakinti durų iš išorės, jeigu duris visuomet galima atidaryti iš vidaus įprastu atidaromuoju įtaisu.

7.6.7.2. Pagal paskirtį naudojamos avarinės durys neturi būti priskiriamos prie mechaniškai valdomų durų tipo, nebent, suveikus 7.6.5.1 punkte aprašytam avarinių durų valdikliui arba 7.6.5.1 punkto nuostatas atitinkančių nurodytos paskirties avarinių durų valdikliui ir nustačius jo pradinę padėtį, durys neužsidaro tol, kol vairuotojas neįjungia uždarymo valdiklio. Įjungus vieną iš 7.6.5.1 punkte aprašytų valdiklių, durys turi atsidaryti tiek, kad 7.7.2.1 punkte apibrėžtas šablonas galėtų pralįsti per 8 s nuo valdiklio įjungimo, arba jas turi būti galima lengvai atidaryti rankomis tiek, kad tas šablonas galėtų pralįsti per 8 s nuo valdiklio įjungimo. Be to, avarinės durys neturi būti stumdomosios, išskyrus ne daugiau kaip 22 keleivius pritaikytas vežti transporto priemones. Tokiose transporto priemonėse stumdomąsias duris leidžiama naudoti kaip avarines, jei įrodoma, kad po priekinio smūgio bandymo pagal Taisyklę Nr. 33 jas galima atidaryti be įrankių.

7.6.7.3. Visi avarinėms durims (jei transporto priemonė dviaukštė – apatiniame aukšte) iš išorės atidaryti skirti valdikliai arba įtaisai turi būti 1 000–1 500 mm aukštyje virš žemės paviršiaus ir ne toliau kaip 500 mm atstumu nuo durų. I, II ir III klasių transporto priemonėse visi avarinėms durims iš vidaus atidaryti skirti valdikliai arba įtaisai turi būti 1 000–1 500 mm aukštyje virš grindų arba jiems artimiausio laiptelio paviršiaus ir ne toliau kaip 500 mm atstumu nuo durų. Šie reikalavimai netaikomi vairuotojo zonoje esantiems valdikliams.

7.6.7.2 punkte nurodytas mechaniškai valdomų durų atidarymo valdiklis dar gali būti 7.6.5.1.2 punkte nurodytoje vietoje.

7.6.7.4. Transporto priemonės šone įrengiamos avarinės durys su vyriais pritvirtinamos už jų priekinio krašto ir turi atsidaryti į išorę. Galima naudoti saugos diržus, grandines arba kitus sulaikymo įtaisus, jei jie leidžia durims atsidaryti ne mažesniu kaip 100° kampu ir likti toje padėtyje. Jei viskas įrengta taip, kad užtikrinama laisvas praėjimas prie avarinių durų, 100° mažiausio kampo taisyklė negalioja.

7.6.7.5. Avarinės durys turi būti įrengtos taip, kad savaime nesivarstytų. Tačiau šis reikalavimas netaikomas, jei durys automatiškai užsirakina transporto priemonei važiuojant didesniu nei 5 km/h greičiu.

7.6.7.6. Visose avarinėse duryse turi būti įrengti garsinio signalo įtaisai, įspėjantys vairuotoją tada, kai durys uždarytos ne iki galo. Įspėjimo įtaisai turi suveikti sujudėjus durų skląsčiui arba rankenai, bet ne pačioms durims.

7.6.7.7. Jei yra įrengta naktinė užrakinimo sistema, taikomi šie reikalavimai:

7.6.7.7.1. kai uždegimo jungiklio padėtis yra įjungimo padėtis, užrakinimo sistema turi būti automatiškai išsijungusi arba,

7.6.7.7.2. kai uždegimo jungiklio padėtis yra įjungimo padėtis, vairuotojui perduodamas įspėjimas, kad naktinė vienerių ar daugiau durų užrakinimo sistema tebeveikia. Jei durų yra daugiau nei vienerios, gali būti naudojamas vienas signalas.

7.6.8. Avarinių langų techniniai reikalavimai.

7.6.8.1. Visi avariniai langai su vyriais arba išstumiamieji langai turi atsidaryti į išorę. Išstumiamieji langai, pasinaudojus jais avarijos atveju, neturi visiškai atsiskirti nuo transporto priemonės. Išstumiamieji langai turi veikti taip, kad jų nebūtų galima išstumti netyčia.

7.6.8.2. Kiekvienas avarinis langas turi būti:

7.6.8.2.1. toks, kad jį būtų galima lengvai ir greitai atidaryti tinkamais įtaisais iš transporto priemonės vidaus ir iš išorės. Į šią nuostatą taip pat įtraukta galimybė pasinaudoti, pvz., beskeveldrio stiklo ar plastikine plokšte, arba

7.6.8.2.2. pagamintas iš lengvai išmušamo beskeveldrio stiklo. Šia nuostata draudžiama naudoti sluoksniuotojo stiklo arba plastiko langus. Transporto priemonės viduje, prie kiekvieno avarinio lango, keleiviams lengvai pasiekiamose vietose turi būti pritvirtinti įtaisai, kuriais būtų galima išmušti bet kurį langą. Transporto priemonės gale esančių avarinių langų stiklo išmušimo įtaisas turi būti per vidurį virš avarinio lango ar po juo arba turi būti po įtaisą abiejuose lango galuose.

7.6.8.3. Kiekvienas avarinis langas, kurį galima užrakinti iš išorės, turi būti sukonstruotas taip, kad jį visada būtų galima atidaryti iš vidaus.

7.6.8.4. Jei avarinio lango vyriai išdėstyti horizontaliai viršutiniame lango krašte, turi būti įrengtas tinkamas įtaisas, kuris laikytų iki galo atidarytą langą. Visi avariniai langai su vyriais turi veikti taip, kad pro juos galima būtų lengvai išlipti iš transporto priemonės ar į ją įlipti.

7.6.8.5. Transporto priemonės šone įtaisyto avarinio lango apatinio krašto aukštis virš bendro po juo esančių grindų lygio turi būti ne didesnis kaip 1 200 mm (nepaisant vietinių nelygumų, pvz., rato arba transmisijos korpuso), jei tai yra avarinis langas su vyriais – ne mažesnis kaip 650 mm, o kai langas pagamintas iš išmušamo stiklo – 500 mm.

Tačiau avarinio lango su vyriais apatinio krašto aukštis gali būti sumažintas iki minimalaus 500 mm dydžio, jei lango angoje yra 650 mm aukščio apsaugas, neleidžiantis keleiviams iškristi iš transporto priemonės. Jei lango angoje yra toks apsaugas, anga virš apsaugo turi būti ne mažesnė už avariniam langui nustatytą mažiausią angą.

7.6.8.6. Visuose avariniuose languose su vyriais, kurie nėra aiškiai matomi iš vairuotojo vietos, turi būti įrengti garsinio signalo įtaisai, kuriais vairuotojas informuojamas, kad langas nėra iki galo uždarytas. Tokie įtaisais turi suveikti ne langui sujudėjus, o suveikus jo užraktui.

7.6.9. Avarinių liukų techniniai reikalavimai

7.6.9.1. Visi avariniai liukai turi veikti taip, kad pro juos galima būtų lengvai išlipti iš transporto priemonės ir į ją įlipti.

7.6.9.2. Stogo avarinių liukų dangčiai turi būti išmušami, su vyriais arba pagaminti iš lengvai išmušamo beskeveldrio stiklo. Grindų liukų dangčiai turi būti su vyriais arba atvožiamieji, juose turi būti įrengti garsinio signalo įtaisai, vairuotoją informuojantys, kai liukas nėra iki galo uždarytas. Tokie įtaisais turi suveikti ne liukui sujudėjus, o suveikus jo užraktui. Grindų avarinių liukų dangčiai turi būti įrengti taip, kad savaime nesivarstytų. Tačiau šis reikalavimas netaikomas, jei grindų liukai automatiškai užsirakina transporto priemonei važiuojant didesniu nei 5 km/h greičiu.

7.6.9.3. Išmušamieji liukai, pasinaudojus jais avarijos atveju, neturi visiškai atsiskirti nuo transporto priemonės, kad nesukeltų pavojaus kitiems eismo dalyviams. Liukų konstrukcija turi būti tokia, kad jie neatsidarytų savaime. Grindų liukų atvožiamieji dangčiai turi būti atidaromi tik į keleivių salono pusę.

7.6.9.4. Avarinių liukų dangčiai su vyriais turi būti pritaisyti už priekinio arba galinio transporto priemonės krašto ir varstytis ne mažesniu kaip 100° kampu. Grindų avarinių liukų dangčiai su vyriais turi atsidaryti į keleivių salono pusę.

7.6.9.5. Avarinių liukų dangčius turi būti įmanoma lengvai atidaryti arba išimti tiek iš vidaus, tiek iš išorės. Tačiau šiuo reikalavimu nedraudžiama rakinti avarinius liukus norint apsaugoti transporto priemonę, kai ji paliekama be priežiūros, jeigu dangčius visuomet būtų galima atidaryti arba išimti iš vidaus naudojantis įprastu atidarymo arba išėmimo mechanizmu. Jei liukų dangčiai yra išmušamieji, greta jų, transporto priemonėje esantiems asmenims lengvai pasiekiamose vietose, turi būti pritvirtinti įtaisai, kuriais būtų galima išmušti liukų dangčius.

7.6.10. Įtraukiamųjų laiptelių techniniai reikalavimai

Įtraukiamieji laipteliai, jei jie įrengti, turi atitikti toliau pateiktus reikalavimus.

7.6.10.1. Įtraukiamųjų laiptelių naudojimą galima suderinti su tam tikrų tarnybinių arba avarinių durų naudojimu.

7.6.10.2. Uždarius duris, jokios įtraukiamųjų laiptelių dalys negali išsikišti iš kėbulo paviršiaus daugiau kaip 10 mm.

7.6.10.3. Kai durys yra atidarytos, o laipteliai ištraukti, jų paviršiaus plotas turi atitikti šio priedo 7.7.7 punkto reikalavimus.

7.6.10.4. Jei laipteliai valdomi mechaniškai, transporto priemone neturi būti įmanoma pajudėti iš vietos tol, kol laipteliai ištraukti. Jei laipteliai valdomi rankiniu būdu, garsiniu signalu vairuotojas turi būti perspėtas, kai jie įtraukti ne iki galo.

7.6.10.5. Mechaniškai valdomi laipteliai neturi išsitraukti transporto priemonei važiuojant. Sugedus laiptelių valdymo įtaisui, jie turi būti įtraukti ir likti tokioje padėtyje. Tačiau įvykus tokiam gedimui arba kai laipteliai apgadinti arba užtverti, atitinkamos durys turi veikti nekliudomai.

7.6.10.6. Kai ant mechaniškai valdomų įtraukiamųjų laiptelių stovi žmogus, turi būti neįmanoma uždaryti atitinkamų durų. Ar laikomasi šio reikalavimo, patikrinama laiptelių viduryje padėjus 15 kg svarmenį, atitinkantį mažo vaiko svorį. Šis reikalavimas netaikomas durims, kurios yra vairuotojo regos lauke.

7.6.10.7. (Rezervuota)

7.6.10.8. Į priekį arba atgal atsikišę įtraukiamųjų laiptelių kampai turi būti suapvalinti ne mažesniu kaip 5 mm spinduliu; briaunos turi būti suapvalintos ne mažesniu kaip 2,5 mm spinduliu.

7.6.10.9. Kai keleiviams skirtos durys yra atidarytos, įtraukiamųjų laiptelių padėtis turi būti saugiau užfiksuota ištraukimo padėtis. Uždėjus 136 kg svarmenį pavienio laiptelio centre arba 272 kg svarmenį dvigubų laiptelių centre, deformacija bet kuriame laiptelių taške neturi būti didesnė kaip 10 mm, matuojant transporto priemonės kėbulo atžvilgiu.

7.6.11. Saugos ženklai

7.6.11.1. Visi saugos ženklai turi atitikti standarto ISO 3864-1:2011 6.5 punkte nustatytus reikalavimus.

7.6.11.2. Kiekvienas iš saugos ženklų, nustatytų šioje taisyklėje, naudojamas tik vienam su sauga susijusiam pranešimui perduoti. Informacija pateikiama piktogramomis, tačiau tame pačiame ženkle jas galima papildyti žodžiais, raidėmis ir skaičiais. Jos turi būti išdėstytos ir pakreiptos taip, kad jas būtų lengva suprasti.

7.6.11.2.1. Saugos ženklai turi atitikti pateiktų pavyzdžių principus, t. y. viršutinėje dalyje vaizduojamas su sauga susijęs pranešimas, antroje dalyje – instrukcijos, o apačioje – trečioje ir neprivalomoje dalyje – mažiau svarbus tekstas.

7.6.11.2.2. Piktogramose, vaizduojančiose, kokių veiksmų turi imtis naudotojas, turi būti asmuo arba atitinkama jo kūno dalis, valdanti įrangą arba prietaisą.

7.6.11.2.3. Piktogramose, vaizduojančiose reikalingus judesius, kai taikoma, turi būti judėjimo kryptį rodanti rodyklė. Jeigu reikia pavaizduoti sukamąjį judesį, naudojama lenkta rodyklė.

7.6.11.2.4. Kai reikia valdyti prietaisus, nuimti skydelį ar atidaryti duris, piktogramose turi būti pavaizduotas atitinkamas veiksmas.

7.6.11.2.5. Papildomų žodžių mažosios raidės, atskiros raidės ir skaičiai turi būti ne mažesni kaip 8 mm. Žodžiai neturi būti parašyti tik didžiosiomis raidėmis.

7.6.11.3. Visi iš transporto priemonės vidaus matomi saugos ženklai turi būti iš fotoliuminescencinės medžiagos, kurios skaisčio gesimas, matuojant pagal standarto ISO 17398:2004 7.11 punktą atitinka bent jau to standarto 2 lentelėje pateiktas C pogrupio charakteristikas.

7.6.11.4. Saugos ženklai negali būti išdėstyti ten, kur jie gali tapti prastai matomi, kai transporto priemonė yra eksploatuojama. Tačiau avarinis langas gali būti uždengtas užuolaidomis ar švieslaidėmis, jeigu yra papildomas ženklas, rodantis, kad už jų yra avarinis langas.

7.6.11.5. Kiekvienas avarinis ir bet koks kitas išėjimas, atitinkantys avarinio išėjimo reikalavimus, pažymimas vienu iš atitinkamų piktogramų, aprašytų standarto ISO 7010:2011 3 lentelėje; piktogramos turi būti įskaitomos tiek iš transporto priemonės vidaus, tiek iš išorės.

7.6.11.6. Saugos ženklai išdėstomi šalia visų vidaus ir išorės avarinių valdiklių ir avariniam langui (-ams) sudaužyti skirto įtaiso (-ų), aplink juos arba ant jų.

7.6.11.7. Jeigu yra nuo netinkamo naudojimo apsaugančių priemonių, pvz., dangtelis, jokia saugos ženklo dalis jų negali užstoti.

7.6.11.8. Kalbą, kuria turi būti užrašyti 7.6.11.1–7.6.11.7 punktuose nustatytų saugos ženklų tekstai, patvirtinančioji institucija turi nustatyti atsižvelgdama į tai, kurioje šalyje (-yse) pareiškėjas ketina prekiauti transporto priemonėmis, jei būtina, bendradarbiaudama su tos šalies (-ių) kompetentingomis institucijomis. Jei šalies (-ių), kurioje transporto priemonė bus registruojama, institucija pakeičia užrašų kalbą, naujo tipo patvirtinimo suteikti nereikia.

7.6.12. Tarnybinių durų apšvietimas

7.6.12.1. Tarnybinių durų apšvietimo įtaisai gali būti įrengti taip, kad apšviestų 7.6.12.2.2 punkte apibrėžto žemės ploto horizontalią dalį, ir keleiviai galėtų lengvai įlipti ir išlipti, apšviestų transporto priemonę, ir vairuotojas iš savo vietos galėtų matyti šiame plote stovintį keleivį.

7.6.12.2. Jei įrengti tarnybinių durų apšvietimo įtaisai, jie turi:

7.6.12.2.1. spinduliuoti baltos spalvos šviesą;

7.6.12.2.2. apšviesti lygų horizontalų žemės plotą, kurio plotis, matuojant nuo su transporto priemonės vidurine išilgine vertikaliąja plokštuma lygiagrečios plokštumos, einančios per labiausiai į išorę atsikišusios uždarų tarnybinių durų dalies tašką, būtų 2 m ir jis tęstųsi nuo skersinės plokštumos, einančios per tolimiausią priekinį uždarų tarnybinių durų kraštą, iki skersinės plokštumos, einančios per tolimiausių priekinių ratų, esančių tarnybinių durų gale, vidurio liniją, arba, jei tokių ratų nėra, iki skersinės plokštumos, einančios per transporto priemonės galą;

7.6.12.2.3. neakintų aplinkiniame plote, kurio plotis, matuojant nuo transporto priemonės šono, yra ne didesnis kaip 5 m, o ilgis apribotas skersine plokštuma, einančia per transporto priemonės priekį, ir skersine plokštuma, einančia per transporto priemonės galą;

7.6.12.2.4. jei apšvietimo įtaiso apatinis kraštas yra žemiau kaip 2 m nuo žemės, neišsikišti daugiau kaip 50 mm už bendro transporto priemonės pločio, išmatuoto be šio įtaiso, o briaunos turi būti suapvalintos ne mažesniu kaip 2,5 mm spinduliu;

7.6.12.2.5. būti įjungiami ir išjungiami atskiru rankiniu jungikliu ir

7.6.12.2.6. įrengti taip, kad įtaisą būtų galima įjungti tik atidarant tarnybines duris, transporto priemonei važiuojant ne didesniu kaip 5 km/h greičiu, ir jis automatiškai išsijungtų transporto priemonei pasiekus ne didesnį nei 5 km/h greitį.

7.7. Vidaus įranga

7.7.1. Priėjimas prie tarnybinių durų (žr. 4 priedo 1 pav.)

7.7.1.1. Laisvoji erdvė, einanti nuo sienos, kurioje įrengtos durys, į transporto priemonės vidų turi būti tokia, kad lengvai tilptų vienas tikrinimo šablonas, kurio matmenys yra kaip 4 priedo 1 paveiksle pavaizduotų tikrinimo šablono Nr. 1 arba Nr. 2.

Toks tikrinimo šablonas turi būti išlaikomas lygiagrečiai durų angos atžvilgiu, stumiant nuo pradinės padėties, kurioje transporto priemonės vidui artimiausia paviršiaus plokštuma susiliečia su tolimiausiu durų angos kraštu; stumiama iki padėties, kurioje plokštuma susiliečia su pirmuoju laipteliu, vėliau ji laikoma stačiu kampu, atsižvelgiant į tikėtiną įėjimu besinaudojančio asmens judėjimo kryptį.

7.7.1.2. (Rezervuota)

7.7.1.3. Kai tokio tikrinimo šablono vidurio linija pasislenka 300 mm nuo pradinės padėties ir tikrinimo šablonas susiliečia su laiptų ar grindų paviršiumi, jis turi būti išlaikomas toje padėtyje.

7.7.1.4. Tada, norint išmatuoti praėjimo tarpą, nuo jo cilindro formos figūra (žr. 4 priedo 6 pav.) stumiama galima iš transporto priemonės išlipančio asmens judėjimo kryptimi tol, kol bus pasiektas pirmasis iš šių objektų: arba figūros vidurio linija pasieks vertikaliąją plokštumą, kurioje yra viršutinė aukščiausio laiptelio briauna, arba viršutinį cilindrą liečianti plokštuma susilies su dvilype plokšte; tada figūra išlaikoma tokioje padėtyje (žr. 4 priedo 2 pav.).

7.7.1.5. Tarp 7.7.1.4 punkte nurodytoje vietoje esančios cilindro formos figūros ir 7.7.1.3 punkte nurodytoje vietoje esančios dvilypės plokštės turi būti laisva erdvė, kurios viršutinė ir apatinė ribos pavaizduotos 4 priedo 2 paveiksle. Šios laisvos erdvės turi užtekti, kad joje tilptų vertikali plokštė, kurios forma ir matmenys yra tokie patys kaip cilindro formos (7.7.5.1 punktas), o centrinė dalis ir storis ne didesni kaip 20 mm. Ši plokštė turi būti judinama tikėtina įėjimu besinaudojančio žmogaus judėjimo kryptimi nuo cilindro formos figūros padėties tol, kol jos išorinė pusė susiliečia su dvilypės plokštės vidine puse, susiliečiančia su laiptelių viršutinių briaunų plokštuma arba plokštumomis (žr. 4 priedo 2 pav.).

7.7.1.6. Prie šios figūros laisvos erdvės nepridedama jokia 300 mm dydžio erdvė, esanti prieš bet kokias nesuspaustas į priekį arba atgal pasuktų sėdynių pagalvėles, arba jokia 225 mm dydžio erdvė, esanti prieš į šonus pasuktų sėdynių pagalvėles iki pat pagalvėlių viršaus (žr. 4 priedo 25 pav.).

7.7.1.7. Jei sėdynės yra atlenkiamosios, minėta erdvė turi būti nustatyta, kai sėdynės yra atlenktos.

7.7.1.8. Ekipažui skirta atlenkiamoji sėdynė(-s), kurios padėtis yra naudojimo padėtis, gali užstoti salono taką tarnybinių durų link, jeigu:

7.7.1.8.1. transporto priemonėje ir pranešimo blanke (žr. 1 priedą) aiškiai nurodyta, kad sėdynė skirta tik ekipažui,

7.7.1.8.2. nenaudojama sėdynė automatiškai užsilenkia, kad būtų įvykdyti šio priedo 7.7.1.1 arba 7.7.1.2 ir 7.7.1.3, 7.7.1.4 ir 7.7.1.5 punktų reikalavimai;

7.7.1.8.3. tos durys nelaikomos privalomuoju išėjimu pagal šio priedo 7.6.1.4 punkto nuostatas;

7.7.1.8.4. jokia atlenktos ar užlenktos sėdynės dalis neturi būti: a) išsikišusi į priekį nuo vertikaliosios plokštumos, einančios per toliausiai atstumtos atgal ir žemiausiai nuleistos vairuotojo sėdynės sėdimojo paviršiaus vidurį ir priešingoje transporto priemonės pusėje sumontuoto išorinio galinio vaizdo veidrodėlio vidurį arba per bet kokio monitoriaus, kuris naudojamas kaip netiesioginio matymo įtaisas, vidurį (pasirinkti taikytiną atvejį), ir b) virš horizontalios plokštumos, esančios 300 mm virš toliausiai atstumtos atgal ir žemiausiai nuleistos vairuotojo sėdynės sėdimojo paviršiaus.

7.7.1.9. Ne daugiau kaip 22 keleiviams vežti skirtų transporto priemonių durų anga ir kelias, kuriuo keleiviai prie jos prieina, laikomi neužstotais, jei:

7.7.1.9.1. matuojant lygiagrečiai su transporto priemonės išilgine ašimi, bet kuriame taške laisva erdvė yra ne mažesnio kaip 220 mm pločio, o daugiau kaip 500 mm aukštyje virš grindų arba laiptelių – 550 mm pločio (4 priedo 3 pav.);

7.7.1.9.2. matuojant statmenai transporto priemonės išilginei ašiai, bet kuriame taške laisva erdvė yra ne mažesnio kaip 300 mm pločio, o bet kuriame taške, esančiame daugiau kaip 1 200 mm virš grindų arba laiptelių ar mažiau kaip 300 mm nuo lubų – 550 mm pločio (4 priedo 4 pav.).

7.7.1.10. Šio priedo 7.6.3.1 punkte nurodyti tarnybinių durų bei avarinių durų matmenys ir šio priedo 7.7.1.1–7.7.1.7, 7.7.2.1–7.7.2.3, 7.7.5.1 ir 7.7.8.5 punktų reikalavimai netaikomi B klasės transporto priemonėms, kurių didžiausia techniškai leidžiama masė ne didesnė kaip 3,5 t ir kuriose yra ne daugiau kaip 12 keleivių sėdynių, nuo kurių galima nekliudomai patekti bent prie dvejų durų.

7.7.1.11. Didžiausias salono tako grindų nuolydis turi būti ne didesnis kaip 5 proc.

7.7.1.12. Salono takų paviršius turi būti neslidus.

7.7.2. Praėjimas prie avarinių durų (žr. 4 priedo 5 pav.)

Toliau išvardyti reikalavimai netaikomi transporto priemonių, kurios skirtos ne daugiau kaip 22 keleiviams vežti, vairuotojo durelėms, naudojamoms kaip avarinis išėjimas.

7.7.2.1. Išskyrus 7.7.2.4 numatytus atvejus, tarp praėjimo ir avarinių durų angos turi būti laisva erdvė, kurioje lengvai tilptų 300 mm skersmens ir 700 mm aukščio (nuo grindų) vertikalus cilindras, ant kurio sumontuojamas 550 mm skersmens antrasis cilindras; bendras abiejų cilindrų aukštis – 1 400 mm.

Viršuje viršutinio cilindro skersmuo gali būti sumažintas iki 400 mm, įskaitant horizontaliosios plokštumos atžvilgiu ne didesnę kaip 30° laipsnių nuosklembą.

7.7.2.2. Pirmojo cilindro pagrindas turi neišsikišti už antrojo cilindro projekcijos ribų.

7.7.2.3. Jei išilgai šio praėjimo įrengiamos atlenkiamosios sėdynės, laisva erdvė turi būti matuojama, kai sėdynių padėtis yra naudojimo padėtis.

7.7.2.4. Vietoj dvilypio cilindro galima naudoti 7.7.5.1 punkte nurodytą matavimo įtaisą (žr. 4 priedo 6 pav.).

7.7.3. Priėjimas prie avarinių langų

7.7.3.1. Iš praėjimo į transporto priemonės išorę pro bet kurį avarinį langą turi būti įmanoma iškišti tikrinimo šabloną.

7.7.3.2. Tikrinimo šablono judėjimo kryptis turi būti tokia, kuria turėtų judėti iš transporto priemonės evakuojamas asmuo. Tikrinimo šablonas turi būti laikomas statmenai tai judėjimo krypčiai ir jam neturi niekas kliudyti.

7.7.3.3. Tikrinimo šablonas turi būti 600 × 400 mm dydžio plona plokštė 200 mm spinduliu suapvalintais kampais. Tačiau, jei avarinis langas yra transporto priemonės gale, tikrinimo šablonas gali būti ir 1 400 × 350 mm dydžio 175 mm spinduliu suapvalintais kampais.

7.7.4. Priėjimas prie avarinių liukų

7.7.4.1. Avariniai stogo liukai

7.7.4.1.1. Išskyrus I ir A klasių transporto priemones, bent vienas avarinis liukas turi būti tokioje vietoje, kad 1 600 mm aukščio keturkampė nupjautinė piramidė, kurios kraštinės pasvirusios 20° kampu, liestųsi su sėdynės arba lygiavertės atramos dalimi. Piramidės ašis turi būti vertikali, o jos viršutinė plokštuma turi siekti avarinio liuko angos plotą. Atramos gali būti atlenkiamosios arba slenkamosios, jeigu jas galima užfiksuoti naudojimo padėtyje. Tikrinant naudojama būtent tokia padėtis.

7.7.4.1.2. Kai stogo konstrukcijos storis yra didesnis kaip 150 mm, piramidės viršutinė plokštuma turi siekti avarinio liuko angos zoną stogo išorinio paviršiaus lygyje.

7.7.4.2. Avariniai grindų liukai

Jei avariniai liukai įrengiami grindyse, per juos turi būti įmanoma tiesiogiai ir nekliudomai pasiekti transporto priemonės išorę; liukai turi būti įrengti tokiose vietose, kad virš jų būtų laisva erdvė, lygi praėjimo aukščiui. Visi šilumos šaltiniai ar judančios sudėtinės dalys turi būti ne arčiau kaip 500 mm atstumu nuo bet kurio liuko angos krašto.

Horizontaliai laikomą 600 × 400 mm dydžio plonos plokštės 200 mm spinduliu suapvalintais kampais pavidalo bandymų šabloną turi būti įmanoma pastumti esant virš transporto priemonės grindų 1 m atstumu nuo žemės paviršiaus.

7.7.5. Praėjimai (žr. 4 priedo 6 pav.)

7.7.5.1. Transporto priemonės praėjimas (-ai) turi būti suprojektuotas taip, kad juo (jais) galėtų laisvai judėti tikrinimo įtaisas, kuris sudarytas iš dviejų bendrą ašį turinčių cilindrų ir tarp cilindrų esančio apversto nupjautinio kūgio ir kurio matmenys nurodyti 4 priedo 6 paveiksle.

Tikrinimo įtaisas gali liestis su laikymosi dirželiais (jeigu jie yra) arba kitais lanksčiais objektais, pvz., saugos diržų dalimis, ir juos lengvai pastumti.

I ir A klasių transporto priemonėse 4 priedo 6 paveiksle pavaizduotas tikrinimo įtaisas neturi liestis su jokiu monitoriumi arba rodmenų įtaisu, įrengtu lubose virš praėjimo.

II, III ir B klasių transporto priemonėse 4 priedo 6 paveiksle pavaizduotas tikrinimo įtaisas gali liestis su monitoriumi arba rodmenų įtaisu, įrengtu lubose virš praėjimo. Tokiam monitoriui arba rodmenų įtaisui pastumti iš kelio reikalinga didžiausia jėga, stumiant abiem kryptimis, turi neviršyti 35 niutonų jėgos. Šia didžiausia jėga turi būti paeiliui abiem kryptimis statmenai veikiamas monitoriaus arba rodmenų įtaiso apatinis kraštas, kol monitoriaus arba rodmenų įtaiso padėtis taps tokia, kad būtų galima laisvai prakišti tikrinimo įtaisą. Iš kelio pastumtas monitorius arba rodmenų įtaisas turi likti toje padėtyje ir automatiškai negrįžti į pradinę padėtį.

Jeigu I, II arba A klasės transporto priemonėje yra įrengta užtvara, 4 priedo 6 paveiksle pavaizduotas tikrinimo įtaisas gali su ja liestis, jeigu tokiai užtvarai pastumti iš kelio reikalinga didžiausia jėga, taikoma statmenai tai užtvarai, neviršija 50 niutonų jėgos, matuojant 4 priedo 6 paveiksle pavaizduoto tikrinimo įtaiso ir užtvaros sąlyčio taške.

Didžiausia jėga taikoma abiem tikrinimo įtaiso judėjimo kryptimis.

Jeigu transporto priemonėje greta užtvaros įrengtas keltuvas, jam veikiant užtvara gali būti laikinai užblokuota.

7.7.5.1.1. Atvejis, kai sėdynės arba sėdynių eilės priekyje nėra išėjimų

7.7.5.1.1.1. Jei sėdynės atsuktos į priekį, 7.7.5.1 punkte aprašytas cilindrinis šablonas turi pasiekti bent skersinę vertikaliąją plokštumą, liečiančią tolimiausios priekinės sėdynių eilės sėdynės atlošo tolimiausia priekinį tašką, ir būti laikomas tokioje padėtyje. Nuo šios plokštumos 4 priedo 7 paveiksle pavaizduotą figūrą turi būti įmanoma pastumti taip, kad, pradedant nuo sąlyčio su cilindriniu šablonu vietos, į transporto priemonės išorę nukreipta plokštės pusė į priekį pasislinktų 660 mm.

7.7.5.1.1.2. Jeigu yra į šonus pasuktų sėdynių, cilindrinio šablono priekinė dalis turi pasiekti bent jau skersinę plokštumą, sutampančią su vertikaliąja plokštuma, einančia per tolimiausios priekinės sėdynės vidurį (4 priedo 7 pav.).

7.7.5.1.1.3. Jei yra atgal atsuktų sėdynių, cilindrinio šablono priekinė dalis turi pasiekti bent jau skersinę vertikaliąją plokštumą, susiliečiančią su priekinės sėdynių eilės arba sėdynės pagalvėlės priekiu (4 priedo 7 pav.).

7.7.5.2. (Rezervuota)

7.7.5.3. Vienoje arba abejose III klasės transporto priemonės praėjimo pusėse esanč