I 
 
(A ktai, k uriuo s s kelbti privalo m a) 
 
  
 
Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT/EEK) taisyklė Nr. 
49. Vienodos nuostatos dėl kompresinio uždegimo (KU) ir gamtinių 
dujų (GD) variklių, taip pat priverstinio uždegimo (PU) variklių, 
kuriems kaip degalai naudojamos suskystintosios naftos dujos (SND), ir 
transporto priemonių, kuriose sumontuoti KU ir GD varikliai ir 
varikliai, kuriems kaip degalai naudojamos SND, išmetamųjų teršalų 
 
 
 
 
3 persvarstyta versija
 
Įtraukta:  
01 pakeitimų serija, įsigaliojusi 1990 m. gegužės 14 d. 02 pakeitimų serija, įsigaliojusi 1992 m. gruodžio 30 d. 02 pakeitimų serijos pirmas klaidų sąrašas, apie kurį praneša depozitaras      C.N.232.1992.TREATIES-32, 1992 m. rugsėjo 11 d. 02 pakeitimų serijos antras klaidų sąrašas, apie kurį praneša depozitaras      C.N.353.1995.TREATIES-72, 1995 m. lapkričio 13 d. 2 persvarstytos versijos pirmas klaidų sąrašas (spaudos klaidų sąrašas – tik anglų kalba) 02 pakeitimų serijos 1 papildymas, įsigaliojęs 1996 m. gegužės 18 d. 02 pakeitimų serijos 2 papildymas, įsigaliojęs 1996 m. rugpjūčio 28 d. 02 pakeitimų serijos 1 papildymo pirmas klaidų sąrašas, apie kurį praneša depozitoras      C.N.426.1997.TREATIES-96, 1997 m. lapkričio 21 d. 02 pakeitimų serijos 1 papildymo 2 klaidų sąrašas, apie kurį praneša depozitaras      C.N.272.1999.TREATIES-2, 1999 m. balandžio 12 d. 02 pakeitimų serijos 2 papildymo pirmas klaidų sąrašas, apie kurį praneša depozitaras      C.N.271.1999.TREATIES-1, 1999 m. balandžio 12 d. 03 pakeitimų serija, įsigaliojusi 2001 m. gruodžio 27 d. 04 pakeitimų serija, įsigaliojusi 2003 m. sausio 31 d. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/1
1. TAIKYMO SRITIS 
 
Ši taisyklė taikoma KU ir GD variklių ir PU variklių, kaip degalus naudojančių SND, varančių variklines M
1 kategorijos 2 / transporto priemones, kurių projektinis greitis 
didesnis kaip 25 km/h ir kurių bendroji masė didesnė kaip 3,5 tonos, ir M 2, M 3, N 1, N 2 
ir N 3. kategorijų transporto priemones, išmetamiems dujiniams ir kietųjų dalelių 
teršalams. 
 2. APIBRĖŽTYS IR SANTRUMPOS  
Šioje taisyklėje: 
 2.1. „bandymų ciklas
“ – tai seka bandymo taškų, atitinkančių tam tikrą variklio sūkių 
skaičių ir sukimo momentą, kuriais turi veikti variklis pastoviu režimu (ESC bandymas) ar pereinamaisiais režimais (ETC, ELR bandymas); 
 2.2. „variklio (variklių šeimos) patvirtinimas
“ – tai variklio (variklių šeimos) tipo 
patvirtinimas dėl išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų lygio; 
 2.3. „dyzelinis variklis
“ – tai variklis, veikiantis pagal kompresinio uždegimo principą; 
 „dujinis variklis
“ – tai variklis, kuris kaip degalus naudoja gamtines dujas (GD) ar 
suskystintąsias naftos dujas (SND); 
 2.4. „variklio tipas
“ – tai variklių, kurie nesiskiria tokiais pagrindiniais bruožais kaip šios 
taisyklės II priede apibrėžtos variklio charakteristikos, kategorija; 
 2.5. „variklių šeima
“ – tai gamintojo vienai grupei priskirti varikliai, kurie dėl jų 
konstrukcijos, apibrėžtos šios taisyklės 1 priedo 2 priedėlyje, pasižymi panašiomis išmetamųjų teršalų charakteristikomis; visi šeimos nariai turi atitikti išmetamųjų teršalų kiekiui taikomas ribines vertes; 
 2.6. „pirminis variklis
“ – tai variklis, kuris iš variklių šeimos yra taip parinktas, kad jo 
išmetamųjų dujų charakteristikos būtų būdingosios visos variklių šeimos charakteristikos; 
 2.7. „dujiniai teršalai
“ – tai anglies monoksidas, angliavandeniliai (darant prielaidą, kad 
santykis dyzeliniams degalams yra CH 1,85, SND – CH 2, 52 5, ir darant prielaidą, kad 
etanolį degalams naudojančių dyzelinių variklių atveju molekulė yra CH 3O 0, 5), 
angliavandeniliai, išskyrus metaną (darant prielaidą, kad santykis dyzeliniams degalams yra CH
1,85, SND – CH 2, 52 5 ir GD – CH 2, 93, metanas (darant prielaidą, kad 
GD atveju santykis lygus CH 4) ir azoto oksidai, kurių kiekis išreiškiamas azoto 
dioksido (NO 2) ekvivalentiniu kiekiu; 
 
                                                 
1 / N1, N2 ir M2 kategorijų energija varom ų tran sporto priemon ių vari kliai pa gal šią tai s y klę 
netv irtina m i, nes š ios transpor to priemonė s tv irtina m os paga l tais y klę Nr.83. L 375/2 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
„kietųjų dalelių teršalai “ – tai bet kokia medžiaga, surinkta nurodyta filtruojančia 
medžiaga, prieš filtravimą išmetamuosius teršalus atskiedus švariu filtruotu oru, kad 
temperatūra nebūtų aukštesnė kaip 325 K (52 °C); 
 2.8. „dūmai
“ – tai dyzelinio variklio išmetamųjų dujų sraute suspenduotos kietosios 
dalelės, kurios sugeria, atspindi ar laužia šviesos spindulius; 
 2.9. „naudingoji galia
“ – tai bandymų stende alkūninio veleno ar velenui lygiaverčio įtaiso 
gale galios vertė, išreikšta EEK kW ir išmatuota pagal galios matavimo metodą, kaip nustatyta taisyklėje Nr. 24; 
 2.10. „deklaruotoji didžiausia galia (P
max)“ – tai didžiausia galios vertė, išreikšta EEK kW 
(naudingoji galia), kurią nurodė gamintojas patvirtinimo paraiškoje; 
 2.11. „apkrovos procentinė dalis
“ – tai didžiausio sukimo momento dalis esant tam tikram 
sūkių skaičiui; 
 2.12.  „ESC bandymas
“ – tai pagal šios taisyklės 5.2 punktą taikomas bandymų ciklas, kurį 
sudaro 13 pastovių režimų; 
 2.13.  „ELR bandymas
“ – tai pagal šios taisyklės 5.2 punktą taikomas bandymų ciklas, kurį 
sudaro apkrovos pakopų seka, nekeičiant variklio sūkių skaičiaus; 
 2.14.  „ETC bandymas
“ – tai pagal šios taisyklės 5.2 punktą taikomas bandymų ciklas, kurį 
sudaro 1800 sekundžių trukmės pereinamųjų režimų; 
 2.15.  „veikiančio variklio sūkių skaičius
“ – tai eksploatacijos metu dažniausiai naudojamas 
variklio sūkių skaičiaus intervalas, kuris yra tarp mažo ir didelio sūkių skaičiaus kaip nustatyta šios taisyklės 4 priede; 
 2.16.  „mažas variklio sūkių skaičius (n
l)“ – tai mažiausias variklio sūkių skaičius, kuriuo 
varikliui veikiant užtikrinama 50 % deklaruotosios didžiausios galios; 
 2.17.  „didelis variklio sūkių skaičius (n
hi)“ – tai didžiausias variklio sūkių skaičius, kuriuo 
varikliui veikiant užtikrinama 70 % deklaruotosios didžiausios galios; 
 2.18.  „variklio sūkių skaičius A, B ir C 
“ – tai iš variklio darbo greičio intervalo atliekant 
bandymą pasirenkami variklio sūkių skaičiai, kuriuos reikia taikyti atliekant ESC ir ELR bandymus, kaip nustatyta šios taisyklės 4 priedo 1 priedėlyje; 
 2.19.  „kontrolinė sritis
“ – tai sritis tarp variklio darbo greičių A ir C ir nuo 25 iki 100 % 
apkrovos; 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/3
2.20.  „etaloninis variklio sūkių skaičius (n re f)“ – tai 100 % variklio sūkių skaičiaus vertė, 
taikytina keičiant ETC bandymo santykinius variklio sūkių skaičius, kaip nustatyta šios 
taisyklės 4 priedo 2 priedėlyje; 
 2.21.  „dūmų matuoklis
“ – tai prietaisas dūmų dalelių neskaidrumui matuoti taikant šviesos 
slopinimo principą; 
 2.22.  „GD sudėties intervalas
“ – tai vienas iš H ar L intervalų, kuris apibrėžtas Europos 
standarte EN 437, priimtame 1993 m. lapkričio mėn.; 
 2.23.  „prisitaikomumas
“ – tai bet koks variklio įtaisas, leidžiantis užtikrinti pastovų oro ir 
degalų santykį; 
 2.24.  „perkalibravimas
“ – tai tikslus GD variklio reguliavimas, siekiant užtikrinti tas pačias 
veikimo charakteristikas (galią, degalų sąnaudas), jeigu pasirenkamas kitas gamtinių dujų sudėties intervalas; 
 2.25. „Wobbe indeksas (apatinis W
l; ar viršutinis W u)“ – tai dujų tūrio vieneto atitinkamos 
šilumingumo vertės ir kvadratinės šaknies iš jų santykinio tankio tomis pačiomis etaloninėmis sąlygomis santykis: 
  2.26. „λ poslinkio koeficientas (S
λ)“ – tai matematinė išraiška, aprašanti variklio reguliavimo 
sistemos reikiamą lankstumą keičiant perteklinio oro santykį λ, jei variklio naudojamų dujinių degalų sudėtis skiriasi nuo gryno metano (kaip skaičiuoti S
λ žr. 8 priedą). 
 2.27. „EEV
“ – tai nekenksmingumo aplinkai atžvilgiu patobulinta transporto priemonė, t. y. 
transporto priemonė, varoma varikliu, atitinkančiu leidžiamąsias išmetamųjų teršalų kiekio ribines vertes, pateiktas šios taisyklės 5.2.1 punkto lentelių C eilutėse; 
 2.28. „išderinimo įtaisas
“ – tai įtaisas, matuojantis, nustatantis eksploatacinius parametrus ar 
užtikrinantis atsaką į šiuos parametrus (pvz., transporto priemonės greitį, variklio sūkių skaičių, įjungtą pavarą, temperatūrą, slėgį įsiurbimo kolektoriuje arba bet kurį kitą dydį), siekiant įjungti, pakeisti, sulėtinti ar išjungti bet kurį išmetamųjų teršalų kiekio reguliavimo sistemos komponentą, kad išmetamųjų teršalų kiekio reguliavimo sistemos veiksmingumas sumažėtų tokiomis sąlygomis, kokios yra įprastai naudojant transporto priemonę, išskyrus tuo atveju, jeigu tokio įtaiso naudojimas yra įtrauktas į naudojamą išmetamųjų teršalų sertifikavimo bandymo metodiką. 
 2.29. „papildomas reguliavimo įtaisas
“ – tai variklyje arba transporto priemonėje įdiegta 
sistema, funkcija ar reguliavimo strategija, naudojama apsaugoti variklį ir (arba) jo pagalbinę įrangą nuo tokių sąlygų, dėl kurių galėtų kilti gedimų, arba naudojama varikliui lengviau paleisti. Papildomas reguliavimo įtaisas taip pat gali būti strategija arba priemonė, kuri įtikinamai įrodoma nesanti išderinimo įtaisas. 
 duj ų oro duj ųXHW ρ ρ / =L 375/4 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
2.30. „neracionali išmetamųjų teršalų kiekio reguliavimo strategija “ – tai bet kokia strategija 
arba priemonė, kuri, transporto priemonę įprastai naudojant, sumažina išmetamųjų 
teršalų reguliavimo sistemos veiksmingumą daugiau nei yra nustatyta naudojamoje išmetamųjų teršalų bandymo metodikoje. 
 
 
1 brėž. Specialiosios bandymų ciklų apibrėžtys 
  
2.31. Simboliai ir santrumpos  2.31.1.  Bandymų parametrų simboliai 
 
Simbolis
 Vienetas  Terminas  
A P m² Izokinetinio ėminių ėmimo zondo skerspjūvio plotas 
A T m² Išmetamojo vamzdžio skerspjūvio plotas 
CE E  - Etano veiksmingumas 
CE M - Metano veiksmingumas 
C1 - 1 anglies atomą turinčio angliavandenilio kiekiui 
ekvivalentiškas angliavandenilio kiekis 
conc ppm / tūrio % Koncentraciją žymintis apatinis indeksas D
0 m³/s PDP kalibravimo funkcijos atkarpa Y ašyje 
DF - Skiedimo koeficientas D - Beselio funkcijos konstanta E - Beselio funkcijos konstanta E
Z g/kWh Interpoliuotas išmetamas NO x kiekis atskaitos taške 
f a - Laboratorijos atmosferos koeficientas 
f c s-1 Beselio filtro ribinis dažnis 
F FH  - Degalams būdingas koeficientas drėgnų dujų 
koncentracijai apskaičiuoti pagal sausų dujų koncentraciją
 
F S  - Stechiometrinis koeficientas 
G AI R W  kg/h Įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam 
orui Varik lio sū ki ų  sk a i č iu s  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/5
Simbolis  Vienetas  Terminas  
G AI R D  kg/h Įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas sausam 
orui 
G DILW  kg/h Skiedimo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam 
orui 
G EDF W   kg/h Praskiestų išmetamųjų dujų ekvivalentiškas masės 
srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms 
G EXHW   kg/h Išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas 
drėgnoms dujoms 
G FUE L  kg/h Degalų masės srautas 
G TO T W   kg/h Praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, 
skaičiuojamas drėgnoms dujoms 
H MJ/m³ Šilumingumas 
H REF  g/kg Etaloninė absoliučiosios drėgmės vertė (10,71 g/kg) 
H a g/kg Įsiurbiamo oro absoliučioji drėgmė 
H d g/kg Skiedimo oro absoliučioji drėgmė 
HTCRA
Tmol/mol Vandenilio ir anglies molinis santykis 
I - Atskirą režimą žymintis indeksas K - Beselio konstanta K m
-1 Šviesos sugerties koeficientas 
K H,D - NO x drėgnio pataisos koeficientas dyzeliniam 
varikliui  
K
H,G - NO x drėgnio pataisos koeficientas dujiniam varikliui 
K V  Ribinio srauto Venturi (CFV) kalibravimo funkcija 
K W,a - Įsiurbiamo oro drėgnio pataisos koeficientas 
K W,d - Skiedimo oro drėgnio pataisos koeficientas 
K W,e - Praskiestų išmetamųjų dujų drėgnio pataisos 
koeficientas 
K W,r - Neapdorotų išmetamųjų dujų drėgnio pataisos 
koeficientas 
L % Bandomojo variklio sukimo momento ir didžiausio 
sukimo momento santykis, išreikštas procentais 
L a m Veiksmingasis optinio kelio ilgis 
M  Tūrinio siurblio (PDP) kalibravimo funkcijos 
kampinis koeficientas 
Mas g/h arba g Išmetamųjų teršalų masės srautą žymintis indeksas M
DIL kg Per kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrus pratekėjusio 
skiedimo oro ėminio masė 
M d mg Skiedimo ore surinktų kietųjų dalelių masė 
M f mg Surinktų kietųjų dalelių ėminio masė 
M f,p mg Pirminiu filtru surinktų kietųjų dalelių ėminio masė 
M f,b mg Atsarginiu filtru surinktų kietųjų dalelių ėminio masė 
M SAM kg Per kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrus pratekėjusio 
praskiesto išmetamųjų dujų ėminio masė 
M SEC kg Antrinio skiedimo oro masė L 375/6 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
Simbolis  Vienetas  Terminas  
M TO TW  kg Pastovaus tūrio praskiestų drėgnų išmetamųjų dujų 
ėminio (CVS – constant volume sampling ), paimto 
per bandymo ciklą, bendra masė 
M TO TW,i  Kg Momentinė drėgnų išmetamųjų dujų masė taikant 
CVS 
N % Neskaidrumas 
N P - Bendras PDP sūkių skaičius per ciklą 
N P,i - PDP sūkių skaičius per laiko atkarpą 
N min-1 Variklio sūkių skaičius 
n P s-1 PDP sūkių skaičius 
n hi min-1 Didelis variklio sūkių skaičius 
n lo min-1 Mažas variklio sūkių skaičius 
n ref min-1 Etaloninis variklio sūkių skaičius ETC bandymui 
p a kPa Variklio įsiurbiamo oro sočiųjų garų slėgis 
p A kPa Absoliutus slėgis 
p B kPa Bendras atmosferinis slėgis 
p d kPa Skiedimo oro sočiųjų garų slėgis 
p s kPa Sauso oro atmosferinis slėgis 
p 1 kPa Slėgio sumažėjimas siurblio įsiurbiamojoje angoje 
P(a) kW Atliekant bandymą pritvirtintų pagalbinių įrenginių 
sunaudota galia 
P(b) kW Atliekant bandymą nuimamų pagalbinių įrenginių 
sunaudojama galia 
P(n) kW Nepataisytoji naudingoji galia 
P(m) kW Bandymų stende išmatuota galia 
Ω - Beselio konstanta 
Q s m³/s CVS tūrinis srautas 
q - Skiedimo santykis r
 - Izokinetinio zondo ir išmetimo vamzdžio skerspjūvio 
plotų santykis 
R a % Įsiurbiamo oro santykinis drėgnis 
R d % Skiedimo oro santykinis drėgnis 
R f - Liepsnos jonizacinio detektoriaus (FID) atsako 
koeficientas 
ρ kg/m³ Tankis S kW Dinamometro nustatomieji dydžiai S
i m-1 Momentinė dūmingumo vertė 
S λ - λ poslinkio koeficientas 
T K Absoliučioji temperatūra T
a K Įsiurbiamo oro absoliučioji temperatūra 
t s Matavimo trukmė t
e s Elektrinio atsako trukmė 
t f s Filtro atsako trukmė Beselio funkcijai 
t p s Fizikinio atsako trukmė 
∆t s Laiko atkarpa tarp dviejų vienas paskui kitą 
atliekamų dūmingumo matavimų (=1/ ėminių ėmimo 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/7
Simbolis  Vienetas  Terminas  
dažnio) 
∆t i s Momentinio CFV srauto laiko atkarpa 
τ % Dūmų šviesos praleidimo faktorius  
V 0 m³/aps PDP tūrinis srautas tikrosiomis sąlygomis 
W - Wobbe indeksas 
W ac t kWh Tikrasis ciklo darbas atliekant ETC bandymą 
W ref kWh Etaloninis ciklo darbas atliekant ETC bandymą 
WF - Svorio koeficientas WF
E - Veiksmingasis svorio koeficientas 
X 0 m³/aps PDP tūrinio srauto kalibravimo funkcija 
Y i m-1 1 s Beselio suvidurkinta dūmingumo vertė 
  L 375/8 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
2.31.2. Cheminių komponentų 
simboliai 
 
CH 4 metanas 
C 2H 6 etanas 
C 2H 5OH etanolis 
C 3H 8 propanas 
CO anglies monoksidas DOP dioktilftalatas CO
2 anglies dioksidas 
HC angliavandeniliai NMHC angliavandeniliai, išskyrus metaną NO
x azoto oksidai 
NO azoto monoksidas NO
2 azoto dioksidas 
PT kietosios dalelės 
 2.31.3. Santrumpos  
CFV ribinio srauto Venturi debitmatis CLD chemiliuminescencinis detektorius ELR europinis atsako į apkrovą bandymas ESC europinis bandymas taikant pastovių režimų ciklą ETC europinis bandymas taikant pereinamųjų režimų 
ciklą 
FID liepsnos jonizacinis detektorius GC dujų chromatografas HCLD šildomas chemiliuminescencinis detektorius HFID šildomas liepsnos jonizacinis detektorius SND suskystintosios naftos dujos NDIR nedisperguojantis infraraudonasis analizatorius GD gamtinės dujos NMC metano skyriklis 
  3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA  3.1. Variklio – atskirojo techninio agregato – patvirtinimo paraiška
 
 3.1.1. Variklio tipo patvirtinimo dėl išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų lygio 
paraišką pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas. 
 3.1.2. Kartu su paraiška būtina pateikti po tris reikalingų dokumentų egzempliorius. Joje 
nurodomos bent pagrindinės šios taisyklės 1 priede nurodytos variklio charakteristikos. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/9
3.1.3. Už 5 punkte apibrėžtus patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai turi būti 
pristatytas 1 priede aprašytas „variklio tipo“ charakteristikas atitinkantis variklis. 
 
 3.2. Transporto priemonės patvirtinimo atsižvelgiant į jos variklį paraiška
 
 3.2.1. Transporto priemonės tipo patvirtinimo dėl jos variklio išmetamųjų dujinių ir kietųjų 
dalelių teršalų kiekio paraišką pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas. 
 3.2.2. Kartu su paraiška būtina pateikti po tris reikalingų dokumentų egzempliorius. 
Dokumentuose privaloma pateikti bent šiuos duomenis: 
 3.2.2.1. pagrindines 1 priede nurodytas variklio charakteristikas;  3.2.2.2. 1 priede nurodytų su varikliu susijusių dalių aprašą;  3.2.2.3. pranešimo formą (2A priedas) apie apie sumontuoto variklio tipo patvirtinimą.  3.3. Transporto priemonės tipo patvirtinimo atsižvelgiant į patvirtintą variklį paraiška
 
 3.3.1. Transporto priemonės patvirtinimo dėl jos patvirtinto dyzelinio variklio arba variklių 
šeimos išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų lygio ir jos patvirtinto dujinio variklio arba variklių šeimos išmetamųjų dujinių teršalų lygio paraišką pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas. 
 3.3.2. Kartu su ja būtina pateikti po tris reikalingų dokumentų egzempliorius ir šiuos 
duomenis: 
 3.3.2.1. transporto priemonės tipo ir su varikliu susijusių transporto priemonės dalių aprašą, 
apimantį, jei taikoma, 1 priede nurodytus duomenis, ir pranešimo formą (2A priedas) su duomenimis apie variklį arba, jei taikoma, variklių šeimą, jei variklis šio tipo transporto priemonėje montuojamas kaip atskirasis techninis agregatas. 
 4. PATVIRTINIMAS  4.1. Įvairiais degalais dirbančio variklio tipo patvirtinimas   Įvairiais degalais dirbančio variklio tipo patvirtinimas suteikiamas atsižvelgiant į šiuos 
reikalavimus: 
 4.1.1. Jei naudojamas dyzelinas: jei, remiantis šios taisyklės 3.1, 3.2 arba 3.3 punktais, variklis 
arba transporto priemonė atitinka 5, 6 ir 7 punktuose nustatytus reikalavimus dėl šios taisyklės 5 priede nurodytų etaloninių degalų, turi būti suteiktas patvirtinimas to tipo varikliui arba transporto priemonei. 
 L 375/10 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
4.1.2. Jei naudojamos gamtinės dujos, turi būti įrodyta, kad pirminį variklį galima pritaikyti 
bet kokiai degalų sudėčiai, galinčiai pasitaikyti rinkoje. Gamtinės dujos paprastai būna 
dviejų tipų – didelio šilumingumo degalai (H dujos) ir mažo šilumingumo degalai (L dujos), tačiau abiejų intervalų sklaida yra didelė; gerokai skiriasi jų Wobbe indeksas, rodantis energijos atsargą, ir λ poslinkio koeficientas (S
λ). Wobbe indekso ir S λ 
apskaičiavimo formulės pateiktos 2.25 ir 2.26 punktuose. Gamtinės dujos, kurių λ 
poslinkio koeficientas yra tarp 0,89 ir 1,08 (0,89 ≤ S λ ≤ 1,08), priklauso H intervalui, o 
gamtinės dujos, kurių λ poslinkio koeficientas yra tarp 1,08 ir 1,19 (1,08 ≤ S λ ≤ 1,19), – 
L intervalui. Etaloninių degalų sudėtis atspindi didžiausius S λ svyravimus. 
 
 Pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus, kai naudojami etaloniniai G R 
(degalai Nr.1) ir G 25 (degalai Nr.2) degalai, apibrėžti 6 priede, niekaip nereguliuojant 
degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Tačiau keičiant degalus, per vieną ETC ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą nematuojant. Prieš bandymą pirminis variklis turi būti pašildomas taikant 4 priedo 2 priedėlio 3 punkte pateiktą metodiką. 
 4.1.2.1. Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su trečiaisiais degalais (degalai Nr.3), 
jei jų λ poslinkio koeficientas (S
λ) yra tarp 0,89 (t.y. G R mažesniojo intervalo) ir 1,19 
(t.y. G 25 didesniojo intervalo), pavyzdžiui, kai degalai Nr.3 yra rinkoje parduodami 
degalai. Remiantis šio bandymo rezultatais, gali būti vertinama gaminių atitiktis. 
 4.1.3. Jei naudojamos gamtinės dujos ir varikliui pritaikyti prie H dujų intervalo ir prie L dujų 
intervalo bei pereiti nuo H intervalo prie L intervalo naudojamas jungiklis, pirminis variklis kiekvienoje jungiklio padėtyje turi būti bandomas su dviejų 6 priede kiekvienam intervalui nurodytų rūšių etaloniniais degalais. H dujų intervale yra G
R 
(degalai Nr.1) ir G 23 (degalai Nr.3) degalai, L dujų intervale – G 25 (degalai Nr.2) ir G 23 
(degalai Nr.3) degalai. Pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus abiejose jungiklio padėtyse niekaip papildomai nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų, atliekamų kiekvienoje jungiklio padėtyje. Tačiau keičiant degalus, per vieną ETC ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą nematuojant. Prieš bandymą pirminis variklis turi būti pašildomas pagal 4 priedo 2 priedėlio 3 punkte pateiktą metodiką. 
 4.1.3.1. Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su trečiaisiais, o ne su G
23 degalais 
(degalai Nr. 3), jei jų λ poslinkio koeficientas (S λ) yra tarp 0,89 (t.y. G R mažesniojo 
intervalo) ir 1,19 (t.y. G 25 didesniojo intervalo), pavyzdžiui, kai degalai Nr.3 yra rinkoje 
parduodami degalai. Remiantis šio bandymo rezultatais, gali būti vertinama gaminių atitiktis. 
 4.1.4. Gamtinių dujų variklių atveju nustatytas teršalų rezultatų santykis „r“ kiekvienam 
teršalui nustatomas taip: 
 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr. 2  
r = 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr. 1  
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/11
arba 
 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr. 2  
r a = 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr. 3  
 
ir 
 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr. 1  
r b = 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr. 3  
 
 4.1.5. Jei naudojamos SND, turėtų būti įrodyta, kad pirminį variklį galima pritaikyti bet 
kokiai degalų sudėčiai, galinčiai pasitaikyti rinkoje. Naudojant SND, įvairiai kinta C
3/C 4 santykis. Šiuos svyravimus rodo etaloninių degalų rūšys. Pirminis variklis turi 
atitikti reikalavimus dėl išmetamųjų teršalų, kai naudojamos 7 priede nurodyti etaloniniai  A ir B degalai, niekaip nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Tačiau keičiant degalus, per vieną ETC ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą nematuojant. Prieš bandymą pirminis variklis turi būti pašildomas pagal 4 priedo 2 priedėlio 3 punkte nustatytą metodiką. 
 4.1.5.1. Nustatytas teršalų rezultatų santykis „r“ kiekvienam teršalui nustatomas taip:  
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius B degalus 
r = 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius A degalus 
  4.2. Riboto degalų intervalo patvirtinimo suteikimas
 
  Riboto degalų intervalo patvirtinimas suteikiamas atsižvelgiant į šiuos reikalavimus:  4.2.1.  Patvirtinimas dėl išmetamųjų teršalų, suteiktas varikliui, kuriam kaip degalai naudojamos gamtinės dujos ir pagal kurio konstrukciją variklis numatytas veikti H ar L dujų intervale. 
  Pirminis variklis turi būti bandomas su atitinkamų 6 priede tam tikram intervalui 
nurodytų rūšių etaloniniais degalais. H dujų intervale yra G
R (degalai Nr.1) ir G 23 
(degalai Nr.3) degalai, L dujų intervale – G 25 (degalai Nr.2) ir G 23 (degalai Nr.3) 
degalai. Pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus niekaip papildomai nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Tačiau keičiant degalus, per vieną ETC ciklą leidžiama atlikti vieną pritaikymo bandymą nematuojant. Prieš bandymą pirminis variklis turi būti pašildomas pagal 4 priedo 2 priedėlio 3 punkte nustatytą metodiką. L 375/12 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
4.2.1.1. Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su trečiaisiais, o ne su G 23 degalais 
(degalai Nr.3), jei jų λ poslinkio koeficientas (S λ) yra tarp 0,89 (t.y. G R mažesniojo 
intervalo) ir 1,19 (t.y. G 25 didesniojo intervalo), pavyzdžiui, kai degalai Nr.3 yra rinkoje 
parduodami degalai. Remiantis šio bandymo rezultatais, gali būti vertinama gaminių atitiktis. 
 4.2.1.2. Nustatytas teršalų rezultatų santykis „r“ kiekvienam teršalui nustatomas taip:    
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr.2  
r = išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr.1  
arba 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr.2  
r a = išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr.3  
ir 
išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr.1  
r b = išmetamųjų teršalų rezultatas, naudojant etaloninius degalus Nr.3  
 4.2.1.3. Ant vartotojui pateikiamo variklio turi būti etiketė (žr. 4.11 punktą), rodanti, kokių dujų 
intervalui variklis yra patvirtintas. 
 4.2.2. Patvirtinimas dėl išmetamųjų teršalų, suteiktas varikliui, kuriam naudojamos gamtinės 
dujos ar SND ir pagal kurio konstrukciją numatyta naudoti tam tikros sudėties degalus. 
 4.2.2.1. Pirminis variklis turi atitikti išmetamųjų teršalų reikalavimus, kai dujų varikliams 
naudojami GR ir G25 rūšių etaloniniai degalai, o SND varikliams – 7 priede apibrėžtų A ir B rūšių etaloniniai degalai. 
  Tarp bandymų leidžiama tiksliai reguliuoti degalų tiekimo sistemą. 
Šis tikslus reguliavimas – tai naujas degalų tiekimo duomenų bazės kalibravimas niekaip nekeičiant pagrindinės reguliavimo strategijos ar pagrindinės duomenų sandaros. Jei būtina, leidžiama keisti dalis, kurios yra tiesiogiai susijusios su degalų srauto dydžiu (pvz., purkštuvų antgalius). 
 4.2.2.2. Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su GR ir G23, ar G25 ir G23 rūšių 
etaloniniais degalais; tokiu atveju tipo patvirtinimas galioja atitinkamai tik H dujų intervalui ar L dujų intervalui. 
 4.2.2.3. Ant vartotojui pristatomo variklio turi būti etiketė (žr. 4.11 punktą), rodanti, kokiai dujų 
sudėčiai variklis yra sukalibruotas.  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/13
VARIKLIŲ, KURIEMS KAIP DEGALAI NAUDOJAMOS GD, 
PATVIRTINIMAS  
 
 4. 1 punk tas 
Į v a i ri ai s  de ga lai s  
dirban či o 
variklio tip o 
patvirtin imo 
suteiki mas Band ymų 
sk a i č i u s  „r “ apskaičiavimas 4. 2 punk tas 
RI B O T O  
DEG A L Ų 
I N TERV A L
O PA TV I RT I N
IM O 
S U T EIK IM AS Band ymų 
sk a i č i u s  „r “ apskaičiavimas 
Remtis 4. 1. 2 
pu n kte nurodytu 
GD varikliu, k urį 
galima prit ai kyti 
bet koki ai  degalų 
s u d ė či ai  GR (Nr.1) ir G25 
(Nr.2) 
gamin tojo prašymu vari klis gali b ūt i 
ba ndom as s u 
pa pildom ais rin koje 
par duo dama is 
degalais (Nr.3), 
jei S
λ  = 0, 89  –  
1, 19 2 
 
(ne da ugia u 
ka ip  3) (GR) Nr.1 degalai(G25) Nr.2 degalair = 
ir, jei  b an doma  su  p ap ildoma is degalais , 
 
rinkoje)  i (parduodam Nr.3 degalai(G25) Nr.2 degalaira = 
ir 
rinkoje)  parduodami  arba (G23 Nr.3 degalai(GR) Nr.1 degalairb =    
Remtis 4. 1. 3 
pu n kte nurodytu 
GD varikliu, 
kur is yra 
au tomat išk ai  
prisi ta ik a nt is 
perju ngia nt  
ju ngi klį GR (Nr.1) ir G23 
(Nr.3), s kirt i H 
in tervalui, 
ir  
G25 (Nr.2) ir G23 
(Nr.3), s kirt i L 
in tervalui; 
gamin tojo 
prašymu vari klis 
gali b ūt i 
ba ndom as s u 
rin koje 
par duo dama is 
(Nr.3), o ne su 
G23 degalais,  jei 
S λ  =  0 ,8 9 – 1, 19  2 H in tervalui 
ir  
2 L intervalui, 
esant 
a t it ink a ma i  
ju ngi klio pa dėčia i 
 
4 rinkoje)  parduodami  arba (G23 Nr.3 degalai(GR) Nr.1 degalairb =
ir 
 
rinkoje)  parduodami  arba (G23 Nr.3 degalai(G25) Nr.2 degalaira =    L 375/14 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
Remtis 4. 2. 1 
pu n kte nurodytu 
GD varikliu, 
pagal kur io 
kons tru kc iją  
dar bas n uma tytas 
H ar L duj ų 
in tervale    GR (Nr.1) ir G23 
(Nr.3), s kirt i H 
in tervalui, 
arba  
G25 (Nr.2) ir 
G23 (Nr.3), s k irti  
L intervalui; 
gamin tojo 
prašymu vari klis 
gali b ūt i 
ba ndom as s u rin koje 
par duo dama is 
(Nr.3), o ne su G23 degalais,  jei 
S
λ  =  0 ,8 9 – 1, 19  2 H 
in tervalui 
arba 
2 L 
in tervalui 
 
2 rinkoje)  parduodami arba (G23 Nr.3 degalai(GR) Nr.1 degalairb =  
H in tervalui 
arba 
 
rinkoje)  parduodami arba (G23 Nr.3 degalai(G25) Nr.2 degalaira =
 
L intervalui 
Remtis 4. 2. 2 
pu n kte nurodytu 
GD varikliu, 
pagal kur io 
kons tru kc iją  
num atyta na u doti  
tam ti kros 
sudėt ies degalus 
    GR (Nr.1) ir G25 
(Nr.2), 
leidžiamas 
ti kslus 
reguliavimas t arp  
ba ndymų; 
gamin tojo 
prašymu vari klis 
gali b ūt i 
ba ndom as 
na udo ja nt 
GR (Nr.1) ir G23 
(Nr.3), s kirt us H  
in tervalui, 
arba 
G25 (Nr.2) ir 
G23 (Nr.3), 
skirt us  L 
in tervalui 2 
arba 
2 H 
in tervalui 
arba 
2 L 
in tervalui 
 
2  
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/15
VA RIK LIŲ, KURIEMS K AIP DEGA L AI N AUDOJ AMO S SND, PATVIRTINIMAS  
 
 4.1 punktas  
Įvairiais degalais 
dirbančio variklio tipo 
patvirtinimo suteikimas  Bandymų 
skaičius  „r“ apskaičiavimas  4.2 punktas  
Patvirtinimo dėl riboto 
degalų intervalo suteikim as  Bandym
ų 
skaičius  „r“ 
apskaiči
avim as  
 
Remtis 
4.1.5 punkte 
nurodytu SND 
varikliu, kurį galima 
pritaikyti bet kokiai 
degalų sudėčiai 
 1. A DEG A L AI IR B 
DEG A L AI  2 
degalai  Bdegalai  A
r =     
 
Remtis 
4.2.2 punkte 
nurodytu SND 
varikliu, pagal kurio 
konstrukciją 
numatyta naudoti 
tam tikros sudėties 
degalus 
    
A degalai  ir B degalai, 
leidžiamas tikslus reguliavimas 
tarp bandymų 
 2  
 
 
 
 
 
 L 375/16 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
4.3. Variklių šeimos nario patvirtinimas dėl išmetamųjų teršalų  
 
4.3.1. Išskyrus 4.3.2 punkte minimą atvejį, pirminio variklio patvirtinimas be tolesnio 
bandymo turi būti papildytas visiems variklių šeimos nariams visoms degalų sudėtims, kurioms buvo patvirtintas pirminis variklis (kai tai yra 4.2.2 punkte aprašytas variklis) ar tam pačiam degalų intervalui (kai tai yra 4.1 ar 4.2 punktuose aprašyti varikliai), kuriam buvo patvirtintas pirminis variklis. 
 4.3.2. Antrinio bandymo variklis   Jei tvirtinant variklio tipą ar transporto priemonę dėl jos variklio, kuris priklauso 
variklių šeimai, patvirtinimą suteikianti institucija nustato, kad atsižvelgiant į pasirinktą pirminį variklį pateikta paraiška tik iš dalies atitinka visą variklių šeimą, kaip apibrėžta šios taisyklės 1 priedėlyje, patvirtinimą suteikianti institucija gali pasirinkti ir per etaloninį bandymą išbandyti kitą bei, jei būtina, papildomą variklį. 
 4.4. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmieji jo 
skaitmenys (šiuo atveju 04, ir tai atitinka pakeitimų seriją 04) rodo pakeitimų seriją, į kurią įtraukiami patys naujausi patvirtinimo suteikimo metu galiojantys pagrindiniai taisyklės techniniai pakeitimai. Ta pati Susitariančioji Šalis negali priskirti kitam variklio tipui to paties numerio. 
 4.5. Pagal šią taisyklę apie patvirtinimą, patvirtinimo galiojimo pratęsimą, atsisakymą 
tvirtinti tam tikrą variklio tipą arba galutinį jo gamybos nutraukimą turi būti pranešta 1958 m. Susitarimo, kuriuo remiantis yra taikoma ši taisyklė, Šalims taisyklės 2A ir 2B prieduose pateiktus pavyzdžius atitinkančia forma. Be to, nurodomos atliekant tipo bandymus išmatuotos vertės. 
 4.6. Ant kiekvieno variklio, atitinkančio pagal šią taisyklę patvirtintą variklio tipą, arba ant 
kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonės tipą, pastebimoje ir lengvai prieinamoje vietoje pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo žymuo, kuris susideda iš: 
 4.6.1. apskritimo, kurio viduje įrašyta raidė „E“, o po jos – patvirtinimą suteikusios šalies 
skiriamasis numeris; 3/ 
                                                
 
3/  Vokietija – 1, Prancūzija – 2, Italija – 3, Nyderlandai – 4, Švedija – 5, Belgija – 6, V engrija – 7, Čekijos  
Respu bli ka – 8,  Ispanija – 9,  Serbija ir Juodkalnija – 1 0,  Jungtinė Kar alystė – 11,  A ustrija – 12,  Liu kse m b urgas  
– 14, Šveicarija – 1 4, 15 (ne naudoja ma), Norvegija – 16,  Suo m ija – 17, Danija – 18, Ru m u nija– 19, Len kija – 20,  
Portugalija – 21, Rusijos Federacija – 22, Graikija – 23, Airija – 24, Kr oatij a – 25 , Slovėnija – 2 6, Slovakija – 27 ,  
Baltarusija – 28, Estija – 2 9, 30 (nenaudoja ma), Bosnija ir Hercegovina – 31, Latv ija – 32, 33 (nenaudojama), 
Bulgarija – 3 4, 35 (nenaudo ja ma), Lietuva – 36, Tur kija  – 37, 38 (nenaudojama), Az erbaidžanas – 39, Buvusioji  
Ju go sl av ij os R espub lika M akedon ij a – 40 , 41 (n ena u do jama) , Eur op os B end ri ja  (p at vi rt inimus suteikia j os  
valstybės narės, atitinka ma i  naudoda mos žy m en į EEK) – 42 , J aponija – 4 3, 44  (nenaudoja ma), Australija – 45 ,  
U kraina – 46, Pietų Afri kos Res publ i ka – 47 ir Naujoji Z elandija – 48, Kipras – 49, Malt a – 50 ir Korėj os 
Respu bli ka – 51.  Vėliau ta pusio m s narė m is šali m s bu s sutei kti iš eilės einantys n u m eriai ta tv arka, ko kia jos 
prisiju ngs prie  Su sitari m o d ėl vienodų tech nini ų nuo statų  ratinėms transporto pri e monė m s, įra ngai ir dali m s , 
k u rio s gal i būt i  m o nt uoja m o s ir (a rba ) na u doja m o s  su rati nė m i s t ran s porto p rie m o nė m i s, ir pagal ši uos 
nuostatus sutei ktų patvirtini m ų abipu sio pripažini m o patvir tini mo naudoja mo s su ratinė m is transporto  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/17
 
 
4.6.2. 4.4.1 punkte nurodyto apskritimo dešinėje pusėje įrašyto šios taisyklės numerio, po 
kurio rašoma raidė R, brūkšnelis ir patvirtinimo numeris. 
 4.6.3. Tačiau į patvirtinimo žymenį po raidės R gali būti įrašomas papildomas ženklas, 
rodantis išmetamųjų teršalų ribines vertes, į kurias atsižvelgiant buvo suteiktas patvirtinimas. Kai patvirtinimas suteikiamas siekiant nurodyti, kad laikomasi 5.2.1 punkte pateiktos (-ų) atitinkamos (-ų) lentelės (-ių) A eilutėje nurodytų ribų, po raidės R rašomas romėniškas skaitmuo I. Kai patvirtinimas suteikiamas siekiant nurodyti, kad laikomasi 5.2.1 punkte pateiktos (-ų) atitinkamos (-ų) lentelės (-ių) B1 eilutėje nurodytų ribų, po raidės R rašomas romėniškas skaitmuo II. Kai patvirtinimas suteikiamas siekiant nurodyti, kad laikomasi 5.2.1 punkte pateiktos(-ų) atitinkamos(-ų) lentelės (-ių) B2 eilutėje nurodytų ribų, po raidės R rašomas romėniškas skaitmuo III. Kai patvirtinimas suteikiamas siekiant nurodyti, kad laikomasi 5.2.1 punkte pateiktos (-ų) atitinkamos (-ų) lentelės (-ių) C eilutėje nurodytų ribų, po raidės R rašomas romėniškas skaitmuo IV.  
 4.6.3.1. Jei tai variklis, kuriam kaip degalai naudojamos GD, tai patvirtinimo žymenyje po 
šalies ženklo turi būti priedėlis, rodantis, dėl kokio dujų intervalo patvirtinimas buvo suteiktas. Šis priedėlis turi būti toks: 
 4.6.3.1.1. H, jei variklis buvo patvirtintas ir kalibruotas H intervalo dujoms;  4.6.3.1.2. L, jei variklis buvo patvirtintas ir kalibruotas L intervalo dujoms;  4.6.3.1.3. HL, jei variklis buvo patvirtintas ir kalibruotas H ir L intervalų dujoms;  4.6.3.1.4. H
t, jei variklis buvo patvirtintas ir kalibruotas tam tikrai dujų sudėčiai H dujų intervale 
ir gali būti pertvarkytas kitoms tam tikros sudėties dujoms H dujų intervale, tiksliai reguliuojant variklio degalų tiekimą; 
 4.6.3.1.5. L
t, jei variklis buvo patvirtintas ir kalibruotas tam tikrai dujų sudėčiai L dujų intervale 
ir gali būti pertvarkytas kitoms tam tikros sudėties dujoms L dujų intervale, tiksliai reguliuojant variklio degalų tiekimą; 
 4.6.3.1.6. HL
t, jei variklis buvo patvirtintas ir kalibruotas tam tikrai dujų sudėčiai H arba L dujų 
intervaluose ir gali būti pertvarkytas kitoms tam tikros sudėties dujoms H arba L dujų intervaluose, tiksliai reguliuojant variklio degalų tiekimą. 
 
                                                                                                                                                                 
 
prie m onė m i s, ir pagal šiuos  nuostatus sutei ktų patvirtini m ų abi pu sio  pripažini mo, ir  apie tokiu būdu s utei ktus  
nu merius Jungtinių Tautų Generalinis Sekretori us praneša susitarimo S usitari anči osioms  šali ms.  L 375/18 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
4.7. Jei transporto priemonė arba variklis atitinka pagal vieną ar daugiau prie Susitarimo 
pridėtų taisyklių patvirtintą tipą, pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje 4.6.1 
punkte nurodyto simbolio galima nekartoti. Tokiu atveju taisyklės numeris ir pagal visas taisykles, pagal kurias buvo suteikti patvirtinimai, suteikti patvirtinimų numeriai pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje surašomi į skiltis dešinėje 4.6.1 punkte aprašyto ženklo pusėje. 
 4.8. Patvirtinimo žymuo turi būti šalia duomenų lentelės, kurią ant patvirtinto tipo 
pritvirtina gamintojas, arba ant jos. 
 4.9. Šios taisyklės 3 priede pateikta patvirtinimo žymens išdėstymo pavyzdžių.  4.10. Ant variklio, patvirtinto kaip techninis agregatas, be patvirtinimo žymens, turi būti:  4.10.1. variklio gamintojo prekinis ženklas arba gamintojo pavadinimas;  4.10.2. gamintojo komercinis pavadinimas.  4.11. Etiketės   Jei variklis, kuriam kaip degalai naudojamos GD ir SND, turi tipo patvirtinimą su 
degalų intervalo apribojimu, taikomos šios etiketės: 
 4.11.1. Turinys   Turi būti pateikta ši informacija:   Jei taikomas 4.2.1.3 punktas, etiketėje nurodoma: „NAUDOTI TIK SU H 
INTERVALO GAMTINĖMIS DUJOMIS“. Jei reikia, raidė H pakeičiama raide L. 
  Jei taikomas 4.2.2.3 punktas, etiketėje nurodoma „NAUDOTI TIK SU GAMTINĖMIS 
DUJOMIS, KURIŲ SPECIFIKACIJA .......“ arba „NAUDOTI TIK SU SUSKYSTINTOMIS NAFTOS DUJOMIS, KURIŲ SPECIFIKACIJA .......“, jeigu taikoma. Turi būti pateikta visa informacija, nurodyta atitinkamoje (-ose) 6 arba 7 priedo lentelėje (-ėse), kartu su variklio gamintojo nurodytomis atskiromis sudedamosiomis dalimis ir ribomis. 
  Raidės ir skaitmenys turi būti bent 4 mm aukščio.   Pastaba:   Jei minėtu ženklu paženklinti neįmanoma, nes trūksta vietos ženklui, galima naudoti 
supaprastintą kodą. Tokiu atveju bet kuriam degalus į baką pilančiam, variklį ir jo priedus prižiūrinčiam ar remontuojančiam asmeniui, taip pat atitinkamoms valdžios institucijoms turi būti lengvai prieinamos aiškinamosios pastabos, kuriose būtų pirmiau nurodyta informacija. Vietą, kurioje galima susipažinti su tomis pastabomis ir jų turinį tarpusavio susitarimu nustato variklio gamintojas ir patvirtinimą suteikianti institucija. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/19
 
 
4.11.2. Savybės   Etiketės turi būti patvarios visą variklio naudojimo laiką. Etiketės turi būti aiškiai 
įskaitomos ir jose parašytų raidžių ir skaičių neturi būti įmanoma nutrinti. Be to, etiketės turi būti taip pritvirtintos, kad jų patvirtinimo priemonė būtų patvari visą variklio naudojimo laiką ir etiketės negalėtų būti pašalintos jų nesuardant ar nesugadinant. 
 4.11.3. Vieta   Etiketės turi būti tvirtinamos ant variklio dalies, be kurios jis negali normaliai veikti ir 
kurios paprastai netenka keisti visą variklio naudojimo laiką. Be to, šios etiketės turi būti tokioje vietoje, kad variklyje sukomplektavus visą varikliui veikti reikalingą įrangą ir pagalbinius įtaisus, galėtų lengvai pamatyti vidutinio ūgio žmogus. 
 4.12. Jei tai buvo paraiška gauti transporto priemonės tipo patvirtinimą dėl jos variklio, 4.11 
punkte nurodyti žymenys turi būti ir šalia degalų įpylimo angos. 
 4.13. Jei tai buvo paraiška gauti transporto priemonės su patvirtintu varikliu tipo 
patvirtinimą, 4.11 punkte nurodyti žymenys turi būti ir šalia degalų įpylimo angos. 
 5. SPECIFIKACIJOS IR BANDYMAI  5.1. Bendrosios nuostatos
 
 5.1.1. Išmetamųjų teršalų reguliavimo įranga  5.1.1.1. Komponentai, galintys veikti dyzelinių variklių išmetamuosius dujinius ir kietųjų 
dalelių teršalus bei dujinių variklių išmetamuosius dujinius teršalus, turi būti taip suprojektuoti, sukonstruoti, surinkti ir sumontuoti, kad variklis įprastomis naudojimo sąlygomis atitiktų šios taisyklės nuostatas. 
 5.1.2. Išmetamųjų teršalų reguliavimo įrangos funkcijos  5.1.2.1. Naudoti išderinimo įtaisą ir (arba) taikyti neracionalią išmetamųjų teršalų kiekio 
reguliavimo strategiją draudžiama. 
 5.1.2.2. Pagalbinis reguliavimo įtaisas gali būti įtaisytas variklyje arba transporto priemonėje, 
jei tas įtaisas: 
 5.1.2.2.1. veikia tik kitokiomis nei 5.1.2.4 punkte nurodytomis sąlygomis arba 
 
5.1.2.2.2. yra laikinai įjungiamas 5.1.2.4 punkte nurodytomis sąlygomis, kad apsaugotų variklį 
nuo sugadinimo, apsaugotų įtaisą oro srautui valdyti, reguliuotų dūmingumą, paleidžiant šaltą variklį ar jį pašildant, arba 
 L 375/20 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
5.1.2.2.3. yra įjungiamas tik transporto priemonėje įrengtos įrangos perduodamais signalais 
siekiant užtikrinti eksploatavimo saugumą ir avarinio važiavimo strategiją. 
 
5.1.2.3. Variklio reguliavimo įtaisą, funkciją, sistemą arba priemonę, kurie naudojami 5.1.2.4 
punkte nurodytomis sąlygomis ir dėl kurių reikia taikyti ne įprastai išmetamųjų teršalų bandymų cikluose naudojamą, bet kitokią arba modifikuotą variklio reguliavimo strategiją, galima naudoti, jei pagal 5.1.3 ir (arba) 5.1.4 punkto reikalavimus išsamiai įrodoma, kad priemonė nė kiek nesumažina išmetamųjų teršalų reguliavimo sistemos veiksmingumo. Visais kitais atvejais tokie įtaisai laikomi išderinimo įtaisu. 
 5.1.2.4. 5.1.2.2. punkte nurodytos pastovaus režimo ir pereinamojo režimo sąlygos yra šios:  
i) aukštis ne didesnis kaip 1 000 metrų (arba lygiavertis atmosferinis slėgis 
yra 90 kPa), 
 ii) aplinkos temperatūra yra nuo 283 iki 303 K (nuo 10 iki 30 °C),  iii) variklio aušinimo priemonės temperatūra yra nuo 343 iki 368 K (nuo 70 
iki 95 °C). 
 5.1.3. Specialieji išmetamųjų teršalų elektroninių reguliavimo  sistemų reikalavimai  5.1.3.1. Dokumentų reikalavimai   Gamintojas pateikia dokumentų paketą, kuris suteikia teisę naudotis sistemos bazine 
konstrukcija, ir priemonėmis, kuriomis ji tiesiogiai ar netiesiogiai reguliuoja galios kitimą. 
  Dokumentai yra dviejų dalių:  
a) Oficialiajame dokumentų pakete, kuris pateikiamas techninei tarnybai 
kartu su tipo patvirtinimo paraiška, išsamiai aprašoma sistema. Šie dokumentai gali būti trumpi, jei juose įrodoma, kad yra identifikuota visa matricoje leidžiama galia, išgaunama iš atskirų elementų signalų. Ši informacija pridedama prie šios taisyklės 3 punkte reikalaujamų dokumentų. 
 b) Papildoma medžiaga, parodanti parametrus, kuriuos iš dalies pakeičia bet 
koks pagalbinis reguliavimo įtaisas ir ribinės sąlygos, kuriomis įtaisas veikia. Papildomoje medžiagoje turi būti paaiškinta degalų tiekimo reguliavimo sistemos logika, sinchronizavimo būdai ir perjungimo taškai visiems veikimo režimams. 
  
Papildomoje medžiagoje taip pat turi būti pagrindžiamas bet kokio pagalbinio reguliavimo įtaiso naudojimas ir įtraukiama papildoma medžiaga bei bandymų duomenys, kad būtų įrodytas bet kurio variklyje 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/21
 
arba transporto priemonėje įtaisyto pagalbinio reguliavimo įtaiso 
poveikis išmetamųjų teršalų kiekiui. 
  Tokia papildoma medžiaga turi likti visiškai slapta arba laikoma 
gamintojo, tačiau ji turi būti pateikiama patikrinti tipo patvirtinimo suteikimo metu arba bet kuriuo kitu tipo patvirtinimo galiojimo metu. 
 5.1.4. Tam kad būtų patikrinta, ar bet kuri strategija arba priemonė turėtų būti laikoma 
išderinimo įtaisu arba neracionalia išmetamųjų teršalų kiekio reguliavimo strategija pagal 2.28 ir 2.30 punktuose pateiktas apibrėžtis, tipo patvirtinimą suteikianti institucija ir (arba) techninė tarnyba gali papildomai pareikalauti atlikti NO
x bandymą, naudojant 
ETC, kurį galima atlikti kartu su tipo patvirtinimo bandymu arba su gaminio atitikties tikrinimo metodika.  
5.1.4.1. Kaip alternatyva šios taisyklės 4 priedo 4 priedėlio reikalavimams, NO
x išmetamieji 
teršalai ETC bandymo metu gali būti imami iš nepraskiestų išmetamųjų dujų, kaip nurodyta 2001 m. rugsėjo 15 d. ISO FDIS 16183. 
 5.1.4.2. Tikrinant, ar bet kuri strategija arba priemonė turėtų būti laikoma išderinimo įtaisu arba 
neracionalia išmetamųjų teršalų kiekio reguliavimo strategija pagal 2.28 ir 2.30 punktuose pateiktas apibrėžtis, priimtina papildoma atitinkamos NO
x ribinės vertės 
10 % paklaida. 
 5.2. Siekiant patvirtinti pagal 5.2.1 punkto lentelių A eilutes, išmetamųjų teršalų kiekis turi 
būti nustatytas ESC ir ELR bandymais su įprastiniais dyzeliniais varikliais, įskaitant variklius su elektronine degalų įpurškimo įranga, išmetamųjų dujų recirkuliacija (EGR) ir (arba) oksidavimo katalizatoriais. Dyzeliniai varikliai, kuriuose įtaisytos naujausios išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemos, įskaitant NO
x katalizatorius ir 
(arba) kietųjų dalelių gaudykles, turi būti papildomai bandomi ETC bandymu.  
  Patvirtinimo bandymams pagal 5.2.1 punkto lentelių B1 ar B2 eilutes arba C eilutes 
išmetamieji teršalai turi būti nustatyti ESC, ELR ir ETC bandymais. 
  Dujinių variklių išmetamieji dujiniai teršalai turi būti nustatyti ETC bandymu.   ESC ir ELR bandymų metodikos yra aprašytos 4 priedo 1 priedėlyje, ETC bandymo 
metodika – 4 priedo 2 ir 3 priedėliuose. 
  Bandytino variklio išmetamųjų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų kiekiai, jei taikoma, turi 
būti išmatuoti pagal 4 priede aprašytą metodą. 4 priedo 4 priedėlyje yra aprašytos rekomenduojamos dujinių ir kietųjų dalelių teršalų analizės sistemos ir rekomenduojamos kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos. Techninė tarnyba gali patvirtinti kitas sistemas ar analizatorius, jei nustatoma, kad jais užtikrinami lygiaverčiai rezultatai. Vienoje laboratorijoje lygiavertiškumo kriterijus apibrėžiamas kaip ne didesnis kaip ±5 % bandymų rezultatų nuokrypis nuo vienos iš šiame dokumente aprašytų etaloninių sistemų. Etalonine sistema išmetamiesiems kietųjų dalelių teršalams nustatyti pripažinta tik viso srauto skiedimo sistema. Kad nauja sistema būtų įtraukta į taisyklę, lygiavertiškumo nustatymas turi būti pagrįstas keliose L 375/22 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
laboratorijose atliktu pakartojamumo ir atkuriamumo apskaičiavimu, kaip aprašyta ISO 
5725. 
 5.2.1. Ribinės vertės   Anglies monoksido, visų angliavandenilių, azoto oksidų ir kietųjų dalelių savitosios 
masės vertės, nustatytos atliekant ESC bandymą, ir dūmų neskaidrumo vertės, nustatytos atliekant ELR bandymą, turi būti ne didesnės kaip 1 lentelėje nurodyti kiekiai. 
  Dyzeliniams varikliams, kurie yra bandomi papildomai atliekant ETC bandymą, ir ypač 
dujiniams varikliams, anglies monoksido, angliavandenilių, išskyrus metaną, metano (jeigu taikoma), azoto oksidų ir kietųjų dalelių (jeigu taikoma) savitosios masės vertės neturi būti didesnės kaip 2 lentelėje nurodyti kiekiai. 
  1 lentelė.
 Ribinės vertės – ESC ir ELR bandymai 
 
  
Eilutė 
 Anglies 
monoksido 
(CO) masė 
g/kWh  
Angliavandenili
ų (HC) masė 
g/kWh Azoto oksidų 
(NOx) masė 
g/kWh  
Kietųjų dalelių 
(PT) masė g/kWh   
Dūmingu
 
m 
-1 
A (2000) 2,1 0,66 5,0 0,10 
0,13(a) 0,8 
B1 (2005) 1,5 0,46 3,5 0,02 0,5 
B2 (2008) 1,5 0,46 2,0 0,02 0,5 
C (EEV) 1,5 0,25 2,0 0,02 0,15 
 
(a) Varikliams, kurių vieno cilindro darbinis tūris yra mažesnis kaip 0,75 dm3 ir vardinis 
sūkių skaičius didesnis kaip 3 000 min-1. 
  2 lentelė.
 Ribinės vertės – ETC bandymai (b) 
 
  
Eilutė 
 Anglies 
monoksido 
(CO) masė 
g/kWh Angliavandenilių
, išskyrus 
metaną, 
(NMHC) masė 
g/kWh Metano 
(CH4) 
masė
(c) 
g/kWh Azoto 
oksidų 
(NOx) masė 
g/kWh Kietųjų dalelių 
(PT)(d) masė 
g/kWh 
A (2000) 5,45 0,78 1,6 5,0 0,16 
  0,21(a) 
B1 (2005) 4,0 0,55 1,1 3,5 0,03 
B2 (2008) 4,0 0,55 1,1 2,0 0,03 
C (EEV) 3,0 0,40 0,65 2,0 0,02 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/23
 
 
a) Varikliams, kurių vieno cilindro darbinis tūris yra mažesnis kaip 0,75 dm3 ir vardinis 
sūkių skaičius didesnis kaip 3 000 min-1. 
 
b) Sąlygos ETC bandymų priimtinumui tikrinti (žr. 4 priedo 2 priedėlio 3.9 punktą), 
matuojant dujinių variklių išmetamųjų teršalų kiekį ir lyginant su A eilutėje 
nurodytomis ribinėmis vertėmis, turi būti išnagrinėtos ir, jei būtina, pakeistos pagal Jungtinėje rezoliucijoje R.E.3 nustatytą tvarką. 
 
c) Tik GD varikliams. 
 
d) Netaikoma dujiniams varikliams A etape ir B1 bei B2 etapuose. 
 5.2.2. Angliavandenilių kiekio matavimas dyzeliniams ir dujiniams varikliams  
 5.2.2.1. Gamintojas vietoj angliavandenilių, išskyrus metaną, masės nustatymo gali pasirinkti 
ETC bandymu matuoti bendrą angliavandenilių masę (THC). Šiuo atveju bendros angliavandenilių masės vertės ribos lieka tokios pačios, kaip 2 lentelėje nurodytos angliavandenilių, išskyrus metaną, masės vertės. 
 5.2.3.  Specialieji dyzelinių variklių reikalavimai 
 5.2.3.1. Azoto oksidų savitoji masė, nustatyta atliekant ESC bandymą kontrolinės srities 
atsitiktiniuose tikrinimo taškuose, palyginti su gretimų bandymo etapų vertėmis, nustatytomis interpoliavimu, negali būti didesnė daugiau kaip 10 % (žr. 4 priedo 1 priedėlio 4.6.2 ir 4.6.3 punktus).  
  5.2.3.2. Atliekant ELR bandymą, dūmingumo vertė esant atsitiktiniam bandymo sūkių skaičiui 
turi neviršyti dviejų gretimų sūkių skaičių didžiausios dūmingumo vertės daugiau kaip 20 % arba daugiau kaip 5 % ribinės vertės (pagal tai, kuri yra didesnė). 
 6. MONTAVIMAS TRANSPORTO PRIEMONĖJE  6.1. Variklis transporto priemonėje turi būti sumontuotas taip, kad atitiktų šias su variklio 
tipo patvirtinimu susijusias charakteristikas: 
 6.1.1. slėgio sumažėjimas įsiurbimo kolektoriuje turi būti ne didesnis kaip nurodytas 
patvirtintam varikliui 2A priede; 
 6.1.2. priešslėgis išmetimo vamzdyje turi būti ne didesnis kaip nurodytas patvirtinto tipo 
varikliui 2A priede; 
 6.1.3. variklio darbui reikalingos pagalbinės įrangos sunaudota galia neturi būti didesnė kaip 
patvirtinto tipo varikliui 2A priede nurodyta galia. 
 7. VARIKLIŲ ŠEIMA  L 375/24 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
7.1. Variklių šeimą apibrėžiantys parametrai  
  
 Variklių šeima, kaip ją nustatė variklių gamintojas, gali būti apibrėžta remiantis 
pagrindinėmis charakteristikomis, kurios variklių šeimai turi būti bendros. Kai kuriais atvejais galima parametrų sąveika. Į šiuos reiškinius taip pat reikia atsižvelgti siekiant, kad į variklių šeimą būtų įtraukti tik varikliai su panašiomis išmetamųjų teršalų charakteristikomis. 
  Kad varikliai galėtų būti laikomi priklausančiais tai pačiai variklių šeimai, jiems turi 
būti bendras šis variklių pagrindinių parametrų sąrašas: 
 7.1.1. Degimo ciklas:   – 2 taktų,  – 4 taktų.  7.1.2. Aušalas:   – oras,  – vanduo,  – alyva.  7.1.3. Dujiniai varikliai ir varikliai su papildomo apdorojimo įtaisu:   – cilindrų skaičius.   (Kiti dyzeliniai varikliai, turintys mažiau cilindrų nei pirminis variklis, gali būti laikomi 
priklausančiais tai pačiai variklių šeimai, jei degalų tiekimo sistema matuoja kiekvienam atskiram cilindrui tiekiamų degalų kiekį.) 
 7.1.4. Atskiro cilindro darbinis tūris:   – variklių bendrasis sklaidos intervalas turi būti ne didesnis kaip 15 %.  7.1.5. Oro įsiurbimo būdas:   – be pripūtimo,  – su turbokompresoriumi,  – su turbokompresoriumi ir pripučiamo oro aušintuvu.  7.1.6. Degimo kameros tipas/konstrukcija:    – prieškamerė,  – sūkurinė kamera,  – tiesioginio įpurškimo kamera.  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/25
 
7.1.7. Vožtuvų ir kanalų konfigūracija, dydis ir skaičius: 
  – cilindro galvutėje,  – cilindro sienelėje,  – karteryje.  7.1.8. Degalų įpurškimo sistema (dyzelinių variklių):   – purkštuvas su siurblių eile,  – sekcinis siurblys,  – skirstomasis siurblys,  – vienas elementas,  – siurblio purkštuvo sistema.   7.1.9. Degalų tiekimo sistema (dujinių variklių):   - maišymo kamera,  - dujų įleidimas/įpurškimas (vienas purkštuvas, keli purkštuvai),  – skysčio įpurškimas (vienas purkštuvas, keli purkštuvai).  7.1.10. Uždegimo sistema (dujinių variklių).    7.1.11. Įvairios savybės:   – išmetamųjų dujų recirkuliacija,  – vandens įpurškimas/emulsija,  – antrinis oro įpurškimas,  – pripučiamo oro aušinimo sistema.  7.1.12. Išmetamųjų teršalų papildomas apdorojimas:   – 3 komponentų katalizatorius,  – oksidavimo katalizatorius,  - redukavimo katalizatorius,  - terminis reaktorius,  - kietųjų dalelių gaudyklė.  7.2. Pirminio variklio pasirinkimas  7.2.1. Dyzeliniai varikliai   Pagrindinis kriterijus, pagal kurį turi būti pasirinktas šeimos pirminis variklis, – tai 
didžiausias per vieną taktą įpurkštų degalų kiekis esant didžiausio deklaruotojo sukimo momento sūkių skaičiui. Jei dviejų ar daugiau variklių šis pagrindinis kriterijus yra vienodas, pasirenkant pirminį variklį taikomas antrinis kriterijus – didžiausias per vieną taktą įpurkštų degalų kiekis, esant vardiniam sūkių skaičiui. Esant tam tikroms aplinkybėms, patvirtinimą suteikianti institucija gali nuspręsti, kad šeimai blogiausias L 375/26 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
išmetamųjų teršalų kiekio atžvilgiu atvejis gali būti geriausiai apibūdintas bandant 
antrąjį variklį. Taigi patvirtinimą suteikianti institucija bandymui gali išsirinkti papildomą variklį, pasirinkimą pagrįsdama savybėmis, kurios rodytų, jog šis šeimai priklausantis variklis gali turėti didžiausią išmetamųjų teršalų lygį. 
   Jei šeimai priklausantys varikliai gali turėti kitų kintamų savybių, kurios galėtų būti 
laikomos veikiančiomis išmetamųjų teršalų susidarymą, šios savybės taip pat turi būti identifikuotos ir į jas turi būti atsižvelgiama renkantis pirminį variklį. 
  7.2.2. Dujiniai varikliai   Šeimos pirminis variklis turi būti pasirinktas taikant pirminį didžiausio darbinio tūrio 
kriterijų. Jei dviejų ar daugiau variklių šis pagrindinis kriterijus yra vienodas, pasirenkant pirminį variklį antrinis kriterijus taikomas tokia tvarka: 
  - didžiausias per taktą tiekiamų degalų kiekis, esant deklaruotosios vardinės galios 
sūkių skaičiui, 
 - didžiausia priverstinio uždegimo skuba,  - mažiausias EGR laipsnis,  – oro siurblio nėra arba oro siurblys su mažiausiu oro srautu.   Esant tam tikroms aplinkybėms, patvirtinimą suteikianti institucija gali nuspręsti, kad 
šeimai blogiausias išmetamųjų teršalų kiekio atžvilgiu atvejis gali būti geriausiai apibūdintas bandant antrąjį variklį. Taigi patvirtinimą suteikianti institucija bandymui gali išsirinkti papildomą variklį, pasirinkimą pagrįsdama savybėmis, kurios rodytų, jog šis šeimai priklausantis variklis gali turėti didžiausią išmetamųjų teršalų lygį. 
 8. GAMINIŲ ATITIKTIS  
Gaminių atitikties metodika turi atitikti nurodytą Susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-
E/ECE/TRANS/505/Rev.2) ir užtikrinti, kad: 
 
8.1. Kiekvienas šioje taisyklėje nurodytu patvirtinimo žymeniu paženklintas variklis arba 
transporto priemonė turi būti pagaminti pagal patvirtinto tipo aprašą, pateiktą 
patvirtinimo formoje ir jos prieduose. 
 8.2. Paprastai gaminių atitiktis, susijusi su išmetamųjų teršalų apribojimais, tikrinama 
remiantis pranešime ir jo prieduose pateiktu aprašu. 
 
8.3. Jei reikia išmatuoti išmetamųjų teršalų kiekį ir variklio tipo patvirtinimo galiojimas 
buvo vieną arba kelis kartus pratęstas, turi būti bandomas (-i) variklis (-iai), aprašytas (-i) informaciniuose atitinkamo galiojimo pratęsimo dokumentuose. 
  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/27
 
8.3.1. Dėl išmetamųjų teršalų bandomo variklio atitiktis: 
   Pristatęs variklį atsakingosioms institucijoms, gamintojas negali pasirinkto variklio 
niekaip reguliuoti. 
  8.3.1.1. Iš partijos atsitiktinai paimami trys varikliai. Tie varikliai, kurie bandomi tik atliekant 
ESC ir ELR bandymus arba tik atliekant ETC bandymą, kad būtų patvirtinti pagal 5.2.1 punkto lentelių A eilutę, bandomi atliekant gaminių atitikties patikrinimo bandymus. Atsakingajai institucijai sutikus, visi kiti varikliai, gavę tipo patvirtinimą pagal 5.2.1 punkto lentelių A, B1 ar B2, ar C eilutes, gaminių atitikčiai patikrinti bandomi pagal ESC ir ELR ciklus arba pagal ETC ciklą. Ribinės vertės pateiktos šios taisyklės 5.2.1 punkte. 
 8.3.1.2. Jei kompetentingai institucijai priimtinas gamintojo pateiktas gaminių standartinis 
nuokrypis, bandymai atliekami pagal šios taisyklės 1 priedėlį. 
  Jei kompetentingai institucijai gamintojo pateiktas gaminių standartinis nuokrypis nėra 
priimtinas, bandymai atliekami pagal šios taisyklės 2 priedėlį.  
  Gamintojo prašymu bandymai gali būti atliekami pagal šios taisyklės 3 priedėlį.  8.3.1.3. Remiantis variklių bandymais imčių būdu, partijos gaminiai laikomi tinkamais, jei pagal 
atitinkamame priedėlyje taikomus kriterijus teigiamas sprendimas gautas dėl visų teršalų, ir netinkamais, jei neigiamas sprendimas gautas dėl vieno teršalo. 
   Kai teigiamas sprendimas gaunamas dėl vieno teršalo, toks sprendimas negali būti 
pakeistas remiantis jokiais papildomais bandymais, kuriais norima nuspręsti dėl kitų teršalų. 
  Jei dėl visų teršalų teigiamo sprendimo negauta ir jei nė dėl vieno teršalo nėra gauta 
neigiamo sprendimo, bandomas kitas variklis (žr. 2 brėž.). 
  Jei negauta jokio sprendimo, gamintojas gali bet kuriuo metu nuspręsti nutraukti 
bandymą. Tokiu atveju registruojamas neigiamas sprendimas.  
  8.3.2. Turi būti bandomi tik nauji varikliai. Dujiniai varikliai turi būti pašildomi pagal 
metodiką, apibrėžtą 4 priedo 2 priedėlio 3 punkte. 
 8.3.2.1. Tačiau gamintojo prašymu bandymus galima atlikti su dyzeliniais arba dujiniais 
varikliais, pašildytais ilgiau nei nurodyta 8.4.2.2 punkte, bet ne ilgiau kaip 100 valandų. Tokiu atveju juos pašildo gamintojas, kuris įsipareigoja šių variklių niekaip nereguliuoti. 
  L 375/28 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
8.3.2.2. Kai gamintojas prašo variklius įvažinėti pagal 8.4.2.2.1 punkto sąlygas, įvažinėti 
galima:  
 
– visus bandomuosius variklius 
 
 arba   – pirmąjį bandomąjį varikį, raidos koeficientą nustatant tokiu būdu:  
– PIRMOJO BANDOMO VARIKLIO IŠMETAMIEJI TERŠALAI MATUOJAMI NULINĘ VALANDĄ IR X VALANDĄ, 
 
 – išmetamųjų teršalų raidos nuo nulinės iki x valandos koeficientas kiekvienam teršalui 
apskaičiuojamas taip: 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/29
 
 
 Šis koeficientas gali būti mažesnis už vienetą.  L 375/30 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Kiti bandomieji varikliai neįvažinėjami, bet nulinę valandą nustatytas išmetamųjų 
teršalų kiekis bus pakeistas remiantis raidos koeficientu. 
 
 Tokiu atveju reikia turėti šias vertes:   – pirmojo variklio vertes x valandą,  – kitų variklių vertes nulinę valandą, padaugintas iš raidos koeficiento.  
8.3.2.3 Visi šie bandymai su dyzeliniais varikliais ir varikliais, kuriems naudojamos SND, 
gali būti atliekami naudojant rinkoje parduodamus degalus. Tačiau gamintojo 
prašymu galima naudoti 5 arba 7 prieduose aprašytų rūšių etaloninius degalus. Tai reiškia, kad reikia atlikti šios taisyklės 4 punkte aprašytus bandymus, kai kiekvienam dujų varikliui naudojami bent dviejų rūšių etaloniniai degalai. 
 
8.3.2.4. Jei tai yra varikliai, kuriems kaip degalai naudojamos GD, visus šiuos bandymus 
naudojant rinkoje parduodamus degalus galima atlikti taip: 
  
 i) H paženklintiems varikliams – H intervalo (0,89 ≤ S
λ ≤ 1,00) rinkoje parduodamus 
degalus; 
  ii) L paženklintiems varikliams – L intervalo (1,00 ≤ S
λ ≤ 1,19) rinkoje parduodamus 
degalus; 
 
 iii) HL paženklintiems varikliams – λ poslinkio koeficiento kraštutinio intervalo 
rinkoje parduodamus degalus (0,89 ≤ S λ ≤ 1,19). 
 
 Tačiau gamintojo prašymu galima naudoti 6 priede aprašytų rūšių etaloninius 
degalus. Tai reiškia, kad reikia atlikti šios taisyklės 4 punkte aprašytus bandymus. 
 
8.3.2.5. Kilus ginčams dėl dujinių variklių neatitikties, kai jiems naudojami rinkoje 
parduodami degalai, bandymai turi būti atliekami naudojant tos rūšies etaloninius 
degalus, kurie buvo naudojami bandant pirminį variklį, arba leistinus papildomus degalus 3, kaip nurodyta 4.1.3.1 ir 4.2.1.1 punktuose, kurie galėjo būti naudojami bandant pirminį variklį. Tuomet rezultatas turi būti perskaičiuotas taikant atitinkamą (-us) koeficientą (-us) r, r
a ar r b, aprašytą (-us) 4.1.3.2, 4.1.5.1 ir 4.2.1.2 
punktuose. Jei r, r a ar r b yra mažesni už vienetą, pataisa nėra būtina. Išmatuoti 
rezultatai ir apskaičiuoti rezultatai turi įrodyti, kad variklis, naudodamas tinkamas degalų rūšis (degalus 1, 2 ir, jei taikoma, degalus 3, jei tai yra gamtinių 
dujų varikliai, ir A bei B degalus, jei tai yra SND varikliai), atitinka ribines vertes. 
 
8.3.2.6. Dujinių variklių, pritaikytų naudoti tik vienos konkrečios rūšies degalus, gaminių 
atitikties bandymai turi būti atliekami naudojant degalus, kuriems variklis buvo kalibruotas. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/31
 
 
                      
 
    
 
 
 
 
 
2 brėž.
 Gaminių atitikties tikrinimo schema“ 
 
 Trijų variklių bandymas 
Band y m ų s tatist inio rezul tato apskaičia vi m as  
Ar pagal atitinkamą priedėlį bandymų 
statistinis rezultatas atitinka neigiamo sprendimo dėl partijos kriterijus bent Partija 
atmetama 
Ar pagal atitinkamą priedėlį bandymų statistinis rezultatas atitinka teigiamo 
sprendimo dėl partijos kriterijus bent
Teigiamas sprendimas nustatytas vienam teršalui ar daugiau teršalų 
Ar teigiamas sprendimas nustatytas 
visiems teršalams?Partija 
priimama 
Papildomo variklio bandymas Taip
Ne
Ne
Taip
Taip
NeL 375/32 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
9. BAUDOS UŽ GAMINIŲ NEATITIKTĮ 
 9.1. Varikliui arba transporto priemonei pagal šią taisyklę suteiktas patvirtinimas gali būti 
panaikintas, jei nesilaikoma 7.1 punkte nustatytų reikalavimų arba jei variklio 7.4 punkte nurodytų bandymų rezultatai buvo neigiami. 
 9.2. Jei taisyklę taikanti Susitariančioji Šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, ji 
nedelsdama apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims pranešimu, parengtu pagal šios taisyklės 2A ar 2B prieduose pateiktą pavyzdį. 
 10. PATVIRTINTO TIPO PATVIRTINIMO PAKEITIMAS IR PATVIRTINIMO 
GALIOJIMO PRATĘSIMAS 
 10.1. Apie kiekvieną tam tikro tipo pakeitimą pranešama variklio tipą patvirtinusiam 
administracijos departamentui. Tuomet departamentas gali: 
 10.1.1. nuspręsti, kad atlikti pakeitimai neturi neigiamo poveikio ir kad variklis vis tiek atitinka 
reikalavimus, arba 
 10.1.2. pareikalauti, kad už bandymus atsakinga techninė tarnyba pateiktų papildomą ataskaitą.  10.2. Apie patvirtinimą arba atsisakymą tvirtinti, nurodant pakeitimus, 4.3 punkte nustatyta 
tvarka pranešama šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims. 
 10.3. Patvirtinimo galiojimą pratęsianti kompetentinga valdžios institucija suteikia šiam 
pratęsimui eilės numerį ir apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitariančiosioms Šalims pranešimu, parengtu pagal šios taisyklės 2A ar 2B priede pateiktą pavyzdį. 
 11. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS  
Jei patvirtinimo savininkas visiškai nutraukia pagal šią taisyklę patvirtinto tipo įtaiso gamybą, jis apie tai praneša patvirtinimą suteikusiai valdžios institucijai. Ši valdžios institucija, gavusi tokį pranešimą, apie jį praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitariančiosioms Šalims pranešimu, parengtu pagal šios taisyklės 2A ar 2B prieduose pateiktą pavyzdį. 
 12. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS  12.1. Bendrosios nuostatos
 
 12.1.1. Nuo oficialios 04 serijos pakeitimų įsigaliojimo dienos nė viena šią taisyklę taikanti 
Susitariančioji Šalis neturi atsisakyti suteikti EEK patvirtinimą pagal šią taisyklę su 04 serijos pakeitimais. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/33
 
12.1.2. Nuo 04 pakeitimų serijos įsigaliojimo dienos šią taisyklę taikančios Susitariančiosios 
Šalys privalo suteikti EEK patvirtinimą tik tada, jei variklis atitinka šią taisyklę su 04 
serijos pakeitimais. 
  Su varikliu turi būti atliekami šios taisyklės 5.2 punkte aprašyti susiję bandymai, ir 
atsižvelgiant į tolesnius 12.2.1, 12.2.2 bei 12.2.3 punktus, variklis neturi viršyti šios taisyklės 5.2.1 punkte nurodytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių. 
 12.2. Nauji tipo patvirtinimai
 
 12.2.1. Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys, atsižvelgdamos į 12.4.1 punkto 
nuostatas, nuo šios taisyklės 04 pakeitimų serijos įsigaliojimo dienos varikliui privalo suteikti EEK patvirtinimą tik tada, jei variklis neviršija atitinkamų šios taisyklės 5.2.1 punkte pateiktų lentelių A, B1, B2 arba C eilutėse nurodytų ribinių išmetamųjų teršalų verčių. 
 12.2.2. Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys, atsižvelgdamos į 12.4.1 punkto 
nuostatas, nuo 2005 m. spalio 1 d. varikliui privalo suteikti EEK patvirtinimą tik tada, jei variklis neviršija atitinkamų šios taisyklės 5.2.1 punkte pateiktų lentelių B1, B2 arba C eilutėse nurodytų ribinių išmetamųjų teršalų verčių. 
 12.2.3. Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys, atsižvelgdamos į 12.4.1 punkto 
nuostatas, nuo 2008 m. spalio 1 d. varikliui privalo suteikti EEK patvirtinimą tik tada, jei variklis neviršija atitinkamų šios taisyklės 5.2.1 punkte pateiktų lentelių B2 arba C eilutėse nurodytų ribinių išmetamųjų teršalų verčių. 
 12.3. Senųjų tipo patvirtinimų galiojimo ribojimas
 
 12.3.1. Kitais, nei 12.3.2 ir 12.3.3 punktuose nurodyti, atvejais nuo oficialios 04 pakeitimų 
serijos įsigaliojimo dienos, tipo patvirtinimai, suteikti pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais turi nustoti galioję, jei patvirtinimą suteikusi Susitariančioji Šalis nepraneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims, kad patvirtintas variklio tipas atitinka šios taisyklės su 04 serijos pakeitimais reikalavimus, kaip nurodyta 12.2.1 punkte. 
 12.3.2. Tipo patvirtinimo galiojimo pratęsimas  12.3.2.1. 12.3.2.2 ir 12.3.2.3 punktai taikytini tik naujiems kompresinio uždegimo varikliams ir 
naujoms kompresinio uždegimo varikliu varomoms transporto priemonėms, kurios buvo patvirtintos pagal šios taisyklės 5.2.1 punkte pateiktų lentelių A eilutėje nurodytus reikalavimus.  
 12.3.2.2. Kaip alternatyvą 5.1.3 ir 5.1.4 punktams gamintojas gali pateikti techninei tarnybai 
NO
x bandymo, naudojant ETC varikliui, atitinkančiam 1 priede aprašyto pirminio 
variklio charakteristikas, ir atsižvelgiant į 5.1.4.1. ir 5.1.4.2. punktų nuostatas, rezultatus. Gamintojas taip pat pateikia raštišką pareiškimą, kad variklis neturi jokio L 375/34 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
išderinimo įrenginio arba neracionalios išmetamųjų teršalų kiekio reguliavimo 
strategijos kaip apibrėžta šios taisyklės 2 punkte. 
 12.3.2.3. Gamintojas taip pat pateikia raštišką pareiškimą, kad NO
x bandymo rezultatai ir 
pirminio variklio deklaracija, kaip minima 5.1.4 punkte, tinka visiems 1 priede aprašytos variklių šeimos variklių tipams. 
 12.3.3. Dujiniai varikliai   Nuo 2003 m. spalio 1 d. tipo patvirtinimai, suteikti dujiniams varikliams pagal šią 
taisyklę su 03 serijos pakeitimais turi nustoti galioję, jei patvirtinimą suteikusi Susitariančioji Šalis nepraneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims, kad patvirtintas variklio tipas atitinka šios taisyklės su 04 serijos pakeitimais reikalavimus, kaip nurodyta 12.2.1 punkte. 
 12.3.4. Nuo 2006 m. spalio 1 d. tipo patvirtinimai, suteikti pagal šią taisyklę su 04 serijos 
pakeitimais turi nustoti galioję, jei patvirtinimą suteikusi Susitariančioji Šalis nepraneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims, kad patvirtintas variklio tipas atitinka šios taisyklės su 04 serijos pakeitimais reikalavimus, kaip nurodyta 12.2.2 punkte. 
 12.3.5. Nuo 2009 m. spalio 1 d. tipo patvirtinimai, suteikti pagal šią taisyklę su 04 serijos 
pakeitimais turi nustoti galioję, jei patvirtinimą suteikusi Susitariančioji Šalis nepraneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims, kad patvirtintas variklio tipas atitinka šios taisyklės su 04 serijos pakeitimais reikalavimus, kaip nurodyta 12.2.3 punkte. 
 12.4. Atsarginės dalys eksploatuojamoms transporto priemonėms  12.4.1. Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys gali ir toliau suteikti patvirtinimus tiems 
varikliams, kurie atitinka šios taisyklės reikalavimus su bet kurios ankstesnės serijos pakeitimais arba bet kurį taisyklėje su 04 serijos pakeitimais nurodytą lygį, jei variklis yra skirtas pakeisti naudojamoje transporto priemonėje, kuriai tas ankstesnis standartas galiojo pradedant naudoti variklį. 
 13. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR 
ADMINISTRACIJOS DEPARTAMENTŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI 
 
Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitariančiosios Šalys praneša Jungtinių Tautų Sekretoriatui už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir administracijos departamentų, kurie suteikia patvirtinimus ir kuriems reikia siųsti patvirtinimų suteikimo, patvirtinimo galiojimo pratęsimo, atsisakymo tvirtinti arba patvirtinimo panaikinimo formas, pavadinimus ir adresus. 
  
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/35
 
1 priedėlis  
 
GAMINIŲ ATITIKTIES TIKRINIMO METODIKA, 
KAI STANDARTINIS NUOKRYPIS YRA PRIIMTINAS 
 
 
1. Šiame priedėlyje aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant gaminių atitiktį pagal 
išmetamųjų teršalų kiekį, kai gamintojo pateiktas gaminių standartinis nuokrypis yra priimtinas. 
 2. Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog 
partija, kurios 40 % variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 %), tuo tarpu partijai, kurios 65 % variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 %).  
 3. Kiekvienam iš taisyklės 5.2.1 punkte nurodytų teršalų yra taikoma ši metodika (žr. 2 
brėž.): 
  Tarkime, kad:  
 L = ribinio teršalo kiekio natūraliojo logaritmo vertė, 
 
 x
i = i-ajam imties varikliui išmatuoto kiekio natūraliojo logaritmo vertė, 
 
 s = gaminių standartinio nuokrypio įvertis (prieš tai apskaičiavus išmatuotų 
kiekių natūraliojo logaritmo vertes), 
 
 n = konkrečios imties dydis. 
 4. Kiekvienai imčiai normalizuotų nuokrypių nuo ribinės vertės suma apskaičiuojama 
pagal šią formulę: 
 5. Tuomet:  
– jei bandymo statistinis rezultatas yra didesnis kaip tokio dydžio imčiai 3 lentelėje 
pateikta teigiamo sprendimo ribinė vertė, dėl šio teršalo priimamas teigiamas sprendimas, 
 
– jei bandymo statistinis rezultatas yra mažesnis kaip tokio dydžio imčiai 3 lentelėje 
pateikta neigiamo sprendimo ribinė vertė, dėl šio teršalo priimamas neigiamas sprendimas, 
 
– jei yra kitaip, pagal taisyklės 8.4.2.1 punktą bandomas papildomas variklis, ir 
apskaičiavimas kartojamas vienu varikliu padidėjusiai imčiai. ) x (Ls1n
1 ii ∑
=−L 375/36 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3 lentelė.  1 priedėlio imties sudarymo plano teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės 
 
Mažiausias imties dydis: 3 
 
 
Suvestinis bandytų 
variklių skaičius (imties 
dydis) Teigiamo sprendimo 
ribinė vertė 
A n Neigiamo sprendimo 
ribinė vertė 
B n 
3 3,327 -4,724 
4 3,261 -4,790 
5 3,195 -4,856 
6 3,129 -4,922 
7 3,063 -4,988 
8 2,997 -5,054 
9 2,931 -5,120 
10 2,865 -5,185 
11 2,799 -5,251 
12 2,733 -5,317 
13 2,667 -5,383 
14 2,601 -5,449 
15 2,535 -5,515 
16 2,469 -5,581 
17 2,403 -5,647 
18 2,337 -5,713 
19 2,271 -5,779 
20 2,205 -5,845 
21 2,139 -5,911 
22 2,073 -5,977 
23 2,007 -6,043 
24 1,941 -6,109 
25 1,875 -6,175 
26 1,809 -6,241 
27 1,743 -6,307 
28 1,677 -6,373 
29 1,611 -6,439 
30 1,545 -6,505 
31 1,479 -6,571 
32 -2,112 -2,112 
 
__________ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/37
 
n n n A /V d ≤
n n n B /V d ≥
n n n n B /V d A ≥ ≤2 priedėlis  
 
GAMINIŲ ATITIKTIES TIKRINIMO METODIKA, 
KAI STANDARTINIS NUOKRYPIS YRA NEPRIIMTINAS ARBA JO NĖRA 
 
 
1. Šiame priedėlyje aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant gaminių atitiktį pagal 
išmetamųjų teršalų kiekį, kai gamintojo pateiktas gaminių standartinis nuokrypis yra nepriimtinas arba jo nėra. 
 2. Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog 
partija, kurios 40 % variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 %), tuo tarpu partijai, kurios 65 % variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 %).  
 3. Tariama, kad teršalų kiekio vertės, pateiktos taisyklės 5.2.1 punkte, pasiskirsto pagal 
logaritmiškai normalų skirstinį ir turi būti transformuotos logaritmuojant natūraliojo logaritmo pagrindu. 
 Pažymimas atitinkamai mažiausias ir didžiausias imčių dydis (m
0 = 3 ir m = 32) ir 
konkrečios imties dydis pažymimas n. 
 4. Jei partijoje išmatuotos natūraliojo logaritmo vertės yra x
1, x 2, ..., x i ir L yra ribinio 
teršalo kiekio natūraliojo logaritmo vertė, tada apibrėžiama: 
 
d i = x i – L 
 ir  
 
 
5. 4 lentelėje pateiktos kiekvieno dydžio imties teigiamo sprendimo (A
n) ir neigiamo 
sprendimo (B n) ribinės vertės. Bandymų statistikos rezultatas yra santykis n/Vd n , todėl 
siekiant nustatyti, ar partija priimama ar nepriimama, jis turi būti taikomas taip: 
 
 kai  m 0 ≤ n ≤ m: 
  – partija priimama, jei    – partija nepriimama, jei    – bandomas papildomas variklis, jei    ∑
==n
1 ii n dn1d
2
nn
1 ii2
n ) d (dn1V − =∑
=L 375/38 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
6. Pastaba. 
  Bandymų statistikos vieną po kitos einančias vertes padeda apskaičiuoti šios rekursinės 
formulės: 
 
 
 
(n = 2, 3, …; 
1d = d 1; V 1 = 0) n 1 n n dn1dn11 d + ⎟⎠⎞⎜⎝⎛− =−
( )2
n n 2
1 n2
n1 nd dVn11 V−−+ ⎟⎠⎞⎜⎝⎛− =−2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/39
 
4 lentelė.  2 priedėlio imties sudarymo plano teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės 
 
Mažiausias imties dydis:  3 
 
Suvestinis bandytų 
variklių skaičius (imties 
dydis) Teigiamo sprendimo 
ribinė vertė 
A n Neigiamo sprendimo 
ribinė vertė 
B n 
3 -0,80381 16,64743 
4 -0,76339 7,68627 
5 -0,72982 4,67136 
6 -0,69962 3,25573 
7 -0,67129 2,45431 
8 -0,64406 1,94369 
9 -0,61750 1,59105 
10 -0,59135 1,33295 
11 -0,56542 1,13566 
12 -0,53960 0,97970 
13 -0,51379 0,85307 
14 -0,48791 0,74801 
15 -0,46191 0,65928 
16 -0,43573 0,58321 
17 -0,40933 0,51718 
18 -0,38266 0,45922 
19 -0,35570 0,40788 
20 -0,32840 0,36203 
21 -0,30072 0,32078 
22 -0,27263 0,28343 
23 -0,24410 0,24943 
24 -0,21509 0,21831 
25 -0,18557 0,18970 
26 -0,15550 0,16328 
27 -0,12483 0,13880 
28 -0,09354 0,11603 
29 -0,06159 0,09480 
30 -0,02892 0,07493 
31 -0,00449 0,05629 
32 0,03876 0,03876 
 
__________ L 375/40 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3 priedėlis  
 
GAMINIŲ ATITIKTIES TIKRINIMO 
GAMINTOJO PRAŠYMU METODIKA 
 
 1. Šiame priedėlyje aprašyta metodika, kurią reikia taikyti gamintojo prašymu tikrinant 
gaminių atitiktį pagal išmetamųjų teršalų kiekį. 
 2. Metodika ne mažiau kaip trijų variklių dydžio imčiai yra parengta pagal tai, kad 
tikimybė, jog partija, kurios 30 % variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,90 (gamintojo rizika = 10 %), tuo tarpu partijos, kurios 65 % variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 %). 
 3. Kiekvienam iš taisyklės 5.2.1 punkte nurodytų teršalų yra taikoma ši metodika (žr. 2 
brėž.): 
  Tarkime, kad:   L = ribinio teršalo kiekio vertė,   x
i = i-ajam imties varikliui išmatuota vertė, 
  n = konkrečios imties dydis.  4. Kiekvienai imčiai apskaičiuojama bandymų statistika, nustatanti neatitinkančių variklių, 
t. y. tokių, kurių x
i ≥ L, skaičių. 
 5. Tuomet:  
– jei bandymo statistinis rezultatas yra mažesnis kaip tokio dydžio imčiai 5 lentelėje 
pateikta teigiamo sprendimo ribinė vertė ar lygus jai, dėl šio teršalo priimamas teigiamas sprendimas, 
 
– jei bandymo statistinis rezultatas yra didesnis kaip tokio dydžio imčiai 5 lentelėje 
pateikta neigiamo sprendimo ribinė vertė ar lygus jai, dėl šio teršalo priimamas neigiamas sprendimas, 
 
– jei yra kitaip, pagal taisyklės 8.4.2.1 punktą bandomas papildomas variklis ir 
apskaičiavimas kartojamas vienu varikliu padidėjusiai imčiai. 
  5 lentelėje pateiktos teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės apskaičiuojamos 
pagal Tarptautinį standartą ISO 8422:1991. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/41
 
5 lentelė.  3 priedėlio imties sudarymo plano teigiamo ir neigiamo sprendimų ribinės vertės 
 
Mažiausias imties dydis:  3 
 
 
Suvestinis bandytų 
variklių skaičius (imties 
dydis)  
Teigiamo sprendimo 
ribinė vertė  
Neigiamo sprendimo 
ribinė vertė 
3 - 3 
4 0 4 
5 0 4 
6 1 5 
7 1 5 
8 2 6 
9 2 6 
10 3 7 
11 3 7 
12 4 8 
13 4 8 
14 5 9 
15 5 9 
16 6 10 
17 6 10 
18 7 11 
19 8 9 
  L 375/42 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
1 priedas  
 
(PIRMINIO) VARIKLIO PAGRINDINĖS CHARAKTERISTIKOS IR INFORMACIJA APIE 
ATLIKTĄ BANDYMĄ (1 )  
 
1. VARIKLIO APRAŠAS 
 
1.1.  Gamintojas: .............................................................................................................. .... 
1.2.  Gamintojo variklio kodas:............................................................................................ 
1.3.  Ciklas: keturių taktų / dviejų taktų(2)  
1.4.  Cilindrų skaičius ir išdėstymas:.................................................................................... 1.4.1.  Cilindro skersmuo: ............................................................................................... mm 1.4.2.  Stūmoklio eiga:...................................................................................................... mm  
1.4.3.  Uždegimo tvarka: ....................................................................................................... .. 
1.5.  Darbinis variklio tūris: ...........................................................................................cm³ 1.6.  Tūrinis slėgio laipsnis
(3) : ............................................................................................. 
1.7.  Degimo kameros ir stūmoklio galvutės brėžinys (-iai): .............................................. 1.8.  Įsiurbimo ir išmetimo angų mažiausiasis skerspjūvis: ......................................... cm
2 
1.9.  Sūkių skaičius tuščiąja eiga: ............................................................................... min-1 
1.10.  Didžiausia naudingoji galia: ........kW, kai variklio sūkių skaičius .................... min-1 
1.11.  Didžiausias leidžiamasis variklio sūkių skaičius: ............................................... min-1 
1.12.  Didžiausias naudingasis sukimo momentas: ........Nm, kai variklio 
  sūkių skaičius ...................................................................................................... min-1 
1.13.   Uždegimo sistema: kompresinis uždegimas/priverstinis uždegimas(2) 
1.14.   Degalai: dyzelinas/SND/GD-H/GD-L/GD-HL/etanolis (1) 
1.15.   Aušinimo sistema 
1.15.1.  Skystis 
1.15.1.1. Skysčio pobūdis: .................................................................................................... ...... 
1.15.1.2. Cirkuliacinis (-iai) siurblys(-iai): taip/ne(2) 
1.15.1.3. Charakteristikos ar markė (-s) ir tipas (-ai) (jeigu taikoma):........................................ 1.15.1.4. Perdavimo skaičius (-iai) (jeigu taikoma): .................................................................. 1.15.2.  Oras 
1.15.2.1. Pūstuvas: taip/ne 
(2) 
1.15.2.2. Charakteristikos arba markė (-s) ir tipas (-ai) (jeigu taikoma):.................................... 
1.15.2.3. Perdavimo skaičius(-iai) (jeigu taikoma): .................................................................... 
1.16.  Gamintojo leidžiama temperatūra  
1.16.1.  Aušinimas skysčiu:: aukščiausia temperatūra ties išėjimo anga: ..............................K 
1.16.2.  Aušinimas oru: ............ atskaitos taškas: ......................  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/43
 
 Aukščiausia temperatūra atskaitos taške: .................................................................K 
1.16.3.1.1. Aukščiausia oro temperatūra ties oro įsiurbimo tarpinio aušintuvo 
išėjimo anga (jeigu taikoma) .....................................................................................K 
1.16.4. Aukščiausia išmetamųjų dujų temperatūra išmetimo vamzdžio (-ių)  taške šalia išmetimo kolektoriaus (-ių) išorinio (-ių) flanšo (-ų) 
  ar pripūtimo kompresoriaus (-ių): .............................................................................K 1.16.5.  Degalų temperatūra: žemiausia .................K, aukščiausia .......................................K 
  dyzelinių variklių įpurškimo siurblio įleidžiamojoje angoje ir slėgio reguliatoriaus 
paskutinėje pakopoje, jei tai dujinis variklis 
1.16.6.  Degalų slėgis: žemiausias ......................kPa, aukščiausias ...................................kPa 
  slėgio reguliatoriaus paskutinėje pakopoje, tik dujiniams varikliams, kuriems 
naudojamos GD. 
1.16.7.  Tepalo temperatūra: žemiausia ..................K, aukščiausia ......................................K 1.17  Pripūtimo kompresorius:  taip/ne
(2) 
1.17.1.  Markė: ................................................................................................................ .......... 
1.17.2.  Tipas:................................................................................................................ ............ 
1.17.3.  Sistemos aprašas  (pvz., aukščiausias pripūtimo slėgis, išmetamųjų dujų sklendė, jei taikoma):............. 
1.17.4.  Tarpinis aušintuvas: taip/ne 
(2) 
1.18.   Maitinimo sistema 
  Didžiausias leidžiamasis slėgio sumažėjimas ties įėjimo anga esant vardiniam 
variklio sūkių skaičiui ir 100 % apkrovai, kaip nurodyta 
  taisyklėje Nr. 24 ir joje nustatytomis sąlygomis ................................................... kPa 
1.19.   Išmetimo sistema 
  Aukščiausias leidžiamasis išmetimo dujų priešslėgis esant vardiniam variklio sūkių 
skaičiui ir 100 % apkrovai kaip nurodyta 
 taisyklėje Nr. 24 ir joje nustatytomis sąlygomis ....................................................kPa   Išmetimo sistemos tūris: ....................................................................................... dm³ 
 2.  ORO TERŠIMĄ MAŽINANČIOS PRIEMONĖS 
 
2.1. Karterio dujų recirkuliacijos įtaisas (aprašas ir brėž.):................................................. 
................................................................... 
2.2.  Papildomi taršą mažinantys įtaisai (jei yra ir jei nepatenka į skyrių su kita antrašte): 2.2.1.  Deginių filtras katalizatorius: taip/ne 
(2) 
2.2.1.1. Markė (-ės): .......................................................................................................... ........ 
2.2.1.2. Tipas (-ai): .......................................................................................................... .......... L 375/44 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
2.2.1.3. Deginių filtrų katalizatorių ir elementų skaičius:....................... 
2.2.1.4. Deginių filtro katalizatoriaus (-ių) matmenys, forma ir tūris: ...................................... 
2.2.1.5. Katalizinio veikimo tipas: ............................................................................................  
2.2.1.6. Bendras brangiųjų metalų kiekis:................................................................................. 
2.2.1.7. Santykinė koncentracija: ..............................................................................................  
2.2.1.8. Substratas (sandara ir medžiaga):................................................................................. 2.2.1.9. Narvelių kiekis porėtos struktūros katalizinio užpildo skerspjūvio centimetre: .......... 2.2.1.10. Deginių filtro katalizatoriaus (-ių) korpuso tipas: ........................................................ 
2.2.1.11. Deginių filtro katalizatoriaus (-ių) padėtis (vieta ir santykinis atstumas išmetimo 
grandinėje): ..................................................................................................................  
  ............................................................................................................................. ......... 
2.2.2.  Deguonies jutiklis: taip/ne
(2) 
2.2.2.1. Markė (-ės): .......................................................................................................... ........ 
2.2.2.2. Tipas:................................................................................................................ ............ 
2.2.2.3. Vieta: ................................................................................................................ ............ 
2.2.3.  Oro įpurškimas: taip/ne(2) 
2.2.3.1. Tipas (oro įpurškimo sistema, oro siurblys ir t. t.): ..................................................... 
2.2.4.  EGR: taip/ne (2) 
2.2.4.1. Charakteristikos (srauto greitis ir t. t.):......................................................................... 2.2.5.  Kietųjų dalelių gaudyklė: taip/ne 
(2) 
2.2.5.1. Kietųjų dalelių gaudyklės matmenys, forma ir tūris: ................................................... 
2.2.5.2. Kietųjų dalelių gaudyklės tipas ir konstrukcija:........................................................... 
2.2.5.3. Padėtis (santykinis atstumas išmetimo grandinėje):..................................................... 2.2.5.4. Regeneravimo metodas arba sistema, aprašas ir (arba) brėž.:...................................... 
2.2.6 . Kitos sistemos: taip/ne
(2) 
2.2.6.1. Aprašas ir veikimas: .................................................................................................. ... 
 
3.  DEGALŲ TIEKIMAS 
 
3.1.  Dyzeliniai varikliai 
3.1.1.  Dedalų siurblys 
 Slėgis(3) : .........kPa ar būdinga diagrama(2):................................................................. 
3.1.2.  Įpurškimo sistema 
3.1.2.1. Siurblys 
3.1.2.1.1.  Markė (-ės): ....................................................................................................... ........... 
3.1.2.1.2. Tipas (-ai): ........................................................................................................ ............ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/45
 
3.1.2.1.3. Tiekimas: ......mm³(3) taktui, kai variklio sūkių skaičius.......min-1 ,esant visam 
įpurškimo srautui, arba būdinga diagrama(2) (3): ................... 
  ............................................................................................................................. ......... 
 Nurodyti taikytą metodą: siurblys ant variklio/siurblio bandymų stende(2) 
 Jei įpurškimas reguliuojamas, nurodyti degalų tiekimo ir įpurškimo slėgio kitimą 
pagal variklio sūkių skaičių.  
3.1.2.1.4. Įpurškimo skuba 
3.1.2.1.4.1. Įpurškimo skubos kreivė (3): ......................................................................................... 
3.1.2.1.4.2. Statinio įpurškimo laiko reguliavimas (3): .................................................................... 
3.1.2.2. Įpurškimo vamzdžiai 3.1.2.2.1. Ilgis:.............................................................................................................. ......... mm 
3.1.2.2.2. Vidinis skersmuo:.................................................................................................. m m 
3.1.2.3. Purkštuvas (-ai) 3.1.2.3.1. Markė (-ės): ........................................................................................................ .......... 
3.1.2.3.2. Tipas (-ai): ........................................................................................................ ............ 
3.1.2.3.3. „Atidarymo slėgis“:.............................................................................................kPa
(3) 
  arba būdinga diagrama (2)(3):......................................................................................... 
3.1.2.4. Reguliatorius 
3.1.2.4.1. Markė (-ės): ........................................................................................................ .......... 
3.1.2.4.2. Tipas (-ai): ........................................................................................................ ............ 
3.1.2.4.3. Atkirtos pradžios, esant visai apkrovai, sūkių skaičius: ..................................... min-1 
3.1.2.4.4. Didžiausias sūkių skaičius be apkrovos: ............................................................ min-1 
3.1.2.4.5. Sūkių skaičius tuščiąja eiga: ............................................................................... min-1 
3.1.3. Šaltojo paleidimo sistema 3.1.3.1. Markė (-ės): ......................................................................................................... ........ 
3.1.3.2. Tipas(-ai): ........................................................................................................... .......... 
3.1.3.3. Aprašas: .............................................................................................................. .......... 
3.1.3.4. Pagalbinė paleidimo priemonė:.................................................................................... 3.1.3.4.1. Markė (-ės): ........................................................................................................ .......... 
3.1.3.4.2. Tipas:.............................................................................................................. .............. 
3.2. Dujiniai varikliai
(6) 
3.2.1.  Degalai: Degalai: GD/SND (2) 
3.2.2. Slėgio reguliatorius (-iai) ar garintuvas/slėgio reguliatorius (-iai) (3) 
3.2.2.1. Markė (-ės): .......................................................................................................... ........ 
3.2.2.2. Tipas (-ai): .......................................................................................................... .......... 
3.2.2.3. Slėgio mažinimo pakopų skaičius:............................................................................... 3.2.2.4. Slėgis paskutinėje pakopoje: žemiausias................kPa, aukščiausias ...................kPa L 375/46 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3.2.2.5. Pagrindinių reguliavimo vietų skaičius: ...................................................................... 
3.2.2.6. Tuščiosios eigos reguliavimo vietų skaičius: .............................................................. 
3.2.2.7. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr.: ..................................................................... 3.2.3. Degalų tiekimo sistema: maišymo įtaisas/dujų įpurškimas/skysčio 
įpurškimas/tiesioginis įpurškimas
(2) 
3.2.3.1. Mišinio koncentracijos reguliavimas: ......................................................................... 3.2.3.2. Sistemos aprašas ir (arba) diagrama ir brėž.: .............................................................. 3.2.3.3. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr. ...................................................................... 
3.2.4. Maišymo įtaisas 
3.2.4.1. Numeris: ............................................................................................................. ......... 
3.2.4.2. Markė (-ės): .......................................................................................................... ........ 
3.2.4.3. Tipas (-ai): .......................................................................................................... .......... 
3.2.4.4. Vieta: ................................................................................................................ ............ 
3.2.4.5. Reguliavimo galimybės:............................................................................................... 
3.2.4.6. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr. ...................................................................... 
3.2.5. Įpurškimas į įsiurbiamąjį kolektorių 3.2.5.1. Įpurškimas: vienas/keli purkštuvai 
(2) 
3.2.5.2. Įpurškimas: nepertraukiamas/esant vienalaikiam sinchronizavimui/ 
esant nuosekliam sinchronizavimui (2 )  
3.2.5.3. Įpurškimo įranga 
3.2.5.3.1. Markė (-ės): ....................................................................................................... .......... 
3.2.5.3.2. Tipas (-ai): ....................................................................................................... ............ 
3.2.5.3.3. Reguliavimo galimybės:.............................................................................................. . 
3.2.5.3.4. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr. ...................................................................... 
3.2.5.4. Tiekimo siurblys (jeigu taikoma): ................................................................................ 3.2.5.4.1. Markė (-ės): ....................................................................................................... .......... 
3.2.5.4.2. Tipas (-ai): ....................................................................................................... ............ 
3.2.5.4.3. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr. ...................................................................... 3.2.5.5. Purkštuvas (-ai): .................................................................................................... ...... 
3.2.5.5.1. Markė (-ės): ....................................................................................................... .......... 
3.2.5.5.2. Tipas (-ai): ........................................................................................................ ............ 
3.2.5.5.3. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr. ...................................................................... 3.2.6.  Tiesioginis įpurškimas 
3.2.6.1. Įpurškimo siurblys/slėgio reguliatorius 
(2) 
3.2.6.1.1. Markė (-ės): ........................................................................................................ .......... 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/47
 
3.2.6.1.2. Tipas (-ai): ........................................................................................................ ............ 
3.2.6.1.3. Įpurškimo reguliavimas: ............................................................................................ .. 
3.2.6.1.4. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr. ...................................................................... 
3.2.6.2. Purkštuvas (-ai) 3.2.6.2.1. Markė (-ės): ....................................................................................................... .......... 
3.2.6.2.2. Tipas (-ai): ....................................................................................................... ............ 
3.2.6.2.3. Atidarymo slėgis arba būdinga diagrama 
(3): ............................................................... 
3.2.6.2.4. Patvirtinimo numeris pagal taisyklę Nr. ...................................................................... 
3.2.7. Elektroninis valdymo įtaisas (ECU) 
3.2.7.1. Markė (-ės): ......................................................................................................... ........ 
3.2.7.2. Tipas (-ai): ......................................................................................................... .......... 
3.2.7.3. Reguliavimo galimybės:............................................................................................... 3.2.8. Gamtinių dujų degalams būdinga įranga 3.2.8.1. 1 variantas (tik tvirtinant variklius kelioms konkrečioms degalų sudėtims) 
3.2.8.1.1. Degalų sudėtis: 
   
metanas (CH
4): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
etanas (C 2H 6): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
propanas (C 3H 8): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
butanas (C 4H 10): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
C5/C5+: bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol deguonis (O
2):  bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
inertinės (N 2, He ir 
t.t.): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
 3.2.8.1.2. Purkštuvas (-ai) 3.2.8.1.2.1. Markė (-ės):  3.2.8.1.2.2. Tipas (-ai):  
3.2.8.1.3. Kiti (jeigu taikoma) 
3.2.8.2. 2 variantas (tik tvirtinant kelias konkrečias degalų sudėtis)  
4. VOŽTUVŲ REGULIAVIMAS 
 4.1. Didžiausias vožtuvų pakilimo aukštis, atidarymo ir uždarymo kampai pagal rimties taškus 
arba lygiaverčiai duomenys: ..................................... 
4.2. Etaloniniai ir (arba) nustatomieji intervalai 
(2) : ................................... 
 L 375/48 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
5. UŽDEGIMO SISTEMA (TIK PRIVERSTINIO UŽDEGIMO VARIKLIAMS) 
 
5.1. Uždegimo sistemos tipas: 
bendra uždegimo ritė ir žvakės/atskira uždegimo ritė ir žvakės/kita(nurodyti) (2) 
5.2. Uždegimo valdymo įtaisas 5.2.1. Markė (-ės): .............................................................. 
5.2.2. Tipas (-ai): .............................................................. 5.3. Uždegimo skubos kreivė/skubos charakteristika 
(2) (3) : 
..................................................................... 
5.4. Uždegimo skubos nustatymas (3): ..... laipsnių iki VGT, kai variklio sūkių skaičius ....... 
min-1 ir aukščiausias leidžiamasis slėgis ................. kPa 
5.5. Uždegimo žvakės 
5.5.1. Markė (-ės): .............................................................. 
5.5.2. Tipas (-ai): .............................................................. 
5.5.3. Tarpo nustatymas: ........................................................mm 5.6. Uždegimo ritė (-ės) 
5.6.1. Markė (-ės): .............................................................. 5.6.2. Tipas (-ai): ..............................................................  
6. VARIKLIU VAROMA ĮRANGA 
   Bandymams variklis turi būti pristatytas su papildoma įranga, reikalinga varikliui veikti 
(pvz., ventiliatoriumi, vandens siurbliu ir t. t.), kaip nurodyta taisyklėje Nr. 24 ir joje 
nustatytomis sąlygomis. 
  
6.1. Bandymui sumontuotina pagalbinė įranga 
   Jei pagalbinės įrangos įrengti stende neįmanoma ar netikslinga tai daryti, jos sunaudojama 
galia turi būti nustatyta ir išskaičiuota iš išmatuotos variklio galios visame bandymo ciklo 
(-ų) veikimo intervale. 
 
6.2. Pagalbinė įranga, kurią atliekant bandymą reikia išmontuoti 
  
 Pagalbinė įranga, reikalinga tik transporto priemonei veikti (pvz., oro kompresorius, oro 
kondicionavimo sistema ir t.t.), bandymui turi būti išmontuota. Jei pagalbinė įranga negali 
būti išmontuota, jos sunaudota galia gali būti nustatyta ir pridėta prie išmatuotos variklio galios visame bandymo ciklo(-ų) veikimo intervale. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/49
 
7. PAPILDOMA INFORMACIJA APIE BANDYMŲ SĄLYGAS 
 
7.1. Naudotas tepalas 
7.1.1. Markė: ................................................................. 
7.1.2. Tipas: ................................................................. 
 (Nurodyti alyvos procentinį kiekį mišinyje, jei tepalas ir degalai yra maišomi): 
..................................................... 
7.2. Varikliu varoma įranga (jeigu taikoma) 
 Pagalbinės įrangos sunaudojamą galią reikia nustatyti tik:  – jei varikliui veikti reikalinga pagalbinė įranga nepritvirtinta prie variklio, ir (arba)  - jei varikliui veikti nereikalinga pagalbinė įrangai yra pritvirtinta prie variklio.  
7.2.1. Sąrašas ir identifikavimo detalės: .................................. 
 7.2.2. Galia, sunaudota esant įvairiems nurodytiems variklio sūkių skaičiams: 
 
Įranga Galia (kW), sunaudota esant įvairiems variklio sūkių skaičiams 
 Tuščioji 
eiga Mažas 
sūkių 
skaičius Didelis 
sūkių 
skaičius Sūkių 
skaičius 
A(7) Sūkių 
skaičius 
B(7) Sūkių 
skaičius 
C(7) Etaloninis 
sūkių 
skaičius(8) 
P(a) 
Varikliui veikti 
reikalinga pagalbinė įranga 
(reikia išskaičiuoti iš 
išmatuotos variklio 
galios), 
žr. 6.1 punktą        
P(b) 
Varikliui veikti 
nereikalinga 
pagalbinė įranga 
(reikia pridėti prie 
išmatuotos variklio galios), 
žr. 6.2 punktą        
 L 375/50 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
8. VARIKLIO CHARAKTERISTIKOS 
 
8.1. Variklio sūkių skaičius (9) 
 
 Mažas sūkių skaičius (n lo): ..................................................min-1 
 Didelis sūkių skaičius (n hi): .................................................min-1 
  ESC ir ELR ciklams 
 Sūkių skaičius tuščiąja eiga: .................................................................min
-1 
 Sūkių skaičius A: .........................................................min-1 
 Sūkių skaičius B: .........................................................min-1 
 Sūkių skaičius C: .........................................................min-1 
 ETC ciklui 
 Etaloninis sūkių skaičius: .................................................min-1 
 8.2. Variklio galia (išmatuota pagal taisyklės Nr. 24 nuostatas), kW 
 
 Variklio sūkių skaičius 
 
 Tuščioji 
eiga Sūkių 
skaičius A(7) Sūkių 
skaičius B(7) Sūkių 
skaičius C(7) Etaloninis 
sūkių 
skaičius(8) 
P(m) 
Bandy mų stende išmatuota 
galia      
P(a) 
Galia, suna udota pa galbinės įrangos, kurią ba ndy mui 
reikia pritv irtint i (6.1 
punktas) – jei prit virt inta 
– jei nepritv irtinta   
 
 
  
0  
 
 
 
  
0  
 
 
 
  
0  
 
 
 
  
0  
 
 
 
  
0 
P(b) 
Galia, suna udota pa galbinės 
įrangos, kurią ba ndy mui 
reikia iš montuoti (6.2 punktas) 
– jei prit virt inta 
– jei nepritv irtinta   
 
 
 
0   
 
 
 
0   
 
 
 
0   
 
 
 
0   
 
 
 
0 
P(n) 
Naudin goji variklio galia  = P(m) - P(a) + P(b)      
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/51
 
8.3. Dinamometro nustatomieji dydžiai (kW) 
 
 Dinamometro nustatomieji dydžiai ESC ir ELR bandymams ir ETC bandymo etaloninių 
verčių ciklui turi būti pagrįsti 8.2 punkto naudingąja variklio galia P(n). Variklį 
bandymų stende rekomenduojama įrengti naudingosios galios režimu. Šiuo atveju P(m) ir P(n) vertės yra vienodos. Jei variklį naudoti naudingosios galios režimu yra neįmanoma arba netikslinga, dinamometro nustatomieji dydžiai turi būti pataisyti naudingosios galios režimui, taikant pirmiau nurodytą formulę. 
 
8.3.1. ESC ir ELR bandymai 
 
 Dinamometro nustatomieji dydžiai apskaičiuojami pagal 4 priedo 1 priedėlio 1.2 punkto 
formules. 
 
Apkrovos 
procentinė 
dalis Variklio sūkių skaičius 
 Tuščioji eiga Sūkių skaičius 
A Sūkių skaičius 
B Sūkių skaičius 
C 
10  --    
25   --    
50   --    
75  --    
100     
 
8.3.2. ETC bandymas 
  Jei variklis nebandomas naudingosios galios režimu, pataisos formulė, pagal kurią 
išmatuotoji galia arba išmatuotas ciklo darbas paverčiamas, kaip nustatyta pagal 4 
priedo 2 priedėlio 2 punktą, naudingąja galia ar ciklo naudinguoju darbu, variklio gamintojo turi būti pateikta visai ciklo veikimo režimų sričiai ir patvirtinta techninės tarnybos. 
 L 375/52 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
Pastabos:  
 
(1) Jei varikliai ir sistemos yra nestandartiniai, gamintojas privalo pateikti aprašo detales, kurios 
atitiktų čia nurodytąsias. 
 
(2) Išbraukti tai, kas netaikoma. 
 
(3) Nurodyti leistinąjį nuokrypį. 
 
(6) Kitaip įrengtų sistemų atveju pateikti lygiavertę informaciją (3.2 punktui). 
 
(7) ESC bandymas 
 (8)
 Tik ETC bandymas. 
 (9)
 Nurodyti leistinąjį nuokrypį; jis turi būti ± 3 % gamintojo deklaruotųjų verčių. 
 
__________ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/53
 
1 priedo 1 priedėlis  
 
SU VARIKLIU SUSIJUSIŲ TRANSPORTO PRIEMONĖS DALIŲ CHARAKTERISTIKOS 
 
 
1. Slėgio sumažėjimas ties įėjimo anga esant vardiniam variklio sūkių skaičiui ir  100 % apkrovai: ............................................kPa  2. Priešslėgis išmetimo sistemoje esant vardiniam variklio sūkių skaičiui ir  100 % apkrovai: ............................................kPa  3. Išmetimo sistemos tūris: ........................................cm³  4. Galia, kurią sunaudoja varikliui veikti reikalinga pagalbinė įranga, kaip nurodyta taisyklėje 
Nr. 24  ir joje nurodytomis sąlygomis. 
 
Įranga Galia (kW), sunaudota esant įvairiems variklio sūkių skaičiams 
 Tušči
oji 
eigaMažas 
sūkių 
skaičius Didelis 
sūkių 
skaičius Sūkių 
skaičius 
A(1) Sūkių 
skaičius 
B(1) Sūkių 
skaičius 
C(1) Etaloninis 
sūkių 
skaičius(2) 
P(a) 
Varikliui veikti reikalinga pagalbinė įranga (reikia išskaičiuoti iš išmatuotos variklio galios), žr. 1 priedo 6.1 punktą.        
 
(1) ESC bandymas 
(2) Tik ETC bandymas. 
__________  L 375/54 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
1 priedo 2 priedėlis  
 
VARIKLIŲ ŠEIMOS PAGRINDINĖS CHARAKTERISTIKOS 
 
 
1. BENDRIEJI DYDŽIAI 
 
1.1. Degimo ciklas: ..................................................... 
 1.2. Aušalas: ....................................................... 
 
1.3. Cilindrų skaičius 
(1)................................................. 
 
1.4. Atskiro cilindro darbinis tūris: ..................................... 
 1.5. Oro įsiurbimo būdas: ............................................. 
 
1.6. Degimo kameros tipas/konstrukcija: .......................................  
1.7. Vožtuvų ir kanalų konfigūracija, dydis ir skaičius: ................... 
 ....................................................................... 1.8. Degalų sistema: .......................................................... 
 
1.9. Uždegimo sistema (dujiniai varikliai): ........................................  
1.10. Įvairios savybės: 
  – pripučiamo oro aušinimo sistema 
(1): ........................................... 
 – išmetamųjų dujų recirkuliacija (1): ....................................... 
 – vandens įpurškimas/emulsija (1): ........................................ 
 – oro įpurškimas (1)..................................................... 
 
1.11. Išmetamųjų teršalų papildomas apdorojimas (1): ..................................................................... 
 
 Tokio paties (ar pirminio variklio mažiausio) santykio patikra: 
 (sistemos tūris / degalų tiekimas taktui) pagal diagramos (-ų) numeriu (-ius): 
.................................................. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/55
 
2. VARIKLIŲ ŠEIMOS SĄRAŠAS 
 
2.1. Dyzelinių variklių šeimos pavadinimas: .......................................  
2.1.1. Variklių specifikacija šioje šeimoje: 
 
     Pirminis 
variklis 
Variklio tipas      
Cilindrų skaičius      
Vardinis sūkių skaičius (min-1)      
Per taktą patiekiamas degalų 
kiekis (mm3)      
Vardinė naudingoji galia (kW)      
Sūkių skaičius esant 
didžiausiam sukimo momentui (min
-1)      
Per taktą patiekiamas degalų 
kiekis (mm3)      
Didžiausias sukimo momentas 
(Nm)      
Sūkių skaičius tuščiąja eiga 
(min-1)      
Cilindro darbinis tūris 
(% pirminio variklio)     100 
 L 375/56 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
2.2. Dujų variklių šeimos pavadinimas: ........................................... 
 
2.2.1. Variklių specifikacija šioje šeimoje: 
 
     Pirminis variklis
Variklio tipas      
Cilindrų skaičius      
Vardinis sūkių skaičius (min-1)      
Per taktą patiekiamas degalų 
kiekis (mg)      
Vardinė naudingoji galia (kW)      
Sūkių skaičius esant didžiausiam sukimo momentui (min
-1)      
Per taktą patiekiamas degalų 
kiekis (mm3)      
Didžiausias sukimo momentas 
(Nm)      
Sūkių skaičius tuščiąja eiga (min
-1)      
Cilindro darbinis tūris 
(% pirminio variklio)     100 
Uždegimo skubos 
reguliavimas      
EGR srautas      
Oro siurblys: taip/ne      
Oro siurblio tikrasis tiekiamas 
srautas      
(1) Jei netaikoma, pažymėti „N/A“ 
__________ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/57
 
1 priedo 3 priedėlis  
 
TOS PAČIOS ŠEIMOS VARIKLIŲ TIPO PAGRINDINĖS CHARAKTERISTIKOS (1) 
 
1. VARIKLIO APRAŠAS  
1.1. Gamintojas: ................................................... 
1.2. Gamintojo variklio kodas: ..................................... 1.3. Ciklas: keturių taktų / dviejų taktų
(2)  
1.4. Cilindrų skaičius ir išdėstymas: ............................ 
1.4.1. Cilindro skersmuo: .........................................................mm 
1.4.2. Stūmoklio eiga: .......................................................mm 1.4.3. Uždegimo tvarka: ................................................... 
1.5. Variklio tūris: .............................................cm³ 
1.6. Tūrinis slėgio laipsnis 
(3): ................................ 
1.7. Degimo kameros ir stūmoklio galvutės brėžinys(-iai): .............. 
................................................................. 
1.8. Įsiurbimo ir išmetimo angų mažiausiasis skerspjūvis: 
..............................................................cm² 
1.9. Sūkių skaičius tuščiąja eiga: ...............................................min-1 
1.10. Didžiausia naudingoji galia: ..................kW, kai variklio sūkių skaičius 
..................min-1 
1.11. Didžiausias leidžiamasis variklio sūkių skaičius: .............................min-1 
1.12. Didžiausias naudingasis sukimo momentas: .................Nm, kai variklio sūkių 
skaičius ..................min-1 
1.13.  Uždegimo sistema: kompresinis uždegimas/priverstinis uždegimas (2) 
1.14. Degalai: dyzelinas/SND/GD-H/GD-L/GD-HL/etanolis (1) 
1.15. Aušinimo sistema 
1.15.1. Skystis 
1.15.1.1. Skysčio pobūdis: ............................................... 1.15.1.2. Cirkuliacinis (-iai) siurblys (-iai): taip/ne 
(2) 
1.15.1.3. Charakteristikos ar markė (-ės) ir tipas (-ai) (jeigu taikoma): .........  ................................................................. 1.15.1.4. Perdavimo skaičius (-iai) (jeigu taikoma): ................................. 
1.15.2. Oras 
1.15.2.1. Pūstuvas: taip/ne 
(2) 
1.15.2.2. Charakteristikos arba markė (-ės) ir tipas (-ai) (jeigu taikoma): ......... L 375/58 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 ................................................................. 
1.15.2.3. Perdavimo skaičius (-iai) (jeigu taikoma): ................................. 
1.16.  Gamintojo leidžiama temperatūra 
1.16.1. Aušinimas skysčiu:: aukščiausia temperatūra ties išėjimo anga: .................K 
1.16.2. Aušinimas oru: atskaitos taškas: ............................... 
 Aukščiausia temperatūra atskaitos taške: ....................K 1.16.3. Aukščiausia oro temperatūra oro įsiurbimo tarpinio aušintuvo išmetimo vamzdyje 
(jeigu taikoma): ...................................K 
1.16.4. Aukščiausia išmetamųjų dujų temperatūra išmetimo vamzdžio (-ių) taške šalia 
išmetimo kolektoriaus (-ių) išorinio (-ių) flanšo (-ų) arba pripūtimo kompresoriaus 
(-ių): ...............................................K 
1.16.5. Degalų temperatūra:  žemiausia ..............K, aukščiausia ................K 
 dyzelinių variklių įpurškimo siurblio įleidžiamojoje angoje bei slėgio reguliatoriaus 
paskutinėje pakopoje, jei tai dujų variklis, kuriam naudojamos GD 
1.16.6. Degalų slėgis:  žemiausias ..............kPa, aukščiausias ...............kPa  slėgio reguliatoriaus paskutinėje pakopoje, tik dujų varikliams, kuriems kaip 
degalai naudojamos GD 
1.16.7. Tepalo temperatūra:  žemiausia .............K, aukščiausia..............K 
1.17. Pripūtimo kompresorius:  taip/ne 
(2) 
1.17.1. Markė: ........................................................... 
1.17.2. Tipas: ........................................................... 
1.17.3. Sistemos aprašas (pvz., aukščiausias pripūtimo slėgis, išmetamųjų dujų sklendė, jei 
taikoma): .................................. 
1.17.4. Tarpinis aušintuvas: taip/ne (2) 
1.18.  Maitinimo sistema 
 Didžiausias leidžiamasis slėgio sumažėjimas ties įėjimo anga, esant vardiniam 
variklio sūkių skaičiui ir 100 % apkrovai, kaip nurodyta taisyklėje Nr. 24 ir joje 
nustatytomis sąlygomis: .............................kPa 
1.19.  Išmetimo sistema 
 Didžiausias leidžiamasis išmetamųjų dujų priešslėgis, esant vardiniam variklio 
apisukų dažniui ir 100 % apkrovai, kaip nurodyta taisyklėje Nr. 24 ir joje nustatytomis sąlygomis: .............................kPa 
 Išmetimo sistemos tūris: .......................................cm³ 
 
2. ORO TERŠIMĄ MAŽINANČIOS PRIEMONĖS  
2.1. Karterio dujų recirkuliacijos įtaisas (aprašas ir brėž.): 
................................................................. 
2.2. Papildomi taršą mažinantys įtaisai (jei yra ir jei nepatenka į skyrių su kita antrašte): 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/59
 
2.2.1. Deginių filtras katalizatorius: taip/ne (2) 
2.2.1.1. Deginių filtrų katalizatorių ir elementų skaičius: .................... 
2.2.1.2. Katalizinio (ių) keitiklio (-ių) matmenys, forma ir tūris: .....  ................................................................. 
2.2.1.3. Katalizinio veikimo tipas: ....................................... 
2.2.1.4. Bendras brangiųjų metalų kiekis: ................................ 2.2.1.5. Santykinė koncentracija: ......................................... 
2.2.1.6. Substratas (sandara ir medžiaga): ............................. 
2.2.1.7. Korių tankis: ................................................... 2.2.1.8. Katalizinio (-ių) keitiklio (-ių) korpuso tipas: .................. 
2.2.1.9. Katalizinio (-ių) keitiklio (-ių) padėtis (vieta ir santykinis atstumas išmetimo 
grandinėje): .................................. ................................................................. 
2.2.2. Deguonies jutiklis: taip/ne 
(2) 
2.2.2.1. Tipas: ........................................................... 
2.2.3. Oro įpurškimas: taip/ne (2 ) 
2.2.3.1. Tipas (oro įpurškimo sistema, oro siurblys ir t. t.): ............................... 
2.2.4. EGR: taip/ne (2) 
2.2.4.1. Charakteristikos (srauto greitis ir t. t.): ............................... 
2.2.5. Kietųjų dalelių gaudyklė: taip/ne (2) 
 2.2.5.1. Kietųjų dalelių gaudyklės matmenys, forma ir tūris: .........  ................................................................. 
2.2.5.2. Kietųjų dalelių gaudyklės tipas ir konstrukcija: ........................ 
2.2.5.3. Padėtis (santykinis atstumas išmetimo grandinėje): .............. 2.2.5.4. Regeneravimo metodas arba sistema, aprašas ir (arba) brėžinys: ...  ................................................................. 
2.2.6. Kitos sistemos: taip/ne 
(2) 
2.2.6.1. Aprašas ir veikimas: ...................................... 
 
3. DEGALŲ TIEKIMAS 
 3.1. Dyzeliniai varikliai 
3.1.1. Dedalų siurblys  Slėgis 
(3): ..............kPa ar būdinga diagrama (2): .... 
 ................................................................. L 375/60 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3.1.2. Įpurškimo sistema 
3.1.2.1. Siurblys 
3.1.2.1.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.1.2.1.2. Tipas (-ai): ........................................................ 3.1.2.1.3. Tiekimas: ......mm³
(3) taktui, kai variklio sūkių skaičius........min-1 esant visam 
įpurškimo srautui, arba būdinga diagrama(2) (3): ............. 
 .................................................................  Nurodyti taikytą metodą:  ant variklio / siurblio bandymų stende
(2) 
 Jei įpurškimas reguliuojamas, nurodyti būdingą degalų tiekimo ir įpurškimo slėgio 
kitimą pagal variklio sūkių skaičių. 
3.1.2.1.4. Įpurškimo skuba 3.1.2.1.4.1. Įpurškimo skubos kreivė 
(3): ..................................... 
3.1.2.1.4.2. Statinio įpurškimo laiko reguliavimas (3): ..................................... 
3.1.2.2. Įpurškimo vamzdžiai 3.1.2.2.1. Ilgis: .......................................................mm 3.1.2.2.2. Vidinis skersmuo: ............................................mm 
3.1.2.3. Purkštuvas (-ai) 
3.1.2.3.1. Markė (-ės): .......................................................  3.1.2.3.2. Tipas (-ai): .......................................................  
3.1.2.3.3. „Atidarymo slėgis“: ........................................kPa
(3) 
 ar būdinga diagrama (2) (3): ................................. 
3.1.2.4. Reguliatorius 3.1.2.4.1. Markė (-ės): .......................................................  
3.1.2.4.2. Tipas (-ai): ........................................................ 3.1.2.4.3. Atkirtos pradžios, esant visai apkrovai, sūkių skaičius: ..............min
-1 
3.1.2.4.4. Didžiausias sūkių skaičius be apkrovos: ......................................min-1 
3.1.2.4.5. Sūkių skaičius tuščiąja eiga: ...............................................min-1 
3.1.3. Šaltojo paleidimo sistema 3.1.3.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.1.3.2. Tipas (-ai): ........................................................ 
3.1.3.3. Aprašas: .................................................... 3.1.3.4. Pagalbinė paleidimo priemonė: ......................................... 
3.1.3.4.1. Markė: ........................................................... 
3.1.3.4.2. Tipas: ........................................................... 3.2. Dujiniai varikliai
 
3.2.1. Degalai: Degalai: GD/SND (2) 
3.2.2. Slėgio reguliatorius (-iai) ar garintuvas/slėgio reguliatorius (-iai) (2) 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/61
 
3.2.2.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.2.2.2. Tipas (-ai): ........................................................ 
3.2.2.3. Slėgio mažinimo pakopų skaičius: ............................ 3.2.2.4. Slėgis paskutinėje pakopoje:  žemiausias .........kPa, aukščiausias ..........kPa 
3.2.2.5. Pagrindinių reguliavimo vietų skaičius: ............................... 
3.2.2.6. Tuščiosios eigos reguliavimo vietų skaičius: ............................... 3.2.2.7. Patvirtinimo numeris: ................................................ 
3.2.3. Degalų tiekimo sistema: maišymo įtaisas/dujų įpurškimas/skysčio 
įpurškimas/tiesioginis įpurškimas 
(2) 
3.2.3.1. Mišinio koncentracijos reguliavimas: .................................... 
3.2.3.2. Sistemos aprašas ir (arba) diagrama ir brėž.: ................. 
................................................................. 
3.2.3.3. Patvirtinimo numeris: ................................................ 3.2.4. Maišymo įtaisas 
3.2.4.1. Numeris: ......................................................... 
3.2.4.2. Markė (-ės): ........................................................ 3.2.4.3. Tipas (-ai): ........................................................ 
3.2.4.4. Vieta: ....................................................... 
3.2.4.5. Reguliavimo galimybės: ....................................... 3.2.4.6. Patvirtinimo numeris: ................................................ 
3.2.5. Įpurškimas į įsiurbiamąjį kolektorių 
3.2.5.1. Įpurškimas: vienas/keli purkštuvai 
(2) 
3.2.5.2. Įpurškimas: nepertraukiamas/esant vienalaikiam sinchronizavimui/esant 
nuosekliam sinchronizavimui (2) 
3.2.5.3. Įpurškimo įranga 3.2.5.3.1. Markė (-ės): ........................................................ 3.2.5.3.2. Tipas (-ai): ........................................................ 3.2.5.3.3. Reguliavimo galimybės: ....................................... 
3.2.5.3.4. Patvirtinimo numeris: ................................................ 
3.2.5.4. Tiekimo siurblys (jeigu taikoma): .................................... 3.2.5.4.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.2.5.4.2. Tipas (-ai): ........................................................ 
3.2.5.4.3. Patvirtinimo numeris: ................................................ 3.2.5.5. Purkštuvas (-ai):..................................................... 
3.2.5.5.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.2.5.5.2. Tipas (-ai): ........................................................ L 375/62 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3.2.5.5.3. Patvirtinimo numeris: ................................................ 
3.2.6. Tiesioginis įpurškimas 
3.2.6.1. Įpurškimo siurblys/slėgio reguliatorius (2) 
3.2.6.1.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.2.6.1.2. Tipas (-ai): ........................................................ 
3.2.6.1.3. Įpurškimo reguliavimas: ............................................... 
3.2.6.1.4. Patvirtinimo numeris: ................................................ 3.2.6.2. Purkštuvas (-ai) 
3.2.6.2.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.2.6.2.2. Tipas (-ai): ........................................................ 3.2.6.2.3. Atidarymo slėgis arba būdinga diagrama 
(3): .................. 
................................................................. 
3.2.6.2.4. Patvirtinimo numeris: ................................................ 3.2.7. Elektroninis valdymo įtaisas (ECU) 
3.2.7.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.2.7.2. Tipas (-ai): ........................................................ 3.2.7.3. Reguliavimo galimybės: ....................................... 
3.2.8. Gamtinių dujų degalams būdinga įranga 
3.2.8.1. 1 variantas (tik tvirtinant variklius kelioms konkrečioms degalų sudėtims) 3.2.8.1.1. Degalų sudėtis: 
 
metanas (CH
4): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
etanas (C 2H 6): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
propanas (C 3H 8): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
butanas (C 4H 10): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
C5/C5+: bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
deguonis (O 2):  bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
inertinės (N 2, He 
ir t.t.): bazinis kiekis: ... % mol maž. ............% mol didž. ......... % mol 
 3.2.8.1.2. Purkštuvas (-ai) 
3.2.8.1.2.1. Markė (-ės): ........................................................ 
3.2.8.1.2.2. Tipas (-ai): ........................................................ 3.2.8.1.3. Kiti (jeigu taikoma) 
3.2.8.2. 2 variantas (tik tvirtinant kelias konkrečias degalų sudėtis) 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/63
 
 
4. VOŽTUVŲ REGULIAVIMAS 
 4.1. Didžiausias vožtuvų pakilimo aukštis, atidarymo ir uždarymo kampai pagal rimties 
taškus arba lygiaverčiai duomenys: .................... 
................................................................. 
4.2. Etaloniniai ir (arba) nustatomieji intervalai 
(2) : ............................ 
 ................................................................. 5. UŽDEGIMO SISTEMA (TIK PRIVERSTINIO UŽDEGIMO VARIKLIAMS) 
 5.1. Uždegimo sistemos tipas: bendra uždegimo ritė ir žvakės / atskira uždegimo ritė ir 
žvakės / kita (nurodyti) 
(2) 
5.2. Uždegimo valdymo įtaisas 5.2.1. Markė (-ės): ........................................................ 5.2.2. Tipas (-ai): ........................................................ 
5.2. Uždegimo skubos kreivė/skubos charakteristika 
(2) (3) : ...................... 
 ................................................................. 
5.4. Uždegimo skubos nustatymas (3): ...............laipsnių iki VGT, kai 
 variklio sūkių skaičius ................ min-1 ir aukščiausias leidžiamasis slėgis 
....................... kPa 
5.5. Uždegimo žvakės 
5.5.1. Markė (-ės): ........................................................ 
5.5.2. Tipas (-ai): ........................................................ 
5.5.3. Tarpo nustatymas: ..................................................mm 5.6. Uždegimo ritė (-ės) 
5.6.1. Markė (-ės): ........................................................ 5.6.2. Tipas (-ai): ........................................................  Pastabos:
 
 
(1) Pateikti kiekvienai variklių šeimai. 
 
(2) Išbraukti tai, kas netaikoma. 
 
(3) Nurodyti leistinąjį nuokrypį. 
 
__________ L 375/64 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
  2A priedas  
 
 PRANEŠIMAS   (didžiausias formatas: A4 (210 x 297 mm))  
Suteikė: Administracijos pavadinimas: 
....................... ....................... ....................... 
     dėl kompresinio uždegimo (KU) variklio tipo, gamtinių dujų (GD) variklio tipo arba priverstinio uždegimo (PU) variklio, kuriam kaip degalai naudojamos SND, tipo, 2
/ kaip atskiro techninio 
agregato,      PATVIRTINIMO SUTEIKIMO 
PATVIRTINIMO GALIOJIMO PRATĘSIMO ATSISAKYMO TVIRTINTI PATVIRTINIMO PANAIKINIMO GALUTINIO GAMYBOS NUTRAUKIMO 
 pagal taisyklę Nr. 49 dėl išmetamųjų teršalų.  Patvirtinimas Nr. .....     Patvirtinimo galiojimo pratęsimo Nr. .....  
1. Variklio prekinis vardas arba ženklas: .............................................................................  
 2. Variklio tipas:............................................................................................................. ......  
 3. Uždegimo tipas: kompresinis uždegimas/priverstinis uždegimas 2
/ 
 3.1. Degalų tipas:............................................................................................................. ........  
 4. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ..................................................................................   5. Gamintojo atstovo, jei taikoma, pavadinimas ir adresas:  
............................................................................................................................... ...........  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/65
 
 
6. Didžiausias leidžiamasis slėgio ties įėjimo anga sumažėjimas:................................. kPa  7. Aukščiausias leidžiamasis priešslėgis:....................................................................... kPa  8. Didžiausia leistina varikliu varomos įrangos sunaudojama galia:  
vidutinė:  .................kW; vardinė: ............................................................................. kW 
 9. Naudojimo apribojimai (jei yra): .....................................................................................   10. Variklio/pirminio variklio išmetamųjų teršalų lygis 
 
10.1. ESC bandymas (jeigu taikoma): 
CO:......................g/kWh THC:....................g/kWh NO
x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 
10.2. ELR bandymas (jeigu taikoma): 
 Dūmingumo vertė: .................m -1 
 
10.3. ETC bandymas (jeigu taikoma): 
CO:......................g/kWh THC:....................g/kWh NMHC:................g/kWh CH
4:.....................g/kWh 
NO x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 11. Variklio pateikimo bandyti data:......................................................................................   12. Už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba: L 375/66 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
............................................................................................................................... ...........  
 
13. Šios tarnybos ataskaitos parengimo diena: ......................................................................   14. Šios tarnybos parengtos ataskaitos numeris:....................................................................   15. Patvirtinimo ženklo vieta ant variklio:.............................................................................   16. Vieta:..................................................................................................................... ...........  
 17. Data: ..................................................................................................................... ...........  
 18. Parašas: .................................................................................................................. ..........  
 19. Kartu su šiuo pranešimu pateikiami tokie pirmiau nurodytu numeriu pažymėti 
dokumentai: 
 
vienas užpildyto šios taisyklės 1 priedo egzempliorius su minėtais brėž. ir diagramomis. 
                                          
1
/ Patvirtinimą suteikusios/patvirtinimo galiojimą pratęsusios/atsisakiusios 
suteikti patvirtinimą/ patvirtinimą panaikinusios šalies skiriamasis numeris (žr. 
taisyklės nuostatas dėl patvirtinimo). 
2/ Išbraukti tai, kas netaikoma. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/67
 
 2B priedas  
 
 PRANEŠIMAS   (didžiausias formatas: A4 (210 x 297 mm))  
Suteikė: Administracijos pavadinimas: 
....................... ....................... ....................... 
     dėl transporto priemonės 2
/  PATVIRTINIMO SUTEIKIMO 
PATVIRTINIMO GALIOJIMO PRATĘSIMO ATSISAKYMO TVIRTINTI PATVIRTINIMO PANAIKINIMO GALUTINIO GAMYBOS NUTRAUKIMO 
 pagal taisyklę Nr. 49 dėl variklio išmetamųjų teršalų.  Patvirtinimas Nr. ...     Patvirtinimo galiojimo pratęsimo Nr. ...   
1. Variklio prekinis vardas arba ženklas:.................................................................................  
 2. Transporto priemonės tipas:.................................................................................................  
 3. Gamintojo pavadinimas ir adresas:......................................................................................   4. Gamintojo atstovo, jei taikoma, pavadinimas ir adresas: ....................................................  
............................................................................................................................... ...............  
 5. Didžiausias leidžiamasis slėgio ties įėjimo anga sumažėjimas: .................................... kPa  6. Aukščiausias leidžiamasis priešslėgis: .......................................................................... kPa  7. Didžiausia leistina varikliu varomos įrangos sunaudojama galia:  L 375/68 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
vidutinė:  . . . . . . . . . . kW; vardinė: .............................................................................. kW 
 
8. Variklio markė ir tipas: .................................................................................................... ....  
 9. Variklio/pirminio variklio išmetamųjų teršalų lygis 
 
9.1. ESC bandymas (jeigu taikoma): 
CO:......................g/kWh THC:....................g/kWh NO
x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 
9.2. ELR bandymas (jeigu taikoma): 
Dūmingumo vertė: .................m -1 
 
9.3. ETC bandymas (jeigu taikoma): 
CO:......................g/kWh THC:....................g/kWh NMHC:................g/kWh CH
4:.....................g/kWh 
NO x: ....................g/kWh 
PT:.......................g/kWh 
 10. Variklio pateikimo bandyti data: .........................................................................................   11. Už patvirtinimo bandymus atsakinga techninė tarnyba:......................................................  
............................................................................................................................... ...............  
 12. Šios tarnybos ataskaitos parengimo diena: ..........................................................................    13. Šios tarnybos parengtos ataskaitos numeris:........................................................................   14. Patvirtinimo ženklo vieta ant transporto priemonės/variklio 2
/:..........................................  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/69
 
 
15. Vieta:..................................................................................................................... ...............  
 16. Data:...................................................................................................................... ...............  
 17. Parašas: ................................................................................................................... .............  
 18. Kartu su šiuo pranešimu pateikiami tokie pirmiau nurodytu numeriu pažymėti 
dokumentai: 
 
vienas užpildyto šios taisyklės 1 priedo egzempliorius su minėtais brėžiniais ir 
diagramomis. 
 
                                               
1
/ Patvirtinimą suteikusios/pratęsusios patvirtinimo galiojimą/atsisakiusios suteikti 
patvirtinimą/patvirtinimą panaikinusios šalies skiriamasis numeris (žr. taisyklės 
nuostatas dėl patvirtinimo). 
2/ Išbraukti tai, kas netaikoma. L 375/70 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3 priedas  
 
PATVIRTINIMO ŽYMENŲ IŠDĖSTYMAS 
(žr. šios taisyklės 4.6 punktą) 
 
I. PATVIRTINIMAS „I“ (A eilutė).  (žr. šios taisyklės 4.6.3 punktą)   
A pavyzdys  
 Varikliai, patvirtinti pagal A eilutėje nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kuriems 
kaip degalai naudojamas dyzelinas arba suskystintosios naftos dujos (SND). 
 
   
 
B pavyzdys  
 
 Varikliai, patvirtinti pagal A eilutėje nurodytus išmetamųjų teršalų ribines vertes  ir 
kuriems kaip degalai naudojamos gamtinės dujos (GD). Po šalies ženklo esantys 
papildomi ženklai rodo, kad degalų tinkamumas nustatytas pagal šios taisyklės 4.6.3.1 
punktą.  
 
 
   Pirmiau pateikti prie variklio arba transporto priemonės pritvirtinti patvirtinimo 
žymenys rodo, kad pagal taisyklę Nr. 49 atitinkamas variklio ar transporto 
priemonės tipas, atsižvelgiant į variklio matomų teršalų emisiją, buvo patvirtintas Jungtinėje Karalystėje (E11) ir jam buvo suteiktas 042439 patvirtinimo numeris. Iš šio patvirtinimo matyti, kad jis buvo suteiktas pagal taisyklės Nr. 49 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus ir atsižvelgiant  į tam tikras šios taisyklės 5.2.1 punkte nurodytas ribas.  
 II. PATVIRTINIMAS „II“ (B1 eilutė).  (žr. šios taisyklės 4.6.3 punktą)  HL  t a
3
aa 
2 E   11 49 RI - 042439  a
3
a  = 8 mm m i n  . aa 
2 E   11 49 RI - 042439  a
3
a  = 8 mm m i n  . 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/71
 
C pavyzdys  
 
 Varikliai, patvirtinti pagal B1 eilutėje nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir 
kuriems kaip degalai naudojamas dyzelinas arba suskystintosios naftos dujos (SND). 
 
 
 
D pavyzdys  
 
 Varikliai, patvirtinti pagal B1 eilutėje nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes  ir 
kuriems kaip degalai naudojamos gamtinės dujos (GD). Po šalies ženklo esantys 
papildomi ženklai rodo, kad degalų tinkamumas nustatytas pagal šios taisyklės 4.6.3.1 punktą.  
 
    Pirmiau pateiktas prie variklio ar transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo 
žymuo rodo, kad pagal taisyklę Nr. 49 atitinkamas variklio ar transporto priemonės 
tipas, atsižvelgiant į variklio matomų teršalų emisiją, buvo patvirtintas Jungtinėje Karalystėje (E11) ir jam buvo suteiktas 042439 patvirtinimo numeris. Iš šio patvirtinimo matyti, kad jis buvo suteiktas pagal taisyklės Nr. 49 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus ir atsižvelgiant į tam tikras šios taisyklės 5.2.1 punkte nurodytas ribas. 
 
III. PATVIRTINIMAS „III“ (B2 eilutė). 
 (žr. šios taisyklės 4.6.3 punktą) 
2. E pavyzdys
 
 
 Varikliai, patvirtinti pagal B2 eilutėje nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir 
kuriems kaip degalai naudojamas dyzelinas arba suskystintosios naftos dujos (SND). 
      
a a 
2 E  11 49 RIII - 042439  a
3
a  = 8  mm m i n  . H TA
3
AA 
2 E   11 49 RII - 042439  A
3
A  = 8 MM  MIN  . AA 
2 E   11 49 RII - 042439  A
3
A  = 8 MM  MIN  . L 375/72 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
F pavyzdys  
 
 Varikliai, patvirtinti pagal B2 eilutėje nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes  ir 
kuriems kaip degalai naudojamos gamtinės dujos (GD). Po šalies ženklo esantys 
papildomi ženklai rodo, kad degalų tinkamumas nustatytas pagal šios taisyklės 4.6.3.1 punktą.  
 
     Pirmiau pateiktas prie variklio ar transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo 
žymuo rodo, kad pagal taisyklę Nr. 49 atitinkamas variklio ar transporto priemonės 
tipas, atsižvelgiant į variklio matomų teršalų emisiją, buvo patvirtintas Jungtinėje Karalystėje (E11) ir jam buvo suteiktas 042439 patvirtinimo numeris. Iš šio patvirtinimo matyti, kad jis buvo suteiktas pagal taisyklės Nr. 49 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus ir atsižvelgiant į tam tikras šios taisyklės 5.2.1 punkte nurodytas ribas. 
 
IV. PATVIRTINIMAS „IV“ (C eilutė). 
 (žr. šios taisyklės 4.6.3 punktą) 
3. G pavyzdys
 
 
 Varikliai, patvirtinti pagal C eilutėje nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kuriems 
kaip degalai naudojamas dyzelinas arba suskystintosios naftos dujos (SND). 
 
 
 
  
H pavyzdys  AA 
2 E   11 49 RIV - 042439  A
3
A  = 8 MM  MIN  . L TA
3
AA 
2 E   11 49 RIII - 042439  A
3
A  = 8 MM  MIN  . 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/73
 
 
 Varikliai, patvirtinti pagal C eilutėje nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes  ir 
kuriems kaip degalai naudojamos gamtinės dujos (GD). Po šalies ženklo esantys 
papildomi ženklai rodo, kad degalų tinkamumas nustatytas pagal šios taisyklės 4.6.3.1 punktą.  
 
    Pirmiau pateiktas prie variklio ar transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo 
žymuo rodo, kad pagal taisyklę Nr. 49 atitinkamas variklio ar transporto priemonės 
tipas, atsižvelgiant į variklio matomų teršalų emisiją, buvo patvirtintas Jungtinėje Karalystėje (E11) ir jam buvo suteiktas 042439 patvirtinimo numeris. Iš šio patvirtinimo matyti, kad jis buvo suteiktas pagal taisyklės Nr. 49 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus ir atsižvelgiant į tam tikras šios taisyklės 5.2.1 punkte nurodytas ribas. 
 
V. VARIKLIS ARBA TRANSPORTO PRIEMONĖ, PATVIRTINTI PAGAL VIENĄ 
AR DAUGIAU TAISYKLIŲ 
 (žr. šios taisyklės 4.7 punktą) 
 
4. I 
P AVYZD YS  
 
 
 
 
 
 Pirmiau pateiktas prie variklio ar transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo žymuo 
rodo, kad pagal taisyklę Nr. 49 (IV išmetamųjų teršalų lygis) ir taisyklę Nr. 24 1 / 
atitinkamas variklio ar transporto priemonės tipas buvo patvirtintas Jungtinėje Karalystėje (E11). Pirmieji du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad tuo metu, kai buvo suteikti minimi patvirtinimai, į taisyklę Nr. 49 jau buvo įtraukti 04 serijos pakeitimai, o į taisyklę Nr. 24 – 03 serijos pakeitimai. 
  _____________ 1
/ Antrasis taisyklės numeris pateiktas tik kaip pavyzdys.  
 
_________ 49 IV HL  
24  03 1628  04 2439  A 
2 A E   11 A 
3 A 
2 
A 
2 A 
3 
A 
3 HL  TA
3
AA 
2 E   11 49 RIV - 042439  A
3
A  = 8 MM  MIN  . L 375/74 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
4 priedas  
 
BANDYMŲ METODIKA 
 
1. ĮVADAS 
 1.1. Šiame priede aprašyti bandymams pristatytų variklių išmetamųjų teršalų dujinių 
komponentų, kietųjų dalelių ir dūmingumo nustatymo metodai. Aprašyti trys bandymų ciklai, kurie turi būti taikomi pagal taisyklės 5.2 punkto nuostatas. 
 1.1.1. ESC bandymas, kurį sudaro 13 pastovių režimų ciklas,  1.1.2. ELR bandymas, kurį sudaro pereinamųjų apkrovų skirtingo sūkių skaičiaus pakopos, 
kurios yra vienos bandymo sekos sudedamosios dalys ir atliekamos vienu laiku, 
 1.1.3. ETC bandymas, kurį sudaro sekundinės trukmės pereinamųjų režimų seka.   1.2. Bandymas turi būti atliekamas su varikliu, įtaisytu bandymo stende ir prijungtu prie 
dinamometro. 
 1.3. Matavimo principas
 
  Variklio išmetamuosius teršalus, kurių kiekį reikia išmatuoti, sudaro dujiniai 
komponentai (anglies monoksidas, visi angliavandeniliai – dyzelinių variklių atveju, kai atliekamas tik ESC bandymas; angliavandeniliai, išskyrus metaną, – dyzelinių ir dujinių variklių atveju, kai atliekamas tik ETC bandymas; metanas – dujinių variklių atveju, kai atliekamas tik ETC bandymas ir azoto oksidai), kietosios dalelės (dyzelinių variklių atveju, dujinių variklių atveju – tik C pakopoje) ir dūmai (dyzelinių variklių atveju, kai atliekamas tik ELR bandymas). Be to, nustatant dalies srauto ir viso srauto skiedimo sistemų skiedimo santykį, kaip bandymo dujos dažnai naudojamas anglies dioksidas. Vadovaujantis gera inžinerine praktika, kaip puiki priemonė bandymo metu kylančioms matavimo problemoms nustatyti rekomenduojamas taikyti bendro anglies dioksido kiekio nustatymas. 
 1.3.1.  ESC bandymas 
 
Anksčiau minėtų išmetamųjų teršalų kiekiai tiriami nepertraukiamai per visą pašildyto variklio naudojimo režimų nustatytą seką, ėminį imant iš nepraskiestų išmetamųjų dujų. Bandymo ciklą sudaro keletas sūkių skaičiaus ir galios režimų, kurie apima tipiškų dyzelinių variklių naudojimo sąlygų intervalą. Kiekvienam režimui turi būti nustatyta ir pamatuota kiekvieno dujinio teršalo koncentracija, išmetamųjų dujų srautas ir gautoji galia, o vertės apskaičiuojamos taikant svorio koeficientus. Ėminys kietosioms dalelėms nustatyti praskiedžiamas kondicionuotu aplinkos oru. Visai bandymo sekai imamas vienas ėminys, kuris surenkamas ant tinkamų filtrų. Apskaičiuojama vienos kilovatvalandės darbui tenkanti kiekvieno teršalo masė gramais, kaip aprašyta šio priedo 1 priedėlyje. Papildomai matuojamas NO
x kiekis 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/75
 
trijuose bandymo taškuose, techninės tarnybos 1 / pasirinktuose kontrolinėje srityje, ir 
pamatuotos vertės lyginamos su vertėmis, apskaičiuotomis tiems bandymo ciklo 
režimams, kurie apima pasirinktus bandymo taškus. NO x kiekio kontrolinis tikrinimas 
užtikrinama variklio išmetamųjų teršalų kontrolės veiksmingumą, esant tipiškoms variklio naudojimo sąlygoms. 
1.3.2.  ELR bandymas 
   Atliekant nustatyto dydžio apkrovos bandymą, pašildyto variklio dūmingumas 
matuojamas dūmų matuokliu. Atliekant bandymą variklis veikiamas nuo 10 iki 100 % keičiama apkrova, esant pastovaus sūkių skaičiaus režimui, taikant tris skirtingus variklio sūkių skaičius. Papildomai taikoma techninės tarnybos
 1 parinkta ketvirtoji 
apkrovos pakopa, ir joje gauta vertė lyginama su ankstesnių apkrovos pakopų vertėmis. Taikant vidurkinimo algoritmą, kaip aprašyta šio priedo 1 priedėlyje, nustatoma didžiausia dūmingumo vertė.  
 1.3.3.  ETC bandymas 
  Per nustatytą pašildyto variklio pereinamųjų veikimo režimų ciklą, kuris gerai atitinka 
sunkvežimiuose ir autobusuose įrengtų didelio galingumo variklių tipines naudojimo keliuose sąlygas, tiriami anksčiau minėti teršalai, prieš tai visą išmetamųjų dujų kiekį atskiedžiant kondicionuotu aplinkos oru. Taikant variklio gaunamus dinamometro sukimo momento ir sūkių skaičiaus signalus, variklio galia integruojama pagal visą ciklo trukmę, taip gaunama variklio per ciklą atlikto darbo vertė. NO
x ir HC 
koncentracija visam ciklui nustatoma integruojant analizatoriaus signalą. CO, CO 2 ir 
NMHC koncentracija gali būti nustatyta integruojant analizatoriaus signalą arba kaupiant ėminį maiše. Kietųjų dalelių atveju tinkamais filtrais kaupiamas proporcingas ėminys. Siekiant apskaičiuoti išmetamųjų teršalų masės srautus, nustatomas vieno ciklo atskiestų išmetamųjų dujų srautas. Masės srauto vertės susiejamos su variklio atliktu darbu, taip gaunamas kiekvieno teršalo kiekis gramais vienai variklio veikimo kilovatvalandei, kaip aprašyta šio priedo 2 priedėlyje. 
 
                                                
 
1 / Band y m ų taš kai pasire nka m i t aikan t patvirti nt us s tatist ini us rando mizav i mo m etodus. L 375/76 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
2. BANDYMŲ SĄLYGOS 
 2.1. Variklių bandymų sąlygos
 
 2.1.1. Matuojama į variklį įleidžiamo oro absoliučioji temperatūra (T
a), išreikšta Kelvino 
laipsniais, ir sauso oro atmosferinis slėgis (p s), išreikštas kPa, ir toliau nurodytomis 
sąlygomis nustatomas F dydis: 
  a) dyzeliniams varikliams:    Varikliai be pripūtimo ir su mechaniniu pripūtimu:  
7 , 0
29899⎟⎠⎞⎜⎝⎛×⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛=a
sT
pF  
 
 Varikliai su turbokompresoriumi ir su arba be įsiurbiamo oro aušinimo:  
5 , 1 7 , 0
29899⎟⎠⎞⎜⎝⎛×⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛=a
sT
pF  
 
 b) dujiniams varikliams:   
6 , 0 2 , 1
29899⎟⎠⎞⎜⎝⎛×⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛=a
sT
pF  
 
2.1.2.  Bandymų pripažinimas galiojančiais 
  Bandymas laikomas galiojančiu, jei F dydis yra:  
0,96 ≤ F ≤ 1,06 
 2.2. Varikliai su pripučiamo oro aušinimu
 
  Turi būti užrašyta pripučiamo oro temperatūra, kuri deklaruotosios didžiausios galios ir 
visos apkrovos sūkių skaičiaus sąlygomis turi būti lygi 1 priedo 1 priedėlio 1.16.3 punkte nurodytai aukščiausiai pripučiamo oro temperatūrai ± 5 K. Aušalo temperatūra turi būti bent 293 K (20 °C).  
  Jei naudojama variklių bandymų dirbtuvių sistema arba išorinis pūstuvas, pripučiamo 
oro temperatūra, varikliui veikiant didžiausios deklaruotosios galios ir visos apkrovos sūkių skaičiumi, turi būti lygi 1 priedo 1.16.3 punkte nurodytai aukščiausiai pripučiamo oro temperatūrai ± 5 K. Kad būtų pasiektos pirmiau nurodytos sąlygos, pripučiamo oro aušintuvo nustatomieji dydžiai turi būti vienodi visą bandymo ciklą. 
 2.3. Variklio oro įsiurbimo sistema
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/77
 
 
 Naudojama variklio oro įsiurbimo sistema, kurioje oro srautas ribojamas viršutine 
variklio, veikiančio esant didžiausios deklaruotosios galios ir visos apkrovos sūkių skaičiui, riba ± 100 Pa.  
 2.4. Variklio dujų išmetimo sistema
 
  Naudojama išmetimo sistema, kurios priešslėgis, varikliui veikiant didžiausios 
deklaruotosios galios ir visos apkrovos sūkių skaičiumi, būtų lygus variklio viršutinei priešslėgio ribai ± 1 000 Pa, ir tūris turi būti lygus gamintojo nurodytam tūriui ± 40 %. Gali būti naudojama variklių bandymų dirbtuvių sistema, jei ji užtikrina tikrąjį variklio naudojimo režimą. Dujų išmetimo sistema turi atitikti išmetamųjų dujų ėminių ėmimo reikalavimus, išdėstytus 4 priedo 4 priedėlio 3.4 punkte, 4 priedo 6 priedėlio 2.2.1 punkte, EP, ir 2.3.1 punkte, EP. 
  Jei variklis turi išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo įtaisą, išmetimo vamzdis turi 
būto tokio paties skersmens, kokį turi vamzdis bent keturgubo vamzdžio skersmens atstumu aukštyn nuo plačiosios dalies, kurioje įtaisytas papildomas apdorojimo įtaisas, įleidžiamosios angos. Atstumas nuo išmetimo kolektoriaus flanšo ar nuo turbokompresoriaus išleidžiamosios angos iki išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo įtaiso turi būti toks pat, koks yra transporto priemonės konstrukcijoje arba gamintojo pateiktose atstumų specifikacijose. Pirmiau nurodyti kriterijai taikomi išmetamųjų dujų priešslėgiui ar srauto ribojimui, ir jie gali būti reguliuojami vožtuvu. Tuščiuose bandymuose ir atliekant variklio veikimo kartografavimą papildomo apdorojimo konteineris gali būti išimtas ir pakeistas tokiu pačiu konteineriu, užpildytu neaktyviu katalizatoriaus nešikliu. 
 2.5. Aušinimo sistema
 
  Naudojama pakankamo tūrio variklio aušinimo sistema, užtikrinanti gamintojo 
nustatytą įprastinę variklio eksploatavimo temperatūrą.  
 2.6 Tepimo alyva
 
  Atliekant bandymą naudojamų tepimo alyvos specifikacijos turi būti užrašytos, kaip 
nurodyta 1 priedo 7.1 punkte, ir pateiktos su bandymų rezultatais. 
 2.7. Degalai
 
  Naudojami 5, 6 arba 7 priede nurodyti etaloniniai degalai.   Degalų temperatūrą ir jos matavimo vietą nurodo gamintojas pagal 1 priedo 1.16.5 
punkte apibrėžtas ribas. Degalų temperatūra neturi būti žemesnė kaip 306 K (33 °C). Jei temperatūra nenurodyta, ji degalų tiekimo įleidžiamojoje angoje turi būti 311 K ± 5 K (38 °C ± 5 °C). 
 L 375/78 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Jei varikliui naudojamos GD ir SND, degalų temperatūra ir matavimo vieta turi būti 
tokios, kaip nurodyta 1 priedo 1.16.5 punkte arba kaip nurodyta 1 priedo 3 priedėlio 
1.16.5 punkte, jei variklis nėra pirminis variklis. 
 2.8. Išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemų bandymas
 
  Jei variklis turi išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemą, bandymų cikle (-
uose) išmatuotas išmetamųjų teršalų kiekis turi atitikti įprastai naudojant išmetamųjų teršalų kiekį. Jei to neįmanoma pasiekti per vieną atskiro bandymo ciklą (pvz., kietųjų dalelių periodiško regeneravimo filtrams), atliekami keli bandymų ciklai, o bandymų rezultatai suvidurkinami ir (arba) indeksuojami. Dėl tikslios metodikos turi susitarti variklio gamintojas ir techninė tarnyba, remdamiesi tinkamu inžineriniu vertinimu. 
 
__________ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/79
 
4 priedo 1 priedėlis  
 
ESC ir ELR BANDYMŲ CIKLAI 
 
1. VARIKLIO IR DINAMOMETRO NUSTATOMIEJI DYDŽIAI 
 1.1. Variklio sūkių skaičiaus A, B ir C nustatymas
 
  Variklio sūkių skaičiais A, B ir C turi pateikti gamintojas pagal šias nuostatas:   Didžiausias sūkių skaičius n
hi išmatuojamas apskaičiuojant 70 % deklaruotosios 
didžiausios naudingosios galios P(n) vertės, kaip nustatyta 1 priedo 1 priedėlio 8.2 punkte. Didžiausias variklio sūkių skaičius, kuriam galios kreivėje gaunama ši galios vertė, žymimas n
hi.  
  Mažiausias sūkių skaičius n
lo išmatuojamas apskaičiuojant 50 % deklaruotosios 
didžiausios naudingosios galios P(n) vertės, kaip nustatyta 1 priedo 1 priedėlio 8.2 punkte. Mažiausias variklio sūkių skaičius, kuriam galios kreivėje gaunama ši galios vertė, žymimas n
lo. 
  Variklio sūkių skaičiai A, B ir C apskaičiuojami taip:  
Sūkių skaičius A = n
lo + 25 % (n hi - n lo ) 
Sūkių skaičius B = n lo  + 50 % (n hi - n lo ) 
Sūkių skaičius C = n lo +75 % (n hi - n lo ) 
 
 Variklio sūkių skaičiai A, B ir C gali būti patikrinti bet kuriuo iš šių metodų:  
a) Siekiant tiksliai nustatyti n
hi ir n lo, atliekant bandymus variklio galiai patvirtinti pagal 
taisyklę Nr. 24 matuojama papildomuose taškuose. Pagal galios kreivę nustatomi didžiausia galia, n
hi ir n lo, ir pagal pirmiau pateiktas nuostatas 
apskaičiuojami variklio sūkių skaičiai A, B ir C. 
 
b) Visoje visos apkrovos kreivėje atliekamas variklio kartografavimas nuo didžiausio 
sūkių skaičiaus be apkrovos iki sūkių skaičiaus tuščiąja eiga, naudojant bent 5 matavimo taškus kas 1 000 min
-1 ir matavimo taškus, atitinkančius 
didžiausios deklaruotosios galios sūkių skaičių ± 50 min-1. Pagal šią 
kartografavimo kreivę nustatomi didžiausia galia, n hi ir n lo, ir pagal pirmiau 
pateiktas nuostatas apskaičiuojami variklio sūkių skaičiai A, B ir C.  
  Jei išmatuoti variklio sūkių skaičiai A, B ir C yra lygūs gamintojo deklaruotiesiems 
variklio sūkių skaičiams ± 3 %, išmetamųjų teršalų bandymui naudojami deklaruotieji variklio sūkių skaičiai. Jei kurio nors variklio sūkių skaičiaus leistinojo nuokrypio ribos yra viršytos, išmetamųjų teršalų bandymui naudojami išmatuoti variklio sūkių skaičiai.  
 L 375/80 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
1.2. Dinamometro nustatomieji dydžiai  
 
 Siekiant nurodytiems bandymų režimams apskaičiuoti sukimo momento vertes 
naudingosios galios sąlygomis, kaip apibrėžta II priedo 1 priedėlio 8.2 punkte, 
eksperimentiniu būdu gaunama sukimo momento visos apkrovos kreivė. Reikia atsižvelgti į galią, kurią sunaudoja varikliu varoma įranga, jei taikoma. Dinamometro nustatomieji dydžiai kiekvienam bandymų metodui apskaičiuojami pagal formulę: 
100)(LnPs × = , 
  jei bandoma naudingosios galios režimu, 
))()((100)( bPaPLnPs − +×=  
 jei bandoma ne naudingosios galios režimu.   jose:   s = dinamometro nustatomasis dydis, kW,   P(n) = naudingoji variklio galia, kaip nurodyta 1 priedo 1 priedėlio    8.2 punkte, kW,   L = apkrovos procentinė dalis, kaip nurodyta 2.7.1 punkte,   P(a) = pagalbinės įrangos, kurią reikia prijungti, kaip nurodyta    1 priedo priedėlio 6.1 punkte, sunaudojama galia,   P(b) = pagalbinės įrangos, kurią reikia išimti, kaip nurodyta    1 priedo priedėlio 6,2 punkte, sunaudojama galia.  2. ESC BANDYMO EIGA   Gamintojo prašymu prieš matavimo ciklą gali būti atliekamas tuščiasis bandymas 
varikliui ir išmetimo sistemai kondicionuoti. 
 2.1. Ėminio ėmimo filtrų parengimas
 
  Bent vienai valandai prieš bandymą kiekvienas filtras (pora) dedamas į uždengiamą, 
bet neužsandarintą Petrio lėkštelę ir su lėkštele dedamas į svėrimo kamerą stabilizuoti. Pasibaigus stabilizavimo laikui, kiekvienas filtras (pora) sveriamas ir užrašoma tuščio filtro masė. Paskui filtras (pora), kol bus panaudotas bandymui, laikomas uždarytoje Petrio lėkštelėje arba užsandarintame filtro laikiklyje. Jei filtras (pora) nebuvo panaudotas per aštuonias valandas po to, kai buvo išimtas iš svėrimo kameros, jis prieš naudojant turi būti kondicionuojamas ir iš naujo pasveriamas. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/81
 
2.2. Matavimo įrangos montavimas  
 
 Bandymų įranga ir ėminių zondai turi būti sumontuoti pagal reikalavimus. Jei 
skiedžiant išmetamąsias dujas naudojama viso srauto skiedimo sistema, prie sistemos turi būti prijungtas išmetimo vamzdis. 
 2.3. Skiedimo sistemos ir variklio paleidimas
 
  Skiedimo sistema ir variklis paleidžiami ir šildoma tol, kol esant didžiausiai galiai 
temperatūra ir slėgis visur nusistovi pagal gamintojo rekomendaciją ir nusistovėjusią inžinerijos praktiką. 
 2.4. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos paleidimas
 
  Paleidžiama kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema ir jai leidžiama veikti per aplenkimo 
grandinę. Galima nustatyti kietųjų dalelių fono lygį skiedimo ore leidžiant jį per dalelių filtrus. Jei naudojamas filtruotas skiedimo oras, galima po vieną kartą pamatuoti prieš bandymą ir po jo. Jei skiedimo oras nefiltruojamas, matuoti galima ciklo pradžioje ir pabaigoje ir iš gautų verčių išvesti vidurkį.  
 2.5. Skiedimo santykio nustatymas
 
  Turi būti nustatytas toks skiedimo oro tiekimas, kad praskiestų išmetamųjų dujų 
temperatūra, išmatuota prieš pat pirminį filtrą, bet kokiu režimu būtų ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C). Skiedimo santykis (q) neturi būti mažesnis kaip 4. 
   Sistemoms, kuriose skiedimo santykis kontroliuojamas matuojant CO
2 ar NO x 
koncentraciją, CO 2 ar NO x kiekis skiedimo ore turi būti pamatuotas kiekvieno bandymo 
pradžioje ir pabaigoje. Prieš bandymą ir po jo pamatuota CO 2 ar NO x fono 
koncentracija skiedimo ore turi būti atitinkamai ne didesnė kaip 100 ppm arba 5 ppm. 
 2.6. Analizatorių tikrinimas
 
  Nustatomas išmetamųjų dujų analizatorių nulis, ir jie kalibruojami.  2.7. Bandymų ciklas
 
 L 375/82 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
2.7.1. Su bandomuoju varikliu dinamometre atliekamas šis 13 režimų ciklas: 
  
Režimo 
numeris Variklio 
sūkių 
skaičius Apkrovos 
procentinė 
dalis Svorio 
koeficientas Režimo 
trukmė 
1 Tuščioji eiga - 0,15 4 min 
2 A 100 0,08 2 min 
3 B 50 0,10 2 min 
4 B 75 0,10 2 min 
5 A 50 0,05 2 min 
6 A 75 0,05 2 min 
7 A 25 0,05 2 min 
8 B 100 0,09 2 min 
9 B 25 0,10 2 min 
10 C 100 0,08 2 min 
11 C 25 0,05 2 min 
12 C 75 0,05 2 min 
13 C 50 0,05 2 min 
  2.7.2.  Bandymų seka 
  Turi būti pradedamas bandymo ciklas. Atliekamo bandymo režimų numerių tvarka turi 
būti tokia, kokia nurodyta 2.7.1 punkte. 
  Variklis kiekvienu režimu turi veikti nustatytą laiką, variklio sūkių skaičius turi 
nusistovėti ir apkrova turi pasikeisti per pirmąsias 20 sekundžių. Nurodytas sūkių skaičius turi būti užtikrinamas ± 50 min
-1 tikslumu, nurodytas sukimo momentas turi 
būti lygus tokį bandymo sūkių skaičių atitinkančiam didžiausiam sukimo momentui ± 2 %.  
  Gamintojo prašymu bandymo seka gali būti pakartota pakankamai kartų, kad filtre būtų 
sukaupta daugiau dalelių. Gamintojas turi pateikti išsamų duomenų vertinimo ir apskaičiavimo metodikų aprašą. Išmetamieji dujiniai teršalai nustatomi tik per pirmąjį ciklą. 
 2.7.3.  Analizatoriaus atsakas 
  Analizatoriaus išėjimo signalas registruojamas juostiniu savirašiu arba matuojamas 
atitinkama duomenų kaupimo sistema, išmetamosioms dujoms visą bandymo ciklą tekant per analizatorių.  
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/83
 
2.7.4.  Kietųjų dalelių ėminių ėmimas 
 
 Visą bandymą turi būti naudojama viena pora filtrų (pirminis ir atsarginis filtrai, žr. 4 
priedo 4 priedėlį). Reikia atsižvelgti į režimų svorio koeficientus, nurodytus bandymo ciklo metodikoje, kiekvienam atskiram ciklo režimui imant ėminį, proporcingą išmetamųjų teršalų masės srautui. Tai galima pasiekti atitinkamai reguliuojant ėminio srautą, ėminio ėmimo trukmę ir (arba) skiedimo santykį, kad būtų paisoma 5.6 punkte nurodytų veiksmingųjų svorio koeficientų taikymo kriterijaus. 
  Ėminio ėmimo trukmė kiekvienam režimui turi būti bent 4 sekundės kiekvienam 
svoriniam koeficientui 0,01. Ėminiai kiekvienam režimui turi būti imami kiek įmanoma vėliau. Kietųjų dalelių ėminius imti reikia baigti ne anksčiau kaip likus 5 sekundėms iki kiekvieno režimo pabaigos. 
 2.7.5.  Variklio veikimo režimas 
  Variklio sūkių skaičius ir apkrova, įsiurbiamo oro temperatūra ir slėgio sumažėjimas, 
išmetamųjų dujų temperatūra ir priešslėgis, degalų srautas ir oro arba išmetamųjų dujų srautas, pripučiamo oro temperatūra, degalų temperatūra ir drėgnis turi būti registruojami kiekvienam režimui, laikantis sūkių skaičiaus ir apkrovos reikalavimų (žr. 2.7.2 punktą) imant kietųjų dalelių ėminį , tačiau visais atvejais – paskutinę kiekvieno režimo minutę. 
   Turi būti registruojami visi apskaičiavimui reikalingi papildomi duomenys (žr. 4 ir 5 
punktus). 
 2.7.6. NO
x kiekio kontrolinėje srityje tikrinimas 
  NO
x kiekis kontrolinėje srityje turi būti tikrinamas iš karto, kai tik pasibaigia 13 
režimas. Prieš pradedant matavimus variklis tris minutes kondicionuojamas 13 režimu. Turi būti atliekami trys matavimai skirtingose techninės tarnybos parinktose kontrolinės srities vietose 1
/. Kiekvienas matavimas turi trukti lygiai 2 minutes.  
   Matavimo metodika yra identiška NO
x matavimui, esant 13 režimų ciklui, ir turi būti 
taikoma pagal šio priedėlio 2.7.3, 2.7.5 ir 4.1 punktus ir 4 priedo 4 priedėlio 3 punktą. 
   Apskaičiuojama pagal 4 punktą.  2.7.7. Pakartotinis analizatorių tikrinimas   Baigus išmetamųjų dujų kiekio nustatymo bandymą, pakartotiniam analizatoriaus 
tikrinimui turi būti naudojamos tos pačios nulio nustatymo ir patikros dujos. Bandymas laikomas priimtinu, jei skirtumas tarp rezultatų prieš bandymą ir po bandymo yra mažesnis kaip 2 % patikros dujų koncentracijos vertės. 
 
                                                
 
1 /  Band y m ų taš kai pasire nka m i t aikan t patvirti nt us s tatist ini us rando mizav i mo m etodus. L 375/84 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3. ELR BANDYMO EIGA 
 3.1. Matavimo įrangos montavimas
 
  Dūmų matuoklis ir ėminių zondai, jei naudojami, turi būti įrengti už išmetimo sistemos 
duslintuvo arba už bet kurio papildomo apdorojimo įtaiso, jei toks įrengtas, pagal prietaiso gamintojo nurodytas bendrąsias montavimo metodikas. Papildomai reikia laikytis ISO IDS 11614 10 punkto reikalavimų, jei taikoma. 
   Prieš bet kokį nulio ir visos skalės tikrinimą dūmų matuoklis turi būti pašildytas ir 
stabilizuotas pagal prietaiso gamintojo rekomendacijas. Jei dūmų matuoklis turi valymo oru sistemą optikai nuo suodžių apsaugoti, ši sistema taip pat turi būti įjungta ir nustatyta pagal gamintojo rekomendacijas. 
 3.2. Dūmų matuoklio tikrinimas
 
  Nulis ir visa skalė tikrinami taikant neskaidrumo rodmens režimą, nes neskaidrumo 
skalė turi du tiksliai apibrėžiamus kalibravimo taškus, t.y. 0 % neskaidrumą ir 100 % neskaidrumą. Tuomet remiantis neskaidrumo matavimu ir L
A, kurio vertę pateikia 
dūmų matuoklio gamintojas, galima teisingai apskaičiuoti šviesos sugerties koeficientą, kai prietaisas atliekant bandymą vėl nustatomas, kad rodytų k vertę. 
  Kai visas šviesos pluoštas pasiekia matuoklio imtuvą, nustatoma 0,0 % ± 1,0 % 
neskaidrumo rodmens vertė. Kai šviesai neleidžiama pasiekti imtuvo, neskaidrumo rodmens vertė nustatoma 100,0 % ± 1,0 %. 
 3.3. Bandymo ciklas
 
 3.3.1.  Variklio kondicionavimas 
  Siekiant variklio parametrus stabilizuoti pagal gamintojo rekomendacijas, variklis ir 
sistema turi būti pašildyti didžiausios galios režimu. Kondicionavimo prieš bandymą tarpsnis dar turėtų apsaugoti atliekamą matavimą nuo nuosėdų, susidariusių išmetimo sistemoje per ankstesnį bandymą. 
 Kai variklio veikimas nusistovi, ciklas turi būti pradėtas per 20 ± 2 s po 
kondicionavimo tarpsnio. Gamintojo prašymu gali būti atliekamas tuščiasis bandymas, kad variklis prieš matavimo ciklą galėtų būti papildomai kondicionuotas. 
 3.3.2.  Bandymo seka 
  Bandymą sudaro trijų apkrovos pakopų seka kiekvienam iš trijų variklio sūkių skaičiui 
A (1 ciklas), B (2 ciklas) ir C (3 ciklas), nustatytų pagal 4 priedo 1.1 punktą, po kurios eina 4 ciklas, kuriam sūkių skaičių kontrolinėje srityje ir apkrovą nuo 10 % iki 100 % parenka techninė tarnyba 1
/. Dinamometras, prijungus bandomąjį variklį, veikia pagal 
šią 3 brėž. parodytą seką. 
                                                 
1 /  Band y m ų taš kai pasire nka m i t aikan t patvirti nt us s tatist ini us rando mizav i mo m etodus. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/85
 
 
 
 
3 brėž.  ELR bandymo seka 
 
(a) Variklis veikia 20 ± 2 s esant variklio sūkių skaičiui A ir 10 % apkrovai. Sūkių 
skaičius turi būti nurodytos vertės ± 20 min-1, nurodytas sukimo momentas turi 
būti lygus bandymo sūkių skaičių atitinkančiam didžiausiam sukimo momentui ± 
2 %. 
 
(b) Pasibaigus pirmajai atkarpai, sūkių skaičiaus reguliavimo svirtis staigiai 
perstumiama ir 10 ± 1 s laikoma visiškai atidarytos sklendės padėtyje. Reikia veikti tokia dinamometro apkrova, kad variklio sūkių skaičių per pirmąsias 3 s būtų galima užtikrinti ± 150 min
-1 tikslumu, o likusią laiko atkarpos dalį – ± 20 
min-1 tikslumu. 
 
(c) a) ir b) aprašyta seka turi būti pakartota du kartus. 
 
(d) Po trečios apkrovos pakopos variklis per 20 ± 2 s turi būti nustatytas variklio 
sūkių skaičiui B ir 10 % apkrovai. 
 
(e) Seka nuo a) iki c) turi būti kartojama varikliui veikiant sūkių skaičiumi B. 
 
(f) Po trečios apkrovos pakopos variklis per 20 ± 2 s turi būti nustatytas variklio 
sūkių skaičiui C ir 10 % apkrovai. 
  
(g) Seka nuo a) iki c) turi būti kartojama varikliui veikiant sūkių skaičiumi C. 
  
(h) Po trečios apkrovos pakopos variklis per 20 ± 2 s turi būti nustatytas pasirinktam 
variklio sūkių skaičiui ir bet kokiai apkrovai, didesnei kaip 10 %. 
  
(i) Seka nuo a) iki c) turi būti kartojama varikliui veikiant pasirinktu sūkių skaičiumi. Sūki ų  skaičius L 375/86 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
3.4. Ciklo pripažinimas galiojančiu  
 
 Vidutinių dūmingumo verčių kiekvienam sūkių skaičiui santykinis standartinis 
nuokrypis (SV A, SV B, SV C, apskaičiuotas pagal šio priedėlio 6.3.3 punktą kiekvienam 
bandymo sūkių skaičiui taikant tris nuoseklias apkrovos  pakopas) turi būti mažesnis 
kaip 15 % vidutinės vertės arba mažesnis kaip 10 % ribinės vertės, pateiktos šios taisyklės 1 lentelėje, – pagal tai, kuri didesnė. Jei skirtumas didesnis, seka turi būti kartojama tol, kol 3 nuoseklios apkrovos pakopos atitiks pripažinimo galiojančiu kriterijus. 
 3.5. Pakartotinis dūmų matuoklio tikrinimas
 
  Po bandymo dūmų matuoklio nulio rodmens poslinkis neturi būti didesnis kaip ± 5,0 % 
ribinės vertės, pateiktos šios taisyklės 1 lentelėje. 
  4. DUJINIŲ TERŠALŲ KIEKIO APSKAIČIAVIMAS  4.1. Duomenų vertinimas
 
  Siekiant įvertinti dujinių teršalų kiekį, kiekvienam režimui reikia suvidurkinti 
diagramos paskutinių 30 sekundžių verčių rodmenis, ir pagal vidutinius diagramos rodmenis bei atitinkamus kalibravimo duomenis kiekvienam režimui turi būti nustatytos vidutinės HC, CO ir NO
x koncentracijos (conc). Galima taikyti skirtingų tipų 
duomenų registravimo būdus, jei jie užtikrina lygiavertį duomenų rinkimą. 
   Siekiant patikrinti NO
x kiekį kontrolinėje srityje, anksčiau nurodyti reikalavimai 
taikomi tik NO x. 
   Išmetamųjų dujų srautas G
EXHW  ar praskiestų išmetamųjų dujų srautas G TO T W , jei 
taikomas pasirinktinai, turi būti nustatyti pagal 4 priedo 4 priedėlio 2.3 punktą. 
 4.2. Pataisa sausoms arba drėgnoms dujoms
 
  Jei nebuvo matuojama drėgnų dujų pagrindu, išmatuota koncentracija drėgnoms 
dujoms turi būti apskaičiuota pagal šias formules. 
   
conc (drėgnų) = K
W × conc (sausų) 
   Natūralioms išmetamosioms dujoms:  
2 , 1W
AIRDFUEL
FH r W KGGF K −⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛× − =  
 ir 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/87
 
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛+=
AIRWFUELFH
GGF
1969,1 
 
 Praskiestoms išmetamosioms dujoms:  
W12
e,1 W, K200(drėgno)%CO HTCRAT1 K −⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛ ×− =  
 
 arba 
⎟⎟⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜⎜⎜
⎝⎛
×+−=
200(sauso)%CO HTCRAT1)K(1K2W1
2 e, W,  
 
 
 
Skiedimo orui:   Skiedimo orui:  
(jei skiriasi nuo skiedimo oro) 
K W,d = 1- K W1  K W,a = 1- K W2 
K W1 = ) 608,1( 1000608,1
dd
HH
× +×  K W2 = ) 608,1( 1000608,1
aa
HH
× +× 
210220,6
−××−××=
d d Bd d
dRpppRH   
210220,6
−××−××=
a a Ba a
aRpppRH  
    kuriose:     H
a, H d = vandens kiekis viename kg sauso oro, g, 
  R d, R a = skiedimo/įsiurbimo oro santykinis drėgnis, %, 
  p d, p a = skiedimo/įsiurbimo oro sočiųjų garų slėgis, kPa, 
  p B   = bendras atmosferinis slėgis, kPa. 
 4.3. NO
x kiekio pataisos drėgniui ir temperatūrai  
  Kadangi NO
x išmetamųjų teršalų kiekis priklauso nuo aplinkos oro sąlygų, NO x 
koncentracija turi būti pataisyta pagal aplinkos oro temperatūrą ir drėgnį, koeficientus skaičiuojant pagal šias formules: 
 
)298 ( )71,10 ( 11
,− ×+ − ×+=
a aD HTB HAK , 
 L 375/88 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 kurioje: 
  A = 0,309 G
FUE L/G AIR D – 0,0266, 
 B = -0,209 G FUE L/G AI R D + 0,00954, 
 T a =  oro temperatūra, K, 
 H a =  įsiurbiamo oro drėgnis, g vandens viename kg sauso oro: 
 
210220,6
−××−××=
a a Ba a
aRpppRH , 
   R
a = įsiurbiamo oro santykinis drėgnis, %, 
  p a = įsiurbiamo oro sočiųjų garų slėgis, kPa, 
  p B = suminis atmosferinis slėgis, kPa. 
 4.4. Išmetamųjų teršalų masės srautų apskaičiavimas
 
  Išmetamųjų teršalų masės srautai (g/h) kiekvienam režimui apskaičiuojami šitaip 
(darant prielaidą, kad išmetamųjų dujų tankis 273 K (0 °C) ir 101,3 kPa lygus 1,293 kg/m
3): 
  1)  NO
x mass = 0,001587 × NO x conc × K H,D  × G EXH W , 
  2)  CO
mass = 0,000966 × CO conc  × G EXHW , 
  3)  HC
mass = 0,000479 × HC conc × G EXHW , 
  kuriose NO
x conc, CO conc, HC conc  1/ yra vidutinės koncentracijos nepraskiestose 
išmetamosiose dujose, kaip nustatyta 4.1 punkte. 
  Jei pasirinktinai dujinių teršalų kiekis nustatomas viso srauto skiedimo sistemoje, 
taikomos šios formulės: 
   1)  NO
x mass = 0,001587 × NO x conc × K H,D × G TOT W ; 
  2)  CO
mass = 0,000966 × CO conc  × G TO T W ; 
  3)  HC
mass = 0,000479 × HC conc × G TO T W ; 
  kuriose NO
x conc, CO conc, HC conc  1/ yra kiekvienam režimui nustatytos su pataisa fonui 
vidutinės koncentracijos (ppm) praskiestose išmetamosiose dujose, kaip nustatyta 4 priedo 2 priedėlio 4.3.1.1 punkte. 
 4.5. Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas
 
 
                                                 
1 /  Grindžia ma C1 ek viva lent u. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/89
 
 Išmetamųjų teršalų savitoji masė (g/kWh) visiems komponentams atskirai 
apskaičiuojama taip: 
∑∑
××=
i ii mass x
xWFnPWF NONO)(, 
 
∑∑
××=
i ii mass
WFnPWF COCO)( 
 
∑∑
××=
i ii mass
WFnPWF HCHC)( 
 
 Šiam apskaičiavimui yra taikyti svorio koeficientai (WF) pagal 2.7.1 punktą.  4.6. Verčių kontrolinėje srityje apskaičiavimas
 
  NO
x išmetamųjų teršalų kiekis trims kontroliniams taškams, parinktiems pagal 2.7.6 
punktą, išmatuojamas ir apskaičiuojamas pagal 4.6.1 punktą, ir, be to, jis nustatomas interpoliavimu iš bandymo režimų taškų, artimiausių atitinkamam kontroliniam taškui, kaip tai daroma pagal 4.6.2 punktą. Paskui išmatuotos vertės lyginamos pagal 4.6.3 punktą su interpoliuojant nustatytomis vertėmis. 
 4.6.1.  Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas 
  Kiekviename atskaitos taške (Z) NO
x išmetamųjų teršalų kiekis apskaičiuojamas taip: 
     NO
x mass,Z  = 0,001587 × NO x conc,Z  × K H,D × G EXH W 
    NO
x,Z = NO x mass,Z  / P(n) Z    
 4.6.2.  Išmetamųjų teršalų kiekio nustatymas pagal bandymo ciklo duomenis 
  NO
x išmetamųjų teršalų kiekis kiekvienam kontroliniam taškui interpoliuojamas iš 
keturių artimiausių bandymo ciklo režimų taškų, kurie supa pasirinktą kontrolinį tašką Z, kaip parodyta 4 brėž. Šie režimai (R, S, T, U) apibrėžiami taip: 
    Sūkių skaičius (R) = Sūkių skaičius (T) = n
RT 
  Sūkių skaičius (S) = Sūkių skaičius (U) = n SU 
  Apkrovos procentinė dalis (R) = Apkrovos procentinė dalis (S)   Apkrovos procentinė dalis (T) = Apkrovos procentinė dalis (U).   NO
x išmetamųjų teršalų kiekis pasirinktam kontroliniam taškui Z apskaičiuojamas 
pagal šias formules: 
  
E Z  =  E RS + (E TU - E RS) × (M Z - M RS) / (M TU - M RS) 
  L 375/90 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 ir: 
  
E TU  =  E T + (E U - E T) × (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
E RS  =  E R + (E S - E R) × (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
M TU  =  M T + (M U - M T) × (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
M RS  =  M R + (M S - M R) × (n Z - n RT) / (n SU - n RT) 
   kuriose:   
E
R, E S, E T, E U  = savitasis NO x išmetamųjų teršalų kiekis, gretimų bandymo etapų 
taškams apskaičiuotas pagal 4.6.1 punktą. 
 
M R, M S, M T, M U  = variklio sukimo momentas gretimų bandymo etapų taškuose. 
 
 
 
4 brėž. NO x kontrolinio taško interpoliavimas 
 4.6.3.  NOx išmetamųjų teršalų kiekio verčių lyginimas 
  Išmatuoto savitojo NO
x išmetamųjų teršalų kiekio vertė kontroliniam taškui Z (NO x, Z) 
su interpoliuojant gauta verte (E Z) lyginama taip: 
  
NO x,diff = 100 × (NO x,z - E z) / E z 
 5. IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIETŲJŲ DALELIŲ KIEKIO APSKAIČIAVIMAS  
5.1. Duomenų vertinimas
 
 
 Siekiant įvertinti kietųjų dalelių kiekį, turi būti registruojamos kiekvieno režimo 
bendros ėminių filtruose masės (M SA M ,  i ). 
 Sū ki ų 
s kai čius 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/91
 
 Filtrai grąžinami į svėrimo kamerą ir kondicionuojami bent vieną valandą, bet ne ilgiau 
kaip 80 valandų, ir paskui sveriami. Registruojama bendra kiekvieno filtro masė, iš 
kurios atimama tuščio filtro masė (žr. šio priedėlio 1 punktą). Kietųjų dalelių masė M f 
yra ant pirminio ir atsarginio filtrų surinktų kietųjų dalelių masės suma. 
  Jei reikia taikyti pataisą fonui, registruojama filtrus pereinančio skiedimo oro masė 
(M
DIL) ir kietųjų dalelių masė (M d). Jei buvo atliekamas daugiau nei vienas matavimas, 
turi būti apskaičiuotas kiekvieno atskiro matavimo M d/M DI L dalmuo  ir vertės 
suvidurkintos. 
 5.2. Dalies srauto skiedimo sistema
 
  Ataskaitoje pateikiami kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų bandymo galutiniai rezultatai 
nustatomi taikant toliau nurodytuosius etapus. Kadangi gali būti keli skiedimo santykio kontrolės būdai, taikomi skirtingi G
ED FW  apskaičiavimo metodai. Visi apskaičiavimai 
turi būti grindžiami vidutinėmis vertėmis, ėminių ėmimo laikotarpiu nustatytomis atskiriems režimams. 
 5.2.1.  Izokinetinės sistemos 
 
G
EDF W,i   =  G EXH W,i  × q I 
 
( )
() r Gr G Gq
i EXHWi EXHW i DILW
i×× +=
,, ,, 
  kurioje r atitinka izokinetinio zondo ir išmetimo vamzdžio skerspjūvio ploto santykį:  
rA
Ap
r=  
 
 
5.2.2. Sistemos, kuriose matuojama CO 2 ar NO x koncentracija 
 
i i EXHW i EDFW q G G × =, ,  
 
qconc conc
conc conciEi A i
DA=−
−,,
,, 11, 
 
 kurioje: 
  concE  = bandymo dujų koncentracija drėgnose nepraskiestose išmetamosiose dujose,  concD  = bandymo dujų koncentracija drėgnose praskiestose išmetamosiose dujose,  concA  = bandymo dujų koncentracija drėgname skiedimo ore.  L 375/92 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Koncentracijos, išmatuotos sausoms dujoms, turi būti pagal šio priedėlio 4.2 punktą 
perskaičiuotos drėgnoms dujoms. 
 
5.2.3. CO 2 matavimo sistemos ir anglies kiekio balanso metodas 1 /  
 
i A i Di FUEL
i EDFWCO COGG
, 2 , 2,
,5,206
−−= , 
 kurioje:   CO
2D  =  CO 2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, 
 CO 2D  =  CO 2 koncentracija skiedimo ore 
 (koncentracija nurodyta drėgnoms dujoms, % tūrio).    Ši lygtis grindžiama anglies kiekio balanso prielaida (varikliui tiekti anglies atomai  
pašalinami kaip CO
2) ir gaunama atliekant šiuos veiksmus: 
 
i i EXHW i EDFW q G G × =, ,  
 
 ir 
) (5,206
, 2 , 2 ,,
i A i D i EXWi FUEL
iCO CO GGq− ××=  
   5.2.4. Srauto matavimo sistemos 
 
i i EXHW i EDFW q G G × =, ,  
 
) G G (Gq
i , DILW i , TOTWi , TOTW
i−=  
 5.3. Viso srauto skiedimo sistema
 
  Ataskaitoje pateikiami kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų bandymo rezultatai gaunami 
taikant tokias pakopas. Visi apskaičiavimai turi būti grindžiami vidutinėmis vertėmis, ėminių ėmimo laikotarpiu nustatytomis atskiriems režimams. 
 
G
EDF W,i    =  G TO TW,i  
 5.4. Kietųjų dalelių masės srauto apskaičiavimas
 
  Kietųjų dalelių masės srautas apskaičiuojamas pagal formulę:  
                                                
 
1 /  Vertė galioja tik šioje tais y klėje apibrėžtiem s etaloni nia m s d egala m s. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/93
 
1000G
MMPTEDFW
SAMf
mass × = , 
 
 
 kurioje: 
 
EDFWG  =∑=
=×n i
1 ii i EDFW, WF G , 
 
M SAM  = ∑=
=n i
1 ii SAM,M , 
   i=1,...n  
 yra nustatomi bandymo ciklui sumuojant ėminių ėmimo laikotarpiu atskiriems 
režimams nustatytas vidutines vertes. 
  Kietųjų dalelių masės srauto vertė dėl fono gali būti pataisyta taip: 
 
1000GWFDF11MM
MMPTEDWF
in i
1 i i DILd
SAMf
mass ×
⎥⎥
⎦⎤
⎢⎢
⎣⎡
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛×⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛− × − = ∑=
= 
 
 
 Jei atliekamas daugiau kaip vienas matavimas, (M d/M DI L) turi būti pakeistas vidutine 
(M d/M DIL) verte. 
 
 DF i = 13,4/(conc CO 2 + (conc CO + conc HC)×10-4)) atskiriems režimams 
 arba    DF
i = 13,4/concCO 2  atskiriems režimams. 
  5.5. Savitojo išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas
 
  Kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų kiekis apskaičiuojamas taip: 
 
∑ ×=
i imass
WF P(n)PTPT  L 375/94 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
5.6. Veiksmingasis svorio koeficientas  
 
 Veiksmingasis svorio koeficientas WF E,i kiekvienam režimui apskaičiuojamas taip: 
 
i EDFW, SAMEDFWi SAM,
i E,G MG MWF××=  
  
 Veiksmingųjų svorio koeficientų vertė turi būti lygi 2.7.1 punkte pateiktų svorio 
koeficientų vertei ± 0,003 (± 0,005 tuščiosios eigos režimui). 
 6. DŪMINGUMO VERČIŲ APSKAIČIAVIMAS  6.1. Beselio algoritmas
 
  Beselio algoritmas taikomas 1 s vidutinėms vertėms apskaičiuoti pagal momentinius 
dūmingumo rodmenis, transformuojamus pagal 6.3.1 punktą. Taikant algoritmą, kopijuojamas žemo dažnio antrojo laipsnio filtras, o, kad būtų galima jį taikyti koeficientams nustatyti, reikalingi iteraciniai skaičiavimai. Šie koeficientai yra dūmų matuoklio sistemos atsako trukmės ir ėminio ėmimo dažnio funkcija. Taigi 6.1.1 punkto veiksmai turi būti kartojami, kai tik keičiasi sistemos atsako trukmė ir (arba) ėminių ėmimo dažnis. 
 6.1.1. Filtro atsako trukmės ir Beselio konstantų apskaičiavimas   Reikiama Beselio atsako trukmė (t
F) yra dūmų matuoklio fizinio ir elektrinio atsako 
trukmės funkcija, kaip apibrėžta 4 priedo 4 priedėlio 5.2.4 punkte, ir skaičiuojama pagal šią lygtį: 
 
tt tfp e=−+122()  
 
 kurioje:   tp = fizinio atsako trukmė, s,  te = elektrinio atsako trukmė, s.    Apskaičiavimai filtro ribiniam dažniui (f
c) įvertinti grindžiami pakopinio signalo nuo 0 
iki 1 įvedimu per ≤ 0,01 s (žr. 8 priedą). Atsako trukmė apibrėžiama kaip skirtumas tarp laiko, per kurį Beselio išėjimo signalas pasiekia 10 % (t
10) ir 90 % (t 90) šios 
pakopinės funkcijos. Tai galima gauti f c iteravimu tol, kol t 90 - t 10 ≈ t F. Pirmoji f c 
iteracija gaunama pagal šią formulę: 
  
f c = π / (10 × t F) 
   Beselio E ir K konstantos skaičiuojamos pagal šias lygtis: 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/95
 
 
2ΩDD3Ω11E
×+××+= , 
 
K = 2 × E × (D × Ω2 - 1) – 1, 
  
 kuriose:   D = 0,618034   ∆t = 1/ ėminio ėmimo dažnis,   Ω = 1 / [tan(π × ∆t × f
c )].  
 6.1.2. Beselio algoritmo apskaičiavimas   Taikant E ir K vertes, 1 s Beselio suvidurkintas atsakas į pakopinį įėjimo signalą S
i 
apskaičiuojamas taip: 
   Y
i = Y i-1 + E × (S i + 2 × S i-1 + S i-2 - 4 × Y i-2) + K × (Y i-1 - Y i-2), 
   kurioje:   S
i-2 = S i-1 = 0, 
 S i = 1, 
 Y i-2 =  Y i-1 = 0. 
  Laikas t
10 ir laikas t 90 interpoliuojami. Laiko skirtumas tarp t 90 ir t 10 apibrėžia atsako 
trukmę t F šiai f c vertei. Jei ši atsako trukmė nėra pakankamai artima reikiamai atsako 
trukmei, iteracija tęsiama, kol skirtumas tarp tikrosios atsako trukmės ir reikiamos bus mažesnis kaip 1 %, būtent: 
  
F F t t t t × ≤− − 01,0 ) (10 90  
 6.2 Duomenų vertinimas   Ėminių ėmimo dažnis dūmingumo matavimo vertėms nustatyti turi būti ne mažesnis 
kaip 20 Hz. 
 6.3 Dūmingumo nustatymas  6.3.1 Duomenų konversija   Kadangi pagrindinis visų dūmų matuoklių matavimo vienetas yra praleidimo faktorius, 
dūmingumo vertės turi būti verčiamos iš praleidimo koeficiento (τ) į šviesos sugerties koeficientą (k) pagal šias lygtis: 
 L 375/96 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
⎟⎠⎞⎜⎝⎛− × −=1001ln1 N
Lk
A 
  
 ir:   N = 100 – τ,   kuriose:    k = šviesos sugerties koeficientas, m
-1, 
 LA = veiksmingasis optinio kelio ilgis, nurodytas prietaiso  
  gamintojo, m, 
 N = neskaidrumas, %,  τ = šviesos praleidimo faktorius, %.    Konversija reikalinga prieš kiekvieną tolesnį duomenų apdorojimą.   6.3.2 Beselio suvidurkinto dūmingumo apskaičiavimas   Tinkamas ribinis dažnis f
c yra dažnis, kuris užtikrina reikiamą filtro atsako trukmę t F. 
Šį dažnį nustačius iteracijos procese pagal 6.1.1 punktą, apskaičiuojamos tinkamos Beselio algoritmo konstantos E ir K. Paskui Beselio algoritmas taikomas momentiniam dūmų pėdsakui (k vertė), kaip aprašyta 6.1.2 punkte: 
   Y
i = Y i-1 + E × (S i + 2 × S i-1 + S i-2 - 4 × Y i-2) + K × (Y i-1 - Y i-2) 
   Beselio algoritmas savo pobūdžiu yra rekursinis. Taigi siekiant pradėti taikyti algoritmą 
reikia kai kurių pradinių įvesties verčių S
i-1 ir S i-2 ir pradinių išvesties verčių Y i-1 ir Y i-2. 
Daroma prielaida, kad šios vertės lygios 0. 
 
 Kiekvienam iš trijų sūkių skaičiui A, B ir C apkrovos pakopai pagal atskiras kiekvieno 
dūmų pėdsako vertes Y i, išrenkama didžiausia 1 s vertė Y max. 
 
6.3.3 Galutinis rezultatas   Vidutinės dūmingumo vertės (SV) kiekvienam ciklui (bandymo sūkių skaičiui) 
apskaičiuojamos pagal formules: 
   Bandymo sūkių skaičiui A: SV
A =   (Y max1,A  + Y max2,A  + Y max3,A ) / 3 
   Bandymo sūkių skaičiui B: SVB =   (Y
max1,B  + Y max2, B  + Y max3, B ) / 3 
   Bandymo sūkių skaičiui C: SVC =   (Y
max1,C  + Y max2, C  + Y max3, C ) / 3, 
   kuriose:   
Y
max1, Y max2, Y ma x 3 = didžiausia 1 s Beselio suvidurkinta dūmingumo vertė kiekvienoje 
iš trijų apkrovos pakopų. 
  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/97
 
 Galutinė vertė apskaičiuojama pagal formulę: 
   SV  = (0,43 × SV
A) + (0,56 × SV B) + (0,01 × SV C) 
 
__________ L 375/98 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
4 priedo 2 priedėlis  
 
ETC BANDYMO CIKLAS 
 
1. VARIKLIO VEIKIMO KARTOGRAFAVIMO METODIKA  1.1. Kartografuojamo sūkių skaičiaus intervalo nustatymas
 
  Siekiant atlikti ETC bandymą bandymų patalpoje, variklis prieš bandymo ciklą, kuriame 
būtų nustatyta sūkių skaičiaus ir sukimo momento priklausomybės kreivė, turi būti kartografuojamas. Mažiausias ir didžiausias kartografavimo sūkių skaičiai apibrėžiami taip: 
   mažiausias kartografavimo sūkių skaičius = = sūkių skaičius tuščiąja eiga, 
 
didžiausias kartografavimo sūkių skaičius = n
hi × 1,02 ar sūkių skaičius, 
kuriam sukimo momentas, esant visai apkrovai, sumažėja iki nulio, pagal tai, kuris yra mažesnis. 
 
1.2. Variklio galios kartografavimas
 
  Siekiant variklio parametrus stabilizuoti pagal gamintojo rekomendaciją ir 
nusistovėjusią inžinerijos praktiką, variklis pašildomas esant didžiausiai galiai. Variklio veikimui nusistovėjus, variklis kartografuojamas taip: 
  variklis veikia neapkrautas, esant tuščiosios eigos sūkių skaičiui;  variklis veikia su įsiurbimo siurbliu, nustatytu visai apkrovai ir esant mažiausiam 
kartografavimo sūkių skaičiui; 
 variklio sūkių skaičius nuo mažiausio iki didžiausio kartografavimo sūkių skaičiaus 
didinamas vidutiniu 8 ± 1 min
-1/s greičiu. 
 Variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento taškai registruojami bent vieno taško per 
sekundę greičiu. 
 1.3. Kartografavimo kreivės brėžimas
 
  Visi pagal 1.2 punktą nustatyti taškai sujungiami tiesinio interpoliavimo būdu. Gautoji 
sukimo momento kreivė yra kartografavimo kreivė, kuri taikoma variklio ciklo normalizuotas sukimo momento vertes paverčiant tikrosiomis sukimo momento vertėmis bandymo ciklui, aprašytame 2 punkte. 
 1.4. Kiti kartografavimo metodai
 
  Jei gamintojas mano, kad pirmiau nurodyti kartografavimo būdai nėra patikimi ar 
neatitinka kokio nors pateikto variklio veikimo charakteristikų, galima taikyti kitus kartografavimo metodus. Pasirinkti kiti metodai turi atitikti nurodytų kartografavimo metodikų tikslą – nustatyti didžiausią įmanomą sukimo momentą visiems variklio sūkių skaičiams, gaunamiems per bandymo ciklus. Metodus, kurie dėl patikimumo ar 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/99
 
reprezentatyvumo skiriasi nuo šiame punkte nurodytų kartografavimo metodų, turi 
patvirtinti techninė tarnyba ir kartu pagrįsti jų taikymą. Tačiau varikliams su reguliatoriumi ar su turbokompresoriumi jokiu būdu negalima taikyti nuolat mažėjančio variklio sūkių skaičiaus skleidimo. 
 1.5. Bandymų kartojimas
 
  Variklio nereikia kartografuoti prieš kiekvieną bandymo ciklą. Variklis prieš bandymo 
ciklą turi būti kartografuojamas iš naujo, jei: 
 
– techniškai vertinant nuo paskutinio kartografavimo praėjo pernelyg daug laiko 
   arba   
– variklis buvo fiziškai pakeistas ar naujai kalibruotas, o tai gali turėti įtakos variklio 
veikimui. 
  2. ETALONINIO BANDYMO CIKLO KŪRIMAS   Pereinamųjų režimų bandymo ciklas aprašytas šio priedo 3 priedėlyje. Normalizuotos 
sukimo momento ir sūkių skaičiaus vertės pakeičiamos tikrosiomis vertėmis, kaip tai parodyta toliau, ir gaunamas etaloninių verčių ciklas. 
 2.1. Tikroji sūkių skaičiaus vertė
 
  Sūkių skaičiaus (a.d.) vertė keičiama pagal šią lygtį:   
 Tikrasis sūkių skaičius = a. d. % (etaloninis a. d. – a d. tuščiąja eiga)
 + tuščiąja eiga 
  100 
  
 Etaloninis sūkių skaičius (n ref) atitinka 100 % sūkių skaičiaus vertes, nurodytas 3 
priedėlio variklių dinamometriniame grafike. Jis apibrėžiamas taip (žr. šios taisyklės 1 brėžinį): 
  
n
ref = n lo + 95 % × (n hi - n lo), 
   kurioje n
hi ir n lo yra apibrėžiami pagal šios taisyklės 2 punktą arba nustatomi pagal 4 
priedo 1 priedėlio 1.1 punktą. 
 L 375/100 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
2.2. Tikrasis sukimo momentas  
 
 Sukimo momentas yra normalizuotas pagal didžiausią atitinkamam sūkių skaičiui 
sukimo momentą. Taikant kartografavimo kreivę, apibrėžtą pagal 1.3 punktą, etaloninio 
ciklo sukimo momento vertės atitinkamam tikrajam sūkių skaičiui, apibrėžtam 2.1 punkte, keičiamos taip: 
sukimo momentas, % × didž. sukimo momentas 
Tikrasis sukimo momentas = 100 
   Kad būtų galima sukurti etaloninių verčių ciklą, neigiamoms sukamo variklio taškų 
(„m“) sukimo momento vertėms suteikiamos pakeistos vertės, nustatytos vienu iš šių būdų: 
  
– neigiama vertė suteikiama 40 % teigiamo sukimo momento, atitinkančio tą patį sūkių 
skaičiaus tašką, vertei, 
 
– neigiamo sukimo momento, kuris reikalingas varikliui sukti nuo mažiausio iki 
didžiausio kartografavimo sūkių skaičiaus, kartografavimu, 
 
– nustatomas neigiamas sukimo momentas, kurio reikia, kad būtų galima variklį sukti 
tuščiosios eigos ir etaloniniu sūkių skaičiumi, ir tarp šių dviejų taškų tiesiškai interpoliuojama.  
 2.3. Keitimo metodikos pavyzdys   Pateikiamas šio bandymo taško keitimo pavyzdys:    sūkių skaičius, % = 43,  sukimo momentas, % = 82.    Turint šias vertes:    etaloninis sūkių skaičius = 2200 min
-1, 
 sūkių skaičius tuščiąja eiga =  600 min-1, 
  gaunama, kad:  
 tikrasis sūkių skaičius =
 1min 1288 600100)600 2200( 43 −= +− ×
, 
   tikrasis sukimo momentas =
 Nm57410070082=×
, 
  
 tuo tarpu kartografavimo kreivėje nustatytas didžiausias sukimo momentas, atitinkantis 
1288 min-1 sūkių skaičių, yra 700 Nm. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/101
 
  
3. IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO NUSTATYMO BANDYMO EIGA   Gamintojo prašymu prieš matavimo ciklą gali būti atliekamas tuščiasis bandymas 
varikliui ir išmetimo sistemai kondicionuoti . 
   Varikliai, kuriems kaip degalai naudojamos NG ir LPG, prieš atliekant ETC bandymą 
turi būti pravažinėti. Varikliai veikia ne mažiau kaip du ETC ciklus ir tol, kol viename ETC cikle pamatuotas išmetamo CO kiekis yra ne daugiau kaip 10 % didesnis kaip ankstesniame ETC cikle pamatuotas išmetamo CO kiekis. 
 3.1. Ėminio ėmimo filtrų parengimas (jeigu taikoma)
 
  Bent vienai valandai prieš bandymą kiekvienas filtras (pora) dedamas į uždengiamą, bet 
neužsandarintą Petrio lėkštelę ir su lėkštele dedamas į svėrimo kamerą, kad stabilizuotųsi. Pasibaigus stabilizavimo laikui, kiekvienas filtras (pora) sveriamas ir užregistruojama tuščio filtro masė. Paskui filtras (pora), iki bus panaudotas bandymui, laikomas uždarytoje Petrio lėkštelėje arba užsandarintame filtro laikiklyje. Jei filtras (pora) nebuvo panaudotas per aštuonias valandas po to, kai buvo išimtas iš svėrimo kameros, jis prieš naudojant turi būti kondicionuojamas ir iš naujo pasveriamas. 
 3.2. Matavimo įrangos montavimas
 
  Bandymų įranga ir ėminių zondai turi būti įrengti pagal reikalavimus. Išmetimo vamzdis 
turi būti prijungtas prie viso srauto skiedimo sistemos. 
 3.3. Skiedimo sistemos ir variklio paleidimas
 
  Skiedimo sistema ir variklis paleidžiami ir šildomi tol, kol, esant didžiausiai galiai, 
temperatūra ir slėgis visur nusistovi pagal gamintojo rekomendaciją ir nusistovėjusią inžinerijos praktiką. 
 3.4. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos paleidimas (jeigu taikoma)
 
  Paleidžiama kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema ir jai leidžiama veikti per aplenkimo 
grandinę. Galima nustatyti kietųjų dalelių fono lygį skiedimo ore leidžiant jį per dalelių filtrus. Jei naudojamas filtruotas skiedimo oras, galima vieną kartą pamatuoti prieš bandymą ir po jo. Jei skiedimo oras nefiltruojamas, matuoti galima ciklo pradžioje ir pabaigoje ir nustatytas vertes suvidurkinti.  
 3.5. Viso srauto skiedimo sistemos reguliavimas
 
  Visas praskiestas išmetamųjų dujų srautas reguliuojamas taip, kad sistemoje nebūtų 
vandens kondensato ir kad filtro paviršiaus aukščiausia temperatūra būtų 325 K (52 °C) arba žemesnė (žr. 4 priedo 7 priedėlio 2.3.1 punktą, DT). 
 L 375/102 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3.6. Analizatorių tikrinimas  
 
 Nustatomas išmetamųjų dujų analizatorių nulis ir jie kalibruojami. Jei naudojami ėminio 
ėmimo maišai, iš jų turi būti išsiurbtas oras. 
 3.7. Variklio paleidimas
 
  Stabilizuotas variklis paleidžiamas pagal gamintojo rekomenduotą paleidimo metodiką, 
pateiktą naudojimo vadove, naudojant variklio starterį arba dinamometrą. Pasirinktinai bandymą galima pradėti iš karto po variklio kondicionavimo tarpsnio, variklio neišjungus po to, kai jis ima suktis tuščiosios eigos sūkių skaičiumi. 
 3.8. Bandymo ciklas
 
 3.8.1. Bandymo seka   Bandymo seka pradedama, kai variklis ima suktis tuščiosios eigos sūkių skaičiumi. 
Bandymas atliekamas pagal etaloninį ciklą, kaip nustatyta šio priedėlio 2 punkte. Variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento reguliavimo komandos duodamos 5 Hz (rekomenduojama 10 Hz) arba didesniu dažniu. Matuojamos variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės visą bandymo ciklą registruojamos bent kartą per sekundę, ir signalai gali būti elektroniniu būdu filtruojami. 
 3.8.2. Analizatoriaus atsakas   Paleidžiant variklį arba pradedant bandymo seką, jei ciklas pradedamas tiesiog po 
variklio pradinio kondicionavimo, tuo pačiu metu įjungiama matavimo įranga: 
  
– pradedanti rinkti ar analizuoti skiedimo orą; 
– pradedanti rinkti ar analizuoti praskiestas išmetamąsias dujas; 
– pradedanti matuoti praskiestų išmetamųjų dujų kiekį (CVS) ir reikiamą temperatūrą 
bei slėgį; 
– pradedanti registruoti dinamometro sūkių skaičiaus ir sukimo momento pamatuotus 
duomenis. 
   HC ir NO
x kiekis skiedimo tunelyje turi būti matuojamas vienodu 2 Hz dažniu. 
Vidutinės koncentracijos nustatomos integruojant viso bandymo ciklo analizatoriaus signalus. Sistemos atsako trukmė neturi būti ilgesnė kaip 20 s ir prireikus turi būti derinama su CVS srauto svyravimais bei ėminio ėmimo trukmės arba bandymo ciklo nukrypimais. CO, CO
2, NMHC ir CH 4 turi būti nustatyti integravimo būdu ar nustatant 
koncentracijas ėminių ėmimo maiše, į kurį renkama visą bandymo ciklą. Dujinių teršalų koncentracijos skiedimo ore turi būti nustatomos integravimo būdu arba nustatant į maišą surinkto skiedimo oro ėminio koncentracijas. Visos kitos vertės turi būti registruojamos bent vieno matavimo per sekundę dažniu (1 Hz). 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/103
 
3.8.3. Kietųjų dalelių ėminių ėmimas (jeigu taikoma) 
  Paleidžiant variklį arba pradedant bandymo seką, jei ciklas pradedamas tiesiog po 
variklio pradinio kondicionavimo, kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema turi būti perjungiama iš aplenkimo grandinės į kietųjų dalelių ėmimo grandinę.  
    Jei srauto kompensavimas netaikomas, ėminių ėmimo siurblys (-iai) turi būti 
sureguliuotas (-i) taip, kad per kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondą ar per tiekimo vamzdį būtų užtikrinamas nustatytos vertės srautas ± 5 %. Jei taikomas srauto kompensavimas (t. y. ėminio srauto proporcingas reguliavimas), turi būti įrodyta, kad pagrindinio tunelio srauto ir kietųjų dalelių ėminių ėmimo srauto santykis nesikeičia daugiau kaip ± 5 % nustatytos vertės (išskyrus pirmąsias 10 ėminio ėmimo sekundžių). 
   
Pastaba
. Dvigubo skiedimo atveju ėminio srautas yra srauto per ėminio filtrus ir antrinio 
skiedimo oro srauto grynasis skirtumas. 
   Turi būti registruojama vidutinė temperatūra ir slėgis dujų matuoklio(-ių) arba srauto 
matavimo prietaisų įleidžiamosiose angose. Jei nustatyto dydžio srautas dėl didelio kietųjų dalelių kiekio ant filtro negali būti užtikrinamas visą ciklo laiką (± 5 % tikslumu), bandymo rezultatai turi būti paskelbti negaliojančiais. Bandymas turi būti pakartotas naudojant mažesnį srautą ir (arba) didesnio skersmens filtrą. 
 3.8.4. Variklio gesimas   Jei per bandymą variklis kuriuo nors momentu užgęsta, turi būti atliekamas pradinis 
variklio kondicionavimas, tada variklis vėl paleidžiamas ir bandymas kartojamas. Jei per bandymo ciklą sugenda kuri nors reikalinga bandymo įranga, bandymo rezultatai turi būti paskelbti negaliojančiais. 
 3.8.5. Veiksmai po bandymo   Baigus bandymą, turi būti nustota matuoti praskiestų išmetamųjų dujų tūrį ir dujų srautą 
į ėminio rinkimo maišus ir išjungtas kietųjų dalelių ėminių ėmimo siurblys. Integruojančio analizatoriaus sistemoje ėminio ėmimas turi tęstis tol, kol baigiasi sistemos atsako laikas. 
   Koncentracija ėminių rinkimo maišuose, jei jie naudojami, turi būti nustatoma kiek 
įmanoma greičiau ir būtinai ne vėliau kaip 20 minučių nuo bandymo ciklo pabaigos. 
   Po išmetamųjų teršalų nustatymo bandymo naudojant nulines ir patikros dujas vėl 
patikrinami analizatoriai. Bandymas laikomas priimtinu, jei skirtumas tarp rezultatų prieš bandymą ir po bandymo yra mažesnis kaip 2 % patikros dujų koncentracijos vertės. 
  L 375/104 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Tik dyzeliniams varikliams kietųjų dalelių filtrai į svėrimo kamerą turi būti grąžinti ne 
vėliau kaip praėjus valandai po bandymo, o prieš svėrimą jie turi būti bent valandą, bet 
ne ilgiau kaip 80 valandų kondicionuojami uždarytoje, bet neužsandarintoje Petrio lėkštelėje. 
 3.9. Bandymo eigos tikrinimas
 
 3.9.1. Duomenų poslinkis   Siekiant sumažinti paklaidą dėl ciklo matavimo ir etaloninių verčių signalų tarpusavio 
delsos, visa variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento išmatuotų signalų seka laike gali būti paskubinta arba uždelsta etaloninių sūkių skaičiaus ir sukimo momento sekos atžvilgiu. Jei daromas išmatuotų signalų poslinkis, tuo pačiu dydžiu ir ta pačia kryptimi turi būti paslinktos sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės. 
 3.9.2. Ciklo darbo vertės apskaičiavimas   Tikroji ciklo darbo vertė W
ac t (kWh) apskaičiuojama naudojant kiekvieną porą 
registruojamų išmatuotų variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento verčių. Tai turi būti daroma atlikus bet kokį pamatuotų duomenų poslinkį, jei yra pasirinktas šis būdas. Tikroji ciklo darbo vertė W
ac t yra naudojama, siekiant palyginti su etalonine ciklo darbo 
verte W ref ir apskaičiuoti su stabdymu susijusį išmetamųjų teršalų kiekį (žr. 4.4 ir 5.2 
punktus). Tas pat metodas turi būti taikomas integruojant etaloninę ir tikrąją variklio galią. Jei reikia nustatyti vertes tarp gretimų etaloninių ar gretimų išmatuotų verčių, turi būti taikoma tiesinė interpoliacija. 
   Integruojant etaloninį ir tikrąjį ciklo darbą, visos neigiamos sukimo momento vertės turi 
būti prilygintos nuliui ir įtrauktos. Jei integruojama, kai dažnis mažesnis kaip 5 Hz, ir jei per tam tikrą laiko atkarpą sukimo momento vertė pasikeičia iš teigiamos į neigiamą arba iš neigiamos į teigiamą, neigiama dalis turi būti apskaičiuota ir prilyginta nuliui. Teigiama dalis turi būti įtraukta į integruotą vertę. 
  W
ac t vertė turi būti nuo -15 % iki + 5 % W ref. 
 3.9.3. Bandymo ciklo tinkamumo patvirtinimo statistika   Turi būti gautos sūkių skaičiaus, sukimo momento ir galios išmatuotų verčių bei jų 
etaloninių verčių tiesinės regresijos lygtys. Tai turi būti daroma atlikus bet kokį pamatuotų duomenų poslinkį, jei yra pasirinktas šis būdas. Taikant mažiausių kvadratų metodą gaunama tokia geriausios sutapties lygtis: 
      
y  =  mx + b, 
 kurioje:   
 y  = sūkių skaičiaus (min
-1), sukimo momento (Nm) ar galios (kW) išmatuotoji 
(tikroji) vertė, 
 m  = regresijos kreivės krypties koeficientas, 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/105
 
 x  = sūkių skaičiaus (min-1), sukimo momento (Nm) ar galios (kW) etaloninė vertė, 
 b  = regresijos kreivės atkarpa Y ašyje. 
  Turi būti apskaičiuota kiekvienos regresijos kreivės standartinė įverčio y pagal x 
paklaida (SE) ir mišriosios koreliacijos koeficientas (r
2). 
   Rekomenduojama šią analizę atlikti taikant 1 Hz dažnį. Visos neigiamos etaloninės 
sukimo momento vertės ir atitinkamos išmatuotos sukimo momento vertės turi būti pašalintos iš ciklo sukimo momento ir galios duomenų pripažinimo galiojančiais statistikos skaičiavimų. Kad bandymas būtų patvirtintas esąs tinkamas, privalu atitikti 6 lentelėje nurodytus kriterijus. 
   L 375/106 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
6 lentelė.  Regresijos kreivės leistinieji nuokrypiai 
 
 Sūkių skaičius Sukimo momentas Galia 
Y pagal X įverčio standartinė 
paklaida (SE) ne didesnė kaip 100 min
-1 ne didesnė kaip 13 % didžiausio variklio sukimo momento galios kartografavimo kreivėje ne didesnė kaip 8 % (15 %) didžiausios variklio galios kartografavimo kreivėje 
Regresijos kreivės krypties koeficientas, m 0,95 – 1,03 0,83 – 1,03 0,89 – 1,03 
(0,83 – 1,03)  
Mišriosios koreliacijos koeficientas, r
2 ne mažesnis kaip 0,9700 (ne mažesnis kaip 0,9500) ne mažesnis kaip 0,8800 (ne mažesnis kaip 0,7500) ne mažesnis kaip 0,9100 (ne mažesnis kaip 0,7500) 
Regresijos kreivės atkarpa Y ašyje, b ± 50 min
-1 ± 20 Nm arba ± 2 % 
(± 20 Nm arba ± 3 %) didž. sukimo momento, imama didesnioji vertė ± 4 kW arba ± 2 % (± 4 Kw arba ± 3 %) didž. galios, imama didesnioji vertė 
  Iki 2005 m. spalio 1 d. dujinių variklių patvirtinimo bandymams gali būti naudojami  
skliausteliuose nurodyti skaičiai. 
  7 lentelė.
 Taškai, kuriuos leidžiama pašalinti iš regresijos analizės 
 
Sąlygos Pašalinami taškai 
Visa apkrova, kai sukimo momento išmatuotoji vertė ≠ sukimo momento etaloninei vertei Sukimo momento ir (arba) galios 
Apkrovos nėra, ne tuščiosios eigos režimas, kai sukimo momento išmatuotoji vertė didesnė už sukimo momento etaloninę vertę Sukimo momento ir (arba) galios 
Apkrovos nėra, droselio sklendė uždaryta, tuščiosios eigos režimas, kai sūkių skaičius didesnis už etaloninį sūkių skaičių tuščiąja eiga Sūkių skaičiaus ir (arba) galios 
  4. IŠMETAMŲJŲ DUJINIŲ TERŠALŲ KIEKIO APSKAIČIAVIMAS  4.1. Praskiestų išmetamųjų dujų srauto nustatymas
 
  Visas ciklo praskiestų išmetamųjų dujų srautas (kg/bandymui) apskaičiuojamas 
remiantis per ciklą atliktais matavimais ir atitinkamais srauto matavimo įtaiso kalibravimo duomenimis (V
0, jei tai PDP, ar K v, jei tai CFV, kaip apibrėžta 4 priedo 5 
priedėlio 2 punkte). Turi būti taikomos toliau pateiktos formulės, jei praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra naudojant šilumokaitį užtikrinama vienoda visą ciklą (± 6 
K, jei tai PDP-CVS, ± 11 K, jei tai CFV-CVS, žr. 4 priedo 7 priedėlio 2.3 punktą).  
  
 PDP-CVS sistemai:   2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/107
 
 M TO TW  =  1,293 × V 0 × N P × (p B - p 1) × 273 / (101,3 × T), 
   
 kurioje:    M
TO TW  = vieno ciklo praskiestų drėgnų išmetamųjų dujų masė, kg, 
 V 0 =      dujų, bandymo sąlygomis pumpuojamų per vieną sūkį, tūris, m3/aps., 
 N P =  visas siurblio sūkių skaičius per bandymą, 
 p B =  atmosferinis slėgis bandymo patalpoje, kPa, 
 p 1 =  slėgio siurblio įleidžiamojoje angoje sumažėjimas, palyginti su atmosferiniu, 
kPa, 
 T = ciklo vidutinė praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra siurblio įleidžiamojoje 
angoje, K. 
   CFV-CVS sistemai:   
M
TO TW  = 1,293 × t × K v × p A / T 0,5, 
   kurioje:     M
TO TW  = vieno ciklo praskiestų drėgnų išmetamųjų dujų masė, kg, 
 t =  ciklo trukmė, s, 
 K V =  kritinio srauto Venturi debitmačio kalibravimo koeficientas standartinėmis 
sąlygomis, 
 p A =  absoliutusis slėgis Venturi debitmačio įleidžiamojoje angoje, kPa, 
 T =  absoliučioji temperatūra Venturi debitmačio įleidžiamojoje angoje, K.    Jei naudojama sistema su srauto kompensavimu (t. y. be šilumokaičio), apskaičiuojama 
momentinė išmetamųjų dujų masė ir ji integruojama visam ciklui. Šiuo atveju momentinė praskiestų išmetamųjų dujų masė apskaičiuojama pagal tokias formules. 
   PDP-CVS sistemai:   
M
TO TW,i  = 1,293 × V 0 × N P,i × (p B - p 1) × 273 / (101,3 ≅ T), 
    kurioje:    M
TO TW,i  = momentinė praskiestų drėgnų išmetamųjų dujų masė, kg, 
 N P,i = bendras siurblio sūkių skaičius per laiko atkarpą. 
   CFV-CVS sistemai:    M
TO TW,i  = 1,293 × ∆t i × K V × p A / T 0, 5 , 
  
 kurioje: 
  
 M TO TW,i  = momentinė praskiestų drėgnų išmetamųjų dujų masė, kg, 
 ∆ti = laiko atkarpa, s. L 375/108 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
  
 Jei bendra ėminio kietųjų dalelių (MSAM) ir dujinių teršalų masė yra didesnė kaip 
0,5 % viso CVS (pastovaus srauto ėminio ėmimas) srauto masės (MTOTW), CVS srautui turi būti taikoma pataisa dėl MSAM arba kietųjų dalelių ėminio ir srautas turi būti sugrąžintas į CVS prieš srauto matavimo įtaisą (PDP ar CFV). 
   4.2. NOx pataisa drėgniui   Kadangi NO
x išmetamųjų teršalų kiekis priklauso nuo aplinkos oro sąlygų, NO x 
koncentracija turi būti pataisyta pagal aplinkos oro drėgnį, koeficientus skaičiuojant pagal šias formules: 
  a) dyzeliniams varikliams: 
)71,10 ( 0182,011
,− × −=
aD HHK  
  b) dujiniams varikliams: 
)71,10 ( 0329,011
,− × −=
aG HHK  
    kuriose:    H
a = įsiurbiamo oro drėgnis, g vandens vienam kg sauso oro, 
  ir kuriose: 
210220,6
−××−××=
a a Ba a
aRpppRH  
  R
a  = santykinis įsiurbiamo oro drėgnis, %, 
 p a  = įsiurbiamo oro sočiųjų vandens garų slėgis, kPa, 
 p B  = bendras atmosferinis slėgis, kPa. 
  4.3. Išmetamųjų teršalų masės srauto apskaičiavimas
 
 4.3.1. Sistemos su pastovios masės srautu   Sistemoms su šilumokaičiu teršalų masė (g/bandymui) turi būti nustatyta pagal šias 
lygtis: 
   
1) NO
x mass = 0,001587 × NO x conc × K H,D × M TO T W   (dyzeliniai varikliai) 
   2) NO
x mass = 0,001587 × NO x conc × K H,G × M TO T W   (dujiniai varikliai) 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/109
 
 3) CO mass = 0,000966 × CO conc × M TO T W  
  
 4) HC mass = 0,000479 × HC conc × M TO T W ' (dyzeliniai varikliai) 
   5) HC
mass = 0,000502 × HC conc × M TO T W ' (LPG varikliai) 
  6) HC
mass = 0,000552 × HC conc × M TO T W ' (NG varikliai) 
  7) NMHC
mass = 0,000479 × NMHC conc × M TO T W ' (dyzeliniai varikliai) 
   (8) NMHC
mass = 0,000502 × NMHC conc × M TO T W ' (LPG varikliai) 
  (9) NMHC
mass = 0,000516 × NMHC conc × M TO T W ' (NG varikliai) 
   10) CH
4 mass = 0,000552 × CH 4 conc × M TO TW   (NG varikliai) 
 
kuriose: 
  NO
x conc, CO co nc, HC con c, 2/ NMHC conc, CH 4 c o nc = vidutinė ciklo koncentracija su pataisa 
fonui, gauta integravimo būdu (privalomas NO x ir HC) arba matuojant dujų 
rinkimo maiše, ppm, 
 
 M TO TW  = vieno ciklo bendra praskiestų išmetamųjų dujų masė, kaip apibrėžta  4.1 
punkte, kg, 
 
K H,D =  pataisos drėgniui koeficientas dyzeliniams varikliams, apibrėžtas 4.2 punkte 
ir pagrįstas suvidurkinta per ciklą įsiurbiamo oro drėgnio verte, 
  K
H,G =  pataisos drėgniui koeficientas dujų varikliams, apibrėžtas 4.2 punkte ir 
pagrįstas suvidurkinta per ciklą įsiurbiamo oro drėgnio verte. 
  Koncentracijos, pamatuotos sausoms dujoms, drėgnoms dujoms turi būti iš naujo 
apskaičiuotos pagal 4 priedo 1 priedėlio 4.2 punktą. 
 
NMHC
conc nustatymas priklauso nuo taikomo metodo (žr. 4 priedo 4 priedėlio 3.3.4 
punktą). Abiem atvejais pagal toliau pateiktas lygtis apskaičiuojant NMHC conc  , iš HC 
koncentracijos atimama CH 4 koncentracija: 
   a) GC metodas:  
NMHC
conc = HC conc - CH 4 co nc 
 
CH 4 co nc = išmatuotoji vertė 
 
                                                 
2 / Grindžia ma C1 ek viva lent u. 
 L 375/110 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 b) NMC metodas: 
 
M EM
concCE- CECutter) HC(w/-) CE-(1 Cutter) HC(w/oNMHC×=  
    
( )
M EE
conc 4,CE- CECE-1 Cutter) HC(w/o- Cutter) HC(w/CH×=  
  kuriose:    HC(w/ Cutter) = HC koncentracija, kai ėminio srautas teka per NMC,  
HC(w/o Cutter) = HC koncentracija, kai ėminio srautas aplenkia NMC, 
 
CE
M = veiksmingumas pagal metaną, apibrėžtas 4 priedo 5 priedėlio 
1.8.4.1 punkte, 
 
CE E = veiksmingumas pagal etaną, apibrėžtas 4 priedo 5 priedėlio 
1.8.4.2 punkte. 
 4.3.1.1. Koncentracijų su fono koncentracijos pataisa nustatymas    Siekiant nustatyti tikrąsias teršalų koncentracijas, turi būti iš pamatuotos koncentracijos 
atimta vidutinė dujinių teršalų fono koncentracija skiedimo ore. Vidutinės fono koncentracijų vertės gali būti nustatytos taikant ėminio rinkimo maiše metodą arba nepertraukiamu matavimu ir integravimu. Turi būti taikoma ši formulė: 
 
conc = conc
e - conc d × (1 - (1/DF))  
  
 kurioje: 
   conc = tam tikro teršalo koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, atėmus 
atitinkamo teršalo kiekį skiedimo ore, ppm, 
  conc
e = tam tikro teršalo koncentracija, pamatuota praskiestose išmetamosiose dujose, 
ppm, 
  conc
d = tam tikro teršalo koncentracija, pamatuota skiedimo ore, ppm, 
 
 DF =  skiedim o koe fici entas. 
  Skiedimo koeficientas apskaičiuojamas taip: 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/111
 
-4
conce conce conce 2,S
10) CO (HC COFDF× + +=  
 
 kurioje:    CO
2,co nce  = CO 2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, % tūrio, 
  HC
conce  = HC koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, ppm C1, 
  CO
conce  = NMHC koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, ppm C1, 
   F
S = stechiometrinis koeficientas. 
  Koncentracijos, pamatuotos sausoms dujoms, drėgnoms dujoms turi būti iš naujo 
apskaičiuotos pagal 4 priedo 1 priedėlio 4.2 punktą. 
   Stechiometriniai koeficientai apskaičiuojami taip: 
⎟⎠⎞⎜⎝⎛+ × ++× =
4yx 3,762yxx100Fs, 
 kurioje: 
   x,y   = degalų sudėtis C
xH y. 
   Pagal kitą metodą, jei sudėtis yra nežinoma, galima taikyti šiuos stechiometrinius 
koeficientus: 
   F
S (dyzelinas) = 13,4 
 F S (LPG) = 11,6 
 F S (NG) =  9,5 
 4.3.2. Sistemos su srauto kompensavimu   Sistemoms be šilumokaičio teršalų masė (g/bandymui) turi būti nustatyta apskaičiuojant 
momentines išmetamųjų teršalų mases ir momentines vertes integruojant visam ciklui. Be to, momentinei koncentracijos vertei turi būti daroma fono koncentracijos pataisa. Turi būti taikomos šios formulės: 
   
(1) NO
x mass = 
() () () ∑
=× × −× × − × × ×n
1 iD H, concd TOTW D H, i conce, i TOTW, K 0,001587 1/DF1 NOx M K 0,001587 NOx M
     (dyzeliniai varikliai), L 375/112 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
(2) NO x mass = 
() () () ∑
=× × −× × − × × ×n
1 iG H, concd TOTW G H, i conce, i TOTW, K 0,001587 1/DF1 NOx M K 0,001587 NOx M
     (dujiniai varikliai), 
(3) CO mass = 
() () () ∑
=× −× × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000966 1/DF1 CO M 0,000966 CO M , 
(4) HC mass = 
() () () ∑
=× −× × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000479 1/DF1 HC M 0,000479 HC M  
     (dyzeliniai varikliai), (5) HC
mass = 
() () () ∑
=× −× × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000502 1/DF1 HC M 0,000502 HC M  
     (LPG varikliai), (6) HC
mass = 
() () () ∑
=× −× × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000552 1/DF1 HC M 0,000552 HC M   
    (NG varikliai), 
 
(7) NMHC mass = 
() () () ∑
=× −× × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000479 1/DF1 NMHC M 0,000479 NMHC M  
    (dyzeliniai varikliai), (8) NMHC
mass = 
() () () ∑
=× − × × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000502 1/DF 1 NMHC M 0,000502 NMHC M  
(LPG varikliai), 
(9) NMHC mass = 
() () () ∑
=× −× × − × ×n
1 iconcd TOTW i conce, i TOTW, 0,000516 1/DF1 NMHC M 0,000516 NMHC M  
(NG varikliai), 
(10) CH 4 mass = 
() () () ∑
=× −× × − × ×n
1 iconcd  4 TOTW i conce,  4 i TOTW, 0,000552 1/DF1 CH M 0,000552 CH M  
     (NG varikliai), 
 
 kuriose:   conc
e = tam tikro teršalo koncentracija, pamatuota praskiestose išmetamosiose 
dujose, ppm, 
  conc
d = tam tikro teršalo koncentracija, pamatuota skiedimo ore, ppm, 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/113
 
 
 M TO TW,i  = momentinė praskiestų išmetamųjų dujų koncentracija (žr. 4.1 punktą), kg, 
  M
TO TW  = bendra vieno ciklo praskiestų išmetamųjų dujų masė (žr. 4.1 punktą), kg, 
  K
H,D = pataisos drėgniui koeficientas dyzeliniams varikliams, apibrėžtas 4.2 
punkte ir pagrįstas suvidurkinta per ciklą įsiurbiamo oro drėgnio verte, 
  K
H,G = pataisos drėgniui koeficientas dujų varikliams, apibrėžtas 4.2 punkte ir 
pagrįstas suvidurkinta per ciklą įsiurbiamo oro drėgnio verte. 
  DF = skiedimo koeficientas, apibrėžtas 4.3.1.1 punkte.  4.4. Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas   Išmetamųjų teršalų masė (g/kWh) atskiriems komponentams, kaip tam tikrų 
technologijų variklių atvejais reikalaujama 5.2.1 ir 5.2.2 punktuose, apskaičiuojama pagal formules: 
 
 
act mass x /W NOx NO =  (dyzeliniai ir dujiniai varikliai) 
 act mass/W COCO=  (dyzeliniai ir dujiniai varikliai) 
 act mass/W HCHC=  (dyzeliniai ir dujiniai varikliai) 
 act mass/W NMHC NMHC =  (dyzeliniai ir dujiniai varikliai) 
 act 4mass 4 /W CH CH =  (NG naudojantys dujiniai varikliai) 
 
 kuriose:    W
ac t  = ciklo tikrasis atliktas darbas, apibrėžtas 3.9.2 punkte, kWh. 
 5. IŠMETAMŲJŲ KIETŲJŲ DALELIŲ TERŠALŲ MASĖS APSKAIČIAVIMAS (
JE IGU 
TAIK OM A ) 
 5.1. Masės srauto apskaičiavimas
 
  Kietųjų dalelių masė (g/bandymui) apskaičiuojama pagal formulę:   
PT
mass  = 1000TOTW
SAMfM
MM×  
 L 375/114 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 kurioje: 
  M
f = ciklo kietųjų dalelių ėminio masė, mg, 
  M
TO TW  =  vieno ciklo bendra praskiestų išmetamųjų dujų masė, kaip apibrėžta  4.1 
punkte, kg, 
  M
SAM = iš skiedimo tunelio kietosioms dalelėms rinkti paimtų praskiestų išmetamųjų 
dujų masė, kg, 
   ir   M
f = M f,p + M f,b, jei sverta atskirai, mg, 
  M
f,p = ant pirminio filtro surinktų kietųjų dalelių masė, mg, 
  M
f,b = ant atsarginio filtro surinktų kietųjų dalelių masė, mg. 
  Jei naudojama dvigubo skiedimo sistema, antrinio skiedimo oro masė turi būti atimta iš 
visos kietųjų dalelių filtrus perėjusių dvigubai praskiestų išmetamųjų dujų masės: 
 
M
SAM = M TO T - M SEC,  
   
kurioje: 
  M
TO T = kietųjų dalelių filtrą perėjusių dvigubai praskiestų išmetamųjų dujų masė, kg, 
  M
SEC = antrinio skiedimo oro masė, kg. 
  Jei pagal 3.4 punktą nustatomas kietųjų dalelių kiekis skiedimo ore, kietųjų dalelių 
masei gali būti taikoma fono koncentracijos pataisa. Šiuo atveju kietųjų dalelių masė (g/bandymui) apskaičiuojama pagal formulę: 
  
PT
mass = 100011TOTW
DILd
SAMf M
DF MM
MM×⎥
⎦⎤
⎢
⎣⎡
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛− × − , 
 
 kurioje:   M
f, M SAM, M TO T W  = žr. pirmiau, 
 M DIL  = pirminio skiedimo oro, ėminių ėmikliu paimto kietųjų dalelių 
kiekiui skiedimo ore nustatyti, masė, kg, 
 M d    = pirminio skiedimo ore surinktų kietųjų dalelių masė, mg, 
 DF   = skiedimo koeficientas, apibrėžtas 4.3.1.1 punkte.  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/115
 
5.2. Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas  
 
 Išmetamųjų kietųjų dalelių teršalų savitoji masė (g/kWh) apskaičiuojama taip:   
act massW PTPT / = , 
 
 kurioje:    W
ac t = ciklo tikrasis atliktas darbas, apibrėžtas 3.9.2 punkte, kWh. 
  
___________ L 375/116 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
4 priedo 3 priedėlis  
VARIKLIŲ ETC BANDYMO DINAMOMETRINIS GRAFIKAS  
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
m omen t a Lai kas Vardinis 
sū ki ų  
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
1 0 0 52 0 0 103 0 0
2 0 0 53 0 0 104 0 0
3 0 0 54 0 0 105 0 0
4 0 0 55 0 0 106 0 0
5 0 0 56 0 0 107 0 0
6 0 0 57 0 0 108 11,6 14,8
7 0 0 58 0 0 109 0 0
8 0 0 59 0 0 110 27,2 74,8
9 0 0 60 0 0 111 17 76,9
10 0 0 61 0 0 112 36 78
11 0 0 62 25,5 11,1 113 59,7 86
12 0 0 63 28,5 20,9 114 80,8 17,9
13 0 0 64 32 73,9 115 49,7 0
14 0 0 65 4 82,3 116 65,6 86
15 0 0 66 34,5 80,4 117 78,6 72,2
16 0,1 1,5 67 64,1 86 118 64,9 m
17 23,1 21,5 68 58 0 119 44,3 m
18 12,6 28,5 69 50,3 83,4 120 51,4 83,4
19 21,8 71 70 66,4 99,1 121 58,1 97
20 19,7 76,8 71 81,4 99,6 122 69,3 99,3
21 54,6 80,9 72 88,7 73,4 123 72 20,8
22 71,3 4,9 73 52,5 0 124 72,1 m
23 55,9 18,1 74 46,4 58,5 125 65,3 m
24 72 85,4 75 48,6 90,9 126 64 m
25 86,7 61,8 76 55,2 99,4 127 59,7 m
26 51,7 0 77 62,3 99 128 52,8 m
27 53,4 48,9 78 68,4 91,5 129 45,9 m
28 34,2 87,6 79 74,5 73,7 130 38,7 m
29 45,5 92,7 80 38 0 131 32,4 m
30 54,6 99,5 81 41,8 89,6 132 27 m
31 64,5 96,8 82 47,1 99,2 133 21,7 m
32 71,7 85,4 83 52,5 99,8 134 19,1 0,4
33 79,4 54,8 84 56,9 80,8 135 34,7 14
34 89,7 99,4 85 58,3 11,8 136 16,4 48,6
35 57,4 0 86 56,2 m 137 0 11,2
36 59,7 30,6 87 52 m 138 1,2 2,1
37 90,1 m 88 43,3 m 139 30,1 19,3
38 82,9 m 89 36,1 m 140 30 73,9
39 51,3 m 90 27,6 m 141 54,4 74,4
40 28,5 m 91 21,1 m 142 77,2 55,6
41 29,3 m 92 8 0 143 58,1 0
42 26,7 m 93 0 0 144 45 82,1
43 20,4 m 94 0 0 145 68,7 98,1
44 14,1 0 95 0 0 146 85,7 67,2
45 6,5 0 96 0 0 147 60,2 0
46 0 0 97 0 0 148 59,4 98
47 0 0 98 0 0 149 72,7 99,6
48 0 0 99 0 0 150 79,9 45
49 0 0 100 0 0 151 44,3 0
50 0 0 101 0 0 152 41,5 84,4
51 0 0 102 0 0 153 56,2 98,22006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/117
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
m omen t a Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
m omen t a
s %  %  s  %  %   s % %  
154 65 ,79 9 ,1 205 0 0  256 51 ,7 17
155 74 ,48 4 ,7 206 0 0  257 56 ,2 78 ,7
156 54 ,4 0 207 0 0  258 59 ,5 94 ,7
157 47 ,98 9 ,7 208 0 0  259 65 ,5 99 ,1
158 54 ,59 9 ,5 209 0 0  260 71 ,2 99 ,5
159 62 ,79 6 ,8 210 0 0  261 76 ,6 99 ,9
160 62 ,3 0 211 0 0  262 79 0
161 46 ,25 4 ,2 212 0 0  263 52 ,9 97 ,5
162 44 ,38 3 ,2 213 0 0  264 53 ,1 99 ,7
163 48 ,21 3 ,3 214 0 0  265 59 99 ,1
164 51 m 215 0 0  266 62 ,2 99
165 50 m 216 0 0  267 65 99 ,1
166 49 ,2 m 217 0 0  268 69 83 ,1
167 49 ,3 m 218 0 0  269 69 ,9 28 ,4
168 49 ,9 m 219 0 0  270 70 ,6 12 ,5
169 51 ,6 m 220 0 0  271 68 ,9 8 ,4
170 49 ,7 m 221 0 0  272 69 ,8 9 ,1
171 48 ,5 m 222 0 0  273 69 ,6 7
172 50 ,37 2 ,5 223 0 0  274 65 ,7 m
173 51 ,18 4 ,5 224 0 0  275 67 ,1 m
174 54 ,66 4 ,8 225 21 ,26 2 ,7  276 66 ,7 m
175 56 ,67 6 ,5 226 30 ,87 5 ,1  277 65 ,6 m
176 58 m 227 5 ,98 2 ,7  278 64 ,5 m
177 53 ,6 m 228 34 ,68 0 ,3  279 62 ,9 m
178 40 ,8 m 229 59 ,9 87  280 59 ,3 m
179 32 ,9 m 230 84 ,38 6 ,2  281 54 ,1 m
180 26 ,3 m 231 68 ,7 m  282 51 ,3 m
181 20 ,9 m 232 43 ,6 m  283 47 ,9 m
182 10 0 233 41 ,58 5 ,4  284 43 ,6 m
183 0 0 234 49 ,99 4 ,3  285 39 ,4 m
184 0 0 235 60 ,8 99  286 34 ,7 m
185 0 0 236 70 ,29 9 ,4  287 29 ,8 m
186 0 0 237 81 ,19 2 ,4  288 20 ,9 73 ,4
187 0 0 238 49 ,2 0  289 36 ,9 m
188 0 0 239 56 86 ,2  290 35 ,5 m
189 0 0 240 56 ,29 9 ,3  291 20 ,9 m
190 0 0 241 61 ,7 99  292 49 ,7 11 ,9
191 0 0 242 69 ,29 9 ,3  293 42 ,5 m
192 0 0 243 74 ,19 9 ,8  294 32 m
193 0 0 244 72 ,48 ,4  295 23 ,6 m
194 0 0 245 71 ,3 0  296 19 ,1 0
195 0 0 246 71 ,29 ,1  297 15 ,7 73 ,5
196 0 0 247 67 ,1 m  298 25 ,1 76 ,8
197 0 0 248 65 ,5 m  299 34 ,5 81 ,4
198 0 0 249 64 ,4 m  300 44 ,1 87 ,4
199 0 0 250 62 ,92 5 ,6  301 52 ,8 98 ,6
200 0 0 251 62 ,23 5 ,6  302 63 ,6 99
201 0 0 252 62 ,92 4 ,4  303 73 ,6 99 ,7
202 0 0 253 58 ,8 m  304 62 ,2 m
203 0 0 254 56 ,9 m  305 29 ,2 m
204 0 0 255 54 ,5 m  306 46 ,4 22
 L 375/118 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
m omen t a Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
m omen t a Lai kas Vardinis 
sū ki ų 
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
307 4 7,3 13,8 358 72,6 99,6 409 56,3 72,3
308 4 7,21 2 ,5 359 82,4 99,5 410 59,7 99,1
309 4 7,9 11,5 360 88 99,4 411 62,3 99
310 4 7,8 35,5 3614 6,4 0 412 67,9 99,2
311 4 9,2 83,3 362 53,4 95,24 1 3 69,5 99,3
312 52,7 96,4 363 58,4 99,2 414 73,1 99,7
313 57,4 99,2 364 61,5 99 415 77,7 99,8
314 61,8 99 365 64,8 99 416 79,7 99,7
315 66,4 60,9 366 68,1 99,24 1 7 82,5 99,5
316 65,8 m 367 73,4 99,7 418 85,3 99,4
317 59 m 368 73,3 29,8 419 86,6 99,4
318 50,7 m 369 73,5 14,6 420 89,4 99,4
319 41 ,8 m 370 68,3 0 421 62,2 0
320 34,7 m 3714 5,44 9,9 422 52,7 96,4
321 2 8,7 m 3724 7,2 75,7 423 50,2 99,8
322 2 5,2m  373 44,5 9 424 4 9,3 99,6
323 4 3 24,8 3744 7,8 10,3 425 52,2 99,8
324 38,7 0 375 46,8 15,9 426 51,3 1 00
325 4 8,1 31,9 376 46,9 12,7 427 51,3 1 00
326 4 0,3 61 377 46,8 8,9 428 51,1 1 00
327 42 ,4 52,1 378 46,1 6,24 2 9 51,1 1 00
328 4 6,44 7,7 379 46,1m 4 30 51,8 99,9
329 4 6,9 30,7 380 45,5 m4 31 51,3 1 00
330 4 6,12 3,1 3814 4 ,7 m4 32 51,1 1 00
331 4 5,7 23,2 3824 3,8 m4 33 51,3 1 00
332 4 5,5 31,9 383 41 m 4 34 52,3 99,8
333 4 6,4 73,6 3844 1 ,1 6,44 35 52,9 99,7
334 51,3 60,7 385 38 6,3 436 53,8 99,6
335 51,3 51,1 386 35,9 0,3 437 51,7 99,9
336 53,24 6,8 387 33,5 0 438 53,5 99,6
337 53,9 50 388 53,14 8,9 439 52 99,8
338 53,4 52,1 389 48,3 m4 4 0 51,7 99,9
339 53,8 45,7 390 49,9 m 441 53,2 99,7
340 50,6 22,1 3914 8 m 442 54,2 99,5
341 4 7,8 26 3924 5,3 m4 4 3 55,2 99,4
342 41 ,6 17,8 393 41,6 3,1 444 53,8 99,6
343 38,7 29,8 3944 4 ,3 79 445 53,1 99,7
344 35,9 71,6 395 44,3 89,5 446 55 99,4
345 34,6 47,3 396 43,4 98,8 447 57 99,2
346 34,8 80,3 397 44,3 98,9 448 61,5 99
347 35,9 87,2 398 43 98,8 449 59,4 5,7
348 38,8 90,8 399 42,2 98,8 450 59 0
349 41 ,5 94,7 4 00 42,7 98,8 451 57,3 59,8
350 4 7,1 99,2 4 014 5 99 452 64,1 99
351 53,1 99,7 4 024 3,6 98,9 453 70,9 90,5
352 4 6,4 0 4 03 42,2 98,8 454 58 0
353 42 ,5 0,7 4 044 4 ,8 99 455 41 ,5 59,8
354 4 3,6 58,6 4 05 43,4 98,8 456 44 ,1 92,6
355 4 7,1 87,5 4 06 45 99 457 4 6,8 99,2
356 54,1 99,5 4 07 42,2 54,3 458 4 7,2 99,3
357 62,9 99 4 08 61,2 31,9 459 51 1 002006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/119
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
m omen t a Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
m omen t a Lai kas Vardinis 
sūi ų  
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
460 53,2 99,7 511 0 0 562 58,7 m
461 53,1 99,7 512 0 0 563 56 m
462 55,9 53,1 513 0 0 564 53,9 m
463 53,9 13,9 514 30,5 25,6 565 52,1 m
464 52,5 m 515 19,7 56,9 566 4 9,9 m
465 51,7 m 516 16,3 45,1 567 4 6,4 m
466 51,5 52,2 517 27,24 ,6 568 4 3,6 m
467 52,8 80 518 21,7 1,3 569 4 0,8 m
468 54,9 95 519 29,7 28,6 570 37,5 m
469 57,3 99,2 520 36,6 73,7 571 2 7,8 m
470 60,7 99,1 521 61,3 59,5 572 1 7,1 0,6
471 62,4m  522 4 0,8 0 573 12 ,2 0,9
472 60,1m  523 36,6 27,8 574 11 ,5 1 ,1
473 53,2m  524 39,4 80,4 575 8,7 0,5
474 44 m 525 51,3 88,9 576 8 0,9
475 35,2m  526 58,5 11,1 577 5,3 0,2
476 30,5 m 527 60,7 m 578 4 0
477 2 6,5 m 528 54,5 m 579 3,9 0
478 22 ,5 m 529 51,3 m 580 0 0
479 2 0,4m  530 45,5 m 581 0 0
480 1 9,1m  5314 0,8 m 582 0 0
481 1 9,1m  532 38,9 m 583 0 0
482 1 3,4m  533 36,6 m 584 0 0
483 6,7 m 534 36,1 72,7 585 0 0
484 3,2m  535 44,8 78,9 586 0 0
485 14 ,3 63,8 536 51,6 91,1 587 8,7 22 ,8
486 34,1 0 537 59,1 99,1 588 1 6,2 4 9,4
487 2 3,9 75,7 538 66 99,1 589 2 3,6 56
488 31,7 79,2 539 75,1 99,9 590 21 ,1 56,1
489 32,11 9,4 540 81 8 591 2 3,6 56
490 35,9 5,8 541 39,1 0 592 4 6,2 68,8
491 36,6 0,8 542 53,8 89,7 593 68,4 61,2
492 38,7 m 543 59,7 99,1 594 58,7 m
493 38,4m  544 64,8 99 595 31,6 m
494 39,4m  545 70,6 96,1 596 1 9,9 8,8
495 39,7 m 546 72,6 19,6 597 32,9 70,2
496 4 0,5 m 547 72 6,3 598 4 3 79
497 4 0,8 m 548 68,9 0,1 599 57,4 98,9
498 39,7 m 549 67,7 m 600 72,1 73,8
499 39,2m  550 66,8 m 601 53 0
500 38,7 m 551 64,3 16,9 602 4 8,1 86
501 32,7 m 552 64,9 7 603 56,2 99
502 30,1m  553 63,6 12,5 604 65,4 98,9
503 21 ,9 m 554 63 7,7 605 72,9 99,7
504 12 ,8 0 555 64,4 38,2 606 67,5 m
505 0 0 556 63 11,8 607 39 m
506 0 0 557 63,6 0 608 41 ,9 38,1
507 0 0 558 63,3 5 609 44 ,1 80,4
508 0 0 559 60,1 9,1 610 4 6,8 99,4
509 0 0 560 61 8,4 611 4 8,7 99,9
510 0 0 561 59,7 0,9 612 50,5 99,7L 375/120 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis 
sū ki ų 
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
613 52,5 90,3 664 54 39,3 715 4 6,2 m
614 511 ,8 665 53,8 m 716 4 5,6 9,8
615 50 m 666 52m 717 4 5,6 34,5
616 4 9,1m  667 50,4m 718 4 5,5 37,1
617 4 7 m 668 50,6 0 719 4 3,8 m
618 4 3,1m  669 49,3 41,7 720 41 ,9 m
619 39,2m  670 50 73,2 721 41 ,3 m
620 4 0,6 0,5 671 50,4 99,7 722 41 ,4 m
621 41 ,8 53,4 672 51,9 99,5 723 41 ,2 m
622 44 ,4 65,1 673 53,6 99,3 724 41 ,8 m
623 4 8,1 67,8 674 54,6 99,1 725 41 ,8 m
624 53,8 99,2 675 56 99 726 4 3,2 1 7,4
625 58,6 98,9 676 55,8 99 727 4 5 2 9
626 63,6 98,8 677 58,4 98,9 728 44 ,2 m
627 68,5 99,2 678 59,9 98,8 729 4 3,9 m
628 72,2 89,4 679 60,9 98,8 730 38 1 0,7
629 77,1 0 680 63 98,8 731 56,8 m
630 57,8 79,1 681 64,3 98,9 732 57,1 m
631 60,3 98,8 682 64,8 64 733 52 m
632 61,9 98,8 683 65,9 46,5 734 44 ,4 m
633 63,8 98,8 684 66,22 8,7 735 4 0,2 m
634 64,7 98,9 685 65,21 ,8 736 39,2 1 6,5
635 65,44 6,5 686 65 6,8 737 38,9 73,2
636 65,7 44,5 687 63,6 53,6 738 39,9 89,8
637 65,6 3,5 688 62,4 82,5 739 42 ,3 98,6
638 4 9,1 0 689 61,8 98,8 740 4 3,7 98,8
639 50,4 73,1 690 59,8 98,8 741 4 5,5 99,1
640 50,5 m 691 59,2 98,8 742 4 5,6 99,2
641 51m  692 59,7 98,8 743 4 8,1 99,7
642 4 9,4m  693 61,2 98,8 744 4 9 1 00
643 4 9,2m  694 62,24 9,4 745 4 9,8 99,9
644 4 8,6 m 695 62,8 37,2 746 4 9,8 99,9
645 4 7,5 m 696 63,5 46,3 747 51,9 99,5
646 4 6,5 m 697 64,7 72,3 748 52,3 99,4
647 4 6 11,3 698 64,7 72,3 749 53,3 99,3
648 4 5,6 42,8 699 65,4 77,4 750 52,9 99,3
649 4 7,1 83 700 66,1 69,3 751 54,3 99,2
650 4 6,2 99,3 701 64,3 m 752 55,5 99,1
651 4 7,9 99,7 702 64,3 m 753 56,7 99
652 4 9,5 99,9 703 63 m 754 61,7 98,8
653 50,6 99,7 704 62,2m 755 64,3 4 7,4
654 51 99,6 705 61,6 m 756 64,7 1 ,8
655 53 99,3 706 62,4m 757 66,2 m
656 54,9 99,1 707 62,2m 758 4 9,1 m
657 55,7 99 708 61m 759 52,1 4 6
658 56 99 709 58,7 m 760 52,6 61
659 56,1 9,3 710 55,5 m 761 52,9 0
660 55,6 m 711 51,7 m 762 52,3 2 0,4
661 55,4m  712 4 9,2m 763 54,2 56,7
662 54,9 51,3 713 48,8 40,4 764 55,4 59,8
663 54,9 59,8 714 4 7,9 m 765 56,1 4 9,22006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/121
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis 
sū ki ų 
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
766 56,8 33,7 817 61,7 46,2 868 53 99,3
767 57,2 96 818 59,8 45,1 869 54,2 99,2
768 58,6 98,9 819 57,44 3,9 870 55,5 99,1
769 59,5 98,8 820 54,8 42,8 871 56,7 99
770 61,2 98,8 821 54,3 65,2 872 57,3 98,9
771 62,1 98,8 822 52,9 62,1 873 58 98,9
772 62,7 98,8 823 52,4 30,6 874 60,5 31,1
773 62,8 98,8 824 50,4m 875 60,2 m
774 64 98,9 825 48,6 m 876 60,3 m
775 63,24 6,3 826 47,9 m 877 60,5 6,3
776 62,4m  827 46,8 m 878 61,4 1 9,3
777 60,3 m 828 46,9 9,4 879 60,3 1 ,2
778 58,7 m 829 49,5 41,7 880 60,5 2 ,9
779 57,2m  830 50,5 37,8 881 61,2 34,1
780 56,1m  831 52,3 20,4 882 61,6 1 3,2
781 56 9,3 832 54,1 30,7 883 61,5 1 6,4
782 55,22 6,3 833 56,3 41,8 884 61,2 1 6,4
783 54,8 42,8 834 58,7 26,5 885 61,3 m
784 55,7 47,1 835 57,3 m 886 63,1 m
785 56,6 52,4 836 59 m 887 63,2 4 ,8
786 58 50,3 837 59,8 m 888 62,3 22 ,3
787 58,6 20,6 838 60,3 m 889 62 38,5
788 58,7 m 839 61,2m 890 61,6 2 9,6
789 59,3 m 840 61,8 m 891 61,6 2 6,6
790 58,6 m 841 62,5 m 892 61,8 2 8,1
791 60,5 9,7 842 62,4m 893 62 2 9,6
792 59,2 9,6 843 61,5 m 894 62 1 6,3
793 59,9 9,6 844 63,7 m 895 61,1 m
794 59,6 9,6 845 61,9 m 896 61,2 m
795 59,9 6,2 846 61,6 29,7 897 60,7 1 9,2
796 59,9 9,6 847 60,3 m 898 60,7 32,5
797 60,5 13,1 848 59,2m 899 60,9 1 7,8
798 60,3 20,7 849 57,3 m 900 60,1 1 9,2
799 59,9 31 850 52,3 m 901 59,3 38,2
800 60,5 42 8514 9,3 m 902 59,9 4 5
801 61,5 52,5 8524 7,3 m 903 59,4 32,4
802 60,9 51,4 853 46,3 38,8 904 59,2 2 3,5
803 61,2 57,7 8544 6,8 35,1 905 59,5 4 0,8
804 62,8 98,8 855 46,6 m 906 58,3 m
805 63,4 96,1 856 44,3 m 907 58,2 m
806 64,6 45,4 857 43,1m 908 57,6 m
807 64,1 5 858 42,42 ,1 909 57,1 m
808 63 3,2 859 41,8 2,4 910 57 0,6
809 62,7 14,9 860 43,8 68,8 911 57 2 6,3
810 63,5 35,8 8614 4 ,6 89,2 912 56,5 2 9,2
811 64,1 73,3 8624 6 99,2 913 56,3 2 0,5
812 64,3 37,4 863 46,9 99,4 914 56,1 m
813 64,1 21 8644 7,9 99,7 915 55,2 m
814 63,7 21 865 50,2 99,8 916 54,7 1 7,5
815 62,9 18 866 51,2 99,6 917 55,2 2 9,2
816 62,4 32,7 867 52,3 99,4 918 55,2 2 9,2L 375/122 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis 
sū ki ų 
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
919 55,9 16 970 49,9 99,7 1 021 4 9,4 m
920 55,9 26,3 9714 9,6 99,6 1 022 4 8,3 m
921 56,1 36,5 9724 9,4 99,6 1 023 49,4 m
922 55,8 19 973 49 99,5 1 024 4 8,5 m
923 55,9 9,2 9744 9,8 99,7 1 025 48,7 m
924 55,8 21,9 975 50,9 100 1 026 48,7 m
925 56,44 2 ,8 976 50,4 99,8 1 027 49,1 m
926 56,4 38 977 49,8 99,7 1 028 4 9 m
927 56,4 11 978 49,1 99,5 1 029 49,8 m
928 56,4 35,1 979 50,4 99,8 1 030 48,7 m
929 54 7,3 980 49,8 99,7 1 031 4 8,5 m
930 53,4 5,4 9814 9,3 99,5 1 032 4 9,3 31,3
931 52,3 27,6 9824 9,1 99,5 1 033 49,7 4 5,3
932 52,1 32 983 49,9 99,7 1 034 4 8,3 44 ,5
933 52,3 33,4 9844 9,1 99,5 1 035 49,8 61
934 52,2 34,9 985 50,4 99,8 1 036 49,4 64,3
935 52,8 60,1 986 50,9 100 1 037 49,8 64,4
936 53,7 69,7 987 51,4 99,9 1 038 50,5 65,6
937 54 70,7 988 51,5 99,9 1 039 50,3 64,5
938 55,1 71,7 989 52,2 99,7 1 040 51,2 82,9
939 55,24 6 990 52,8 74,11  041 50,5 86
940 54,7 12,6 991 53,3 46 1 042 50,6 89
941 52,5 0 992 53,6 36,41  043 50,4 81,4
942 51,8 24,7 993 53,4 33,5 1 044 4 9,9 4 9,9
943 51,44 3,9 994 53,9 58,9 1 045 49,1 2 0,1
944 50,9 71,1 995 55,2 73,8 1 046 47,9 24
945 51,2 76,8 996 55,8 52,41  047 48,1 36,2
946 50,3 87,5 997 55,7 9,21  048 47,5 34,5
947 50,2 99,8 998 55,8 2,21  049 46,9 30,3
948 50,9 100 999 56,4 33,6 1 050 47,7 53,5
949 4 9,9 99,7 1 000 55,4m 1  051 4 6,9 61,6
950 50,9 100 1 00155,2m 1  052 4 6,5 73,6
951 4 9,8 99,7 1 00255,8 26,3 1 053 4 8 84,6
952 50,4 99,8 1 003 55,8 23,3 1 054 4 7,2 87,7
953 50,4 99,8 1 00456,4 50,21  055 48,7 80
954 4 9,7 99,7 1 005 57,6 68,3 1 056 48,7 50,4
955 511 00 1 006 58,8 90,21  057 47,8 38,6
956 50,3 99,8 1 007 59,9 98,9 1 058 48,8 63,1
957 50,2 99,8 1 008 62,3 98,8 1 059 47,4 5
958 4 9,9 99,7 1 009 63,1 74,41  060 47,3 4 7,4
959 50,9 100 1 01 063,7 49,41  061 4 7,3 4 9,8
960 50 99,7 1 011 63,3 9,8 1 062 4 6,9 2 3,9
961 50,2 99,8 1 012 4 8 0 1 063 46,7 44 ,6
962 50,2 99,8 1 01347,9 73,5 1 064 4 6,8 65,2
963 4 9,9 99,7 1 014 4 9,9 99,7 1 065 46,9 60,4
964 50,4 99,8 1 01549,9 48,8 1 066 46,7 61,5
965 50,2 99,8 1 01649,6 2,3 1 067 45,5 m
966 50,3 99,8 1 01749,9 m1  068 45,5 m
967 4 9,9 99,7 1 01849,3 m1  069 44 ,2 m
968 51,11 00 1 01949,7 47,5 1 070 4 3 m
969 50,6 99,9 1 02049,1m 1  071 42 ,5 m
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/123
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis 
sū ki ų 
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
1 072 41 m  1 12 3 55 m1  1 74 56,9 m
1 073 39,9 m  1 124 53,7 m1  1 75 56,4 4
1 074 39,9 38,2  1 12 552,1 m 1 1 76 57 2 3,4
1 075 4 0,14 8,1  1 12 651,1 m 1 1 77 56,4 41 ,7
1 076 39,9 48  1 12 749,7 25,8 1 178 57 4 9,2
1 077 39,4 59,3  1 12 849,14 6,11  1 79 57,7 56,6
1 078 4 3,8 19,8  1 12 948,7 46,9 1 180 58,6 56,6
1 079 52,9 0  1 1 30 48,24 6,7 1 181 58,9 64
1 080 52,8 88,9  1 1 314 8 70 1 182 59,4 68,2
1 081 53,4 99,5  1 1 324 8 70 1 183 58,8 71,4
1 082 54,7 99,3  1 1 33 47,2 67,6 1 184 60,1 71,3
1 083 56,3 99,1  1 1 344 7,3 67,6 1 185 60,6 79,1
1 084 57,5 99  1 1 35 46,6 74,7 1 186 60,7 83,3
1 085 59 98,9  1 1 36 47,41 3 1 187 60,7 77,1
1 086 59,8 98,9  1 1 37 46,3 m1  1 88 60 73,5
1 087 60,1 98,9  1 1 38 45,4 m 1 1 89 60,2 55,5
1 088 61,8 48,3  1 1 39 45,5 24,8 1 190 59,7 54,4
1 089 61,8 55,6  1 14 044,8 73,8 1 191 59,8 73,3
1 090 61,7 59,8  1 141 4 6,6 99 1 192 59,8 77,9
1 091 62 55,6  1 142 4 6,3 98,9 1 193 59,8 73,9
1 092 62,3 29,6  1 14 348,5 99,41  1 94 60 76,5
1 093 621 9,3  1 144 4 9,9 99,7 1 195 59,5 82,3
1 094 61,3 7,9  1 14 549,1 99,5 1 196 59,9 82,8
1 095 61,11 9,2  1 14 649,1 99,5 1 197 59,8 65,8
1 096 61,24 3  1 14 7 511 00 1 198 59 4 8,6
1 097 61,1 59,7  1 14 851,5 99,9 1 199 58,9 62,2
1 098 61,1 98,8  1 14 950,9 100 1 200 59,1 70,4
1 099 61,3 98,8  1 1 50 51,6 99,9 1 201 58,9 62,1
1 100 61,3 26,6  1 1 5152,1 99,7 1 202 58,4 67,4
1 101 60,4 m  1 1 5250,9 100 1 203 58,7 58,9
1 102 58,8 m  1 1 53 52,2 99,7 1 204 58,3 57,7
1 103 57,7 m  1 1 5451,5 98,3 1 205 57,5 57,8
1 104 56 m  1 1 55 51,5 47,21  2 06 57,2 57,6
1 105 54,7 m  1 1 56 50,8 78,41  2 07 57,1 42 ,6
1 106 53,3 m  1 1 57 50,3 83 1 208 57 70,1
1 107 52,6 23,2  1 1 58 50,3 31,7 1 209 56,4 59,6
1 108 53,4 84,2  1 1 59 49,3 31,3 1 210 56,7 39
1 109 53,9 99,4  1 1 60 48,8 21,5 1 211 55,9 68,1
1 110 54,9 99,3  1 1 614 7,8 59,4 1 212 56,3 79,1
1 111 55,8 99,2  1 1 624 8,1 77,1 1 21 3 56,7 89,7
1 112 57,1 99  1 1 63 48,4 87,6 1 214 56 89,4
1 113 56,5 99,1  1 1 644 9,6 87,5 1 215 56 93,1
1 114 58,9 98,9  1 1 65 51 81,4 1 21 6 56,4 93,1
1 115 58,7 98,9  1 1 66 51,6 66,7 1 217 56,7 94,4
1 116 59,8 98,9  1 1 67 53,3 63,2 1 21 8 56,9 94,8
1 117 61 98,8  1 1 68 55,2 62 1 21 9 57 94,1
1 118 60,7 19,2  1 1 69 55,7 43,9 1 220 57,7 94,3
1 119 59,4 m  1 1 70 56,4 30,7 1 221 57,5 93,7
1 120 57,9 m  1 1 7156,8 23,4 1 222 58,4 93,2
1 121 57,6 m  1 1 72 57 m 1 22 3 58,7 93,2
1 122 56,3 m  1 1 73 57,6 m 1 224 58,2 93,7L 375/124 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų 
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
1 225 58,5 93,1  1 2 76 60,6 5,5 1 327 63,1 2 0,3
1 226 58,8 86,2  1 2 77 611 4 ,3 1 328 61,8 1 9,1
1 227 59 72,9  1 2 78 611 2 1  329 61,6 1 7,1
1 228 58,2 59,9  1 2 79 61,3 34,21  330 61 0
1 229 57,6 8,5  1 2 80 61,21 7,11  331 61,2 22
1 230 57,14 7,6  1 2 81 61,5 15,7 1 332 60,8 4 0,3
1 231 57,2 74,4  1 2 82 61 9,5 1 333 61,1 34,3
1 232 57 79,1  1 2 83 61,1 9,21  334 60,7 1 6,1
1 233 56,7 67,2  1 2 84 60,5 4,3 1 335 60,6 1 6,6
1 234 56,8 69,1  1 2 85 60,2 7,8 1 336 60,5 1 8,5
1 235 56,9 71,3  1 2 86 60,2 5,9 1 337 60,6 2 9,8
1 236 57 77,3  1 2 87 60,2 5,3 1 338 60,9 1 9,5
1 237 57,4 78,2  1 2 88 59,9 4,6 1 339 60,9 22 ,3
1 238 57,3 70,6  1 2 89 59,42 1 ,5 1 340 61,4 35,8
1 239 57,7 64  1 2 90 59,6 15,8 1 341 61,3 42 ,9
1 240 57,5 55,6  1 2 91 59,3 10,11  342 61,5 31
1 241 58,6 49,6  1 2 92 58,9 9,41  343 61,3 1 9,2
1 242 58,24 1 ,1  1 2 93 58,8 9 1 344 61 9,3
1 243 58,8 40,6  1 2 94 58,9 35,41  345 60,8 44 ,2
1 244 58,3 21,1  1 2 95 58,9 30,7 1 346 60,9 55,3
1 245 58,7 24,9  1 2 96 58,9 25,9 1 347 61,2 56
1 246 59,12 4 ,8  1 2 97 58,7 22,9 1 348 60,9 60,1
1 247 58,6 m  1 2 98 58,7 24,41  349 60,7 59,1
1 248 58,8 m  1 2 99 59,3 611  350 60,9 56,8
1 249 58,8 m  1 300 60,1 56 1 351 60,7 58,1
1 250 58,7 m  1 301 60,5 50,6 1 352 59,6 78,4
1 251 59,1m   1  302 59,5 16,21  353 59,6 84,6
1 252 59,1m   1  303 59,7 50 1 354 59,4 66,6
1 253 59,4m   1  304 59,7 31,41  355 59,3 75,5
1 254 60,6 2,6  1 305 60,14 3,11  356 58,9 4 9,6
1 255 59,6 m  1 306 60,8 38,41  357 59,1 75,8
1 256 60,1m   1  307 60,9 40,21  358 59 77,6
1 257 60,6 m  1 308 61,3 49,7 1 359 59 67,8
1 258 59,6 4,1  1 309 61,8 45,9 1 360 59 56,7
1 259 60,7 7,1  1 310 624 5,9 1 361 58,8 54,2
1 260 60,5 m  1 311 62,24 5,8 1 362 58,9 59,6
1 261 59,7 m  1 312 62,6 46,8 1 363 58,9 60,8
1 262 59,6 m  1 313 62,7 44,3 1 364 59,3 56,1
1 263 59,8 m  1 314 62,9 44,41  365 58,9 4 8,5
1 264 59,6 4,9  1 315 63,14 3,7 1 366 59,3 42 ,9
1 265 60,1 5,9  1 316 63,5 46,11  367 59,4 41 ,4
1 266 59,9 6,1  1 317 63,6 40,7 1 368 59,6 38,9
1 267 59,7 m  1 318 64,3 49,5 1 369 59,4 32,9
1 268 59,6 m  1 319 63,7 27 1 370 59,3 30,6
1 269 59,7 22  1 320 63,8 15 1 371 59,4 30
1 270 59,8 10,3  1 321 63,6 18,7 1 372 59,4 2 5,3
1 271 59,9 10  1 322 63,4 8,41  373 58,8 1 8,6
1 272 60,6 6,2  1 323 63,2 8,7 1 374 59,1 1 8
1 273 60,5 7,3  1 324 63,3 21,6 1 375 58,5 1 0,6
1 274 60,21 4 ,8  1 325 62,9 19,7 1 376 58,8 1 0,5
1 275 60,6 8,2  1 326 63 22,11  377 58,5 8,22006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/125
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis 
sū ki ų  
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
1 378 58,7 13,7  1 42 962,3 37,41  4 80 60,1 4 ,7
1 379 59,1 7,8  1 4 30 62,3 35,7 1 481 59,9 0
1 380 59,1 6  1 4 3162,8 34,41  4 82 60,4 36,2
1 381 59,1 6  1 4 3262,8 31,5 1 483 60,7 32,5
1 382 59,41 3,1  1 4 33 62,9 31,7 1 484 59,9 3,1
1 383 59,7 22,3  1 4 3462,9 29,9 1 485 59,7 m
1 384 60,7 10,5  1 4 35 62,8 29,41  4 86 59,5 m
1 385 59,8 9,8  1 4 36 62,7 28,7 1 487 59,2 m
1 386 60,2 8,8  1 4 37 61,5 14,7 1 488 58,8 0,6
1 387 59,9 8,7  1 4 38 61,9 17,21  4 89 58,7 m
1 388 61 9,1  1 4 39 61,5 6,11  4 90 58,7 m
1 389 60,6 28,2  1 44 0 61 9,9 1 491 57,9 m
1 390 60,6 22  1 441 60,9 4,8 1 492 58,2 m
1 391 59,6 23,2  1 442 60,6 11,11  4 93 57,6 m
1 392 59,6 19  1 44 360,3 6,9 1 494 58,3 9,5
1 393 60,6 38,4  1 444 60,8 7 1 495 57,2 6
1 394 59,8 41,6  1 44 560,2 9,21  4 96 57,4 2 7,3
1 395 60 47,3  1 44 660,5 21,7 1 497 58,3 59,9
1 396 60,5 55,4  1 44 760,22 2 ,41  4 98 58,3 7,3
1 397 60,9 58,7  1 44 860,7 31,6 1 499 58,8 21 ,7
1 398 61,3 37,9  1 44 960,9 28,9 1 500 58,8 38,9
1 399 61,2 38,3  1 4 50 59,6 21,7 1 501 59,4 2 6,2
1 400 61,4 58,7  1 4 5160,21 8 1 502 59,1 2 5,5
1 401 61,3 51,3  1 4 5259,5 16,7 1 503 59,1 2 6
1 402 61,4 71,1  1 4 53 59,8 15,7 1 504 59 39,1
1 403 61,1 51  1 4 5459,6 15,7 1 505 59,5 52,3
1 404 61,5 56,6  1 4 55 59,3 15,7 1 506 59,4 31
1 405 61 60,6  1 4 56 59 7,5 1 507 59,4 2 7
1 406 61,1 75,4  1 4 57 58,8 7,11  508 59,4 2 9,8
1 407 61,4 69,4  1 4 58 58,7 16,5 1 509 59,4 2 3,1
1 408 61,6 69,9  1 4 59 59,2 50,7 1 510 58,9 1 6
1 409 61,7 59,6  1 4 60 59,7 60,21  511 59 31,5
1 410 61,8 54,8  1 4 6160,44 4 1  512 58,8 2 5,9
1 411 61,6 53,6  14 6260,2 35,3 1 513 58,9 4 0,2
1 412 61,3 53,5  1 4 63 60,41 7,11  514 58,8 2 8,4
1 413 61,3 52,9  1 4 6459,9 13,5 1 515 58,9 38,9
1 414 61,2 54,1  1 4 65 59,9 12,8 1 516 59,1 35,3
1 415 61,3 53,2  1 4 66 59,6 14,8 1 517 58,8 30,3
1 416 61,2 52,2  1 4 67 59,41 5,9 1 518 59 1 9
1 417 61,2 52,3  1 4 68 59,42 2 1  519 58,7 3
1 418 614 8  1 4 69 60,4 38,41  520 57,9 0
1 419 60,9 41,5  1 4 70 59,5 38,8 1 521 58 2 ,4
1 420 61 32,2  1 4 7159,3 31,9 1 522 57,1 m
1 421 60,7 22  1 4 7260,9 40,8 1 523 56,7 m
1 422 60,7 23,3  1 4 73 60,7 39 1 524 56,7 5,3
1 423 60,8 38,8  1 4 7460,9 30,11  525 56,6 2 ,1
1 424 614 0,7  1 4 75 612 9,3 1 526 56,8 m
1 425 61 30,6  1 4 76 60,6 28,41  527 56,3 m
1 426 61,3 62,6  1 4 77 60,9 36,3 1 528 56,3 m
1 427 61,7 55,9  14 78 60,8 30,5 1 529 56 m
1 428 62,3 43,4  1 4 79 60,7 26,7 1 530 56,7 mL 375/126 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardi  Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis 
sū ki ų  
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
1 531 56,6 3,8  1 58259,9 73,6 1 633 62,5 31
1 532 56,9 m  1 583 59,8 74,11  634 62,3 31,3
1 533 56,9 m  1 58459,6 84,6 1 635 62,6 31,7
1 534 57,4m   1  585 59,4 76,11  636 62,3 22 ,8
1 535 57,4m   1  586 60,1 76,9 1 637 62,7 12 ,6
1 536 58,3 13,9  1 587 59,5 84,6 1 638 62,2 1 5,2
1 537 58,5 m  1 588 59,8 77,5 1 639 61,9 32,6
1 538 59,1m   1  589 60,6 67,9 1 640 62,5 2 3,1
1 539 59,4m   1  590 59,3 47,3 1 641 61,7 1 9,4
1 540 59,6 m  1 59159,3 43,11  642 61,7 1 0,8
1 541 59,5 m  1 59259,4 38,3 1 643 61,6 1 0,2
1 542 59,6 0,5  1 593 58,7 38,21  644 61,4 m
1 543 59,3 9,2  1 59458,8 39,21  645 60,8 m
1 544 59,41 1 ,2  1 595 59,1 67,9 1 646 60,7 m
1 545 59,12 6,8  1 596 59,7 60,5 1 647 61 12 ,4
1 546 59 11,7  1 597 59,5 32,9 1 648 60,4 5,3
1 547 58,8 6,4  1 598 59,6 20 1 649 61 1 3,1
1 548 58,7 5  1 599 59,6 34,41  650 60,7 2 9,6
1 549 57,5 m  1 600 59,42 3,9 1 651 60,5 2 8,9
1 550 57,4m   1  60159,6 15,7 1 652 60,8 2 7,1
1 551 57,11 ,1  1 60259,9 41 1 653 61,2 2 7,3
1 552 57,1 0  1 603 60,5 26,3 1 654 60,9 2 0,6
1 553 57 4,5  1 60459,6 14 1 655 61,1 1 3,9
1 554 57,13,7  1 605 59,7 21,21  656 60,7 1 3,4
1 555 57,3 3,3  1 606 60,9 19,6 1 657 61,3 2 6,1
1 556 57,3 16,8  1 607 60,1 34,3 1 658 60,9 2 3,7
1 557 58,22 9,3  1 608 59,9 27 1 659 61,4 32,1
1 558 58,7 12,5  1 609 60,8 25,6 1 660 61,7 33,5
1 559 58,3 12,2  1 61060,6 26,3 1 661 61,8 34,1
1 560 58,6 12,7  1 611 60,9 26,11  662 61,7 1 7
1 561 59 13,6  1 612 61,1 38 1 663 61,7 2 ,5
1 562 59,8 21,9  1 61361,2 31,6 1 664 61,5 5,9
1 563 59,3 20,9  1 614 61,4 30,6 1 665 61,3 14 ,9
1 564 59,7 19,2  1 61561,7 29,6 1 666 61,5 1 7,2
1 565 60,11 5,9  1 61661,5 28,8 1 667 61,1 m
1 566 60,7 16,7  1 61761,7 27,8 1 668 61,4 m
1 567 60,7 18,1  1 61862,22 0,3 1 669 61,4 8,8
1 568 60,7 40,6  1 61961,41 9,6 1 670 61,3 8,8
1 569 60,7 59,7  1 62061,8 19,7 1 671 61 1 8
1 570 61,166,8  1 621 61,8 18,7 1 672 61,5 1 3
1 571 61,158,8  1 622 61,6 17,7 1 673 61 3,7
1 572 60,8 64,7  1 62361,7 8,7 1 674 60,9 3,1
1 573 60,163,6  1 624 61,7 1,41  675 60,9 4 ,7
1 574 60,7 83,2  1 62561,7 5,9 1 676 60,6 4 ,1
1 575 60,482,2  1 62661,2 8,11  677 60,6 6,7
1 576 60 80,5  1 62761,9 45,8 1 678 60,6 12 ,8
1 577 59,9 78,7  1 62861,4 31,5 1 679 60,7 11 ,9
1 578 60,8 67,9  1 62961,7 22,3 1 680 60,6 12 ,4
1 579 60,457,7  1 630 62,42 1 ,7 1 681 60,1 12 ,4
1 580 60,260,6  1 63162,8 21,9 1 682 60,5 12
1 581 59,6 72,7  1 63262,22 2 ,21  683 60,4 11 ,82006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/127
 
Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis 
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis  
sū ki ų  
skaiči us  Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta Lai kas Vardinis 
sū ki ų  
skaiči us Vardinis  
su ki mo 
mo m e nta
s %  %  s  %  %   s % %  
1 684 59,9 12,4  1 735 61,12 5,6 1 786 0 0
1 685 59,6 12,4  1 736 611 4 ,6 1 787 0 0
1 686 59,6 9,1  1 737 611 0,41  788 0 0
1 687 59,9 0  1 738 60,6 m1  789 0 0
1 688 59,9 20,4  1 739 60,9 m1  790 0 0
1 689 59,8 4,4  1 74060,8 4,8 1 791 0 0
1 690 59,4 3,1  1 741 59,9 m1  792 0 0
1 691 59,5 26,3  1 742 59,8 m1  793 0 0
1 692 59,6 20,1  1 74359,1m 1  794 0 0
1 693 59,4 35  1 744 58,8 m1  795 0 0
1 694 60,9 22,1  1 74558,8 m1  796 0 0
1 695 60,5 12,2  1 74658,2m 1  797 0 0
1 696 60,1 11  1 74758,5 14,3 1 798 0 0
1 697 60,1 8,2  1 74857,5 4,41  799 0 0
1 698 60,5 6,7  1 74957,9 0 1 800 0 0
1 699 60 5,1  1 750 57,8 20,9   
1 700 60 5,1  1 75158,3 9,2  
1 701 60 9  1 75257,8 8,2  
1 702 60,1 5,7  1 753 57,5 15,3   
1 703 59,9 8,5  1 75458,4 38   
1 704 59,4 6  1 755 58,11 5,4  
1 705 59,5 5,5  1 756 58,8 11,8   
1 706 59,5 14,2  1 757 58,3 8,1  
1 707 59,5 6,2  1 758 58,3 5,5   
1 708 59,41 0,3  1 759 59 4,1  
1 709 59,6 13,8  1 760 58,24 ,9   
1 710 59,5 13,9  1 76157,9 10,1  
1 711 60,11 8,9  1 76258,5 7,5   
1 712 59,41 3,1  1 763 57,4 7   
1 713 59,8 5,4  1 76458,2 6,7   
1 714 59,9 2,9  1 765 58,2 6,6   
1 715 60,1 7,1  1 766 57,3 17,3   
1 716 59,6 12  1 767 58 11,4  
1 717 59,6 4,9  1 768 57,5 47,4  
1 718 59,42 2 ,7  1 769 57,42 8,8   
1 719 59,6 22  1 770 58,8 24,3   
1 720 60,11 7,4  1 77157,7 25,5   
1 721 60,21 6,6  1 77258,4 35,5   
1 722 59,42 8,6  1 773 58,42 9,3   
1 723 60,3 22,4  1 774 59 33,8   
1 724 59,9 20  1 775 59 18,7   
1 725 60,21 8,6  1 776 58,8 9,8   
1 726 60,3 11,9  1 777 58,8 23,9   
1 727 60,41 1 ,6  1 778 59,14 8,2  
1 728 60,6 10,6  1 779 59,4 37,2  
1 729 60,8 16  1 780 59,6 29,1  
1 730 60,9 17  1 781 50 25   
1 731 60,9 16,1  1 7824 0 20   
1 732 60,7 11,4  1 783 30 15   
1 733 60,9 11,3  1 7842 0 10   
1 734 61,11 1 ,2  1 785 10 5   
 
„m“ = variklio sukimas (angl. – motoring ) 
 L 375/128 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
ETC bandymo dinamometrinio režimo grafinis vaizdas parodytas 5 brėž. 
  
 
  
5 brėž.
 ETC dinamometro režimas 
 
__________ Sūki ų  skaičius ,  % 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/129
 
4 priedo 4 priedėlis  
 
MATAVIMO IR ĖMINIŲ ĖMIMO METODIKOS 
 
 1. ĮVADAS   Bandyti pateiktų variklių išmetami dujiniai komponentai, kietosios dalelės ir dūmai turi 
būti matuojami taikant 4 priedo 7 priedėlyje aprašytus metodus. Atitinkamuose 4 priedo 7 priedėlio punktuose yra aprašytos rekomenduojamos išmetamųjų dujinių teršalų analizės sistemos (1 punktas), rekomenduojamos kietųjų dalelių skiedimo ir ėminių ėmimo sistemos (2 punktas) ir rekomenduojami dūmų matuokliai dūmingumui matuoti (3 punktas).  
  Atliekant ESC bandymą, dujiniai komponentai turi būti nustatyti nepraskiestose 
išmetamosiose dujose. Neprivaloma, bet jas galima nustatyti praskiestose išmetamosiose dujose, jei kietosioms dalelėms nustatyti naudojama viso srauto skiedimo sistema. Kietosios dalelės turi būti nustatytos dalies srauto arba viso srauto skiedimo sistema.  
  Atliekant ETC bandymą dujiniams teršalams ir kietosioms dalelėms nustatyti, turi būti 
naudojama tik viso srauto skiedimo sistema, kuri laikoma etalonine sistema. Tačiau techninė tarnyba gali leisti naudoti dalies srauto skiedimo sistemą, jei įrodomas jos lygiavertiškumas pagal šios taisyklės 6.2 priedą ir jei techninei tarnybai pateikiamas išsamus duomenų įvertinimo ir apskaičiavimo metodikų aprašas.  
 2. DINAMOMETRO IR BANDYMŲ PATALPOS ĮRANGA   Variklių bandymus išmetamiesiems teršalams nustatyti atliekant variklio dinamometru, 
turi būti naudojama toliau nurodyta įranga. 
 2.1. Variklio dinamometras
 
  Atliekant šio priedo 1 ir 2 punktuose aprašytus bandymo ciklus, turi būti naudojamas 
tam tikrų charakteristikų variklio dinamometras. Sūkių skaičiaus matavimo sistemos tikslumas turi būti ± 2 % rodmens vertės. Sukimo momento matavimo sistemos tikslumas intervale, viršijančiame 20 % visos skalės, turi būti ± 3 % rodmens vertės, o intervale, neviršijančiame 20 % visos skalės, tikslumas turi būti ± 0,6 % visos skalės vertės. 
 2.2. Kiti prietaisai
 
  Prireikus turi būti naudojami degalų sunaudojimo, oro sunaudojimo, aušinimo 
priemonės ir tepalo temperatūros, išmetamųjų dujų slėgio ir įsiurbimo kolektoriaus slėgio mažėjimo, išmetamųjų dujų temperatūros, įsiurbiamo oro temperatūros, atmosferinio slėgio, drėgnio ir degalų temperatūros matavimo prietaisai. Šie prietaisai turi atitikti 8 lentelėje pateiktus reikalavimus. L 375/130 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
  8 lentelė.  Matavimo prietaisų tikslumas 
 
Matavimo prietaisas Tikslumas 
Degalų sąnaudos ± 2 % variklio didžiausios vertės 
Oro sąnaudos ± 2 % variklio didžiausios vertės 
Temperatūra, ≤ 600 K (327 °C) absoliuti vertė ± 2K 
Temperatūra, ≥ 600 K (327 °C) ± 1 % rodmens vertės 
Atmosferinis slėgis absoliuti vertė ± 0,1 kPa 
Išmetamųjų dujų slėgis absoliuti vertė ± 0,2 kPa 
Įsiurbiamo oro slėgio sumažėjimas absoliuti vertė ± 0,05 kPa 
Kitos slėgio vertės absoliuti vertė ± 0,1 kPa 
Santykinis drėgnis absoliuti vertė ± 3 % 
Absoliutus drėgnis ± 5 % rodmens vertės 
 2.3. Išmetamųjų dujų srautas
 
  Apskaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį nepraskiestose išmetamosiose dujose, reikia 
žinoti išmetamųjų dujų srautą (žr. 1 priedėlio 4.4 punktą). Išmetamųjų dujų srautui matuoti galima taikyti kurį nors iš šių metodų: 
  tiesiogiai matuoti išmetamųjų dujų srautą srauto matavimo tūta arba lygiaverte 
matavimo sistema; 
 atitinkamomis matavimo sistemomis matuoti oro srautą ir degalų srautą, o išmetamųjų 
dujų srautą apskaičiuoti pagal šią lygtį: 
   
G
EXHW  = G AIRW + G FUE L (drėgnų išmetamųjų dujų masė) 
   Išmetamųjų dujų srauto nustatymo tikslumas turi būti ± 2,5 % rodmens vertės arba 
didesnis. 
 2.4. Praskiestų išmetamųjų dujų srautas
 
  Išmetamųjų teršalų kiekiui praskiestose išmetamosiose dujose apskaičiuoti naudojant 
viso srauto skiedimo sistemą (privaloma ETC bandymui), reikia žinoti praskiestų išmetamųjų dujų srautą (žr. 2 priedėlio 4.3 punktą). Visas praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas (G
TO TW ) arba ciklo visa praskiestų išmetamųjų dujų masė (M TO T W ) turi 
būti išmatuoti su PDP ar CFV (4 priedo 7 priedėlio 2.3.1 punktas). Tikslumas turi būti ± 2 % rodmens vertės arba didesnis ir turi būti nustatytas pagal 4 priedo 5 priedėlio 2.4 punkto nuostatas. 
 3. DUJINIŲ KOMPONENTŲ NUSTATYMAS  3.1. Bendrosios analizatoriaus specifikacijos
 
  Analizatoriai turi turėti matavimo intervalą, atitinkantį išmetamųjų dujų komponentų 
koncentracijos matavimo tikslumo reikalavimus (3.1.1 punktas). Rekomenduojama, kad 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/131
 
analizatoriai būtų naudojami tokiame intervale, kuriame pamatuotos koncentracijos 
rodmuo sudarytų nuo 15 iki 100 % visos skalės.  
  Jei išvesties sistemos (kompiuteriai, duomenų registruotuvai) gali užtikrinti pakankamą 
tikslumą ir skiriamąją gebą intervale iki 15 % visos skalės, matavimai, kurių rodmenys mažesni kaip 15 % visos skalės, taip pat yra priimtini. Šiuo atveju siekiant užtikrinti kalibracinių kreivių tikslumą pagal 4 priedo 5 priedėlio 1.5.5.2 punktą, būtina papildomai kalibruoti bent 4 nenuliniuose teoriškai tolygiai išdėstytuose taškuose. 
  Įrangos elektromagnetinis suderinamumas (EMC) turi būti tokio lygio, kad būtų kiek 
įmanoma sumažintos papildomos paklaidos. 
 3.1.1. Matavimo paklaida   Bendroji matavimo paklaida, įskaitant kryžminį jautrį kitoms dujoms (žr. 4 priedo 5 
priedėlio 1.9 punktą), neturi būti didesnė kaip ± 5 % rodmens ar ± 3,5 % visos skalės pagal tai, kuri vertė yra mažesnė. Jei koncentracija mažesnė kaip 100 ppm, matavimo paklaida turi būti ne didesnė kaip ± 4 ppm. 
 3.1.2. Pakartojamumas   Pakartojamumas, kuris apibrėžiamas kaip 2,5 karto standartinis nuokrypis, nustatytas 10 
pakartotinių atsako į naudojamas kalibravimo ar patikros dujas matavimų, turi būti ne didesnis kaip ± 1 % visos skalės kiekviename naudojamame didesnės kaip 155 ppm (ar ppm C) koncentracijos intervale arba ± 2 % visos skalės kiekviename naudojamame mažesnės kaip 155 ppm (ar ppm C) koncentracijos intervale. 
 3.1.3. Triukšmas   Visuose taikomuose intervaluose analizatoriaus dvigubos amplitudės atsakas į nulio 
nustatymo ir kalibravimo ar patikros dujų koncentraciją per bet kurį 10 s laikotarpį turi būti ne didesnis kaip 2 % visos skalės vertės. 
 3.1.4. Nulio poslinkis   Nulio poslinkis per vieną valandą turi būti mažesnis kaip 2 % visos skalės vertės 
mažiausiame taikomame intervale. Atsakas į nulio nustatymo dujų koncentraciją yra apibrėžiamas kaip vidutinis atsakas, įskaitant triukšmą, į nulio nustatymo dujų koncentraciją per 30 s. 
 3.1.5 Patikros vertės poslinkis   Patikros vertės poslinkis per vieną valandą turi būti mažesnis kaip 2 % visos skalės 
vertės mažiausiame taikomame intervale. Patikros vertė apibrėžiama kaip skirtumas tarp atsako į patikros dujų koncentraciją ir atsako į nulio nustatymo dujų koncentraciją. Atsakas į patikros vertę apibrėžiamas kaip vidutinis atsakas, įskaitant triukšmą, į patikros dujų koncentraciją per 30 s.  L 375/132 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
3.2. Dujų džiovinimas  
  Pasirinktinai naudojamas dujų džiovinimo įtaisas turi kuo mažiau veikti matuojamų 
dujų koncentraciją. Cheminės džiovinimo priemonės nėra priimtinas metodas vandeniui iš ėminio šalinti. 
 3.3. Analizatoriai
 
  3.3.1–3.3.4 punktuose aprašyti taikytini matavimo principai. Išsamus matavimo sistemų 
aprašas pateiktas 4 priedo 7 priedėlyje. Dujos, kurių kiekį reikia nustatyti, turi būti analizuojamos šiais prietaisais. Netiesinio atsako analizatoriams leidžiama taikyti tiesinimo grandines. 
 3.3.1. Anglies monoksido (CO) analizė   Anglies monoksido analizatorius turi būti nedisperguojantis sugerties infraraudonosios 
spinduliuotės srityje (NDIR). 
 3.3.2. Anglies dioksido (CO
2) analizė 
  Anglies dioksido analizatorius turi būti nedisperguojantis sugerties infraraudonosios 
spinduliuotės srityje (NDIR). 
 3.3.3. Angliavandenilių (HC) analizė   Dyzeliniams ir LPG naudojantiems dujų varikliams angliavandenilių analizatorius turi 
būti šildomo liepsnos jonizacinio detektoriaus (HFID) tipo su detektoriumi, vožtuvais, vamzdžiais ir t. t. ir šildomas tiek, kad dujų temperatūra būtų 463 K ± 10 K (190 ± 10 °C). Dujų varikliams, kaip degalus naudojantiems NG, angliavandenilių analizatorius gali būti nešildomo liepsnos jonizacinio detektoriaus (FID) tipo, atsižvelgiant į taikomą metodą (žr. 4 priedo 7 priedėlio 1.3 punktą). 
 3.3.4. Angliavandenilių be metano (NMHC) analizė (tik NG naudojantys dujų varikliai)   Angliavandeniliai be metano nustatomi vienu iš šių metodų:  3.3.4.1 Dujų chromatografijos (GC) metodas   Angliavandeniliai be metano nustatomi iš angliavandenilių, analizuojamų pagal 3.3.3 
punktą, kiekio atimant metano kiekį, gautą dujų chromatografu (GC) ir kondicionuotą 423 K (150 °C) temperatūroje. 
 3.3.4.2. Angliavandenilių be metano skyriklio (NMC) metodas   Angliavandenilių be metano frakcija turi būti nustatoma pagal 3.3.3 punktą su šildomu 
NMC, veikiančiu kartu su FID, atimant metano kiekį iš bendro angliavandenilių kiekio. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/133
 
 
3.3.5. Azoto oksidų (NO x) analizė 
  Azoto oksidų analizatorius turi būti chemiliuminescencinio detektoriaus (CLD) arba 
šildomo chemiliuminescencinio detektoriaus (HCLD) tipo su NO
2/NO keitikliu, jei 
matuojamos sausos dujos. Jei matuojamos drėgnos dujos, turi būti naudojamas HCLD su keitikliu, kurio temperatūra būtų aukštesnė kaip 328 K (55 °C), jei vykdomi gesinimo vandens garais tikrinimo (žr. 4 priedo 5 priedėlio 1.9.2.2 punktą) reikalavimai.  
 3.4. Išmetamųjų dujinių teršalų ėminių ėmimas
 
 3.4.1. Nepraskiestos išmetamosios dujos (tik ESC)   Išmetamųjų dujinių teršalų ėminių ėmimo zondai turi būti įrengiami, kiek tai įmanoma, 
bent 0,5 m ar 3 kartus didesniu už išmetimo vamzdžio skersmenį atstumu, pasirenkant pagal tai, kuris atstumas didesnis, iki išmetamųjų dujų išmetimo sistemos išleidžiamosios angos ir pakankamai arti variklio, kad zonde būtų užtikrinta bent 343 K (70 °C) išmetamųjų dujų temperatūra. 
  Jei varikliai turi daug cilindrų ir šakotą išmetimo kolektorių, ėminio ėmimo vieta turi 
būti gana toli pasroviui, kad paimtas ėminys atspindėtų vidutinį visų cilindrų išmetamų teršalų kiekį. Daug cilindrų turinčių variklių, kurie turi atskiras išmetimo kolektorių grupes, pvz., V formos variklio konfigūraciją, atveju ėminį leidžiama imti iš kiekvienos grupės atskirai ir apskaičiuoti vidutinį išmetamųjų teršalų kiekį. Galima taikyti kitus metodus, jei būtų įrodyta, kad jie koreliuoja su anksčiau nurodytais metodais. Išmetamųjų teršalų kiekiui apskaičiuoti turi būti naudojamas visas išmetamųjų teršalų masės srautas. 
 Jei variklis turi išmetamųjų teršalų papildomo apdorojimo sistemą, išmetamųjų teršalų 
ėminys turi būti imamas pasroviui nuo papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos. 
 3.4.2. Praskiestos išmetamosios dujos (privaloma ETC, pasirinktinai ESC)   Išmetimo vamzdis nuo variklio iki viso srauto skiedimo sistemos turi atitikti 4 priedo 7 
priedėlio 2.3.1 punkto EP dalies reikalavimus. 
   Dujinių teršalų ėminio ėmimo zondas (-ai) turi būti įrengtas (-i) skiedimo tunelio 
vietoje, kurioje skiedimo oras ir išmetamosios dujos gerai sumaišomos, ir visiškai arti kietųjų dalelių ėminio ėmimo zondo.  
   Ėminiai ETC bandymui paprastai gali būti imami dviem būdais:   – teršalai renkami į ėminio ėmimo maišą visą bandymo ciklą ir matuojami baigus 
bandymą, 
   – teršalai imami nepertraukiamai ir jų kiekis integruojamas į visą ciklą; šis metodas yra 
privalomas HC ir NO
x. L 375/134 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
4. KIETŲJŲ DALELIŲ KIEKIO NUSTATYMAS   Kietosioms dalelėms nustatyti reikalinga skiedimo sistema. Skiesti galima taikant dalies 
srauto skiedimo sistemą (tik ESC) arba viso srauto skiedimo sistemą (privaloma ETC bandymui). Skiedimo sistemos pralaidumas turi būti pakankamai didelis, kad skiedimo ir ėminių ėmimo sistemoje nesikondensuotų vanduo ir kad būtų galima užtikrinti 325 K (52 °C) ar mažesnę praskiestų išmetamųjų dujų temperatūrą iki filtro laikiklių. Iš skiedimo oro leidžiama šalinti drėgmę prieš jam patenkant į skiedimo sistemą, ir tai ypač naudinga, kai oras yra labai drėgnas. Skiedimo oro temperatūra turi būti 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). Jei aplinkos temperatūra yra žemesnė kaip 293 K (20 °C), rekomenduojama pašildyti viršijant viršutinę 303 K (30 °C) temperatūros ribą. Tačiau skiedimo oro temperatūra prieš išmetamąsias dujas įleidžiant į skiedimo tunelį turi būti ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C). 
  Dalies srauto skiedimo sistema turi būti suprojektuota taip, kad išmetamųjų dujų srautas 
būtų padalytas į dvi dalis; mažesnioji, praskiesta oru, toliau naudojama kietųjų dalelių kiekiui nustatyti. Dėl to svarbu labai tiksliai nustatyti skiedimo santykį. Galima taikyti skirtingus padalijimo metodus. Šiuo atveju nuo padalijimo būdo labai priklauso ėminių ėmimo įrangos tipas ir metodika (4 priedo 7 priedėlio 2.2 punktas). Kietųjų dalelių ėminio ėmimo zondas turi būti įrengtas prie pat dujinių teršalų ėminio ėmimo zondo ir įranga turi atitikti 3.4.1 punkto nuostatas. 
  Kietųjų dalelių masei nustatyti reikia turėti kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą, 
kietųjų dalelių ėminių ėmimo filtrus, mikrogramines svarstykles ir svėrimo kamerą, kurioje būtų kontroliuojama temperatūra ir drėgnis.  
 Kietųjų dalelių ėminiams imti taikomas vieno filtro metodas, kai visam bandymo ciklui 
naudojama viena pora filtrų (žr. 4.1.3 punktą). Atliekant ESC bandymą, ėminio ėmimo tarpsnyje ypač būtina kreipti dėmesį į ėminio ėmimo trukmę ir į srautus.  
 4.1. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo filtrai
 
 4.1.1. Filtrų specifikacijos   Reikia naudoti fluorintais angliavandeniliais dengtus stiklo pluošto filtrus arba filtrus su 
anglies fluorido membrana. Visų tipų filtrų 0,3 µm DOP (dioktilftalato) sulaikymo koeficientas turi būti bent 95 %, kai per filtrą tekančio dujų srauto greitis yra nuo 35 cm/s iki 80 cm/s. 
 4.1.2. Filtrų dydis   Kietųjų dalelių filtrų mažiausias skersmuo turi būti 47 mm (37 mm veiklusis skersmuo). 
Tinka didesnio skersmens filtrai (4.1.5 punktas). 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/135
 
4.1.3. Pirminiai ir atsarginiai filtrai 
  Praskiestų išmetamųjų dujų ėminiai atliekant bandymus turi būti imami naudojant 
nuosekliai įdėtų filtrų porą (pirminis ir atsarginis filtrai). Atsarginis filtras turi būti ne toliau kaip 100 mm pasroviui nuo pirminio filtro ir neturi jo liesti. Filtrai gali būti pasverti atskirai arba kaip pora sudėti veikliosiomis pusėmis į vidų. 
 4.1.4. Per filtrą tekančio srauto greitis   Prie filtro turi būti pasiektas nuo 35 iki 80 cm/s dujų srauto greitis. Slėgio kritimo 
didėjimas nuo bandymo pradžios iki pabaigos turi būti ne didesnis kaip 25 kPa. 
 4.1.5. Filtro įkrova   Rekomenduojama mažiausia filtro apkrova turi būti 0,5 mg/1075 mm
2 veikliojo ploto. 
Dažniausiai naudojamų dydžių filtrų įkrovos vertės parodytos 9 lentelėje. 
   9 lentelė.
 Rekomenduojamos filtro įkrovos 
 
Filtro skersmuo (mm) Rekomenduojamas 
veiklusis  skersmuo Rekomenduojama 
mažiausia įkrova 
47 37 0,5 
70 60 1,3 
90 80 2,3 
110 100 3,6 
 4.2. Svėrimo kameros ir analizinių svarstyklių specifikacijos
 
 4.2.1. Sąlygos svėrimo kameroje   Kameroje (arba kambaryje), kurioje dalelių filtrai kondicionuojami ir sveriami, visą 
kondicionavimo ir svėrimo laiką turi būti užtikrinama 295 K ± 3 K (22 °C ± 3 °C) temperatūra. Turi būti užtikrinamas drėgnis, kurio rasos taško temperatūra būtų 282,5K ± 3 K (9,5 °C ± 3 °C), ir santykinis drėgnis būtų 45 % ± 8 %. 
 4.2.2. Etaloninio filtro svėrimas   Kameros (arba kambario) aplinkoje neturi būti jokių aplinkai būdingų teršalų (pvz., 
dulkių), kurie kristų ant stabilizuojamų kietųjų dalelių filtrų. Svėrimo kameros specifikacijų, apibrėžtų 4.2.1 punkte, pažeidimai leidžiami, jei šių pažeidimų trukmė yra ne ilgesnė kaip 30 min. Svėrimo kamera būtinas specifikacijas turėtų atitikti iki tol, kol į ją įeina darbuotojai. Bent du nenaudoti etaloniniai filtrai arba etaloninių filtrų poros turi būti pasverti per 4 valandas po ėminių filtrų (porų) svėrimo, bet geriau tai daryti vienu laiku. Jie turi būti tokio paties dydžio ir iš tokios pačios medžiagos, kaip ir ėminių filtrai. 
 L 375/136 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Jei tarp ėminio filtro svėrimo veiksmų etaloninių filtrų (etaloninių filtrų poros) vidutinis 
masės pokytis sudaro daugiau kaip ± 5 % (atitinkamai ± 7,5 %, jei tai filtrų pora) 
rekomenduotos mažiausios filtro įkrovos (4.1.5 punktas) masės, visi ėminių filtrai išmetami ir teršalų ėmimo bandymas kartojamas. 
    Jei svėrimo kambarys neatitinka stabilumo kriterijų, apibrėžtų 4.2.1 punkte, bet 
etaloninio filtro (poros) svėrimas atitinka anksčiau nurodytus kriterijus, variklio gamintojas gali pasirinkti, ar priimti ėminio filtro masės vertes, ar anuliuoti bandymus, sutvarkyti svėrimo kambario kontrolės sistemą ir pakartoti bandymą. 
 4.2.3. Analizinės svarstyklės   Visų filtrų masei nustatyti naudojamų analizinių svarstyklių tikslumas (standartinis 
nuokrypis) turi būti 20 µg, o skiriamoji geba – 10 µg (1 skaitmuo = 10 µg). Mažesnių nei 70 mm skersmens filtrų preciziškumas ir skiriamoji geba atitinkamai turi būti 2 µg ir 1 µg. 
 4.2.4. Papildomos kietųjų dalelių matavimo specifikacijos   Stengiantis pašalinti statinį elektros krūvį, prieš sveriant filtrus reikėtų neutralizuoti, 
pvz., naudojant polonio neutralizatorių arba panašaus poveikio įtaisą. 
 4.3. Papildomos kietųjų dalelių matavimo specifikacijos
 
  Visų skiedimo sistemos ir ėminio ėmimo sistemos dalių nuo išmetimo vamzdžio iki 
filtro laikiklio, kurios liečiasi su nepraskiestomis ir praskiestomis išmetamosiomis dujomis, konstrukcija turi kiek įmanoma mažinti kietųjų dalelių nusėdimą ar kitimą. Visos dalys turi būti pagamintos iš elektrai laidžių medžiagų, kurios nereaguoja su išmetamųjų dujų komponentais, ir įžemintos, kad būtų išvengta elektrostatikos reiškinių. 
 5. DŪMINGUMO NUSTATYMAS   Šiame punkte pateiktos privalomos ir pasirinktinai naudojamos bandymų įrangos, 
skirtos ELR bandymui, specifikacijos. Dūmų kiekis turi būti matuojamas dūmų matuokliu, kuriame būtų neskaidrumo ir šviesos sugerties koeficiento rodmenų skalės. Neskaidrumo rodmenų skalė turi būti naudojama tik dūmų matuokliui kalibruoti ir tikrinti. Bandymo ciklo dūmingumo vertės turi būti matuojamos šviesos sugerties koeficiento rodmenų skalėje. 
 5.1. Bendrieji reikalavimai
 
  ELR bandymui reikia naudoti dūmingumo matavimo ir duomenų apdorojimo sistemą, 
kurią sudaro trys funkciniai blokai. Šie blokai gali būti vieno komponento sudedamosios dalys arba tiekiami kaip vienas su kitu jungiamų komponentų sistema. Šie trys funkciniai blokai yra: 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/137
 
 – dūmų matuoklis, atitinkantis 4 priedo 7 priedėlio punkto specifikacijas, 
   – duomenų apdorojimo blokas, galintis vykdyti funkcijas, aprašytas 4 priedo 1 
priedėlio 6 punkte, 
  
– spausdintuvas ir (arba) elektroninė atmenioji terpė reikiamoms dūmingumo vertėms, 
nurodytoms 4 priedo 1 priedėlio 6.3 punkte, registruoti ir pateikti. 
 5.2. Specifiniai reikalavimai
 
 5.2.1. Tiesiškumas   Tiesiškumas turi būti ± 2 % neskaidrumo vertės.  5.2.2. Nulio poslinkis   Nulio poslinkis per vieną valandą neturi būti didesnis kaip ± 1 % neskaidrumo vertės.  5.2.3. Dūmų matuoklio rodmenys ir intervalas   Neskaidrumo vertės rodmenų intervalas turi būti nuo 0 iki 100 % neskaidrumo vertės, o 
skaitomumas turi būti 0,1 % neskaidrumo vertės. Šviesos sugerties koeficiento rodymo intervalas turi būti nuo šviesos sugerties koeficiento 0 m
-1 iki 30 m-1 , o skaitomumas 
turi būti 0,01 m-1 šviesos sugerties koeficiento. 
 5.2.4. Prietaiso atsako trukmė   Dūmų matuoklio fizikinis atsakas neturi trukti ilgiau kaip 0,2 s. Fizikinio atsako trukmė 
yra laikas, per kurį spartaus atsako imtuvo išėjimo signalas pakinta nuo 10 iki 90 % viso nuokrypio, kai matuojamų dujų neskaidrumas pasikeičia greičiau kaip per 0,1 s. 
  Dūmų matuoklio elektrinis atsakas neturi trukti ilgiau kaip 0,05 s. Elektrinio atsako 
trukmė yra laikas, per kurį dūmų matuoklio išėjimo signalas pakinta nuo 10 iki 90 % visos skalės, kai šviesos šaltinis yra išjungiamas arba visiškai užgesinamas greičiau kaip per 0,01 s. 
 5.2.5. Neutralieji filtrai   Bet kokio neutraliojo filtro neskaidrumo vertė turi būti žinoma 1,0 % tikslumu, jei jis 
naudojamas dūmų matuokliui kalibruoti, jo tiesiškumui matuoti ar matavimo intervalui nustatyti. Filtro vardinės vertės tikslumas bent kartą per metus turi būti tikrinamas pagal etaloną, susietą su nacionaliniu ar tarptautiniu standartu. 
   Neutralieji filtrai yra tikslieji įtaisai, todėl naudojami jie gali būti lengvai sugadinami. 
Naudoti juos reikia kuo mažiau, o prireikus tai reikėtų daryti atsargiai, vengiant filtrą įbrėžti ar suteršti. 
__________ L 375/138 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
4 priedo 5 priedėlis  
 
KALIBRAVIMO METODIKA 
 
 1. ANALIZĖS PRIETAISŲ KALIBRAVIMAS  1.1. Įvadas
 
  Kiekvienas analizatorius turi būti kalibruojamas taip dažnai, kiek tai yra būtina siekiant 
atitikti šioje taisyklėje keliamus tikslumo reikalavimus. Šiame punkte aprašomas kalibravimo metodas, kurį reikia taikyti kalibruojant analizatorius, nurodytus 4 priedo 4 priedėlio 3 punkte ir 4 priedo 7 priedėlio 1 punkte. 
 1.2. Kalibravimo dujos
 
  Būtina atsižvelgti į kalibravimo dujų laikymo trukmę.  Užrašoma gamintojo nurodyta kalibravimo dujų laikymo pabaigos data.  1.2.1. Dujų grynumas   Reikiamą dujų grynumą apibrėžia toliau pateiktos priemaišų kiekio ribinės vertės. 
Darbui reikia turėti šias dujas: 
   Išgrynintas azotas   (Priemaišų kiekis: ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO
2, ≤ 0,1 ppm NO) 
   Išgrynintas deguonis   (Grynumas > 99,5 % tūrio O
2) 
   Vandenilio ir helio mišinys   (40 ± 2 % vandenilio, visa kita – helis)   (Priemaišų kiekis: ≤ 1 ppm C1, ≤ 400 ppm CO
2) 
   Išgrynintas sintetinis oras   (Priemaišų kiekis: ≤ 1 ppm C1, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO
2, ≤ 0,1 ppm NO) 
 (Deguonies kiekis – 18–21 % tūrio)   Išgrynintas propanas arba CO CVS tikrinti  1.2.2. Kalibravimo ir patikros dujos   Reikia turėti tokios cheminės sudėties dujų mišinius:    C
3H 8 ir išgrynintas sintetinis oras (žr. 1.2.1 punktą); 
   CO ir išgrynintas azotas; 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/139
 
 
  NO x ir išgrynintas azotas (NO 2 kiekis šiose kalibravimo dujose turi būti ne 
didesnis kaip 5 % NO kiekio); 
   CO
2 ir išgrynintas azotas; 
   CH
4 ir išgrynintas sintetinis oras; 
   C
2H 6 ir išgrynintas sintetinis oras. 
 
 Pastaba.  Leidžiama naudoti kitus dujų mišinius, jei dujos tarpusavyje nereaguoja. 
  Tikroji kalibravimo ir patikros dujų koncentracija nuo vardinės koncentracijos vertės 
neturi skirtis daugiau kaip ± 2 %. Visos kalibravimo dujų koncentracijos pateiktos nurodant jų tūrinę dalį (tūrio procentai arba tūrio ppm). 
 Be to, kalibravimui ir patikrai naudojamos dujos gali būti gautos dujų dozatoriumi, 
skiedžiant jas išgrynintu N
2 arba išgrynintu sintetiniu oru. Maišymo įtaiso tikslumas turi 
būti toks, kad praskiestų kalibravimo dujų koncentracija galėtų būti nustatyta ± 2 % tikslumu. 
 1.3. Analizatorių ir ėminių ėmimo sistemų taikymo metodika
 
  Analizatorių taikymo metodika turi atitikti prietaiso gamintojo parengtas analizatorių 
įjungimo ir naudojimo instrukcijas. Turi būti laikomasi bent tų reikalavimų, kurie pateikti 1.4 – 1.9 punktuose. 
  1.4. Skverbties bandymas
 
  Atliekamas sistemos skverbties bandymas. Zondas atjungiamas nuo išmetimo sistemos 
ir jo galas užkemšamas. Įjungiamas analizatoriaus siurblys. Po pradinio nusistovėjimo tarpsnio visi debitmačiai turėtų rodyti nulį. Jei taip nėra, tikrinamos ėminio ėmimo linijos ir šalinamas defektas. 
  Didžiausia leistina nuotėkio norma vakuumo pusėje turi būti 0,5 % srauto, naudojamo 
toje tikrinamos sistemos dalyje. Naudojamiems srautams įvertinti galima taikyti srautus per analizatorių ir per aplenkiamuosius kanalus. 
  Kitas metodas yra pakopinio koncentracijos kitimo ėminio ėmimo linijos pradžioje 
taikymas, perjungiant nuo nulio nustatymo dujų į patikros dujas. Jei po tam tikro laiko tarpo koncentracijos rodmuo yra mažesnis, palyginti su įleistų dujų koncentracija, tai yra kalibravimo arba skverbties netikslumų. 
 L 375/140 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
1.5. Kalibravimo metodika  
 
1.5.1. Prietaiso schema   Surinktas prietaiso blokas kalibruojamas ir kalibravimo kreivės tikrinamos pagal 
etalonines dujas. Turi būti taikomi tokie patys dujų srautai, kokie yra imant išmetamųjų dujų ėminį. 
 1.5.2. Pašildymo trukmė   Reikėtų laikytis gamintojo rekomenduotos pašildymo trukmės. Jei ji nenurodyta, 
analizatorius šildyti rekomenduojama ne trumpiau kaip dvi valandas. 
 1.5.3. NDIR ir HFID analizatorius   NDIR analizatorius reguliuojamas, jei reikia, ir optimizuojama HFID analizatoriaus 
degimo liepsna (1.8.1 punktas). 
 1.5.4. Kalibravimas   Turi būti kalibruojamas kiekvienas paprastai taikomas darbo intervalas.   Naudojant išgrynintą sintetinį orą (arba azotą), CO, CO
2, NO x ir HC analizatoriuose 
nustatomas nulinis rodmuo. 
  Per analizatorius leidžiamos tam tikros kalibravimo dujos, rodmenų vertės užrašomos ir 
pagal 1.5.5 punktą brėžiama kalibracinė kreivė. 
  Iš naujo tikrinamas nulio nustatymas ir, jei reikia, kalibravimas kartojamas.  1.5.5. Kalibracinės kreivės brėžimas   1.5.5.1. Bendrosios rekomendacijos   Analizatoriaus kalibracinė kreivė turi būti brėžiama bent per penkis kalibravimo taškus 
(išskyrus nulį), išdėstytus kiek įmanoma tolygiau. Didžiausia vardinė koncentracija turi būti lygi 90 % visos skalės vertės arba didesnė. 
   Kalibracinė kreivė apskaičiuojama taikant mažiausių kvadratų metodą. Jei nustatytas 
daugianario laipsnis yra didesnis kaip 3, kalibravimo taškų skaičius (įskaitant nulį) turi būti bent lygus šio daugianario laipsniui, dar pridėjus 2. 
  Kalibracinė kreivė neturi skirtis daugiau kaip ± 2 % nuo kiekvieno kalibravimo taško 
vardinės vertės, o nuo nulio – daugiau kaip ± 1 % visos skalės vertės. 
 Pagal kalibracinę kreivę ir kalibravimo taškus galima patikrinti, ar teisingai buvo 
kalibruojama. Turi būti nurodyti įvairūs analizatoriaus būdingieji parametrai, visų pirma: 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/141
 
 
  – matavimo intervalas,   – jautris,   – kalibravimo data.   1.5.5.2. Mažesnių nei 15 % visos skalės vertės verčių srityje kalibravimas   Mažesnių nei 15 % visos skalės vertės verčių srityje analizatoriaus kalibracinė kreivė 
turi būti brėžiama dar bent per 4 papildomus tolygiai išdėstytus kalibravimo taškus (išskyrus nulį). 
  Kalibracinė kreivė apskaičiuojama taikant mažiausių kvadratų metodą.   Kalibracinė kreivė neturi nutolti daugiau kaip ± 4 % nuo kiekvieno kalibravimo taško 
vardinės vertės, o nuo nulio – daugiau kaip ± 1 % visos skalės vertės. 
 1.5.5.3. Kiti metodai   Jei įmanoma įrodyti, kad taikant kitokią metodiką (pvz., kompiuterį, elektroniniu būdu 
reguliuojamą intervalo pakeitimą ir t. t.) tikslumas gali būti toks pat, tokie kiti metodai gali būti taikomi. 
 1.6. Kalibravimo tikrinimas
 
  Kiekvienas dažniausiai naudojamas matavimų intervalas prieš kiekvieną analizę turi 
būti patikrintas pagal toliau pateiktą metodiką. 
  Kalibravimas turi būti tikrinamas naudojant nulio nustatymo dujas ir patikros dujas, 
kurių vardinė koncentracijos vertė yra didesnė kaip 80 % visos skalės matavimo intervalo. 
  Jei dviejuose nagrinėjamuose taškuose nustatytoji vertė nuo deklaruotosios etaloninės 
vertės nesiskiria daugiau kaip ± 4 % visos skalės vertės, kalibravimo parametrai gali būti pakeisti. Jei taip nėra, pagal 1.5.5 punktą turi būti gauta nauja kalibracinė kreivė. 
 1.7. NO
x keitiklio veiksmingumo bandymas  
  Keitiklio, naudojamo NO
2 paversti į NO, veiksmingumas tikrinamas taip, kaip nurodyta  
1.7.1 – 1.7.8 punktuose (6 brėž.). 
  L 375/142 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
 
6 brėž.  NO 2 keitiklio veiksmingumo matavimo įtaiso schema 
 
 1.7.1. Bandymo įrangos schema   Taikant 6 brėž. nurodytą bandymo įrangos schemą (dar žr. 4 priedo 4 priedėlio 3.3.5 
punktą) ir toliau aprašytą metodiką, keitiklių veiksmingumas gali būti patikrintas ozonatoriumi. 
 1.7.2. Kalibravimas   CLD ir HCLD kalibruojami pagal gamintojo specifikacijas dažniausiai taikomame 
darbo intervale, naudojant nulio nustatymo ir patikros dujas (kur NO kiekis turi būti apie 80 % darbo intervalo, o NO
2 koncentracija dujų mišinyje turi sudaryti mažiau kaip 
5 % NO koncentracijos). NO x analizatorius turi būti nustatytas matuoti NO režimu, kad 
patikros dujos netekėtų per keitiklį. Nustatyta koncentracija turi būti užregistruojama. 
 1.7.3. Apskaičiavimas   NO
x keitiklio veiksmingumas apskaičiuojamas pagal formulę:  
 
Veiksmingumas (%) = ⎟⎠⎞⎜⎝⎛
−−+dcba1  × 100, 
 
 kurioje:   a yra NO
x koncentracija pagal 1.7.6 punktą, 
 b yra NO x koncentracija pagal 1.7.7 punktą, 
 c yra NO x koncentracija pagal 1.7.4 punktą, 
 d yra NO x koncentracija pagal 1.7.5 punktą. 
1.7.4. Deguonies tiekimas  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/143
 
 Į dujų srautą per trišakį deguonis arba nulio patikros oras nepertraukiamai leidžiamas 
tol, kol rodoma koncentracija tampa maždaug 20 % mažesnė už 1.7.2 punkte nurodytą 
kalibravimo koncentraciją (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu). Užregistruojama nustatyta koncentracija c. Ozonatorius šio proceso metu neveikia. 
 1.7.5. Ozonatoriaus įjungimas   Įjungiamas ozonatorius, tiekiantis pakankamai ozono NO koncentracijai sumažinti iki 
maždaug 20 % (mažiausiai 10 %) 1.7.2 punkte nurodytos kalibravimo koncentracijos. Užrašoma rodoma koncentracija d (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu). 
 1.7.6. NO
x režimas 
  Tuomet NO analizatorius jungiamas matuoti NO
x režimu, taigi dujų mišinys (sudarytas 
iš NO, NO 2, O 2 ir N 2) dabar teka per keitiklį. Užrašoma rodoma koncentracija a 
(analizatorius nustatytas matuoti NOx režimu). 
 1.7.7. Ozonatoriaus išjungimas   Ozonatorius išjungiamas. Dujų mišinys, aprašytas 1.7.6 punkte, per keitiklį leidžiamas į 
detektorių. Užrašoma rodoma koncentracija b (analizatorius nustatytas matuoti NOx režimu). 
 1.7.8. NO režimas   Jungiamas NO režimas, esant išjungtam ozonatoriui, deguonies arba sintetinio oro 
srautas taip pat išjungiamas. Analizatoriaus NO
x rodmuo nuo gauto pagal 1.7.2 punktą 
rodmens neturi skirtis daugiau kaip ± 5 % (analizatorius nustatytas matuoti NO režimu). 
  1.7.9. Tikrinimo dažnis   Keitiklio veiksmingumas turi būti patikrintas prieš kiekvieną NO
x analizatoriaus 
kalibravimą. 
 1.7.10. Veiksmingumo reikalavimas   Keitiklio veiksmingumas neturi būti mažesnis kaip 90 %, tačiau labai patartina, kad 
veiksmingumas būtų didesnis kaip 95 %. 
  Pastaba. Jei ozonatorius pagal 1.7.5 punktą negali užtikrinti, jog koncentracija  nuo 
80 % sumažėtų iki 20 %, kai analizatorius yra nustatytas dažniausiai taikomam intervalui, tada turi būti taikomas didžiausias intervalas, kuriam esant būtų užtikrinamas minėtas sumažėjimas. L 375/144 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
1.8. FID reguliavimas  
 
1.8.1. Detektoriaus atsako trukmės optimizavimas   FID turi būti nustatomas taip, kaip nurodė prietaiso gamintojas. Siekiant optimizuoti 
atsaką dažniausiai taikomame intervale, kaip patikros dujas reikėtų naudoti propaną. 
  Degalų ir oro srautus nustačius pagal gamintojo rekomendaciją, į analizatorių tiekiamos 
patikros dujos, turinčios 350 ± 75 ppm C. Atsakas, esant šiam degalų srautui, nustatomas iš skirtumo tarp atsako į patikros dujas ir atsako į nulio nustatymo dujas. Degalų srautas po truputį pakopomis didinamas ir mažinamas lyginant su gamintojo specifikacija. Užrašomas patikros ir nulio nustatymo dujų atsakas esant šiems degalų srautams. Skirtumas tarp atsako į patikros ir nulio nustatymo dujas brėžiamas grafike, o degalų srautas nustatomas pagal kreivės tašką su didesniu degalų srautu. 
  1.8.2. Angliavandenilių atsako koeficientas   Analizatorius kalibruojamas pagal 1.5 punktą naudojant propaną su oru ir su išgrynintu 
sintetiniu oru. 
  Atsako koeficientai nustatomi pradedant analizatorių naudoti ir po ilgesnių laiko tarpų. 
Atsako koeficientas (R
f) konkrečiam angliavandeniliui yra FID C1 rodmens santykis su 
dujų koncentracija balione, išreikšta C1, ppm. 
  Bandymo dujų koncentracija turi būti tokio lygio, kad atsakas sudarytų maždaug 80 % 
visos skalės. Koncentracija turi būti žinoma ± 2 % tikslumu pagal gravimetrinį etaloną, išreikštą tūrio vienetais. Be to, dujų balionas prieš tai turi būti 24 valandas kondicionuojamas, esant 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C) temperatūrai. 
  Naudojamos bandymo dujos ir rekomenduojami santykinių atsako koeficientų intervalai 
yra šie: 
  metanas ir išgrynintas sintetinis oras: 1,00 ≤ R
f ≤ 1,15  (dyzeliniai ir LPG varikliai),  
 
 metanas ir išgrynintas sintetinis oras: 1,00 ≤ R f ≤ 1,07  (NG varikliai), 
 
 propenas ir išgrynintas sintetinis oras 0,90 ≤ R f  ≤ 1,1, 
  toluenas ir išgrynintas sintetinis oras: 0,90 ≤ R
f ≤ 1,10. 
  Šie dydžiai rodo santykį su atsako koeficientu (R
f) propanui ir išgrynintam sintetiniam 
orui, kuris prilygintas 1,00. 
1.8.3. Deguonies kiekio įtakos tikrinimas   Deguonies kiekio įtaka turi būti nustatyta pradedant analizatorių naudoti ir po ilgesnių  
naudojimo tarpsnių. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/145
 
 Apibrėžiamas atsako koeficientas, kuris nustatomas taip, kaip aprašyta 1.8.2 punkte. 
Bandymo dujos, kurias reikia naudoti, ir rekomenduojamas santykinis atsako 
koeficientas yra šie:  
 
propanas ir azotas: 0,95 ≤ R f ≤ 1,05. 
  Ši vertė yra santykis su atsako koeficientu (R
f) propanui ir išgrynintam sintetiniam orui, 
kuris prilygintas 1,00. 
  FID degikliui naudojamo oro deguonies koncentracija turi būti lygi degiklio oro 
deguonies koncentracijai per paskutinį deguonies įtakos tikrinimą ± 1 % mol. Jei skirtumas didesnis, turi būti patikrinta deguonies įtaka ir, jei būtina, reguliuojamas analizatorius. 
  1.8.4. Metano atskyriklio veiksmingumas (NMC, tik dujiniam varikliui, naudojančiam NG)   NMC naudojamas ėminio angliavandeniliams atskirti nuo metano, oksiduojant juos 
visus, išskyrus metaną. Geriausia būtų, kad metano konversija būtų lygi 0 %, o visų kitų angliavandenilių, kuriems atstovauja etanas, konversija būtų 100 %. Siekiant tiksliai matuoti NMHC, reikia nustatyti dvi veiksmingumo vertes, kurios būtų taikomos skaičiuojant NMHC teršalų masės srautą (žr. 4 priedo 2 priedėlio 4.3 punktą). 
  1.8.4.1. Veiksmingumas pagal metaną    Kalibravimo dujos metanas leidžiamos per FID, aplenkiant ir neaplenkiant NMC, ir 
registruojamos dvi koncentracijos. Veiksmingumas nustatomas pagal šią lygtį: 
 
CEconc
concMw
wo=− 1
/, 
  
 kurioje: 
   conc
w = HC koncentracija, kai CH 4 leidžiamas per NMC, 
 conc w/o = HC koncentracija, kai CH4 aplenkia NMC. 
  1.8.4.2. Veiksmingumas pagal etaną    Kalibravimo dujos etanas leidžiamos per FID, aplenkiant ir neaplenkiant NMC, ir 
registruojamos dvi koncentracijos. Veiksmingumas nustatomas pagal šią lygtį: 
 
CEconc
concEw
wo=− 1
/, 
  L 375/146 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 kurioje: 
  
 conc w = HC koncentracija, kai HC koncentracija, kai C 2H 6 leidžiamas per NMC, 
 conc w/o = HC koncentracija, kai C2H6 aplenkia NMC. 
  1.9. Trukdžiai naudojant CO, CO
2, ir NO x analizatorius  
  Išmetamosiose dujose esančios kitos, ne analizuojamosios, dujos prietaiso rodmenis gali 
veikti keliais būdais. NDIR prietaisai rodo daugiau nei yra iš tikrųjų, jei į trukdančias dujas prietaisas reaguoja kaip ir į nustatomas dujas, tik mažesniu laipsniu. Mažesni rodmenys gaunami, kai naudojant NDIR prietaisus, trukdančios dujos platina nustatomų dujų absorbcijos juostą, o naudojant CLD prietaisus, trukdančios dujos gesina spinduliavimą. Trukdžių tikrinimo bandymai, aprašyti 1.9.1 ir 1.9.2 punktuose, turi būti atlikti prieš pradedant naudoti analizatorių ir po ilgiau trunkančių jo naudojimo tarpsnių.  
 1.9.1. CO analizatoriaus trukdžių tikrinimas   Vandens garai ir CO
2 gali trukdyti CO analizatoriui veikti. Todėl CO 2 patikros dujos, 
kurių koncentracija yra nuo 80 iki 100 % visos bandymo metu naudojamos didžiausios darbinės koncentracijos skalės, barbotuojamos per vandenį kambario temperatūroje ir registruojamas analizatoriaus atsakas. Analizatoriaus atsakas 300 ppm ar didesnių koncentracijų intervaluose turi būti ne didesnis kaip 1 % visos skalės arba ne didesnis kaip 3 ppm mažesnių kaip 300 ppm koncentracijų intervaluose. 
  1.9.2. Gesinimo įtakos NO
x analizatoriui tikrinimas 
  Dvejopos dujos, turinčios įtakos CLD (ir HCLD) analizatoriams, yra CO
2 ir vandens 
garai. Atsakas į šiomis dujomis sukeliamą gesinimą yra proporcingas jų koncentracijai, todėl reikalingi bandymo metodai, kurie leistų nustatyti gesinimą, esant didžiausioms numatomoms koncentracijoms, kurios pasitaiko bandymų metu. 
 1.9.2.1. CO2 keliamo gesinimo tikrinimas   CO
2 patikros dujos, kurių koncentracija yra nuo 80 iki 100 % visos didžiausio darbinio 
intervalo skalės, leidžiamos per NDIR analizatorių, ir CO 2 koncentracijos vertė 
užrašoma kaip A. Paskui jos maždaug 50 % skiedžiamos NO patikros dujomis, leidžiamos per NDIR bei (H)CLD, ir CO
2 bei NO koncentracijų vertės užrašomos 
atitinkamai kaip B ir C. Tuomet CO 2 tiekimas nutraukiamas, per (H)CLD leidžiamos tik 
NO patikros dujos ir NO vertė užrašoma kaip D. 
  Gesinimas, kuris turi būti ne didesnis kaip 3 % visos skalės, skaičiuojamas pagal šią 
formulę: 
 
gesinimo % = 
100B)(DA)(DA)(C1 ×⎥
⎦⎤
⎢
⎣⎡
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛
× − ××− , 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/147
 
 kurioje: 
 
 A yra neskiesto CO 2 koncentracija, išmatuota NDIR bei išreikšta procentais, 
 B yra praskiesto CO 2 koncentracija, išmatuota NDIR bei išreikšta procentais, 
 C yra praskiesto NO koncentracija, išmatuota (H)CLD, ppm,  D yra neskiesto NO koncentracija, išmatuota (H)CLD, ppm.    Galima naudoti kitokius CO
2 ir NO patikros dujų skiedimo ir verčių apskaičiavimo 
metodus, pvz., dinaminio maišymo arba mišinių darymo metodus. 
    1.9.2.2. Vandens keliamo gesinimo tikrinimas   Šis tikrinimas taikomas matuojant tik drėgnų dujų koncentraciją. Apskaičiuojant 
gesinimą vandens garais, būtina atsižvelgti į NO patikros dujų skiedimą vandens garais ir į vandens garų koncentracijos mišinyje perskaičiavimą pagal bandymo metu laukiamą koncentraciją. 
  NO patikros dujos, kurių koncentracija yra nuo 80 iki 100 % visos normalaus darbinio 
intervalo skalės, leidžiamos per (H)CLD, ir NO koncentracijos vertė užrašoma kaip D. Paskui NO patikros dujos kambario temperatūroje barbotuojamos į vandenį, leidžiamos per (H)CLD, ir gauta NO koncentracijos vertė užrašoma kaip C. Turi būti nustatytas analizatoriaus absoliutus darbinis slėgis ir vandens temperatūra, ir tai užrašoma atitinkamai kaip E ir F. Turi būti nustatytas mišinio sočiųjų garų slėgis, kuris atitinka barboterio vandens temperatūrą F, ir jis užrašomas kaip G. Vandens garų koncentracija mišinyje (H, %) apskaičiuojama pagal formulę:  
 
H = 100 × (G/E) 
  Tikėtina praskiestų NO patikros dujų (vandens garuose) koncentracija (D
e) 
apskaičiuojama pagal šią formulę: 
 
D e = D × (1 - H/100 ) 
  Dyzelinių variklių išmetamųjų teršalų atveju didžiausia atliekant bandymą tikėtina 
išmetamų vandens garų koncentracija (Hm, %), padarius prielaidą, kad kuro H/C atomų santykis yra 1,8:1, įvertinama pagal neskiestų CO
2 patikros dujų koncentraciją (A, 
išmatuota pagal 1.9.2.1 punktą) taikant formulę: 
  
H m = 0,9 × A 
   Gesinimas vandeniu, kuris turi būti ne didesnis kaip 3 %, apskaičiuojamas pagal šią 
formulę: 
 
gesinimo % = 100 × (( D
e - C )/D e) × (H m/H), 
  kurioje:  L 375/148 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 D e yra tikėtina praskiesto NO koncentracija, ppm, 
 C yra praskiesto NO koncentracija, ppm, 
 H m yra didžiausia vandens garų koncentracija, %, 
 H yra tikroji vandens garų koncentracija, %.  
 Pastaba. 
 Svarbu, kad šiam tikrinimui NO2 koncentracija NO patikros dujose būtų 
kiek įmanoma mažesnė, nes apskaičiuojant gesinimą, nebuvo atsižvelgta į tai, kiek NO
2 sugėrė vanduo. 
 1.10. Kalibravimo dažnis
 
  Analizatoriai pagal 1.5 punktą kalibruojami bent kas 3 mėnesius arba po sistemos 
taisymo ar keitimo, kurie gali turėti įtakos kalibravimui. 
 2. CVS SISTEMOS KALIBRAVIMAS  2.1. Bendrosios nuostatos
 
  CVS sistema kalibruojama naudojant tikslų debitmatį, susietą su nacionaliniais arba 
tarptautiniais etalonais, ir ribojimo įtaisą. Srautas per sistemą matuojamas, esant 
skirtingam srauto ribojimo nustatymui, o sistemos kontroliniai dydžiai išmatuojami ir susiejami su srautu. 
 
 Galima naudoti įvairių tipų debitmačius, pvz., kalibruotą Venturi debitmatį, kalibruotą 
laminarinio srauto debitmatį ar kalibruotą turbininį matuoklį. 
 2.2. Tūrinio siurblio (PDP) kalibravimas
 
  Visi su siurbliu susiję dydžiai turi būti matuojami vienu metu su debitmačio, kuris su 
siurbliu sujungtas nuosekliai, dydžiais. Brėžiama apskaičiuoto srauto (m
3/min siurblio 
įsiurbimo angoje absoliutaus slėgio ir temperatūros sąlygomis) priklausomybės kreivė nuo koreliacinės funkcijos, kuri yra tam tikros siurblio dydžių kombinacijos vertė. Tada turi būti sudaryta tiesinė lygtis, kuri susieja siurblio srautą ir koreliacinę funkciją. Jei siurblio pavaros sūkių skaičius gali būti skirtingas, ji turi būti kalibruojama kiekvienam naudojamam intervalui. Kalibruojant turi būti užtikrinta pastovi temperatūra. 
 2.2.1. Duomenų analizė   Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą 
ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausia 6 padėtys) apskaičiuojamas oro srauto greitis (Q
s) 
m3/min standartinėms sąlygoms. Oro srauto greitis toliau verčiamas siurblio srautu (V 0), 
kuris apskaičiuojamas m3/sūkiui, esant absoliučiam slėgiui ir absoliučiai temperatūrai 
siurblio įsiurbimo angoje, pagal šią lygtį: 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/149
 
 
As
0p101,3
273T
nQV × × = , 
 
 kurioje: 
  Q
s = oro srauto greitis standartinėmis sąlygomis (101,3 kPa, 273 K), m3/s, 
 T = temperatūra siurblio įėjimo angoje, K,  p
A = absoliutus slėgis siurblio įėjimo angoje (p B - p i), kPa, 
 n = siurblio sūkių skaičius, s-1. 
   Siekiant įvertinti slėgio kitimo siurblyje ir siurblio slydimo greičio įtaką, 
apskaičiuojama koreliacijos funkcija (X
0), susiejanti siurblio sūkių skaičių, slėgių 
siurblio įėjimo ir išėjimo angose skirtumą ir absoliutų slėgį siurblio išėjimo angoje: 
 
X 0 = 
Ap
p∆p
n1× , 
 
 kurioje: 
  ∆p
P = slėgių siurblio įėjimo ir išėjimo angose skirtumas, kPa, 
 p A = absoliutus slėgis siurblio išėjimo angoje, kPa. 
  Taikant mažiausių kvadratų metodą, gaunama ši kalibravimo lygtis:  
V
0 = D 0 - m × (X 0) 
  D
0 ir m yra atitinkamai atkarpa ordinačių ašyje ir krypties koeficientas – regresijos 
tieses apibūdinančios konstantos. 
   Jei CVS sistemos siurblys gali veikti skirtingu sūkių skaičiumi, kalibracinės kreivės, 
gautos skirtingiems siurblio srautams, turi būti apytikriai lygiagrečios, o atkarpos ordinačių ašyje vertės (D
0) mažėjant siurblio srautui turi didėti. 
  Pagal lygtį apskaičiuotos vertės turi būti lygios išmatuotai V
0 vertei ± 0,5 %, Skirtingų 
siurblių m vertės skiriasi. Kietųjų dalelių srautas per tam tikrą laiką sumažina siurblio slydimą; tai atspindi m vertės mažėjimas. Todėl siurblys turi būti kalibruojamas prieš pradedant jį naudoti po didesnio taisymo ir tada, kai visos sistemos tikrinimas (2.4 punktas) rodo, jog pakito slydimo greitis. 
 2.3. Ribinio srauto Venturi debitmačio (CFV) kalibravimas
 
  CFV kalibravimas grindžiamas ribinio srauto per Venturi debitmatį lygtimi. Dujų 
srautas yra slėgio įleidžiamojoje angoje ir temperatūros funkcija, kaip tai parodyta šioje lygtyje: 
 L 375/150 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
Q s = 
TpKA v×, 
 kurioje: 
  K
v = kalibravimo koeficientas, 
 p A = absoliutusis slėgis Venturi debitmačio įleidžiamojoje angoje, kPa, 
 T = temperatūra Venturi debitmačio įleidžiamojoje angoje, K.  2.3.1. Duomenų analizė   Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą 
ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausia 8 padėtys) apskaičiuojamas oro srauto greitis (Q
s) 
m3/min standartinėms sąlygoms. Kalibravimo koeficientas kiekvienai srauto ribojimo 
padėčiai apskaičiuojamas kalibravimo duomenis taikant pagal lygtį: 
 
K v = 
As
pT Q×, 
 
 kurioje:   Q
s = oro srauto greitis standartinėmis sąlygomis (101,3 kPa, 273 K), m3/s, 
 T = temperatūra Venturi debitmačio įleidžiamojoje angoje, K;  p
A = absoliutusis slėgis Venturi debitmačio įleidžiamojoje angoje, kPa. 
  Siekiant nustatyti ribinio srauto intervalą, brėžiamas K
v priklausomybės nuo slėgio 
Venturi debitmačio įleidžiamojoje angoje grafikas. Ribiniam (su uždaryta sklende) srautui K
v vertė yra palyginti pastovi. Kai slėgis mažėja (vakuumas didėja), srautas per 
Venturi neribojamas, K v mažėja, ir tai rodo, kad CFV naudojamas už leistino intervalo 
ribų. 
  Bent aštuoniuose taškuose ribinio srauto intervale turi būti apskaičiuota vidutinė K
v 
vertė ir standartinis nuokrypis. Standartinis nuokrypis turi būti ne didesnis kaip ± 0,3 % vidutinės K
v vertės. 
 2.4. Visos sistemos tikrinimas
 
  Bendras CVS ėminio ėmimo ir analizės sistemos tikslumas turi būti nustatytas į įprastu 
režimu veikiančią sistemą įleidžiant tam tikrą išmetamųjų dujų kiekį. Teršalas yra analizuojamas ir masė apskaičiuojama pagal 4 priedo 2 priedėlio 4.3 punktą, išskyrus propaną, kuriam vietoj HC atveju taikomo 0,000479 koeficiento taikomas  0,000472 koeficientas. Turi būti pasirenkamas vienas iš šių metodų. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/151
 
2.4.1. Matavimas su ribinio srauto tūta 
  Žinomas grynųjų dujų (anglies monoksido arba propano) kiekis turi būti per kalibruotą 
ribinio srauto tūtą įleidžiamas į CVS sistemą. Jei įsiurbimo angoje slėgis pakankamai didelis, srautas, reguliuojamas ribinio srauto tūta, nepriklauso nuo slėgio tūtos išėjimo angoje (≡ ribinis srautas). CVS sistema turi būti naudojama maždaug 15–10 min., t.y. taip, kaip ir atliekant įprastą išmetamųjų dujų bandymą. Dujų ėminys turi būti analizuojamas įprasta įranga (ėminio ėmimo maišas arba integravimo metodas) ir apskaičiuojama dujų masė. Tokiu būdu nustatyta masė turi būti 3 % tikslumu lygi žinomai įleistų dujų masei.  
 2.4.2. Matavimas taikant gravimetrinį metodą   Anglies monoksido arba propano pripildyto mažo baliono masė turi būti nustatyta ± 
0,01 gramo tikslumu. CVS sistema turi būti naudojama taip, kaip ir atliekant įprastą išmetamųjų dujų bandymą, maždaug  5–10 min., kai į ją įpurškiamas anglies monoksidas arba propanas. Išleistų grynųjų dujų kiekis turi būti nustatomas pagal masių skirtumą. Dujų ėminys turi būti analizuojamas įprasta įranga (ėminio ėmimo maišas arba integravimo metodas) ir apskaičiuojama dujų masė. Tokiu būdu nustatyta masė turi būti 3 % tikslumu lygi žinomai įleistų dujų masei.  
 3. KIETŲJŲ DALELIŲ MATAVIMO SISTEMOS KALIBRAVIMAS  3.1. Įvadas
 
  Kiekvienas komponentas turi būti kalibruojamas taip dažnai, kiek tai yra būtina, kad 
atitiktų šioje taisyklėje keliamus tikslumo reikalavimus. Kalibravimo metodas, kurį reikia taikyti 4 priedo 4 priedėlio 4 punkte ir 4 priedo 7 priedėlio 2 punkte nurodytiems komponentams, aprašytas šiame punkte. 
 3.2. Srauto matavimas
 
  Debitmačių arba srauto matavimo aparatūros kalibravimas turi būti susietas su 
nacionaliniais ir (arba) tarptautiniais etalonais. Didžiausia išmatuotos vertės paklaida turi būti ±2 % rodmens vertės. 
  Jei dujų srautas yra nustatomas matuojant slėgių skirtumą, didžiausia skirtumo paklaida 
turi būti tokia, kad G
EDF būtų nustatomas ± 4 % tikslumu (taip pat žr. 4 priedo 7 
priedėlio 2.2.1 punktą, EGA). Jis gali būti apskaičiuojamas imant kiekvieno prietaiso vidutines kvadratines paklaidas. 
  3.3. Dalies srauto skiedimo sąlygų tikrinimas
 
  Išmetamųjų dujų greičio ir slėgio svyravimų intervalas turi būti patikrintas ir nustatytas 
pagal 4 priedo 7 priedėlio 2.2.1 punkto EP dalies reikalavimus, jei taikoma. 
 L 375/152 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
3.4. Kalibravimo dažnis  
 
 Srauto matavimo prietaisai turi būti kalibruojami bent kas 3 mėnesius arba tada, kai 
sistema buvo taisyta ar kiek nors keičiama, jei tai galėjo turėti įtakos kalibravimui. 
 4. DŪMINGUMO MATAVIMO ĮRANGOS KALIBRAVIMAS  4.1. Įvadas
 
 
 Dūmų matuoklis turi būti kalibruojamas taip dažnai, kiek tai yra būtina, kad atitiktų šios 
taisyklės tikslumo reikalavimus. Kalibravimo metodas, kurį reikia taikyti 4 priedo 4 priedėlio 5 punkte ir 4 priedo 7 priedėlio 3 punkte nurodytiems komponentams, aprašytas šiame punkte. 
 4.2. Kalibravimo metodika
 
  4.2.1. Pašildymo trukmė   Dūmų matuoklis pašildomas ir stabilizuojamas pagal gamintojo rekomendacijas. Jei 
dūmų matuoklis turi prapūtimo oru sistemą, neleidžiančią prietaiso optikai pasidengti suodžiais, ši sistema turi būti taip pat įjungta ir nustatyta pagal gamintojo rekomendacijas. 
  4.2.2. Atsako tiesiškumo nustatymas    Dūmų matuoklio tiesiškumas turi būti tikrinamas pagal gamintojo rekomendacijas 
neskaidrumo rodmenų skalėje. Į dūmų matuoklį įstatomi trys žinomą praleidimo koeficiento vertę turintys neutralieji filtrai, kurie turi atitikti 4 priedo 4 priedėlio 5.2.5 punkto reikalavimus, ir registruojama rodmens vertė. Neutraliųjų filtrų neskaidrumo vardinės vertės turi būti maždaug 10 %, 20 % ir 40 %. 
   Tiesiškumas nuo vardinės neutraliojo filtro vertės turi skirtis ne daugiau kaip ± 2 % 
neskaidrumo vertės. Bet koks netiesiškumas, didesnis už nurodytą vertę, prieš bandymą turi būti pataisytas. 
  4.3. Kalibravimo dažnis
 
  Dūmų matuoklis turi būti kalibruojamas pagal 4.2.2 punktą bent kas 3 mėnesius arba po 
sistemos taisymo, galinčio turėti įtakos kalibravimui. 
 
__________ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/153
 
4 priedo 6 priedėlis  
 
ANALIZĖS IR ĖMINIŲ ĖMIMO SISTEMOS 
 
5. 1. IŠMETAMŲJŲ DUJŲ KIEKIO NUSTATYMAS 
 5.1. 1.1. Įvadas   Rekomenduojamos ėminių ėmimo ir analizės sistemos išsamiai apibūdintos 1.2 punkte 
ir 7 bei 8 brėž.. Kadangi lygiaverčius rezultatus galima gauti taikant skirtingas konfigūracijas, nebūtina tiksliai laikytis 7 ir 8 brėž.. Papildomai informacijai gauti ir komponentų sistemų funkcijoms koordinuoti galima naudoti papildomus komponentus, pvz., prietaisus, vožtuvus, solenoidus, siurblius ir jungiklius. Kitų komponentų, kurie nėra būtini kai kurių sistemų tikslumui užtikrinti, gali ir nebūti, jei jų nenaudoti leidžia geras inžinerinis sprendimas.  
 
 
7 brėž.  Neapdorotų išmetamųjų dujų CO, CO 2, NO x, HC analizės sistemos 
schema, tik ESC bandymams 
  L 375/154 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
1.2. Analizės sistemos aprašas  
 
Aprašytoji analizės sistema dujiniams teršalams nustatyti neapdorotose (7 brėž., tik ESC 
bandymams) ar praskiestose (8 brėž., ETC ir ESC bandymams) išmetamosiose dujose, kuri naudoja: 
 
− HFID analizatorių angliavandenilių kiekiui matuoti; 
− NDIR analizatorius anglies monoksido ir anglies dioksido kiekiui matuoti; 
− HCLD arba lygiavertį analizatorių azoto oksidų kiekiui matuoti. 
 
Ėminiai visų komponentų analizei gali būti imami vienu ėminių ėmimo zondu arba dviem labai arti vienas nuo kito įrengtais ėminių ėmimo zondais; viduje ėminiai 
paskirstomi tarp įvairių analizatorių. Būtina tikrinti, kad išmetamųjų teršalų 
komponentai nesikondensuotų (įskaitant vandenį ir sieros rūgštį) jokiame analizės sistemos taške. 
 
 
 
8 brėž.  Praskiestų išmetamųjų dujų CO, CO 2, NO x, HC analizės sistemos schema, ETC 
bandymams, ESC bandymams pasirinktinai 
   žr. 21 brėžin į  
ta p at i plokšt uma  
žr. 
21  brėžin į  
žr. 
20  brė-
žin į  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/155
 
5.1.1. 1.2.1. 7 ir 8 brėž. komponentai 
 
EP: išmetimo vamzdis 
 SP1:  išmetamųjų teršalų ėmimo zondas (tik 7 brėž.) 
 Rekomenduojamas tiesus, daugiaskylis uždaro galo zondas iš nerūdijančio plieno. Vidinis skersmuo turi būti ne didesnis už vidinį ėminių ėmimo linijos skersmenį. Zondo sienelių storis turi būti ne didesnis kaip 1 mm. Turi būti ne mažiau kaip trys 3 skylės trijose skirtingose radialinėse plokštumose, per kurias galėtų tekėti maždaug tas pat srautas. Zondas savo pločiu turi užimti bent 80 % išmetimo vamzdžio skersmens. Galima naudoti vieną ar du ėminių ėmimo zondus.   SP2:  HC ėminio ėmimo praskiestose išmetamosiose dujose zondas (tik 8 brėž.) 
 Zondas turi:  
− būti apibrėžtas kaip pirmoji 254 – 762 mm ilgio šildomosios ėminių ėmimo linijos 
HSL1 dalis; 
 
− turėti bent 5 mm vidinį skersmenį; 
 − būti įrengtas toje skiedimo tunelio DT (žr. 2.3 punkto 20 brėž.) vietoje, kurioje 
skiedimo oras ir išmetamosios dujos yra gerai sumaišomos (t. y. maždaug 10 tunelio 
skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į skiedimo tunelį); 
 
− būti pakankamai toli nuo kitų zondų ir tunelio sienos, kad nebūtų kokių nors srovių 
ar sūkurių įtakos; 
 
− būti šildomas, kad dujų srauto temperatūra ties zondo išėjimo anga padidėtų iki 463 
K ± 10 K (190 °C ± 10 °C). 
 
SP3:  CO, CO
2, NO x ėminio ėmimo praskiestose išmetamosiose dujose zondas (tik 
8 brėž.) 
 Zondas turi:  
− būti toje pat plokštumoje, kaip ir SP 2; 
 − būti pakankamai toli nuo kitų zondų ir tunelio sienos, kad nebūtų kokių nors srovių 
ar sūkurių įtakos; 
 
− būti izoliuotas per visą jo ilgį ir šildomas iki ne žemesnės kaip 328 K (55 °C) 
temperatūros, kad nesikondensuotų vanduo. 
 HSL1:  šildoma ėminių ėmimo linija L 375/156 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
Ėminių ėmimo linija ėminys nuo atskiro zondo patenka į padalijimo tašką (-us) ir HC analizatorių.  Ėminių ėmimo linija turi:  
− būti ne mažesnio kaip 5 mm ir ne didesnio kaip 13,5 mm vidinio skersmens; 
 − būti pagaminta iš nerūdijančio plieno arba PTFE; 
 − užtikrinti 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C) temperatūrą, matuojamą kiekvienoje 
atskirai kontroliuojamoje šildomoje dalyje, jei išmetamųjų dujų temperatūra ėminių 
ėmimo zonde yra lygi 463 K (190 °C) ar žemesnė; 
 
− užtikrinti didesnę kaip 453 K (180 °C) sienelių temperatūrą, jei išmetamųjų dujų 
temperatūra ėminių ėmimo zonde yra aukštesnė kaip 463 K (190 °C); 
 
− prieš pat šildomą filtrą F2 ir HFID užtikrinti 463 K ± 10 K (190°C ± 10 °C) dujų 
temperatūrą. 
 
HSL2:  šildoma NO
x ėminių ėmimo linija 
 Ėminių ėmimo linija turi:  
− užtikrinti 328–473 K (55–200 °C) sienelių temperatūrą iki pat keitiklio C, jei 
naudojama aušinimo vonia B, ir iki pat analizatoriaus, jei aušinimo vonia B 
nenaudojama; 
 
− būti pagaminta iš nerūdijančio plieno arba PTFE; 
 
SL: CO ir CO
2 ėminių ėmimo linija 
 Linija turi būti pagaminta iš PTFE ar nerūdijančio plieno. Ji gali būti šildoma ir nešildoma.  BK:  fono ėminių ėmimo maišas (pasirinktinai; tik 8 brėž.) 
 Imti ėminius, kuriuose nustatomos fono koncentracijos.  BG: ėminių ėmimo maišas (pasirinktinai; 8 brėž., tik CO ir CO
2 ėminiams) 
 Imti ėminius, kuriuose nustatomos bandomosios koncentracijos.  F1: šildomas priešfiltris (pasirinktinai) 
 Jo temperatūra turi būti tokia pat kaip HSL1.  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/157
 
F2: šildomas filtras 
 
Filtras turi šalinti bet kokias kietąsias daleles iš dujų ėminio prieš jam patenkant į analizatorių. Jo temperatūra turi būti tokia pat kaip HSL1. Prireikus filtras turi būti pakeistas.  P: šildomas ėminių ėmimo siurblys 
 Siurblys turi būti pašildomas iki HSL1 temperatūros.  HC: š ildomas liepsnos jonizacinis detektorius (HFID) angliavandeniliams 
nustatyti. 
 Temperatūra turi būti užtikrinama nuo 453 K iki 473 K (nuo 180 °C iki 200 °C).  CO, CO
2:  NDIR analizatoriai anglies monoksidui ir anglies dioksidui nustatyti (gali 
būti naudojami skiedimo santykiui nustatyti matuojant kietųjų dalelių kiekį). 
 NO: CLD ar HCLD analizatorius azoto oksidams nustatyti. 
 
Jei naudojamas HCLD, jo temperatūra turi būti užtikrinama nuo 328 K iki 473 K (nuo 
55 °C iki 200 °C). 
 
C: keitiklis 
 Keitiklis turi būti naudojamas NO
2 kataliziškai redukuoti iki NO prieš analizę CLD ar 
HCLD.   B: aušinimo vonia (neprivaloma) 
 Vandeniui iš išmetamųjų dujų ėminio atšaldyti ir kondensuoti. Vonios temperatūra užtikrinama nuo 273 K iki 277 K (nuo 0 °C iki 4 °C) naudojant ledą arba šaldant. Tokia temperatūra neprivaloma, jei analizatoriuje nėra vandens garų, kaip nustatyta 4 priedo 5 priedėlio 1.9.1 ir 1.9.2 punktuose. Jei vanduo pašalinamas jį kondensuojant, tai vandens gaudyklėje arba pasroviui nuo jos turi būti stebima ėminio dujų temperatūra arba rasos taško temperatūra. Ėminio dujų temperatūra arba rasos taško temperatūra turi būti ne aukštesnė kaip 280 K (7 °C). Negalima vandens šalinti cheminėmis džiovinimo priemonėmis.  T1, T2, T3:  temperatūros jutiklis 
 Dujų srauto temperatūrai stebėti.   T4: temperatūros jutiklis 
 NO
2–NO keitiklio temperatūrai stebėti.  
 L 375/158 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
T5: temperatūros jutiklis 
 
Aušinimo vonios temperatūrai stebėti.  G1, G2, G3:  slėgmatis 
 Slėgiui ėminio ėmimo linijose matuoti.  R1, R2:  slėgio reguliatorius 
 Atitinkamai degalų ir oro, tiekiamų HFID, slėgiui reguliuoti.  R3, R4, R5:  slėgio reguliatorius 
 Slėgiui ėminio ėmimo linijose ir srautui į analizatorius reguliuoti.  FL1, FL2, FL3:  debitmatis 
 Srautui aplenkiamojoje grandinėje stebėti.  FL4 – FL6:  debitmatis (pasirinktinai) 
 Srautui per analizatorius stebėti. 
 
V1 – V5: selektoriaus vožtuvas 
 
Tinkami vožtuvai ėminiui imti ir patikros bei nulio nustatymo dujoms į analizatorius tiekti.  V6, V7: solenoidinis vožtuvas 
 NO
2-NO keitikliui aplenkti. 
 V8: adatinis vožtuvas 
 Balansuoti srautui tarp NO
2-NO keitiklio C ir aplenkiamosios grandinės.  
 V9, V10: adatinis vožtuvas 
 Srautams į analizatorius reguliuoti.  V11, V12:  svirtinis vožtuvas (pasirinktinai) 
 Kondensatui iš vonios B išleisti.  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/159
 
1.3. NMHC analizė (tik dujiniams varikliams, kuriems kaip degalai naudojamos NG)  
5.1.2.  
5.1.3. 1.3.1.  Dujų chromatografinis metodas (GC, 9 brėž.) 
 Taikant GC metodą, mažo žinomo tūrio ėminys įpurškiamas į analizės kolonėlę, per kurią jį perneša inertinės nešančiosios dujos. Kolonėlėje įvairūs komponentai atskiriami pagal jų virimo temperatūrą, todėl iš kolonėlės jie yra išplaunami skirtingu laiku. Toliau jie pereina detektorių, kurio atsako elektros signalo dydis priklauso nuo komponento koncentracijos. Kadangi tai nėra nepertraukiamos analizės metodas, jis gali būti taikomas tik kartu su ėminio ėmimo į maišą metodu, aprašytu 4 priedo 4 priedėlio 3.4.2 punkte. 
 
NMHC analizei turi būti naudojamas automatinis GC su FID. Išmetamosios dujos surenkamos ėminių ėmimo maiše, iš kurio paimta dalis dujų įpurškiama į GC. Ėminys Porapak kolonėlėje atskiriamas į dvi dalis (CH
4/oras/CO ir NMHC/CO 2/H 2O). 
Kolonėlėje su molekuliniu sietu CH 4 atskiriamas nuo oro ir CO ir patenka į FID, kuriuo 
matuojama jo koncentracija. Visas ciklas nuo vieno ėminio įpurškimo iki kito ėminio įpurškimo gali trukti 30 s. Siekiant nustatyti NMHC, CH
4 koncentracija turi būti atimta 
iš visų HC koncentracijos (žr. 4 priedo 2 priedėlio 4.3.1 punktą). 
 
Tipinė GC įranga, surinkta reguliariai CH 4 analizei atlikti, pateikta 9 brėž. Galima 
taikyti kitus GC metodus, kurie paremti geru inžineriniu sprendimu. 
 
 ėminys L 375/160 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
9 brėž.  Metano analizės proceso schema (GC metodas) 
 
5.1.3.1. 9 brėž. komponentai 
 
PC: Porapak kolonėlė 
 Turi būti naudojama 610 mm ilgio × 2,16 mm vidinio skersmens kolonėlė, pripildyta Porapak N, 180/300 µm (50/80 skylučių), kuri prieš pradedant analizę bent 12 val. turi būti kondicionuojama nešančiosiomis dujomis 423 K (150 °C) temperatūroje.  MSC: kolonėlė su molekuliniu sietu 
 Turi būti naudojama 13X tipo, 250/350 µm (45/60 skylučių), 1220 mm ilgio × 2,16 mm vidinio skersmens kolonėlė, kuri prieš pradedant analizę bent 12 val. turi būti kondicionuojama nešančiosiomis dujomis 423 K (150 °C) temperatūroje.  OV: krosnis 
 Užtikrinti kolonėlių ir vožtuvų pastovią temperatūrą, reikalingą analizatoriui veikti, ir kondicionuoti kolonėles 423 K (150 °C) temperatūroje.  SLP: ėminio kilpelė 
 Reikiamo ilgio vamzdelis iš nerūdijančio plieno, maždaug 1 cm
3 tūriui gauti. 
 P: s iurblys 
 Ėminiui į dujų chromatografą tiekti.  D: džiovintuvas 
 Turi būti naudojamas džiovintuvas su molekuliniu sietu vandeniui ir kitoms priemaišoms, kurių galėtų būti nešančiosiose dujose, šalinti.  HC: liepsnos jonizacinis detektorius (FID) metano koncentracijai matuoti. 
 V1: ėminio įpurškimo vožtuvas 
 Iš ėminio ėmimo maišo per SL, parodytai 8 brėž., paimtam ėminiui įpurkšti. Jo neveikusis tūris turi būti mažas, jis turi nepraleisti dujų ir pakelti temperatūrą iki 423 K (150 °C).  V3: selektoriaus vožtuvas 
 Pasirinkti tarp patikros dujų ir ėminio įleidimo bei srauto uždarymo. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/161
 
 
V2, V4, V5, V6, V7, V8: adatinis vožtuvas 
 Srautų parametrams sistemoje nustatyti.  R1, R2, R3: slėgio reguliatorius 
 Atitinkamai degalų (= nešančiųjų dujų), ėminio ir oro srautui reguliuoti.  FC: srauto kapiliaras 
 Oro srautui į FID kontroliuoti.  G1, G2, G3: slėgmatis 
 Atitinkamai degalų (arba nešančiųjų dujų), ėminio ir oro srautui reguliuoti.  F1, F2, F3, F4, F5: filtras 
 Sukepinto metalo filtrai, kurie siurblį arba prietaisą saugo nuo metalo nuodegų patekimo.  FL1:  debitmatis 
 Ėminio srautui aplenkiamojoje grandinėje matuoti. 
5.1.4.  
5.1.5. 1.3.2. Metano atskyriklio metodas (NMC, 10 brėž.) 
 
Atskyriklyje visi angliavandeniliai, išskyrus CH
4, oksiduojami į CO 2 ir H 2O, taigi 
ėminiui perėjus NMC, FID detektorius aptinka tik CH 4. Jei taikomas ėminio ėmimo į 
maišą metodas, SL turi būti įrengta srauto nukreipimo sistema (žr. 1.2 punkto 8 brėž.), kuria srautas gali būti pakaitomis leidžiamas per metano atskyriklį ar jį aplenkiant, kaip tai parodyta 10 brėž. viršutinėje dalyje. Matuojant NMHC, abi vertės (HC ir CH4) turi būti FID pamatuotos ir užregistruotos. Jei taikomas integravimo metodas, HSL1 (žr. 1.2 punkto 8 brėž.) lygiagrečiai nuolatiniam FID turi būti įrengtas NMC, nuosekliai sujungtas su antruoju FID (žr. 1.2 punkto 8 brėž.), kaip tai pavaizduota 10 brėž. apačioje. Matuojant NMHC, abi vertes (HC ir CH
4) FID turi pamatuoti ir užrašyti. 
 
Prieš pradedant darbą 600 K (327 °C) ar aukštesnėje temperatūroje turi būti nustatytas atskyriklio katalizinis poveikis CH
4 ir C 2H 6, kai vandens kiekis yra būdingas 
išmetamųjų teršalų srautų sąlygoms. Bandymui paimtame išmetamųjų dujų sraute turi būti žinomi rasos taško temperatūra ir O
2 lygis. Turi būti užrašomas santykinis FID 
atsakas į CH 4 koncentraciją(žr. 4 priedo 5 priedėlio 1.8.2 punktą). 
 L 375/162 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
Ėminio ėmimo į maišą metodas 
 
Integravimo metodas 
 
10 brėž.  Metano analizės proceso, naudojant metano atskyriklį (NMC), schema 
  
5.1.5.1. 10 brėž. komponentai 
 NMC: metano atskyriklis 
 Skirtas visiems angliavandeniliams, išskyrus metaną, oksiduoti.  HC: Šildomas liepsnos jonizacinis detektorius (HFID) 
 
Skirtas HC ir CH
4 koncentracijoms matuoti. Temperatūra turi būti užtikrinama nuo 453 
K iki 473 K (nuo 180 °C iki 200 °C). 
 
V1: selektoriaus vožtuvas 
 
Pasirinkti tarp ėminio, nulio nustatymo ir patikros dujų. V1 yra identiškas 8 brėž. V2.  ėminys 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/163
 
V2, V3: solenoidinis vožtuvas 
 
Aplenkti NMC.  V4: adatinis vožtuvas 
 Balansuoti srautui tarp NMC ir aplenkiamosios grandinės.  R1: slėgio reguliatorius 
 Reguliuoti slėgiui ėminio ėmimo linijoje ir srautui į HFID. R1 yra identiškas 8 brėž. R3.  FL1: debitmatis 
 Ėminio srautui aplenkiamojoje grandinėje matuoti. FL1 yra identiškas 8 brėž. FL1. 
 5.1.6. 2. IŠMETAMŲJŲ DUJŲ PRASKIEDIMAS IR KIETŲJŲ DALELIŲ KIEKIO 
NUSTATYMAS 
 
5.1.7. 2.1. Įvadas
 
 
Rekomenduojamos skiedimo ir ėminių ėmimo sistemos išsamiai apibūdintos 2.2, 2.3 bei 2.4 punktuose ir 11–22 brėž.. Kadangi lygiaverčius rezultatus galima gauti taikant skirtingas konfigūracijas, nebūtina tiksliai laikytis šių brėž. Papildomai informacijai gauti ir komponentų sistemų funkcijoms koordinuoti galima naudoti papildomus komponentus, pvz., prietaisus, vožtuvus, solenoidus, siurblius ir jungiklius. Kitų komponentų, kurie nėra būtini kai kurių sistemų tikslumui užtikrinti, gali ir nebūti, jei jų nenaudojimas paremtas geru inžineriniu sprendimu.  
 
5.1.8. 2.2. Dalies srauto skiedimo sistema
 
 Skiedimo sistema yra apibūdinta 11–19 brėž.; jai taikomas išmetamųjų teršalų srauto dalies praskiedimas. Išmetamųjų teršalų srauto padalijimas ir vėlesnis praskiedimas gali būti atliekamas skirtingų tipų skiedimo sistemose. Siekiant vėliau surinkti kietąsias daleles, visas praskiestų išmetamųjų teršalų srautas arba tik jo dalis leidžiami į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą (2.4 punkto 21 brėž.). Pirmasis metodas vadinamas viso ėminių ėmimo tipu, antrasis metodas – dalies ėminio ėmimo tipu. 
 
Skiedimo santykio apskaičiavimas priklauso nuo taikomos sistemos tipo. Rekomenduojami tokie tipai: 
 
Izokinetinės sistemos (11, 12 brėž.) 
 
Taikant šias sistemas, srautas, kuris patenka į tiekimo vamzdį, nustatomas pagal viso išmetamųjų dujų srauto greitį ir (arba) slėgį, todėl per ėminio ėmimo zondą turi tekėti nesutrikdytas ir pastovus išmetamųjų teršalų srautas. Tai paprastai pasiekiama išmetimo vamzdžio tiesiojoje dalyje prieš zondą įrengiant rezonatorių. Tokiu atveju padalijimo L 375/164 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
santykis apskaičiuojamas pagal lengvai pamatuojamus dydžius, pvz., pagal vamzdžių 
skersmenis. Pažymėtina, kad izokinetinis metodas taikomas tik srauto režimams suderinti, o ne dalelėms pagal jų dydį paskirstyti. Šis paskirstymas paprastai nėra būtinas, nes dalelės yra pernelyg mažos, kad galėtų sekti paskui dujų srautus. 
 
Srauto reguliavimo sistemos, kai matuojama koncentracija (13–17 brėž.) 
 
Taikant šias sistemas, ėminys imamas iš viso išmetamųjų dujų srauto reguliuojant skiedimo oro srautą ir visą praskiestą išmetamųjų teršalų srautą. Skiedimo santykis nustatomas pagal bandymo dujų, pvz., CO
2 ar NO x, paprastai esančių variklio 
išmetamosiose dujose, koncentracijas. Matuojama koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose ir skiedimo ore, o koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose gali būti pamatuota tiesiogiai arba nustatyta pagal degalų srautą ir anglies balanso lygtį, jei yra žinoma degalų sudėtis. Sistemos gali būti kontroliuojamos pagal apskaičiuotą skiedimo santykį (13, 14 brėž.) arba pagal srautą į tiekimo vamzdį (12, 13, 14 brėž.). 
 
Srauto reguliavimo sistemos, kai matuojamas srautas (18, 19 brėž.) 
 
Taikant šias sistemas, ėminys imamas iš viso išmetamųjų teršalų srauto nustatant skiedimo oro srautą ir visą praskiestą išmetamųjų teršalų srautą. Skiedimo santykis nustatomas pagal dviejų srautų skirtumą. Būtina tiksliai kalibruoti debitmačius vieną pagal kitą, nes dėl santykinio dviejų srautų dydžio didesniems skiedimo santykiams (15 ir didesniems) gali susidaryti didelės paklaidos. Srautas reguliuojamas labai nesudėtingai, praskiestų išmetamųjų dujų srautą laikant pastoviu ir prireikus keičiant skiedimo oro srautą.  
 
Taikant dalies srauto skiedimo sistemas, būtina kreipti dėmesį į tai, kad būtų išvengta galimų nesklandumų dėl kietųjų dalelių nuostolio tiekimo vamzdyje, užtikrinant, kad iš variklio išmetamųjų teršalų srauto būtų paimtas reprezentatyvus ėminys ir kad tiksliai būtų nustatytas padalijimo santykis. Aprašytose sistemose kreipiamas dėmesys į šias labai svarbias vietas. 
 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/165
 
 
11 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema su izokinetinio ėminių ėmimo zondu, kai 
yra imama dalis ėminio (SB reguliavimas) 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos tiekimo vamzdžiu TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT naudojant izokinetinio ėminių ėmimo zondą ISP. Naudojant diferencinio slėgio relę DPT, pamatuojamas slėgių skirtumas tarp slėgio išmetimo vamzdyje ir slėgio zondo įleidžiamojoje angoje. Šis signalas perduodamas srauto reguliatoriui FC, kuris taip reguliuoja įsiurbimo orpūtę SB, kad zondo gale būtų nulinis slėgių skirtumas. Šiomis sąlygomis išmetamųjų dujų greičiai EP ir ISP yra vienodi ir srautas per ISP ir TT yra pastovi išmetamųjų dujų srauto dalis (padalijimas). Padalijimo santykį lemia EP ir ISP skerspjūvio plotai. Skiedimo oro srautas matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal skiedimo oro srauto ir padalijimo santykio vertes.  
 L 375/166 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
 
 
12 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema su izokinetinio ėminių ėmimo zondu, 
kai yra imama dalis ėminio (PB reguliavimas) 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos tiekimo vamzdžiu TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT naudojant izokinetinio ėminių ėmimo zondą ISP. Naudojant diferencinio slėgio relę DPT pamatuojamas slėgių skirtumas tarp slėgio išmetimo vamzdyje ir slėgio zondo įleidžiamojoje angoje. Šis signalas perduodamas srauto reguliatoriui FC, kuris taip reguliuoja pūtimo orpūtę SB, kad zondo gale būtų nulinis slėgių skirtumas. Šiam tikslui mažas kiekis skiedimo oro, kurio srautas jau buvo pamatuotas srauto matavimo įtaisu FM1, nukreipiamas į TT per pneumatinę droseliavimo sklendę. Šiomis sąlygomis išmetamųjų dujų greičiai EP ir ISP yra vienodi ir srautas per ISP ir TT yra pastovi išmetamųjų dujų srauto dalis (padalijimas). Padalijimo santykį lemia EP ir ISP skerspjūvio plotai. Skiedimo oras įsiurbimo orpūte siurbiamas per DT, o srauto greitis DT įėjime matuojamas FM1. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal skiedimo oro srauto ir padalijimo santykio vertes. 
  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/167
 
 
 
13 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema, kai yra matuojama CO 2 ar NO x 
koncentracija imant dalį ėminio 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT. Išmetamųjų dujų analizatoriumi (-iais) EGA neapdorotose ir praskiestose išmetamosiose dujose bei skiedimo ore matuojama bandymo dujų (CO
2 ar NO x) koncentracija. Šie signalai perduodami į srauto 
reguliatorių FC2, kuris reguliuoja pūtimo orpūtę PB ar įsiurbimo orpūtę SB, kad DT būtų užtikrinamas norimas išmetamųjų dujų padalijimas ir skiedimo santykis. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal bandymo dujų koncentraciją neapdorotose išmetamosiose dujose, praskiestose išmetamosiose dujose ir skiedimo ore. L 375/168 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
 
 
14 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema, kai matuojama CO 2 koncentracija, 
taikomas anglies kiekio balansas ir imamas visas ėminys 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT. Išmetamųjų dujų analizatoriumi (-iais) EGA praskiestose išmetamosiose dujose bei skiedimo ore matuojama CO
2 
koncentracija. CO 2 ir degalų srauto G FUE L signalai perduodami į srauto reguliatorių FC2 
arba į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos srauto reguliatorių FC3 (žr. 21 brėž.). FC2 reguliuoja pūtimo orpūtę PB, FC3 – ėminių ėmimo siurblį P (žr. 21 brėž.), taip nustatydami srautą į sistemą ir iš jos, kad DT būtų galima užtikrinti norimą išmetamųjų dujų padalijimą ir skiedimo santykį. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal CO
2 
koncentraciją ir G FUE L taikant anglies balanso prielaidą. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/169
 
 
 
 
15 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema, kai yra vienas Venturi, matuojama 
koncentracija ir imama dalis ėminio 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT dėl neigiamo slėgio, kurį Venturi VN sukuria skiedimo tunelyje. Dujų srautas per TT priklauso nuo kinetinės energijos mainų Venturi zonoje ir dėl to priklauso nuo dujų absoliučios temperatūros ties TT išėjimo anga. Vadinasi, išmetamųjų dujų padalijimas tam tikram srautui tunelyje nėra pastovus, ir skiedimo santykis, esant mažai apkrovai, yra šiek tiek mažesnis nei esant didelei apkrovai. Išmetamųjų dujų analizatoriumi (-iais) EGA matuojama bandymo dujų (CO
2 ar NO x) koncentracija neapdorotose išmetamosiose dujose, 
praskiestose išmetamosiose dujose ir skiedimo ore, ir taip išmatuotų verčių pagrindu apskaičiuojamas skiedimo santykis. L 375/170 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
 
 
16 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema, kai yra du Venturi arba dvi diafragmos, 
matuojama koncentracija ir imama dalis ėminio 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT srauto dalikliu, kuriame yra diafragmų ar Venturi vamzdžių rinkinys. Pirmasis (FD1) yra įrengtas EP, antrasis (FD2) – TT. Papildomai reikalingi du slėgio reguliavimo vožtuvai (PCV1 ir PCV2), kurie užtikrintų pastovų išmetamųjų dujų srauto padalijimą reguliuodami priešslėgį EP ir slėgį DT. PCV1 yra pasroviui nuo SP EP, PCV2 yra tarp pūtimo orpūtės PB ir DT. Išmetamųjų dujų analizatoriumi (-iais) EGA matuojama bandymo dujų (CO
2 ar NO x) 
koncentracija neapdorotose išmetamosiose dujose, praskiestose išmetamosiose dujose ir skiedimo ore. Ji yra būtina tikrinant išmetamųjų dujų padalijimą, ir gali būti panaudota nustatyti PCV1 ir PCV2, kad jie tiksliai dalytų srautą. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal bandymo dujų koncentraciją. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/171
 
 
 
 
 
17 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema, kai yra daugiavamzdis daliklis, 
matuojama koncentracija ir imama dalis ėminio 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT srauto dalikliu FD3, kurį sudaro 
keletas vienodų matmenų (tokio paties skersmens, ilgio ir kreivio spindulio) vamzdžių, 
įrengtų EP. Išmetamosios dujos per vieną iš šių vamzdžių leidžiamos į DT, ir išmetamosios dujos per kitus vamzdžius leidžiamos per slopinamąją kamerą DC. Taigi išmetamųjų dujų padalijimą nustato bendras vamzdžių skaičius. Pastovaus padalijimo kontrolė reikalauja, kad tarp DC ir TT išėjimo slėgis, matuojamas diferencinio slėgio rele DPT, būtų lygus nuliui. Nulinis slėgio skirtumas pasiekiamas į DT ties TT išėjimo anga įpurškiant šviežio oro. Išmetamųjų dujų analizatoriumi (-iais) EGA matuojama bandymo dujų (CO
2 ar NO x) koncentracija neapdorotose išmetamosiose dujose, 
praskiestose išmetamosiose dujose ir skiedimo ore. Ji yra būtina tikrinant išmetamųjų dujų padalijimą ir gali būti naudojama įpurškiamam šviežio oro srautui reguliuoti, kad būtų tiksliai kontroliuojamas padalijimas. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal bandymo dujų koncentraciją. 
 L 375/172 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
 
18 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema, kai srautas yra reguliuojamas ir imamas 
visas ėminys 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT. Visas srautas per tunelį reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3 ir kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos ėminio ėmimo siurbliu P (žr. 18 brėž.). Siekiant gauti norimą išmetamųjų dujų srauto padalijimą, skiedimo oro srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC2, kuris gali kaip valdymo signalus naudoti G
EXHW , G AIRW ar G FUE L. Ėminio srautas į DT yra 
skirtumas tarp viso srauto ir skiedimo oro srauto. Skiedimo oro srautas matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1, visas srautas – kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos srauto matavimo įtaisu FM3 (žr. 21 brėž.). Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal šiuos du srautus. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/173
 
 
 
19 brėž.  Dalies srauto skiedimo sistema, kai yra reguliuojamas srautas ir imama 
dalis ėminio 
 
 
Neapdorotos išmetamosios dujos per ėminių ėmimo zondą SP ir tiekimo vamzdį TT iš išmetimo vamzdžio EP tiekiamos į skiedimo tunelį DT. Išmetamųjų dujų padalijimas ir srautas į DT yra kontroliuojami srauto reguliatoriumi FC2, kuris nustato atitinkamai pūtimo orpūtės PB ir įsiurbimo orpūtės SB srautus (arba greičius). Tai yra įmanoma, nes ėminys, paimtas kietųjų dalelių ėminio ėmimo sistema, grąžinamas į DT. FC2 kaip valdymo signalus galima naudoti G
EXHW , G AI R W ar G FUE L. Skiedimo oro srautas yra 
matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1, visas srautas – srauto matavimo įtaisu FM2. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal šiuos du srautus. L 375/174 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
5.1.9. 2.2.1. 11–19 brėž. komponentai 
 
EP: išmetimo vamzdis 
 
Išmetimo vamzdis gali būti izoliuotas. Rekomenduojamas išmetimo vamzdžio storio ir 
skersmens santykis yra 0,015 ar mažesnis, kad būtų mažesnė šiluminė inercija. Naudojamosios lanksčiosios vamzdžio dalys neturi būti daugiau kaip 12 kartų ilgesnės už vamzdžio skersmenį. Sulenkimų turi būti kiek įmanoma mažiau, kad nusėdimas dėl inercijos būtų kuo mažesnis. Jei sistema turi bandomojo stendo duslintuvą, duslintuvas taip pat gali būti izoliuotas. 
 
Jei sistema izokinetinė, tai bent per 6 skersmens ilgius iki zondo viršaus ir tris skersmens ilgius pasroviui nuo jos išmetimo vamzdis turi būti be alkūnių, sulenkimų ir staigių skersmens pokyčių. Dujų greitis ėminių ėmimo zonoje turi būti didesnis kaip 10 m/s, išskyrus tuščiosios eigos režimą. Išmetamųjų dujų slėgio svyravimai vidutiniškai turi būti ne didesni kaip ± 500 Pa. Visos priemonės, skirtos slėgio svyravimams mažinti, išskyrus prie važiuoklės tvirtinamą išmetimo sistemą (įskaitant duslintuvą ir papildomo apdorojimo įtaisus), turi nekeisti variklio veikimo ir neskatinti kietųjų dalelių nusėdimo. 
 
Sistemoms be izokinetinio ėminių ėmimo zondo tiesųjį vamzdį rekomenduojama turėti per 6 skersmens ilgius iki zondo viršaus ir tris skersmens ilgius pasroviui nuo jo. 
 
SP: ėminių ėmimo zondas (10, 14, 15, 16, 18, 19 brėž.) 
 
Mažiausias vidinis skersmuo turi būti 4 mm. Mažiausias išmetimo vamzdžio ir zondo skersmens santykis turi būti 4. Zondas turi būti atviru galu prieš srovę nukreiptas vamzdis, esantis vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija, arba dauginių skylių zondas, kaip apibūdinta SP1 1.2.1 punkte 5 brėž. 
 
ISP: izokinetinio ėminių ėmimo zondas (11, 12 brėž.) 
 
Izokinetinio ėminių ėmimo zondas turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija toje jo vietoje, kuri atitinka EP punkte aprašytas sąlygas, ir turėti konstrukciją, užtikrinančią proporcingąjį neapdorotų išmetamųjų dujų srauto ėminį. Mažiausias vidinis skersmuo turi būti lygiai 12 mm. 
 
Izokinetiniam išmetamųjų teršalų srauto padalijimui būtina turėti reguliavimo sistemą, kuri tarp EP ir ISP užtikrintų nulinį slėgių skirtumą. Šiomis sąlygomis išmetamųjų dujų greičiai EP ir ISP yra tokie patys, ir masės srautas per ISP sudaro pastovią išmetamųjų dujų srauto dalį. ISP turi būti sujungtas su diferencinio slėgio rele DPT. Nulinis slėgių tarp EP ir ISP skirtumas kontroliuojamas srauto reguliatoriumi FC1.  
 
FD1, FD2: srauto daliklis (16 brėž.) 
 
Siekiant gauti proporcingąjį natūralių išmetamųjų dujų ėminį, atitinkamai išmetimo vamzdyje EP ir tiekimo vamzdyje TT įrengiamas Venturi vamzdžių arba diafragmų rinkinys. Reikia turėti reguliavimo sistemą, sudarytą iš dviejų slėgio reguliavimo 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/175
 
vožtuvų PCV1 ir PCV2, kad srautas būtų proporcingai padalytas kontroliuojant slėgį EP 
ir DT. 
 
FD3: srauto daliklis (17 brėž.) 
 
Išmetamųjų dujų proporcingajam ėminiui gauti išmetimo vamzdyje EP įrengiamas vamzdžių rinkinys (dauginių vamzdžių blokas). Vienu iš vamzdžių išmetamosios dujos tiekiamos į skiedimo tunelį DT, kitais vamzdžiais išmetamosios dujos patenka į slopinimo kamerą DC. Turi būti vienodi vamzdžių matmenys (tas pat skersmuo, ilgis, kreivio spindulys), nes išmetamųjų dujų srauto padalijimas priklauso nuo bendrojo vamzdžių skaičiaus. Siekiant srautą proporcingai padalyti, reikia turėti reguliavimo sistemą, kuri tarp dauginių vamzdžių bloko įėjimo į DC ir vamzdžio išėjimo į TT angos užtikrintų nulinį slėgių skirtumą. Šiomis sąlygomis išmetamųjų dujų greičiai EP ir FD3 yra proporcingi, ir srautas į TT sudaro pastovią išmetamųjų dujų srauto dalį. Šie du taškai turi būti sujungti su diferencinio slėgio rele DPT. Nulinis slėgių tarp EP ir ISP skirtumas kontroliuojamas srauto reguliatoriumi FC1. 
 
EGA: išmetamųjų dujų analizatorius (13, 14, 15, 16, 17 brėž.) 
 
Gali būti naudojami CO
2 ar NO x analizatoriai (taikant anglies balanso metodą – tik CO 2 
analizatorius). Analizatoriai turi būti kalibruojami kaip ir išmetamųjų dujų analizatoriai. Koncentracijos skirtumui nustatyti galima naudoti vieną analizatorių arba kelis. Matavimo sistemų tikslumas turi būti toks, kad G
EDF W ,i būtų nustatomas ± 4 procentų 
tikslumu. 
 
TT: tiekimo vamzdis (11 – 19 brėž.) 
 
Tiekimo vamzdis:  
 
− turi būti kiek įmanoma trumpesnis, bet ne ilgesnis kaip 5 m; 
 
− turėti tokį patį kaip ėminių zondas skersmenį ar didesnį, bet ne didesnį kaip 25 mm; 
 − turi būti išvestas į skiedimo tunelį vienoje su jo vidurio linija ašyje ir pakreiptas 
pasroviui. 
 
Jei vamzdis yra 1 m ilgio arba trumpesnis, jis turi būti izoliuotas medžiaga, kurios didžiausias šilumos laidumas būtų 0,05 W/(m ×K) ir kurios radialinis izoliuojančio sluoksnio storis atitiktų zondo skersmenį. Jei vamzdis ilgesnis kaip 1 m, jis turi būti izoliuojamas ir šildomas, kad sienelių temperatūra būtų ne žemesnė kaip 523 K (250 °C). 
 
DPT: diferencinio slėgio relė (11, 12, 17 brėž.) 
 
Diferencinio slėgio relė turi turėti ± 500 Pa arba mažesnį intervalą. 
 
FC1: srauto reguliatorius (11, 12, 17 brėž.) L 375/176 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
Izokinetinėse sistemose (11, 12 brėž.) srauto reguliatorius yra būtinas užtikrinti 
nuliniam slėgių skirtumui tarp EP ir ISP. Nustatyti reguliatorių galima:  
 
(a) kiekvienam režimui reguliuojant įsiurbimo orpūtės SB greitį arba srautą ir palaikant 
pastovų pūtimo orpūtės PB greitį ar srautą (11 brėž.) arba 
 (b) reguliuojant įsiurbimo orpūtę SB iki praskiestų išmetamųjų dujų pastovaus masės 
srauto ir kontroliuojant pūtimo orpūtės PB srautą, kartu ir išmetamųjų dujų ėminio srautą tiekimo vamzdžio TT galo srityje (12 brėž.). 
 
Jei naudojama slėgio kontrolės sistema, reguliavimo kontūro liekamoji paklaida turi būti ne didesnė kaip ± 3 Pa. Slėgio svyravimai skiedimo tunelyje vidutiniškai turi būti ne didesni kaip ± 250 Pa. 
 
Išmetamųjų dujų srautą proporcingai padalijant dauginių vamzdžių sistemoje (17 brėž.), srauto reguliatorius reikalingas užtikrinti nuliniam slėgių skirtumui tarp dauginių vamzdžių bloko išėjimo ir TT išėjimo angų. Nustatoma reguliuojant TT išėjimo į DT angoje įpurškiamo šviežio oro srautą.  
 
PCV1, PCV2: slėgio reguliavimo vožtuvas (16 brėž.) 
 
Proporcingam srauto padalijimui dviejų Venturi (arba dviejų diafragmų) sistemoje reikia turėti du slėgio reguliavimo vožtuvus, kurių vienas reguliuotų priešslėgį EP, kitas – slėgį DT. Vožtuvai EP turi būti įrengti pasroviui nuo SP ir tarp PB ir DT. 
 
DC: slopinimo kamera (17 brėž.) 
 
Dauginių vamzdžių bloko išėjime turi būti įrengta slopinimo kamera, kuri mažintų slėgio svyravimus išmetimo vamzdyje EP. 
 
VN: Venturi (15 brėž.) 
 
Venturi skiedimo tunelyje DT yra įrengtas tam, kad tiekimo vamzdžio TT išėjimo srityje būtų sukurtas neigiamas slėgis. Dujų srautas per TT nustatomas pagal kinetinės energijos mainus Venturi zonoje ir iš esmės yra proporcingas pūtimo orpūtės PB srautui; taip užtikrinamas pastovus skiedimo santykis. Kadangi mainus kinetine energija veikia temperatūra TT išėjime ir slėgio tarp EP ir DT skirtumas, tikrasis skiedimo santykis, esant mažai apkrovai, yra šiek tiek mažesnis, palyginti su didele apkrova. 
 
FC2: srauto reguliatorius (13, 14, 18, 19 brėž., pasirinktinai) 
 
Gali būti naudojamas srauto reguliatorius, kuris reguliuotų pūtimo orpūtės PB ir (arba) įsiurbimo orpūtės SB srautą. Jį galima jungti prie išmetamųjų dujų srauto, įsiurbiamojo oro ar degalų srauto signalų ir (arba) prie CO
2 ar NO x diferencinių signalų. 
Tiekiant suslėgtąjį orą (18 brėž.), FC2 tiesiogiai reguliuoja oro srautą. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/177
 
FM1: srauto matavimo įtaisas (11, 12, 18, 19 brėž.) 
 
Dujų skaitiklis ar kitas prietaisas skiedimo oro srautui matuoti. FM1 nėra būtinas, jei 
pūtimo orpūtė PB yra sukalibruota srautui matuoti. 
 
FM2: srauto matavimo įtaisas (19 brėž.) 
 
Dujų skaitiklis ar kitas prietaisas praskiestų išmetamųjų dujų srautui matuoti. FM2 nėra būtinas, jei įsiurbimo orpūtė SB yra sukalibruota srautui matuoti. 
 
PB: pūtimo orpūtė (11, 12, 13, 14, 15, 16, 19 brėž.) 
 
Skiedimo oro srautui reguliuoti PB gali būti prijungta prie srauto reguliatorių FC1 ar FC2. PB nereikalinga, jei naudojama droselinė sklendė. Sukalibruota PB gali būti naudojama skiedimo oro srautui matuoti. 
 
SB: įsiurbimo orpūtė (11, 12, 13, 16, 17, 19 brėž.) 
 
Tik dalies ėminio ėmimo sistemoms. Sukalibruota SB gali būti naudojama praskiestų išmetamųjų dujų srautui matuoti. 
 
DAF: skiedimo oro filtras (11 – 19 brėž.) 
 
Skiedimo orą rekomenduojama filtruoti ir praleisti pro aktyvuotąsias anglis, kad būtų pašalinti ore esantys angliavandeniliai. Variklio gamintojo prašymu skiedimo oro ėminys fono kietųjų dalelių lygiui nustatyti turi būti imamas laikantis geros inžinerinės praktikos, kad vėliau fono koncentracijos vertę būtų galima atimti iš praskiestose išmetamosiose dujose nustatytos koncentracijos vertės. 
 
DT: skiedimo tunelis (11 – 19 brėž.) 
 
Skiedimo tunelis: 
 
– turi būti tinkamo ilgio, kad išmetamosios dujos ir skiedimo oras galėtų visiškai susimaišyti turbulentinio srauto sąlygomis; 
 
– turi būti pagamintas iš nerūdijančio plieno ir tokių matmenų: 
 
▪ sienelių storio ir skersmens santykis 0,025 arba mažesnis, jei skiedimo tunelio 
vidinis skersmuo yra didesnis kaip 75 mm; 
 
▪ vardinis storis ne mažesnis kaip 1,5 mm, jei skiedimo tunelio vidinis skersmuo 
yra lygus 75 mm ar mažesnis; 
 
– skersmuo turi būti bent 75 mm, jei taikomas dalies ėminio ėmimo metodas; 
 L 375/178 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
– rekomenduojamas skersmuo galėtų būti bent 25 mm, jei taikomas viso ėminio 
ėmimo metodas; 
 
– prieš išmetamųjų dujų tiekimą į skiedimo tunelį gali būti šildomas iki ne aukštesnės kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, taikant tiesioginį šildymą arba išankstinį pašildymą skiedimo oru, jei skiedimo oro temperatūra ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C); 
 
– gali būti izoliuotas.  
 
Variklio išmetamieji teršalai turi būti gerai sumaišyti su skiedimo oru. Pradedant naudoti dalies ėminio ėmimo sistemą, sumaišymo kokybė turi būti tikrinama atliekant tunelio CO
2 profilį, varikliui dirbant (bent keturiuose vienodu atstumu išdėstytuose 
matavimo taškuose). Jei būtina, galima naudoti maišymo diafragmą. 
 
Pastaba. Jei apie skiedimo tunelį DT aplinkos temperatūra yra žemesnė kaip 293 K (20 
°C), reikia imtis atsargumo priemonių, kad būtų išvengta kietųjų dalelių nuostolių ant šaltų skiedimo tunelio sienų. Todėl rekomenduojama tunelį šildyti ir (arba) izoliuoti neperžengiant anksčiau nurodytų ribų. 
 
Esant didelei variklio apkrovai, tuneliui aušinti galima naudoti nekenksmingas aušinimo priemones, pvz., sukamąjį ventiliatorių, ir aušinama tol, kol aušalo temperatūra bus ne žemesnė kaip 293 K (20 °C). 
 
HE: šilumokaitis (16, 17 brėž.) 
 
Šilumokaitis turi būti pakankamo galingumo, kad įsiurbimo orpūtės SB įleidžiamojoje angoje būtų galima užtikrinti temperatūrą, lygią bandymo metu naudojamai vidutinei darbo temperatūrai ± 11 K.  
 2.3. Viso srauto skiedimo sistema
 
 
20 brėžinyje parodyta skiedimo sistema pagrįsta viso išmetamųjų teršalų srauto praskiedimu taikant pastovaus tūrio ėminio ėmimo principą. Turi būti išmatuotas visas išmetamųjų dujų ir skiedimo oro mišinio tūris. Galima naudoti PDP ar CFV sistemą. 
 
Praskiestų išmetamųjų dujų ėminys leidžiamas į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą (2.4 punktas ir 21 bei 22 brėž.), kurioje surenkamos kietosios dalelės. Jei tai daroma tiesiogiai, toks būdas vadinamas viengubu praskiedimu. Jei ėminys antrinio skiedimo tunelyje dar kartą skiedžiamas, tai vadinama dvigubu praskiedimu. Šis metodas yra naudingas, jei filtro paviršiaus temperatūra po vieno skiedimo neatitinka jai keliamų reikalavimų. Nors būdama iš dalies skiedimo sistema,  2.4 punkte ir 22 brėž. aprašyta dvigubo skiedimo sistema apibūdinta kaip kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos modifikacija, nes dauguma jos ir tipinės ėminių ėmimo sistemos dalių yra tokios pat. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/179
 
 
 
20 brėž.  Viso srauto skiedimo sistema 
 
Visas neapdorotų išmetamųjų dujų srautas skiedimo tunelyje DT maišomas su skiedimo 
oru. Praskiestų išmetamųjų dujų srautas matuojamas tūriniu siurbliu PDP arba ribinio srauto Venturi. Proporcingam kietųjų dalelių ėminiui imti ar srautui nustatyti gali būti naudojamas šilumokaitis HE ar elektroninis srauto kompensavimas EFC. Kadangi kietųjų dalelių masė nustatoma visame praskiestųjų išmetamųjų dujų sraute, skiedimo santykio apskaičiuoti nereikia. 
  
5.1.10. 2.3.1. 20 brėž. komponentai 
 
EP: išmetimo vamzdis 
 
Išmetimo vamzdžio ilgis nuo variklio išmetimo kolektoriaus išėjimo angos, turbokompresoriaus išėjimo angos ar nuo papildomo apdorojimo įtaiso iki skiedimo tunelio turi būti ne didesnis kaip 10 m. Jei išmetamojo vamzdžio ilgis pasroviui nuo išmetimo kolektoriaus, turbokompresoriaus išėjimo angos ar nuo papildomo apdorojimo įtaiso yra didesnis kaip 4 m, tuomet visi vamzdžiai, ilgesni kaip 4 m, turi būti izoliuoti, išskyrus linijoje įrengtą dūmų matuoklį, jei jis naudojamas. Radialinis izoliacijos storis turi būti bent 25 mm. Izoliavimo medžiagos šiluminio laidumo, pamatuoto esant 673 K, vertė turi būti ne didesnė kaip 0,1 W/(m × K). Siekiant, kad išmetimo vamzdžio terminė inercija būtų mažesnė, rekomenduojama naudoti išmetimo vamzdžius, kurių storio ir skersmens santykis būtų 0,015 arba mažesnis. Naudojamos lanksčiosios vamzdžio dalys  turi būti ne daugiau kaip 12 kartų ilgesnės už vamzdžio skersmenį. 
 L 375/180 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
PDP: tūrinis siurblys 
 
PDP matuoja visą praskiestų išmetamųjų dujų srautą pagal siurblio sūkių skaičių ir 
siurblio našumą. PDP ar skiedimo oro tiekimo sistema neturi dirbtinai mažinti išmetimo sistemos priešslėgio. Statinis išmetamųjų dujų priešslėgis, pamatuotas veikiant PDP sistemai, turi būti lygus statiniam slėgiui, pamatuotam neprijungus PDP ± 1,5 kPa, kai variklio sūkių skaičiaus ir apkrovos sąlygos yra vienodos. Dujų mišinio temperatūra prieš pat PDP turi būti lygi per bandymą matuojamai vidutinei darbo temperatūrai ± 6 K, kai netaikomas srauto kompensavimas. Srauto kompensavimą galima taikyti tik tuo atveju, kai temperatūra ties PDP įėjimo anga yra ne aukštesnė kaip 323 K (50 °C). 
 
CFV: ribinio srauto Venturi 
 
CFV matuoja visą praskiestų išmetamųjų dujų srautą, jį palaikydamas soties sąlygomis (kritinis srautas). Statinis išmetamųjų dujų priešslėgis, pamatuotas veikiant CFVP sistemai, turi būti lygus statiniam slėgiui, pamatuotam neprijungus CFV ± 1,5 kPa, kai variklio apsisukimų dažnio ir apkrovos sąlygos yra vienodos. Dujų mišinio temperatūra prieš pat CFV turi būti lygi atliekant bandymą matuojamai vidutinei darbo temperatūrai ± 11 K, kai netaikomas srauto kompensavimas. 
 
HE: šilumokaitis (pasirinktinai, jei taikomas EFC) 
 
Šilumokaitis turi būti tinkamo galingumo, kad galėtų užtikrinti anksčiau nurodytų  nustatytų ribų temperatūrą. 
 
EFC: elektroninis srauto kompensavimas (pasirinktinai, jei naudojamas HE) 
 
Jei ties PDP ar CFV įėjimo anga temperatūra nėra užtikrinama pagal anksčiau nurodytas ribas, tai nepertraukiamam srauto matavimui ir proporcingojo ėminių ėmimo kietųjų dalelių sistemoje kontroliavimui reikalinga srauto kompensavimo sistema. Šiuo tikslu nepertraukiamai matuojamo srauto signalai naudojami atitinkamai koreguoti ėminio srautui per kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos kietųjų dalelių filtrus (žr. 2.4 punktą ir 21, 22 brėž.). 
 
DT: skiedimo tunelis 
 
Skiedimo tunelis: 
 
– turi būti gana mažo skersmens, kad jame galėtų susidaryti turbulentinis srautas (Reinoldso skaičius didesnis kaip 4000), ir pakankamo ilgio, kad išmetamosios dujos ir skiedimo oras visiškai susimaišytų; galima naudoti maišymo diafragmą; 
 
– turi būti bent 460 mm skersmens, jei tai viengubo skiedimo sistema; 
 
– turi būti bent 210 mm skersmens, jei tai dvigubo skiedimo sistema; 
 
– gali būti izoliuotas. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/181
 
 
Variklio išmetamieji teršalai turi būti nukreipti pasroviui toje vietoje, kur jie patenka į 
skiedimo tunelį, ir gerai sumaišyti. 
 
Taikant viengubą praskiedimą, ėminys iš skiedimo tunelio tiekiamas į kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą (2.4 punktas, 21 brėž.). Turi būti pakankamas PDP ar CFV pralaidumas, kad prieš pat pirminį kietųjų dalelių filtrą praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra būtų žemesnė kaip 325 K (52 °C) arba jai lygi. 
 
Jei taikomas dvigubas praskiedimas, ėminys iš skiedimo tunelio yra tiekiamas į antrinio skiedimo tunelį, kuriame jis papildomai skiedžiamas ir paskui leidžiamas per ėminių ėmimo filtrus (2.4 punktas, 22 brėž.). Turi būti pakankamas PDP ar CFV pralaidumas, kad ėminių ėmimo zonoje praskiesto išmetamųjų dujų srauto temperatūra būtų žemesnė kaip 464 K (191 °C) arba jai lygi. Antrinio skiedimo sistema turi tiekti reikiamą antrinio skiedimo oro kiekį, kad prieš pat pirminį kietųjų dalelių filtrą dvigubai praskiesto išmetamųjų dujų srauto temperatūra būtų žemesnė kaip 325 K (52 °C) arba jai lygi. 
 
DAF: skiedimo oro filtras 
 
Skiedimo orą rekomenduojama filtruoti ir praleisti pro aktyvuotąją anglį, kad būtų pašalinti ore esantys angliavandeniliai. Variklio gamintojo prašymu skiedimo oro ėminys fono kietųjų dalelių lygiui nustatyti turi būti imamas laikantis geros inžinerinės praktikos, kad vėliau fono koncentracijos vertę būtų galima atimti iš praskiestose išmetamosiose dujose nustatytos koncentracijos vertės. 
 
PSP: kietųjų dalelių ėminio ėmimo zondas 
 
Zondas yra pagrindinė kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT dalis ir: 
 
− turi būti nukreiptas prieš srovę ir įrengtas toje vietoje, kurioje skiedimo oras ir 
išmetamosios dujos būtų gerai sumaišyti, t. y. skiedimo tunelio (DT) vidurio linijoje maždaug 10 tunelio skersmenų atstumu pasroviui nuo tos vietos, kurioje išmetamosios dujos patenka į skiedimo tunelį; 
 
− vidinis jo skersmuo turi būti lygus bent 12 mm; 
 − prieš išmetamųjų dujų tiekimą į skiedimo tunelį gali būti šildomas iki ne aukštesnės 
kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, taikant tiesioginį šildymą arba išankstinį 
pašildymą skiedimo oru, jei skiedimo oro temperatūra ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C); 
 
− gali būti izoliuotas.  
 
5.1.11. 2.4. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema 
 
Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema reikalinga kietosioms dalelėms ant kietųjų dalelių 
filtro rinkti. Viso ėminio ėmimo ir dalies srauto skiedimo atveju, kai per filtrus L 375/182 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
leidžiamas visas praskiestų išmetamųjų teršalų ėminys, skiedimo (2.2 punktas, 14, 18 
brėž.) ir ėminio ėmimo sistema paprastai sudaro vientisą bloką. Dalies ėminio ėmimo ir dalies srauto ar viso srauto skiedimo atveju, kai per filtrus perleidžiama tik dalis praskiesto išmetamųjų teršalų srauto, skiedimo (2.2 punktas, 11, 12, 13, 15, 16, 17, 19 brėž.; 2.3 punktas, 20 brėž.) ir ėminio ėmimo sistemos paprastai sudaro atskirus blokus.  
 
Šioje taisyklėje viso srauto skiedimo sistemos dvigubo skiedimo sistema (22 brėž.) laikoma tam tikra tipinės kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos, parodytos 21 brėž., modifikacija. Dvigubo skiedimo sistemą sudaro visos svarbiausios kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos dalys, pvz., filtro laikikliai ir ėminių ėmimo siurblys, ir ji dar turi tam tikrų skiedimo sistemos ypatumų, pvz., skiedimo oro tiekimas ir antrinis skiedimo tunelis. 
  
Rekomenduojama ėminio siurblio neišjungti visą bandymo laiką, kad reguliavimo kontūrai nebūtų kokiu nors būdu veikiami. Taikant vieno filtro metodą, reikia naudoti aplenkimo sistemą, kad ėminys per jo ėmimo filtrą galėtų būti nukreiptas norimu laiku. Ši jungimo įtaka reguliavimo kontūrams turi būti kiek įmanoma sumažinta. 
 
 
FM 3 FC3 FH BV 
op t i ona l  
fr o m  E GA  
fr o m  P DP  
fr o m  CF V  
f rom  G FU E L or  
or 
or PTT 
P fr om  di l u t i on t unnel  DT 
s e e  f i g u r e s  11 t o  20 
 
 
21 brėž.  Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema 
 
 
Ėminio ėmimo siurblys P per kietųjų dalelių ėminio ėmimo zondą PSP ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdį PTT ima praskiestų išmetamųjų dujų ėminį iš dalies srauto arba viso srauto skiedimo sistemos skiedimo tunelio DT. Ėminys praleidžiamas pro filtro laikiklį (-ius) FH, kuriame (-iuose) yra kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrai. Ėminio srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3. Jei taikomas elektroninis srauto Iš skiedimo tunelio DT  
žr. 11– 20 b rėž. 
pasirinkt inai :  
iš E G A  
arba 
iš PD P, 
arba 
iš CF V, 
arba 
iš G FUEL  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/183
 
kompensavimas EFC (žr. 20 brėž.), praskiestų išmetamųjų dujų srautas naudojamas 
kaip FC3 valdymo signalas.  
 
 
 
22 brėž.  Dvigubo skiedimo sistema (tik viso srauto sistema) 
 
Praskiestų išmetamųjų dujų ėminys iš viso srauto skiedimo sistemos skiedimo tunelio DT per kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondą PSP ir kietųjų dalelių tiekimo vamzdį PTT tiekiamas į antrinio skiedimo tunelį SDT, kuriame ėminys skiedžiamas dar kartą. Toliau ėminys perleidžiamas per filtro laikiklį (-ius) FH, kuriame (-iuose) yra kietųjų dalelių ėminio ėmimo filtrai. Skiedimo oro srautas paprastai yra pastovus, tuo tarpu ėminio srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC3. Jei taikomas elektroninis srauto kompensavimas EFC (žr. 20 brėž.), visas praskiestų išmetamųjų dujų srautas naudojamas kaip FC3 valdymo signalas.  
 
5.1.12. 2.4.1. 21 ir 22 brėž. komponentai 
 
PTT: kietųjų dalelių tiekimo vamzdis (21, 22 brėž.) 
 
Kietųjų dalelių tiekimo vamzdis turi būti ne ilgesnis kaip 1020 mm, ir jis turi būti trumpinamas, kai tik tai yra įmanoma. Tam tikrais atvejais (t. y. dalies srauto skiedimo dalies ėminio ėmimo sistemoms ir viso srauto skiedimo sistemoms) turi būti įtrauktas 
ėminio ėmimo zondo (atitinkamai SP, ISP, PSP, žr. 2.2 ir 2.3 punktus) ilgis.  
 
Matmenys taikomi: 
 
− dalies srauto skiedimo, kai imama dalis ėminio, tipui ir viso srauto viengubo 
skiedimo sistemai nuo zondo (atitinkamai SP, ISP, PSP) viršaus iki filtro laikiklio; 
 
− dalies srauto skiedimo, kai imamas visas ėminys, tipui nuo skiedimo tunelio galo iki 
filtro laikiklio; 
 
− viso srauto dvigubo skiedimo sistemai nuo zondo (PSP) viršaus iki skiedimo tunelio. 
 
Tiekimo vamzdis: 
 žr. 20 brėžinį L 375/184 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
− gali būti tiesiogiai šildomas arba skiedimo oru iš anksto pašildomas iki ne aukštesnės 
kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, jei oro temperatūra, prieš tiekiant 
išmetamąsias dujas į skiedimo tunelį, yra ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C); 
 
− gali būti izoliuotas.  
 
SDT: antrinio skiedimo tunelis (22 brėž.) 
 
Antrinio skiedimo tunelio skersmuo turi būti bent 75 mm, ir jis turi būti pakankamo ilgio, kad dvigubai praskiesto ėminio buvimo tunelyje trukmė būtų bent 0,25 sekundės. Pirminio filtro laikiklis FH turi būti įrengtas ne toliau kaip 300 mm nuo antrinio skiedimo tunelio SDT išleidžiamosios angos. 
 
Antrinio skiedimo tunelis:  
− prieš išmetamųjų dujų tiekimą į skiedimo tunelį gali būti šildomas iki ne aukštesnės 
kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, taikant tiesioginį šildymą arba 
išankstinį pašildymą skiedimo oru, jei skiedimo oro temperatūra ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C); 
 
− gali būti izoliuotas. 
 
FH: filtro laikiklis (-iai) (21, 22 brėž.) 
 
Pirminis ir atsarginis filtrai gali būti viename korpuse arba atskiruose korpusuose. Turi 
atitikti III priedo 4 priedėlio 4.1.3 punkto reikalavimus. 
 
Filtro laikiklis (-iai): 
 
− prieš išmetamųjų dujų tiekimą į skiedimo tunelį gali būti šildomas iki ne aukštesnės 
kaip 325 K (52 °C) sienelių temperatūros, taikant tiesioginį šildymą arba išankstinį pašildymą skiedimo oru, jei skiedimo oro temperatūra ne aukštesnė kaip 325 K (52 °C); 
 
− gali būti izoliuotas.  
 
P: ėminių ėmimo siurblys (21, 22 brėž.) 
 
Jei netaikomas srauto koregavimas FC3, kietųjų dalelių ėminio ėmimo siurblys turi būti 
gana toli nuo tunelio, kad būtų užtikrinama pastovi (± 3 K) įleidžiamų dujų temperatūra.  DP: skiedimo oro siurblys (22 brėž.) 
 
Skiedimo oro siurblys turi būti tokioje vietoje, kad tiekiamo antrinio skiedimo oro temperatūra būtų 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C), jei skiedimo oras nėra iš anksto šildomas. 
 
FC3: srauto reguliatorius (21, 22 brėž.) 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/185
 
 
Srauto reguliatorius, jei nėra kitų priemonių, reikalingas kietųjų dalelių srautui 
kompensuoti dėl temperatūros ir priešslėgio svyravimų ėminio kelyje. Srauto reguliatorius yra būtinas, jei taikomas elektroninis srauto kompensavimas EFC (žr. 20 brėž.). 
 
FM3: srauto matavimo įtaisas (21, 22 brėž.) 
 
Jei netaikomas srauto koregavimas su FC3, dujų skaitiklis ar prietaisas kietųjų dalelių srautui matuoti turi būti įrengtas gana toli nuo ėminio ėmimo siurblio P, kad įleidžiamų dujų temperatūra būtų pastovi (± 3 K). 
 
FM4: srauto matavimo įtaisas (22 brėž.) 
 
Dujų skaitiklis arba prietaisas kietųjų dalelių srautui matuoti turi būti įrengtas taip, kad įleidžiamų dujų temperatūra būtų 298 K ± 5 K (25 °C ± 5 °C). 
 
BV: rutulinis vožtuvas (pasirinktinai) 
 
Rutulinio vožtuvo vidinis skersmuo neturi būti mažesnis už kietųjų dalelių tiekimo vamzdžio PTT vidinį skersmenį, ir jungimo laikas trumpesnis kaip 0,5 sekundės. 
 
Pastaba.
 Jei apie PSP, PTT, SDT ir FH aplinkos temperatūra yra žemesnė kaip 293 K 
(20 °C), reikia imtis atsargumo priemonių, kad būtų išvengta kietųjų dalelių nuostolių ant šaltų šių dalių sienelių. Todėl rekomenduojama šias dalis šildyti ir (arba) izoliuoti pagal atitinkamuose aprašuose nurodytas ribas. Be to, rekomenduojama, kad imant ėminį temperatūra prieš filtrą būtų ne žemesnė kaip 293 K (20 °C).  
 
Esant didelei variklio apkrovai, tuneliui aušinti galima naudoti poveikio nesukeliančias aušinimo priemones, pvz., sukamąjį ventiliatorių, ir aušinama tol, kol aušalo temperatūra bus žemesnė kaip 293 K (20 °C). 
 3. DŪMINGUMO NUSTATYMAS  3.1. Įvadas
 
 
Rekomenduojamos dūmų matuoklių sistemos išsamiai apibūdintos 3.2 bei 3.3 punktuose ir 23 bei 24 brėž. Kadangi lygiaverčius rezultatus galima gauti taikant skirtingas konfigūracijas, nebūtina tiksliai laikytis 23 ir 24 brėž.. Papildomai informacijai gauti ir komponentų sistemų funkcijoms koordinuoti galima naudoti papildomus komponentus, pvz., prietaisus, vožtuvus, solenoidus, siurblius ir jungiklius. Kitų komponentų, kurie nėra būtini kai kurių sistemų tikslumui užtikrinti, gali ir nebūti, jei jų nenaudojimas paremtas geru inžineriniu sprendimu. 
 L 375/186 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
Matavimo principas yra toks: šviesa sklinda per tiriamų dūmų tam tikro ilgio sluoksnį ir 
terpės neskaidrumo savybėms įvertinti matuojama krintančios šviesos, kuri pasiekia imtuvą, dalis. Dūmingumo matavimo būdas priklauso nuo aparatūros konstrukcijos;  tai galima atlikti išmetimo vamzdyje (linijinis viso srauto dūmų matuoklis), išmetimo vamzdžio gale (galinis viso srauto dūmų matuoklis) ar imant ėminį iš išmetimo vamzdžio (dalies srauto dūmų matuoklis). Prietaiso gamintojas turi pateikti dūmų matuoklio optinio kelio ilgį, kad pagal neskaidrumo signalo vertę būtų galima nustatyti šviesos sugerties koeficientą. 
5.2.  
3.2. Viso srauto dūmų matuoklis
 
 
Galima naudoti dviejų pagrindinių tipų viso srauto dūmų matuoklius (23 brėž.). Jei 
naudojamas linijinis dūmų matuoklis, matuojamas viso išmetamųjų dujų kamuolio neskaidrumas. Šio tipo dūmų matuoklių tikrasis optinio kelio ilgis priklauso nuo dūmų matuoklio konstrukcijos.  Jei naudojamas galinis dūmų matuoklis, viso išmetamųjų teršalų kamuolio neskaidrumas matuojamas kamuoliui išeinant iš išmetimo vamzdžio. Šio tipo dūmų matuoklių tikrasis optinio kelio ilgis priklauso nuo išmetimo vamzdžio konstrukcijos ir atstumo tarp išmetimo vamzdžio galo ir dūmų matuoklio. 
   
EPOPLT1 (optional)
CLLDLS
CL
 
   
23 brėž.
 Viso srauto dūmų matuoklis 
  (pasirinktin ai)  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/187
 
5.2.1. 3.2.1. 23 brėž. komponentai 
 
EP: išmetimo vamzdis 
 
Jei naudojamas linijinis dūmų matuoklis, išmetimo vamzdžio skersmuo turi būti vienodas dalyje, kurios ilgis būtų 3 vamzdžio skersmens ilgiai prieš matavimo zoną ir už jos. Jei skersmuo matavimo zonoje yra didesnis už išmetimo vamzdžio skersmenį, rekomenduojamas prieš matavimo zoną pamažu  siaurėjantis išmetimo vamzdis.  
 
Jei naudojamas galinis dūmų matuoklis, paskutinės 0,6 m ilgio vamzdžio dalies skerspjūvis turi būti apvalus ir neturėti alkūnių ar sulenkimų. Išmetimo vamzdžio galas turi būti tiesiai nupjautas. Dūmų matuoklis turi būti įrengtas per dūmų kamuolio vidurį 25 ± 5 mm atstumu nuo išmetimo vamzdžio galo.  
 
OPL: optinio kelio ilgis 
 
Dūmų aptemdyto optinio kelio nuo dūmų matuoklio šviesos šaltinio iki imtuvo ilgis, prireikus pataisytas nevienalytiškumo dėl tankio gradiento ir pakraščio reiškinio įtakai pašalinti. Optinio kelio ilgį turi nurodyti prietaiso gamintojas, atsižvelgdamas į bet kokias priemones nuo aprūkimo (pvz., prapūtimo oras). Jei optinio kelio ilgis nežinomas, jis turi būti nustatytas pagal ISO IDS 11614 11.6.5 punktą. Siekiant teisingai nustatyti optinio kelio ilgį, mažiausias išmetamųjų dujų greitis turi būti 20 m/s.  
 
LS: šviesos šaltinis 
 Kaip šviesos šaltinis naudojama kaitinimo lempa, kurios spalvos temperatūra yra  nuo 2800 K iki 3250 K, arba žalią šviesą skleidžiantis šviesos diodas (LED), kurio didžiausias šviesos našumas būtų  nuo 550 nm iki 570 nm. Šviesos detektorius nuo aprūkimo turi būti apsaugotas tokiomis priemonėmis, kurių įtaka optinio kelio ilgiui būtų ne didesnė, nei leidžia gamintojo specifikacijos.  LD: šviesos detektorius 
 Kaip detektorius naudojamas fotoelementas arba fotodiodas (prireikus turintis filtrą). Jei šviesos šaltinis yra kaitinamoji lempa, imtuvo didžiausias spektrinis atsakas turi būti panašus į žmogaus akies fotopiko kreivę (didžiausias atsakas intervale nuo 550 nm iki 570 nm, ir trumpesnėms kaip 430 nm bei ilgesnėms kaip 680 nm ilgio bangoms yra mažesnis kaip 4 procentai šio didžiausio atsako vertės). Šviesos detektorius nuo aprūkimo turi būti apsaugotas tokiomis priemonėmis, kurių įtaka optinio kelio ilgiui būtų ne didesnė, nei leidžia gamintojo specifikacijos.  CL: kolimavimo lęšis 
 Išeinanti šviesa turi būti kolimuota į šviesos pluoštą, kurio didžiausias skersmuo būtų 30 mm. Šviesos pluošto spinduliai turi būti lygiagretūs su leistinuoju nuokrypiu 3° pagal optinę ašį.  L 375/188 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
T1: temperatūros jutiklis (pasirinktinai) 
 
Bandymo metu galima stebėti išmetamųjų dujų temperatūrą.   
3.3. Dalies srauto dūmų matuoklis
 
 Jei naudojamas dalies srauto dūmų matuoklis (24 brėž.), tipinis išmetamųjų dujų ėminys paimamas iš išmetimo vamzdžio ir per tiekimo vamzdį leidžiamas į matavimo kamerą. Šio tipo dūmų matuoklių tikrasis optinio kelio ilgis priklauso nuo dūmų matuoklio konstrukcijos. Atsako trukmės vertės, nurodytos kitame punkte, taikomos minimaliam srautui per dūmų matuoklį, kaip nurodo prietaiso gamintojas. 
 
Exhaust
EPSP
TT
T1FM
P (optional)OPL
MCCLLS
CLLD
 
  
24 brėž.
 Dalies srauto dūmų matuoklis 
5.2.2.  
 
5.2.3. 3.3.1. 24 brėž. komponentai 
 
EP: išmetimo vamzdis 
 Išmetimo vamzdis turi būti tiesus bent 6 vamzdžio skersmenų atstumu prieš zondo viršų ir 3 skersmenų atstumu pasroviui nuo jo.  SP: ėminių ėmimo zondas 
 Zondas turi būti atviru galu prieš srovę nukreiptas vamzdis, esantis vienoje ašyje su išmetimo vamzdžio vidurio linija arba arti jos. Tarp zondo ir išmetimo vamzdžio Išmetami eji te rša lai 
(pasirinktin ai)  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/189
 
sienelės turi būti bent 5 mm tarpas. Zondo skersmuo turi būtų toks, kad būtų įmanoma 
imti tipinį ėminį ir pakankamą srautą per dūmų matuoklį.   TT: tiekimo vamzdis 
 Tiekimo vamzdžio:   
− ilgis turi būti kiek įmanoma mažesnis, kad ties matavimo kameros įėjimo anga 
būtų užtikrinama 373 ± 30 K (100 °C ± 30 °C) išmetamųjų dujų temperatūra; 
 
− sienelių temperatūra turi būti pakankamai aukštesnė už išmetamųjų dujų rasos taško temperatūrą, kad vandens garai nesikondensuotų;  
 
− skersmuo per visą vamzdžio ilgį turi būti toks pat, kaip ir ėminių ėmimo zondo skersmuo; 
 
− atsako trukmė turi būti mažesnė kaip 0,05 s ,esant mažiausiam srautui per prietaisą, 
kaip nustatyta pagal 4 priedo 4 priedėlio 5.2.4 punktą; 
 
− neturi turėti didelės įtakos didžiausiai dūmingumo vertei.  
 
FM: srauto matavimo įtaisas 
 Srauto matavimo įtaisas teisingam srautui į matavimo kamerą nustatyti. Prietaiso gamintojas turi nurodyti didžiausią ir mažiausią srautą, kuris turi būti toks, kad atitiktų TT atsako trukmės reikalavimus ir optinio kelio ilgio specifikacijas. Srauto matavimo įtaisas gali būti šalia ėminių ėmimo siurblio P, jei jis naudojamas.  MC: matavimo kamera 
 Matavimo kameros vidaus paviršius turi būti neatspindintis arba turėti lygiavertes optines savybes. Dėl vidaus atspindžių ar dėl šviesos sklaidos atsiradusios pašalinės šviesos kritimas į detektorių turi būti kiek įmanoma sumažintas.   Dujų slėgis matavimo kameroje turi nesiskirti nuo atmosferinio slėgio daugiau kaip 0,75 kPa. Jei to pasiekti neįmanoma dėl konstrukcijos, dūmų matuoklio rodmenų vertės turi būti perskaičiuotos į vertes, atitinkančias atmosferinį slėgį.   Matavimo kameros sienelių temperatūra turi būti užtikrinama ± 5 K tikslumu nuo 343 K (70 °C) iki 373 K (100 °C), tačiau bet kuriuo atveju ji turi būti gerokai aukštesnė už išmetamųjų dujų rasos taško temperatūrą, kad būtų išvengta vandens garų kondensacijos. Matavimo kamera turi turėti reikiamus temperatūros matavimo įtaisus.   OPL: optinio kelio ilgis 
 Dūmų aptemdyto optinio kelio nuo dūmų matuoklio šviesos šaltinio iki imtuvo ilgis, prireikus pataisytas nevienalytiškumo dėl tankio gradiento ir pakraščio reiškinio įtakai L 375/190 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
pašalinti. Optinio kelio ilgį turi nurodyti prietaiso gamintojas, atsižvelgdamas į bet 
kokias priemones nuo aprūkimo (pvz., prapūtimo oras). Jei optinio kelio ilgis nežinomas, jis turi būti nustatytas pagal ISO IDS 11614 11.6.5 punktą.  LS: šviesos šaltinis 
 Kaip šviesos šaltinis naudojama kaitinamoji lempa, kurios spalvos temperatūra yra  nuo 2800 K iki 3250 K, arba žalią šviesą skleidžiantis šviesos diodas (LED), kurio didžiausias šviesos našumas būtų intervale nuo 550 nm iki 570 nm. Šviesos detektorius nuo aprūkimo turi būti apsaugotas tokiomis priemonėmis, kurių įtaka optinio kelio ilgiui būtų ne didesnė, nei leidžia gamintojo specifikacijos.  LD: šviesos detektorius 
 Kaip detektorius naudojamas fotoelementas arba fotodiodas (prireikus turintis filtrą). Jei šviesos šaltinis yra kaitinamoji lempa, imtuvo didžiausias spektrinis atsakas turi būti panašus į žmogaus akies fotopiko kreivę (didžiausias atsakas intervale nuo 550 nm iki 570 nm, o trumpesnėms kaip 430 nm bei ilgesnėms kaip 680 nm ilgio bangoms yra mažesnis kaip 4 procentai šio didžiausio atsako vertės). Šviesos detektorius nuo aprūkimo turi būti apsaugotas tokiomis priemonėmis, kurių įtaka optinio kelio ilgiui būtų ne didesnė, nei leidžia gamintojo specifikacijos.  CL: kolimavimo lęšis 
 Išeinanti šviesa turi būti kolimuota į šviesos pluoštą, kurio didžiausias skersmuo būtų 30 mm. Šviesos pluošto spinduliai turi būti lygiagretūs su leistinuoju nuokrypiu 3° pagal optinę ašį.  T1: temperatūros jutiklis 
 Stebėti išmetamųjų dujų temperatūrą ties matavimo kameros įėjimo anga.   P: ėminio ėmimo siurblys (pasirinktinai) 
 Pasroviui nuo matavimo kameros galima įrengti ėminio ėmimo siurblį, kuriuo ėminys būtų siurbiamas pro matavimo kamerą. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/191
 
5 priedas  
 
VARIKLIŲ ETALONINIŲ DEGALŲ, NAUDOJAMŲ ATLIEKANT 
PATVIRTINIMO BANDYMUS IR SKIRTŲ GAMINIŲ ATITIKČIAI TIKRINTI, TECHNINĖS CHARAKTERISTIKOS 
 1. DYZELINAS 
(1) 
 
Dydis Vienetas Verčių ribos (1) Bandymų metodas (2) 
 Leidimo metai
  mažiausia didžiausia   
Cetaninis skaičius (3)  52 54 ISO 5165 1998 (4) 
Tankis 15 °C temperatūroje kg/m
3 833 837 ISO 3675 1995 
Distiliavimas:      
– esant 50 % temperatūrai  °C 245  ISO 3405 1998 
– esant 95 % temperatūrai  °C 345 350 ISO 3405 1998 
– galutinė virimo 
temperatūra °C --- 370 ISO 3405 1998 
Pliūpsnio temperatūra °C 55 --- EN 27719 1993 
CFPP (šalto filtro užsikimšimo temperatūra)  °C --- -5 EN 116 1981 
Klampa, esant 40 °C mm2/s 2.5 3.5 EN-ISO 3104 1996 
Policiklinių aromatinių 
angliavandenilių kiekis % m/m 3.0 6.0 IP 391 
(* ) 1995 
Sieros kiekis (5) mg/kg --- 300 pr. EN-ISO/DIS 14596 1998 (4) 
Vario korozija  --- 1 EN-ISO 2160 1995 
Anglies likutis 
nustatytas Konradsono metodu (10 % distiliavimo likučio) % m/m --- 0,2 EN-ISO 10370  
Peleningumas % m/m --- 0,01 EN-ISO 6245 1995 
Vandens kiekis % m/m --- 0,05 EN-ISO 12937 1995 
Neutralizavimo (stiprių 
rūgščių) skaičius mg KOH/g --- 0,02 ASTM D 974-95 1998 
(4) 
Atsparumas oksidacijai 
(6) mg/ml --- 0,025 EN-ISO 12205 1996 
 (1)  Jei reikia apskaičiuoti variklio ar transporto priemonės šiluminį naudingumo 
koeficientą, degalų šilumingumo vertė gali būti apskaičiuojama pagal formulę: 
  Savitoji energija (šilumingumo vertė) (grynoji), MJ/kg = (46,423 – 8,792d²
 + 3,170d) (1 
- (x + y + s)) + 9,420s - 2,499x, L 375/192 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
  kurioje:    d = tankis, esant 15 °C temperatūrai,   x  = vandens masės dalis (kiekis %, padalytas iš 100),   y = pelenų masės dalis (kiekis %, padalytas iš 100),   s = sieros masės dalis (kiekis %, padalytas iš 100).  (2)  Specifikacijoje nurodytos „tikrosios vertės“. Nustatant jų ribas, buvo taikytos ISO 4259 
(Naftos produktai. Tikslumo duomenų nustatymas ir naudojimas taikant bandymų metodus) sąlygos, nustatant mažiausią vertę buvo skaičiuojama pagal mažiausią teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausią ir mažiausią vertes, mažiausias skirtumas buvo lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, kuris būtinas statistikos sumetimais, degalų gamintojas vis tiek turi orientuotis į nulinę vertę, ties kuria numatoma didžiausioji vertė yra 2R, ir vidutinę vertę – kai nurodyta mažiausia ir didžiausia ribos. Jei reikėtų sužinoti, ar degalai atitinka specifikacijos reikalavimus, turėtų būti taikomos ISO 4259 sąlygos. 
 (3)  Cetaninio skaičiaus intervalas neatitinka mažiausio 4R intervalo reikalavimo. Tačiau, jei 
tarp degalų tiekėjo ir vartotojo kyla nesutarimų, tokiems ginčams spręsti galima taikyti ISO 4259 sąlygas, jei vietoje vieno nustatymo bus atliekama tiek pakartotinių matavimų, kiek pakaktų reikiamam preciziškumui pasiekti. 
 (4) Leidimo mėnuo bus nurodytas tinkamu laiku. 
 
(5) Ataskaitoje turi būti pateiktas tikrasis sieros kiekis bandymų degaluose. Be to, sieros 
kiekis etaloniniuose degaluose, naudojamuose transporto priemonei ar varikliui patvirtinti, pagal ribines vertes, nurodytas šios taisyklės 5.2.1 punkto lentelės B eilutėje, turi būti ne didesnis kaip 50 ppm. 
 (6)  Nors oksiduotų medžiagų kiekis yra kontroliuojamas, laikymo trukmė greičiausiai bus 
ribota. Reikėtų tiekėjo klausti apie laikymo sąlygas ir trukmę. 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/193
 
2. DYZELINIAMS VARIKLIAMS SKIRTAS ETANOLIS (1) 
 
Ribos (2) Charakteristikos Vienetas mažiausia didžiausia Bandymų metodas 
(3) 
Alkoholio dalis pagal masę % m/m 92.4 - ASTM D 5501 
Kito alkoholio, išskyrus 
bendrame alkoholio kiekyje esantį etanolį, masė % m/m - 2 ASTM D 5501 
Tankis, esant 15 °C kg/m3 795 815 ASTM D 4052 
Peleningumas % m/m  0,001 ISO 6245 
Pliūpsnio temperatūra °C 10  ISO 2719 
Rūgštingumas, apskaičiuotas kaip acto rūgštis % m/m - 0,0025 ISO 1388-2 
Neutralizavimo (stiprių rūgščių) skaičius KOH mg/1 - 1  
Spalva Pagal skalę - 10 ASTM D 1209 
Sausasis likutis, esant 100°C mg/kg  15 ISO 759 
Vandens kiekis % m/m  6,5 ISO 760 
Aldehidai, apskaičiuoti kaip acto rūgštis % m/m  0,0025 ISO 1388-4 
Sieros kiekis mg/kg - 10 ASTM D 5453 
Esteriai, apskaičiuoti kaip etilacetatas % m/m - 0,1 ASTM D 1617 
 (1) Remiantis variklio gamintojo rekomendacijomis, į etanolio degalus galima įdėti cetano 
skaičiaus gerinimo priedų. Didžiausias leidžiamasis kiekis – 10 % m/m. 
 (2) Specifikacijoje nurodytos „tikrosios vertės“. Nustatant jų ribas, buvo taikytos ISO 4259 
(Naftos produktai. Tikslumo duomenų nustatymas ir naudojimas taikant bandymų metodus) sąlygos, nustatant mažiausią vertę, buvo skaičiuojama pagal mažiausią teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausią ir mažiausią vertes, mažiausias skirtumas buvo lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, kuris būtinas statistikos sumetimais, degalų gamintojas vis tiek turi orientuotis į nulinę vertę, ties kuria numatoma didžiausioji vertė yra 2R, ir vidutinę vertę – kai nurodyta mažiausia ir didžiausia ribos. Jei reikėtų sužinoti, ar degalai atitinka specifikacijos reikalavimus, turėtų būti taikomos ISO 4259 sąlygos. 
 (3) Bus patvirtinti lygiaverčiai ISO metodai, kai tik jie bus išleisti visoms pirmiau 
nurodytoms savybėms. 
 
 
__________ L 375/194 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
6 priedas  
 
ETALONINIŲ NG DEGALŲ, NAUDOJAMŲ ATLIEKANT PATVIRTINIMO BANDYMUS IR 
SKIRTŲ GAMINIŲ ATITIKČIAI TIKRINTI, TECHNINĖS CHARAKTERISTIKOS 
 
 Tipas:  GAMTINĖS DUJOS (NG) 
  Europos rinkoje yra tokių dviejų sudėties intervalų degalai:   – H intervalas, kurio ypatingosios etaloninių degalų rūšys yra GR ir G23,  – L intervalas, kurio ypatingosios etaloninių degalų rūšys yra G23 ir G25.    Etaloninių degalų GR, G23 ir G25 rūšių charakteristikų apibendrinimas:  
Eta lon in ia i de ga lai  GR 
 
Charakteristikos Vienetai Bazinis 
kiekis Ribos Bandymų metodas 
   maž. didž.  
Sudėtis:       
Metanas % mol 87 84 89  
Etanas % mol 13 11 15  
Skirtumas (*) % mol - - 1 ISO 6974 
Sieros kiekis mg/m3 (**) - - 10 ISO 6326-5 
 
(*) Inertinės dujos +C 2+ 
(**) Vertė turi būti nustatyta etaloninėmis sąlygomis: 293,2 K (20 °C) ir 101,3 kPa. 
 
Etaloniniai degalai G23  
 
Charakteristikos Vienetai Bazini
s 
kiekis Ribos Bandymų metodas 
   maž. didž.  
Sudėtis:       
Metanas % mol 92,5 91,5 93,5  
Skirtumas (*) % mol - - 1 ISO 6974 
N 2 % mol 7,5 6,5 8,5  
Sieros kiekis mg/m3 (**) - - 10 ISO 6326-5 
 
(*) Inertinės dujos (ne N 2) +C 2/C 2+ 
(**) Vertė turi būti nustatyta etaloninėmis sąlygomis: 293,2 K (20 °C) ir 101,3 kPa. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/195
 
 
Etaloniniai degalai G25  
 
Charakteristikos Vienetai Bazi- 
nis 
kiekis Ribos Bandymų metodas 
   maž. didž.  
Sudėtis:       
Metanas % mol 86 84 88  
Balansas (*) % mol - - 1 ISO 6974 
N 2 % mol 14 12 16  
Sieros kiekis mg/m3 (**) - - 10 ISO 6326-5 
 
(*) Inertinės dujos (ne N 2) +C 2/C 2+ 
(**) Vertė turi būti nustatyta etaloninėmis sąlygomis: 293,2 K (20 °C) ir 101,3 kPa. 
 
_________ L 375/196 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
7 priedas  
 
Tipas:  SUSKYSTINTOSIOS NAFTOS DUJOS (LPG) 
 
Dydis Vienetas A degalų ribos B degalų ribos Bandymų 
metodas 
  Mažiau- 
sia didžiausia Mažiau-
sia Didžiau- 
sia  
Variklio oktaninis 
skaičius  92,5 (1)  92,5  EN 589 B 
priedas 
Sudėtis:        
C 3 kiekis % tūrio 48 52 83 87  
C 4 kiekis % tūrio 48 52 13 17 ISO 7941 
Alkenai % tūrio  12  14  
Garinimo likutis mg/kg  50  50 NFM 41015 
Bendras sieros 
kiekis ppm masės (1)  50  50 EN 24260 
Vandenilio sulfidas ---  Nėra  Nėra ISO 8819 
Varinės plokštelės korozija Klasė  1 klasė  1 klasė ISO 6251(2) 
Vanduo, esant 0 °C   Nėra  Nėra Apžiūra 
 
(1) Vertė turi būti nustatyta etaloninėmis sąlygomis: 293,2 K (20 °C) ir 101,3 kPa.  (2) Gali būti, kad koroziją sukeliančių medžiagų buvimo tiksliai nustatyti nepavyks, jei 
ėminyje yra korozijos inhibitorių ar kitų cheminių medžiagų, kurios mažina ėminio korozinį poveikį varinei plokštelei. Todėl draudžiama pridėti tokių medžiagų, kad nebūtų iškreipti bandymo metodo duomenys. 
________ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/197
 
8 priedas  
 
6. APSKAIČIAVIMO METODO  PAVYZDYS 
 
1.  ESC BANDYMAS  1.1.  Išmetamieji dujiniai teršalai
 
   Matavimų duomenys, apskaičiuoti tam tikrų režimų rezultatams, yra parodyti 
toliau. Šiame pavyzdyje CO ir NO
x koncentracija yra matuojama sausose dujose, 
HC – drėgnose dujose. HC koncentracija pateikta propano ekvivalentu (C3), o siekiant gauti C1 ekvivalentišką kiekį, reikia dauginti iš 3. Kitiems režimams taikomas toks pat apskaičiavimo metodas.  
 
P 
(kW) T
a 
(K) H a 
(g/kg) G EXH 
(kg) G AI R W 
(kg) G FUE L 
(kg) HC 
(ppm) CO 
(ppm) NO x 
(ppm) 
82,9 294,8 7,81 563,38 545,29 18,09 6,3 41,2 495 
     Drėgnio pataisos faktoriaus K
W,r apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 4.2 
punktas): 
 
  F FH = 
⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛+29,54509,181969,1 = 1,9058 ir K W2 = () 81,7 608,1 100081,7 608,1
× +× = 0,0124 
 
  K W,r = 9239,0 0124,006,54109.189058,11 = −⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛× −  
 
  Drėgnų dujų koncentracijos apskaičiavimas:    CO  = 41,2 × 0,9239 = 38,1 ppm   NO
x  = 495 × 0,9239 = 457 ppm 
   NO
x drėgnio pataisos koeficiento K H,D apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 4.3 
punktas): 
   A = 0,309 × 18,09/541,06 – 0,0266  = -0,0163   B = -0,209 × 18,09/541,06 + 0,00954  = 0,0026  
9625,0)2988,294( 0026,0)71,10 81,7( 0163,011
, =− × + − × −=D HK  
 L 375/198 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
  Išmetamųjų teršalų savitųjų masės srautų apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 
4.4 punktas): 
 
  NO x = 0,001587 × 457 × 0,9625 × 563,38 = 393,27 g/h 
  CO  = 0,000966 × 38,1 × 563,38 = 20,735 g/h   HC  = 0,000479 × 6,3 × 3 × 563,38 = 5,100 g/h    Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 4.5 
punktas): 
   Toliau pateikiamas CO apskaičiavimo pavyzdys; kiti komponentai 
apskaičiuojami tokiu pačiu metodu. 
   Išmetamųjų teršalų savitieji masės srautai atskiriems režimams yra dauginami iš 
atitinkamų svorio koeficientų, kaip nurodyta 4 priedo 1 priedėlio 2.7.1 punkte, ir sumuojami, kad būtų nustatytas viso ciklo vidutinis išmetamųjų teršalų masės srautas: 
    CO = (6,7 × 0,15) + (24,6 × 0,08) + (20,5 × 0,10) + (20,7 × 0,10) + (20,6 × 
0,05) + (15,0 × 0,05) + (19,7 × 0,05) + (74,5 × 0,09) + (31,5 × 0,10) + (81,9 × 0,08) + (34,8 × 0,05) + (30,8 × 0,05) + (27,3 × 0,05) = 30,91 g/h  
    Atskirų režimų variklio galia dauginama iš atitinkamų svorio koeficientų, kaip 
nurodyta 4 priedo 1 priedėlio 2.7.1 punkte, ir sumuojama, kad būtų gauta vidutinė ciklo galia: 
    P(n) = (0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) + (82,9 × 0,10) + (46,8 × 
0,05) + (70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) +(114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) + (122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW 
  
006,6091,30=CO  = 0,515 g/kWh 
    NO
x išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas atsitiktinai 
pasirinktame taške (4 priedo 1 priedėlio 4.6.1 punktas): 
   Tarkime, kad atsitiktinai pasirinktame taške buvo nustatytos šios vertės:     n
Z   = 1600 min-1 
  M Z   = 495 Nm 
  NO x mass,Z  = 487,9 g/h (apskaičiuota pagal ankstesnes formules) 
  P(n) Z   = 83 kW 
  NO x,Z   = 487,9/83 = 5,878 g/kWh 
   Išmetamųjų teršalų kiekio vertės nustatymas pagal bandymo ciklo duomenis (4 
priedo 1 priedėlio 4.6.2 punktas): 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/199
 
  Tarkime, kad atliekant ESC bandymą, atsitiktinai pasirinktame taške gretimų 
bandymo etapų vertės yra šios: 
 
n RT n SU E R E S E T E U M R M S M T M U 
1368 1785 5,943 5,565 5,889 4,973 515 460 681 610 
 
 E TU = 5,889 + (4,973-5,889) × (1600-1368)/(1785-1368) = 5,377 g/kWh 
 E RS = 5,943 + (5,565-5,943) × (1600-1368)/(1785-1368) = 5,732 g/kWh 
 M TU = 681 + (601-681) × (1600-1368)/(1785-1368) = 641,3 Nm 
 M RS = 515 + (460-515) × (1600-1368)/(1785-1368) = 484,3 Nm 
 
 E Z = 5,732 + (5,377-5,732) × (495-484,3)/(641,3-484,3) = 5,708 g/kWh 
  NO
x išmetamųjų teršalų kiekio verčių lyginimas (4 priedo 1 priedėlio 4.6.3 
punktas): 
  NO
x diff = 100 × (5,878-5,708)/5,708 = 2,98 % 
 1.2. Išmetamieji kietųjų dalelių teršalai
 
  Kietųjų dalelių kiekio matavimas pagrįstas kietųjų dalelių rinkimo visą ciklą 
principu, tačiau ėminio masė ir srautas (M
SA M ir G EDF) nustatomi atskiriems 
režimams. G EDF apskaičiavimas priklauso nuo taikytos sistemos. Toliau pateiktuose 
pavyzdžiuose taikoma sistema, kai matuojamas CO 2 kiekis, taikomas anglies 
balanso metodas, ir sistema, kai matuojamas srautas. Taikant viso srauto skiedimo sistemą, CVS įranga G
EDF matuoja tiesiogiai.  
  G
EDF apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 5.2.3 ir 5.2.4 punktai): 
  Tarkime, kad ketvirtam režimui nustatyti tokie matavimo duomenys. Kitiems 
režimams taikomas toks pat apskaičiavimo metodas.  
 
G
EXH 
(kg/h) G FUE L  
(kg/h) G DILW 
(kg/h) G TO T W 
(kg/h) CO 2D 
(%) CO 2A 
(%) 
334,02 10,76 5,4435 6,0 0,657 0,040 
  a) anglies balanso metodas:  
G
EDF W  = 040,0 657,076,105,206
−× = 3601,2 kg/h 
 L 375/200 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 b) srauto matavimo metodas: 
 
q = 4435,50,6(0,6
− = 10,78 
  G
EDF W  = 334,02 × 10,78 = 3600,7 kg/h 
  Masės srauto apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 5.4 punktas):   Atskirų režimų G
EDF W  srautai dauginami iš atitinkamų svorio faktorių, kaip nurodyta 4 
priedo 1 priedėlio 2.7.1 punkte, ir sumuojami, kad būtų gauta viso ciklo vidutinė G EDF 
vertė. Ėminio masė M SAM gaunama sudėjus atskirų režimų ėminio mases. 
 
 GEDFW = (3567 × 0,15)+(3592 × 0,08)+(3611 × 0,10)+(3600 × 0,10) 
+(3618 × 0,05) +(3600 × 0,05)+(3640 × 0,05)+(3614 × 0,09)+(3620 × 
0,10)+(3601 × 0,08) +(3639 × 0,05)+(3582 × 0,05)+(3635 × 0,05) 
 =  3604,6 kg/h   M
SAM = 0,226 + 0,122 + 0,151 + 0,152 + 0,076 + 0,076 + 0,076 + 0,136 + 0,151 + 
0,121  + 0,076 + 0,076 + 0,075  = 1,515 kg 
   Tarkime, kad kietųjų dalelių ant filtrų masė lygi 2,5 mg, tuomet:  
PT
mass = 10006, 3604
515,15,2×  = 5,948 g/h 
   Fono koncentracijos pataisa (pasirinktinai)    Tarkime, kad matuojant fono koncentraciją, gautos šios vertės. Skiedimo faktorius 
DF apskaičiuojamas taip pat, kaip šio priedo 3.1 punkte, ir čia nepateiktas. 
   
M
d = 0,1 mg; M DIL = 1,5 kg 
    DF suma = [(1
-1/119,15) × 0,15] + [(1-1/8,89) × 0,08] + [(1-1/14,75) × 0,10] + [(1-
1/10,10) × 0,10] + [(1-1/18,02) × 0,05] + [(1-1/12,33) × 0,05] + [(1-1/32,18) × 0,05] + 
[(1-1/6,94) × 0,09] + [(1-1/25,19) × 0,10] + [(1-1/6,12) × 0,08] + [(1-1/20,87) × 0,05] 
+ [(1-1/8,77) × 0,05] + [(1-1/12,59) × 0,05] = 0,923 
 
PT mass = 10006, 3604923,05,11,0
515,15,2×⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛× −  = 5,726 g/h 
 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/201
 
 Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 5.5 
punktas): 
 
 P(n) = (0,1 × 0,15) + (96,8 × 0,08) + (55,2 × 0,10) +(82,9 × 0,10) +(46,8 × 0,05) 
+(70,1 × 0,05) + (23,0 × 0,05) +(114,3 × 0,09) + (27,0 × 0,10) +(122,0 × 0,08) + (28,6 × 0,05) + (87,4 × 0,05) + (57,9 × 0,05) = 60,006 kW 
 
 
006,60948,5=PT  = 0,099 g/kWh, jei taikoma fono koncentracijos pataisa: 
006,60726,5=PT  = 0,095 g/kWh 
   Tikrojo svorio koeficiento apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 5.6 punktas):    Imkime vertes, anksčiau apskaičiuotas ketvirtam režimui, tuomet:  
WF
E, I = 7, 3600 515,16, 3604 152,0
×× = 0,1004 
 
  Ši vertė atitinka reikalaujamą vertę 0,10 ± 0,003.  2.  ELR BANDYMAS     Kadangi Europos teisės aktuose dėl išmetamųjų teršalų filtravimas Beselio filtru yra 
visiškai nauja vidurkinimo metodika, toliau pateikiamas Beselio filtro aiškinimas, Beselio algoritmo sudarymo pavyzdys ir galutinės dūmingumo vertės apskaičiavimo pavyzdys. Beselio algoritmo konstantos priklauso tik nuo dūmų matuoklio konstrukcijos ir duomenų rinkimo sistemos ėminių ėmimo dažnio. Rekomenduojama, kad dūmų matuoklio gamintojas pateiktų galutines Beselio filtro konstantas skirtingiems ėminių ėmimo dažniams ir kad vartotojas, kurdamas Beselio algoritmą ir apskaičiuodamas dūmingumo vertes, šias konstantas taikytų. 
 2.1.  Bendros pastabos apie Beselio filtrą
 
    Dėl aukštadažnių iškraipymų neapdoroto neskaidrumo signalo registruotuvo kreivė 
paprastai būna labai išsklaidyta. Siekiant pašalinti šiuos aukštadažnius iškraipymus, per ELR bandymą reikia naudoti Beselio filtrą. Pats Beselio filtras yra rekursinis antrojo laipsnio žemo dažnio filtras, užtikrinantis greičiausią signalo didėjimą be jo perviršio. 
   Tariant, kad tikruoju laiku iš išmetimo vamzdžio išeina neapdorotų išmetamųjų teršalų 
šleifas, kiekvienas dūmų matuoklis pateikia vėluojančią ir skirtingai pamatuotą neskaidrumo registravimo kreivę. Vėlavimo trukmė ir pamatuoto neskaidrumo vertės dydis visų pirma priklauso nuo dūmų matuoklio matavimo kameros geometrijos, įskaitant išmetamųjų teršalų ėminio ėmimo linijas, ir nuo laiko, per kurį dūmų matuoklio elektronika galėtų signalą apdoroti. Vertės, kurios apibūdina šiuos du L 375/202 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
reiškinius, vadinamos fizikine ir elektrine atsako trukme ir apibūdina atskirą kiekvieno 
tipo dūmų matuoklio filtrą.  
  Beselio filtro taikymo tikslas – užtikrinti vienodą visos dūmų matuoklio sistemos 
filtravimo charakteristiką, kurią sudaro: 
      – dūmų matuoklio fizikinio atsako trukmė (t
p), 
    – dūmų matuoklio elektrinio atsako trukmė (t e), 
    – naudoto Beselio filtro atsako trukmė (t F). 
   Bendroji sistemos atsako trukmė t
Ave r pateikiama lygtimi: 
  
t Ave r = 2 2 2
e p F t t t ++  
   Kad būtų gauta ta pati dūmingumo vertė, ši atsako trukmė turi būti vienoda visoms 
dūmų matuoklių rūšims. Todėl Beselio filtras turi būti sukurtas taip, kad filtro atsako trukmė (t
F) kartu su konkrečių dūmų matuoklių fizikinio atsako trukme (t p) ir elektrinio 
atsako trukme (t e) duotų reikiamą bendrąją atsako trukmę (t Ave r). Kadangi t p ir t e yra 
kiekvieno konkretaus dūmų matuoklio būdingos vertės, o t Av er pagal šią direktyvą turi 
būti lygi 1,0 s, t F galima apskaičiuoti šiuo būdu: 
  
t F = 2
e2
p2
Aver t t t − −  
   Pagal apibrėžtį filtro atsako trukmė t
F yra filtruoto išėjimo signalo didėjimo nuo 10 % 
iki 90 % pakopinio įėjimo signalo vertės trukmė. Todėl Beselio filtro ribinis dažnis iteruojamas tol, kol Beselio filtro atsako trukmė atitinka reikiamą signalo didėjimo trukmę.  
  
 
 
a brėž.  Pakopinio įėjimo signalo ir filtruoto išėjimo signalo registruotuvo kreivės 
  Beselio filtruotas 
išėji m o signalas 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/203
 
  a brėž. parodytos pakopinio įėjimo signalo ir Beselio filtru filtruoto išėjimo 
signalo registruotuvo kreivės, taip pat pažymėta Beselio filtro atsako trukmė (t F). 
 
  Galutinio Beselio filtro algoritmo kūrimas yra daugiapakopis procesas, kuriam 
baigti reikia kelių iteracijos ciklų. Toliau pateikta iteracijos eigos schema:  
 L 375/204 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Būtina bendroji Beselio filtro 
atsako tru k m ė 
Beselio filtro algorit mo m odeliavi m as  
f c , E, K 
Beselio filtro taik y m as pakopi nia m 
įėjimo si g nal ui 
Galuti nės Besel io filtro ko nsta ntos 
ir algorit ma s 
Y i  = … 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/205
 
  
2.2.  Beselio algoritmo apskaičiavimas  
   Šiame pavyzdyje Beselio algoritmas kuriamas keliomis pakopomis pagal 
anksčiau pateiktą iteracijos metodiką, kuri grindžiama 4 priedo 1 priedėlio 6.1 punktu. 
    Tarkime, kad dūmų matuoklis ir duomenų rinkimo sistema turi šias 
charakteristikas: 
    – fizikinio atsako trukmė t
p,   0,15 s, 
  – elektrinio atsako trukmė, t e,  0,05 s, 
  – bendroji atsako trukmė t Av er  1,00 s, (nustatyta pagal šią taisyklę), 
  – ėminių ėmimo dažnis     150 Hz.     1 pakopa. Reikiama Beselio filtro atsako trukmė t
F: 
  
t F = )05,0 15,0( 12 2 2+ −  = 0,987421 s 
   2 pakopa. Ribinio dažnio įvertinimas ir Beselio konstantų E, K pirmajam 
iteracijos procesui apskaičiavimas:  
    f
c =  3,1415 / (10 × 0,987421) = 0,318152 Hz 
  ∆t =  1 / 150  =  0,006667 s   Ω  = 1 / [tan (3,1415 × 0,006667 × 0,318152)] = 150,076644    
5
210 07948,7
076644,150 618034,0 618034,03 076644,15011 −× =
× + × × +=E  
  K = 2 × 7,07948 × 10-5 × (0,618034 × 150,076644 - 1) – 1 = 0,970783 
    Taip gaunamas Beselio algoritmas:   
  Y
i = Y i-1 + 7,07948 × 10-5 × (S i + 2 × S i-1 + S i-2 - 4 × Y i-2) + 0,970783 × (Y i-1 - 
Y i-2), 
    kuriame S
i atitinka įėjimo signalo vertes („0“ ar „1“), ir Y i atitinka filtruoto 
išėjimo signalo vertes.  
    3 pakopa. Beselio filtro taikymas pakopiniam įėjimo signalui:     Beselio filtro atsako trukmė t
F yra apibrėžiama kaip filtruoto išėjimo signalo 
didėjimo nuo 10 % iki 90 % pakopinio įėjimo signalo vertės trukmė. Siekiant nustatyti išėjimo signalo 10 % (t
10) ir 90 % (t 90) laiką, pakopinis signalas Beselio 
filtru filtruojamas imant ankstesnes f c, E ir K vertes. 
  L 375/206 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
  Pirmojo ir antrojo iteravimo skaitmeniniai indeksai, laikas, pakopinio įėjimo 
signalo vertės ir gautos filtruoto išėjimo signalo vertės pateiktos B lentelėje. 
Taškai apie t 10 ir t 90 pažymėti paryškintu šriftu. Pagal B lentelę pirmuoju 
iteravimu 10 % vertė gaunama tarp skaitmeninių indeksų 30 ir 31, o 90 % vertė gaunama tarp skaitmeninių indeksų 191 ir 192. Siekiant apskaičiuoti t
F, iter, t 10 ir 
t 90 tikslios vertės apskaičiuojamos tiesiniu interpoliavimu tarp gretimų matavimo 
taškų pagal šias lygtis: 
  
t 10=t lo wer + ∆t × (0,1-out lowe r)/(out upper - out lo w er), 
 
t 90=t lo wer + ∆t × (0,9-out lowe r)/(out upper - out lo w er), 
   kuriose out
up per ir out lo we r atitinkamai yra Beselio filtru filtruoto išėjimo signalo gretimi 
taškai, o t lo w er yra gretimo laiko taško laikas, kaip nurodyta B lentelėje. 
  
   t 10 =0,200000+0,006667×(0,1-0,099208)/(0,104794-0,099208)=0,200945 s 
 
   t 90 =1,273333+0,006667×(0,9-0,899147)/(0,901168-0,899147)=1,276147 s 
   4 pakopa. Pirmojo iteracijos ciklo filtro atsako trukmė:   
t
F,iter =  1,276147 – 0,200945 = 1,075202 s 
    5 pakopa. Skirtumas tarp reikiamos ir pirmajame iteracijos cikle gautos filtro atsako 
trukmės: 
  
∆ = (1,075202 – 0,987421) / 0,987421 = 0,081641 
    6 pakopa. Iteracijos kriterijų tikrinimas:     Reikia, kad būtų |∆| ≤ 0,01. Kadangi 0,081641 > 0,01, iteracijos kriterijai neįvykdyti, 
todėl reikia pradėti antrąjį iteracijos ciklą. Šiam iteracijos ciklui nauja ribinio dažnio vertė pagal f
c ir ∆ vertes apskaičiuojama taip: 
  
f c,new = 0,318152 × (1 + 0,081641) = 0,344126 Hz 
    Šis naujas ribinis dažnis naudojamas antrajame iteracijos cikle, vėl pradedant nuo 2 
pakopos. Iteracija turi būti kartojama tol, kol įvykdomi iteracijos kriterijai. Per pirmąją ir antrąją iteraciją gautos vertės apibendrinamos A lentelėje. 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/207
 
 
Dydis 1 iteracija 2 iteracija 
f c (Hz) 0,318152 0,344126 
E (-) 7,07948 × 10-5 8,272777 × 10-5 
K (-) 0,970783 0,968410 
t 10 (s) 0,200945 0,185523 
t 90 (s) 1,276147 1,179562 
t F,iter (s) 1,075202 0,994039 
∆ (-) 0,081641 0,006657 
f c,new (Hz) 0,344126 0,346417 
 
  A lentelė. Pirmosios ir antrosios iteracijos vertės    7 pakopa. Galutinis Beselio algoritmas:     Kai tik įvykdomi iteracijos kriterijai, pagal 2 pakopą apskaičiuojamos galutinės Beselio 
filtro konstantos ir galutinis Beselio algoritmas. Šiame pavyzdyje iteracijos kriterijai buvo įvykdyti po antrosios iteracijos (∆ =0,006657 ≤ 0,01). Tuomet suvidurkintoms dūmingumo vertėms nustatyti naudojamas galutinis algoritmas (žr. toliau 2.3 punktą).  
  
Y
I=Y i-1+8,272777×10-5×(S i+2×S i-1+S i-2-4×Y i-2)+0,968410×(Y i-1-Y i-2) L 375/208 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
   Pakopinis įėji mo  Filtruotas i šėji mo si gna las 
  sig nalas Yi 
i indek sas Lai kas S i  [-] 
[-] [s] [-] 1 iteracija 2 iteracija 
-2 -0,01333 3 0 0,000 000 0,000 000 
-1 -0,00666 7 0 0,000 000 0,000 000 
0 0,000 000 1 0,000 071 0,000 083 
1 0,006 667 1 0,000 352 0,000 411 
2 0,013 333 1 0,000 908 0,001 060 
3 0,020 000 1 0,001 731 0,002 019 
4 0,026 667 1 0,002 813 0,003 278 
5 0,033 333 1 0,004 145 0,004 828 
~ ~ ~ ~ ~ 
24 0,160 000 1 0,067 877 0,077 876 
25 0,166 667 1 0,072 816 0,083 476 
26 0,173 333 1 0,077 874 0,089 205 
27 0,180 000 1 0,083 047 0,095 056 
28 0,186 667 1 0,088 331 0,101 024 
29 0,193 333 1 0,093 719 0,107 102 
30 0,200 000 1 0,099 208 0,113 286 
31 0,206 667 1 0,104 794 0,119 570 
32 0,213 333 1 0,110 471 0,125 949 
33 0,220 000 1 0,116 236 0,132 418 
34 0,226 667 1 0,122 085 0,138 972 
35 0,233 333 1 0,128 013 0,145 605 
36 0,240 000 1 0,134 016 0,152 314 
37 0,246 667 1 0,140 091 0,159 094 
~ ~ ~ ~ ~ 
175 1,166 667 1 0,862 416 0,895 701 
176 1,173 333 1 0,864 968 0,897 941 
177 1,180 000 1 0,867 484 0,900 145 
178 1,186 667 1 0,869 964 0,902 312 
179 1,193 333 1 0,872 410 0,904 445 
180 1,200 000 1 0,874 821 0,906 542 
181 1,206 667 1 0,877 197 0,908 605 
182 1,213 333 1 0,879 540 0,910 633 
183 1,220 000 1 0,881 849 0,912 628 
184 1,226 667 1 0,884 125 0,914 589 
185 1,233 333 1 0,886 367 0,916 517 
186 1,240 000 1 0,888 577 0,918 412 
187 1,246 667 1 0,890 755 0,920 276 
188 1,253 333 1 0,892 900 0,922 107 
189 1,260 000 1 0,895 014 0,923 907 
190 1,266 667 1 0,897 096 0,925 676 
191 1,273 333 1 0,899 147 0,927 414 
192 1,280 000 1 0,901 168 0,929 121 
193 1,286 667 1 0,903 158 0,930 799 
194 1,293 333 1 0,905 117 0,932 448 
195 1,300 000 1 0,907 047 0,934 067 
~ ~ ~ ~ ~ 
 
 B lentelė.  Pirmojo ir antrojo pasikartojimo ciklo pakopinio įėjimo signalo ir Beselio filtru 
filtruoto išėjimo signalo vertės 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/209
 
 
2.3. Dūmingumo verčių apskaičiavimas  
   Toliau pateikiamoje schemoje parodyta galutinės dūmingumo vertės nustatymo eiga.  
 
 Filtravi m a s Beselio filtr u  
Cik lo galioji mo tikri ni m as kie kvie na m  s ū kių skaič iui 
Viduti nės dū m i n gu m o vertė s kiek vie na m  s ūk ių s kaiči ui aps kaičia vi m as L 375/210 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
  b brėž. parodytos ELR bandymo pirmosios apkrovos pakopos matuojamo neapdoroto 
neskaidrumo signalo ir nefiltruota bei filtruota šviesos sugerties koeficiento (k vertė) 
registruotuvo kreivės ir nurodyta filtruoto k registruotuvo signalo didžiausia vertė Ymax
1, A (viršūnės vertė). C lentelėje atitinkamai yra pateiktos i indekso skaitmeninės 
vertės, laikas (ėminių ėmimo dažnis 150 Hz), neapdorotas dūmingumas, nefiltruota k ir filtruota k vertės. Buvo filtruojama naudojant šio priedo 2.2 punkte sukurto Beselio algoritmo konstantas. Dėl didelio duomenų kiekio lentelėje pateiktos dūmingumo kreivės dalys aplink registruotuvo kreivės pradžią ir viršūnę. 
  
 
  
b brėž.
 Išmatuoto neskaidrumo N, nefiltruotos dūmingumo k vertės ir filtruotos 
dūmingumo k vertės registruotuvo kreivės 
    Viršūnės vertė (i =272) yra apskaičiuojama taikant šiuos C lentelės duomenis. Visos 
kitos atskiros dūmingumo vertės yra apskaičiuojamos tokiu pačiu būdu. Algoritmas paleidžiamas S
-l, S -2, Y -1 ir Y -2 vertes prilyginant nuliui. 
   k vertės apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 6.3.1 punktas):   
L
A (m) 0,430 
i indeksas 272 
N (%) 16,783 
S 27 1 (m-1) 0,427392 
S 27 0 (m-1) 0,427532 
Y 27 1 (m-1) 0,542383 
Y 27 0 (m-1) 0,542337 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/211
 
 
k = - ⎟⎠⎞⎜⎝⎛− ×100783,161ln430,01 = 0,427252 m-1 
 
 Šioje lygtyje ši vertė atitinka S 27 2. 
   Beselio suvidurkinto dūmingumo apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 6.3.2 punktas):    Toliau pateiktoje lygtyje naudojamos ankstesnio 2.2 punkto Beselio konstantos. Tikroji 
anksčiau apskaičiuota nefiltruota k vertė atitinka S272 (S
i). S 27 1 (S i-1) ir S 27 0 (S i-2) yra dvi 
pirmesnės nefiltruotos k vertės, Y 271 (Y i-1) ir Y 270 (Y i-2) yra dvi pirmesnės filtruotos k 
vertės. 
   Y
27 2 = 0,542383+8,272777×10-5×(0,427252+2×0,427392+0,427532-4×0,542337)+ 
0,968410×(0,542383-0,542337) = 0,542389 m-1 
   Ši vertė atitinka Y
max1, A  toliau pateiktoje lygtyje. 
   Galutinės dūmingumo vertės apskaičiavimas (4 priedo 1 priedėlio 6.3.3 punktas):    Iš kiekvienos dūmingumo kreivės tolesniam apskaičiavimui imama didžiausia filtruota k 
vertė. Tarkime, kad turime šias vertes: 
  
 Y
max(m-1)
Sūkių skaičius 
 1 ciklas 
 2 ciklas 
 3 ciklas 
 
 
A 
  
0,5424 
  
0,5435 
  
0,5587 
 
 
B 
  
0,5596 
  
0,5400 
  
0,5389 
 
 
C 
  
0,4912 
  
0,5207 
  
0,5177 
 
   SV
A = (0,5424 + 0,5435 + 0,5587) / 3 =  0,5482 m-1 
  SV
B = (0,5596 + 0,5400 + 0,5389) / 3 =  0,5462 m-1 
  SV
C = (0,4912 + 0,5207 + 0,5177) / 3 =  0,5099 m-1 
 
 SV  = (0,43×0,5482)+(0,56×0,5462)+(0,01×0,5099) = 0,5467 m-1 
  L 375/212 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
Tikrinimas, ar pripažinti ciklą galiojančiu  (4 priedo 1 priedėlio 3.4 punktas) 
  
 Prieš apskaičiuojant SV, ciklas turi būti pripažintas galiojančiu apskaičiuojant trijų ciklų 
santykinius standartinius dūmingumo nuokrypius kiekvienam sūkių skaičiui. 
  
  
Šiame pavyzdyje kiekvienas sūkių skaičius atitinka 15 procentų pripažinimo tinkamu 
kriterijaus. 
   
Sūkių skaičius 
  
Vidutinė SV vertė 
(m -1) 
  
Absoliutus standartinis 
nuokrypis (m-1) 
  
Santykinis standartinis 
nuokrypis (%) 
 
 
A 
  
0,5482 
  
0,0091 
  
1,7 
 
 
B 
  
0,5462 
  
0,0116 
  
2,1 
 
 
C 
  
0,5099 
  
0,0162 
  
3,2 
 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/213
 
C lentelė  
 Neskaidrumo N vertės, nefiltruotos ir filtruotos k vertės apkrovos pakopos pradžioje 
   Nefiltruota Filtruota 
i indeksas Laikas Neskaidrumas 
Nk vertė k vertė 
[-] [s] [%] [m- 1] [m- 1] 
-2 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 
-1 0,000000 0,000000 0,000000 0,000000 
0 0 ,000000 0 ,000000 0 ,000000 0 ,000000 
1 0 ,006667 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000000 
2 0 ,013333 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000000 
3 0 ,020000 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000000 
4 0 ,026667 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000001 
5 0 ,033333 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000002 
6 0 ,040000 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000002 
7 0 ,046667 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000003 
8 0 ,053333 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000004 
9 0 ,060000 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000005 
10 0 ,066667 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000006 
11 0 ,073333 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000008 
12 0 ,080000 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000009 
13 0 ,086667 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000011 
14 0 ,093333 0 ,020000 0 ,000465 0 ,000012 
15 0 ,100000 0 ,192000 0 ,004469 0 ,000014 
16 0 ,106667 0 ,212000 0 ,004935 0 ,000018 
17 0 ,113333 0 ,212000 0 ,004935 0 ,000022 
18 0 ,120000 0 ,212000 0 ,004935 0 ,000028 
19 0 ,126667 0 ,343000 0 ,007990 0 ,000036 
20 0 ,133333 0 ,566000 0 ,013200 0 ,000047 
21 0 ,140000 0 ,889000 0 ,020767 0 ,000061 
22 0 ,146667 0 ,929000 0 ,021706 0 ,000082 
23 0 ,153333 0 ,929000 0 ,021706 0 ,000109 
24 0 ,160000 1 ,263000 0 ,029559 0 ,000143 
25 0 ,166667 1 ,455000 0 ,034086 0 ,000185 
26 0 ,173333 1 ,697000 0 ,039804 0 ,000237 
27 0 ,180000 2 ,030000 0 ,047695 0 ,000301 
28 0 ,186667 2 ,081000 0 ,048906 0 ,000378 
29 0 ,193333 2 ,081000 0 ,048906 0 ,000469 
30 0 ,200000 2 ,424000 0 ,057067 0 ,000573 
31 0 ,206667 2 ,475000 0 ,058282 0 ,000693 
32 0 ,213333 2 ,475000 0 ,058282 0 ,000827 
33 0 ,220000 2 ,808000 0 ,066237 0 ,000977 
34 0 ,226667 3 ,010000 0 ,071075 0 ,001144 
35 0 ,233333 3 ,253000 0 ,076909 0 ,001328 
36 0 ,240000 3 ,606000 0 ,085410 0 ,001533 
37 0 ,246667 3 ,960000 0 ,093966 0 ,001758 
38 0 ,253333 4 ,455000 0 ,105983 0 ,002007 
39 0 ,260000 4 ,818000 0 ,114836 0 ,002283 
40 0 ,266667 5 ,020000 0 ,119776 0 ,002587 
~ ~ ~ ~ ~ 
 L 375/214 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
C lentelė (tęsinys)  
 Neskaidrumo N vertės, nefiltruotos ir filtruotos k vertės apie Y max1,A  
    ( ≡ aukščiausia vertė, nurodyta paryškintu šriftu) 
  Nefiltruot a Filtruot a 
i indeksas Laikas Neskaidrumas N k vertė k vertė 
[-] [s] [%] [m- 1] [m- 1] 
~ ~ ~ ~ ~259 1 ,726667 17 ,182000 0 ,438429 0 ,538856 
260 1 ,733333 16 ,949000 0 ,431896 0 ,539423 
261 1 ,740000 16 ,788000 0 ,427392 0 ,539936 
262 1 ,746667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,540396 
263 1 ,753333 16 ,788000 0 ,427392 0 ,540805 
264 1 ,760000 16 ,798000 0 ,427671 0 ,541163 
265 1 ,766667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,541473 
266 1 ,773333 16 ,788000 0 ,427392 0 ,541735 
267 1 ,780000 16 ,788000 0 ,427392 0 ,541951 
268 1 ,786667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,542123 
269 1 ,793333 16 ,798000 0 ,427671 0 ,542251 
270 1 ,800000 16 ,793000 0 ,427532 0 ,542337 
271 1 ,806667 16 ,788000 0 ,427392 0 ,542383 
272 1 ,813333 16 ,783000 0 ,427252 0 ,542389 
273 1 ,820000 16 ,780000 0 ,427168 0 ,542357 
274 1 ,826667 16 ,798000 0 ,427671 0 ,542288 
275 1 ,833333 16 ,778000 0 ,427112 0 ,542183 
276 1 ,840000 16 ,808000 0 ,427951 0 ,542043 
277 1 ,846667 16 ,768000 0 ,426833 0 ,541870 
278 1 ,853333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,541662 
279 1 ,860000 16 ,010000 0 ,405750 0 ,541418 
280 1 ,866667 16 ,000000 0 ,405473 0 ,541136 
281 1 ,873333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,540819 
282 1 ,880000 16 ,000000 0 ,405473 0 ,540466 
283 1 ,886667 16 ,010000 0 ,405750 0 ,540080 
284 1 ,893333 16 ,394000 0 ,416406 0 ,539663 
285 1 ,900000 16 ,394000 0 ,416406 0 ,539216 
286 1 ,906667 16 ,404000 0 ,416685 0 ,538744 
287 1 ,913333 16 ,394000 0 ,416406 0 ,538245 
288 1 ,920000 16 ,394000 0 ,416406 0 ,537722 
289 1 ,926667 16 ,384000 0 ,416128 0 ,537175 
290 1 ,933333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,536604 
291 1 ,940000 16 ,010000 0 ,405750 0 ,536009 
292 1 ,946667 16 ,000000 0 ,405473 0 ,535389 
293 1 ,953333 16 ,010000 0 ,405750 0 ,534745 
294 1 ,960000 16 ,212000 0 ,411349 0 ,534079 
295 1 ,966667 16 ,394000 0 ,416406 0 ,533394 
296 1 ,973333 16 ,394000 0 ,416406 0 ,532691 
297 1 ,980000 16 ,192000 0 ,410794 0 ,531971 
298 1 ,986667 16 ,000000 0 ,405473 0 ,531233 
299 1 ,993333 16 ,000000 0 ,405473 0 ,530477 
300 2 ,000000 16 ,000000 0 ,405473 0 ,529704 
~ ~ ~ ~ ~ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/215
 
3. ETC BANDYMAS 
  3.1. Išmetamieji dujiniai teršalai (dyzeliniai varikliai)
 
   Tarkime, kad PDP–CVS sistemai gauti šie rezultatai:  
V
0 (m3/rev) 0,1776 
N p (rev) 23 073 
p B (kPa) 98,0 
p 1 (kPa) 2,3 
T (K) 322,5 
H a  (g/kg) 12,8 
NO x conce (ppm) 53,7 
NO x concd  (ppm) 0,4 
CO  con ce (ppm) 38,9 
CO  c o nc d (ppm) 1,0 
HC  con ce (ppm) be atskyriklio 9,00 
HC  c o nc d (ppm) be atskyriklio 3,02 
HC  con ce (ppm) su atskyrikliu 1,20 
HC  c o nc d (ppm) su atskyrikliu 0,65 
CO 2,co nce  (%) 0,723 
W ac t  (kWh) 62,72 
    Praskiestų išmetamųjų dujų srauto nustatymas (4 priedo 2 priedėlio 4.1 punktas):   
M
TO TW  = 1,293 × 0,1776 × 23073 × (98,0 - 2,3) × 273 / (101,3 × 322,5) 
 = 4237,2 kg 
   NO
x korekcijos koeficiento apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.2 punktas): 
  1,03910,71)- (12,8 0,0182-11KD H, =×=  
 
NMHC koncentracijos apskaičiavimas pagal NMC metodą, tariant, kad veiksmingumas pagal metaną yra 0,04, o veiksmingumas pagal etaną yra 0,98 (4 priedo 2 priedėlio 4.3.1 punktas):  
ppm 7,91 0,04-0,981,2- 0,04)-(1 9,0NMHCconce =×=  L 375/216 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
ppm 2,39 0,04-0,980,65- 0,04)-(1 3,02NMHCconcd =×=  
 
 Koncentracijų su fono koncentracijos pataisa apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.3.1.1 
punktas):  
   Tarkime, kad dyzelinių degalų sudėtis yra C
1H 1,8: 
  
13,6(1,8/4))(1 (3,76 (1,8/2)11100Fs =+× + +× =  
  
18,6910 38,9) (9,00 0,72313,6DF4 -=× + +=  
 
NO x conc   = 53,7 - 0,4 × (1 - (1/18,69)) = 53,3 ppm 
 CO
conc   = 38,9 - 1,0 × (1 - (1/18,69)) = 37,9 ppm 
 HC
conc   = 9,00 - 3,02 × (1 - (1/18,69)) = 6,14 ppm 
 
NMHC conc = 7,91 - 2,39 × (1 - (1/18,69)) = 5,65 ppm 
  
 Išmetamųjų teršalų masės srauto apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.3.1 punktas):   
NO
x mass = 0,001587 × 53,3 × 1,039 × 4237,2 = 372,391 g 
 CO
mass = 0,000966 × 37,9 × 4237,2  = 155,129 g 
 HC
mass = 0,000479 × 6,14 × 4237,2  = 12,462 g 
 
NMHC mass = 0,000479 × 5,65 × 4237,2  = 11,467 g 
 
 Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.4 punktas):   
h g/kW 5,94 62,72 / 372,391 NOx = =  
 
h g/kW 2,47 62,72 / 155,129 CO = =  
 
h g/kW 0,199 62,72 / 12,462 HC = =  
 
g/kWh 0,183 62,72 / 11,467 NMHC = =  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/217
 
3.2. Išmetamieji kietųjų dalelių teršalai (dyzeliniai varikliai)  
  
 Tarkime, kad PDP–CVS sistemai, kai yra taikomas dvigubas praskiedimas, nustatyti šie 
rezultatai: 
 
M TO TW  (kg) 4 237,2 
M f,p  (mg) 3,030 
M f,b  (mg) 0,044 
M TO T  (kg) 2,159 
M SEC  (kg) 0,909 
M d (mg) 0,341 
M DIL  (kg) 1,245 
DF 18,69 
W ac t  (kWh) 62,72 
  Išmetamųjų teršalų masės srauto apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 5.1 punktas):   
M
f = 3,030 + 0,044 = 3,074 mg 
  
M SAM = 2,159 - 0,909 = 1,250 kg 
 
g PTmass 42,1010002, 4237
250,1074,3= × =  
 
 Išmetamųjų teršalų masės, kai taikoma fono koncentracijos pataisa, apskaičiavimas (4 
priedo 2 priedėlio 5.1 punktas): 
 
g 9,32 10002, 4237
69,1811245,1341,0
250,1074,3PTmass = ×⎥
⎦⎤
⎢
⎣⎡
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛− × − =  
 
Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 5.2 punktas):  
 
g/kWh 5,94 62,72 / 372,391 = =xNO  
g/kWh 2,47 62,72 / 155,129 = =CO  
g/kWh 0,199 62,72 / 12,462 = =HC  
  
3.3. Išmetamieji dujiniai teršalai (variklis, kuriam kaip degalai naudojamos GD)  
  
Tarkime, kad PDP–CVS sistemai gauti šie rezultatai:  L 375/218 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
M TO TW  (kg)  4 237,2 
H a (g/kg)  12,8 
NO x conce (ppm)  17,2 
NO x concd  (ppm)  0,4 
CO  con ce (ppm)  44,3 
CO  c o nc d (ppm)  1,0 
HC  con ce (ppm) nenaudojant 
atskyriklio  27,0 
HC  c o nc d (ppm) nenaudojant 
atskyriklio  2,02 
HC  con ce (ppm) naudojant 
atskyriklį  18,0 
HC  c o nc d (ppm) naudojant 
atskyriklį  0,65 
CH 4 co nce  (ppm)  18,0 
CH 4 co nc d  (ppm)  1,1 
CO 2,co nce  (%)  0,723 
W ac t  (kWh)  62,72 
 
NO x korekcijos koeficiento apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.2 punktas): 
 
1,07410,71)- (12,8 0,0329-11KG H, =×=  
 
NMHC koncentracijos apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.3.1 punktas): 
 a) GC metodas: 
  
NMHC
conce = 27,0 - 18,0 = 9,0 ppm 
 
b) NMC metodas:   Tarkime kad veiksmingumas pagal metaną yra 0,04, o veiksmingumas pagal etaną – 0,98 (žr. 4 priedo 5 priedėlio 1.8.4 punktą): 
 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/219
 
mpp 8,4 0,04- 0,9818,0- 0,04)-(1 27,0NMHCconce =×=  
 
ppm 1,37 0,04- 0,980,65- 0,04)-(1 2,02NMHCconcd =×=  
 
Koncentracijų su fono koncentracijos pataisa apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.3.1.1 punktas):   Tarkime, kad naudojami 100 % metano degalai, kurių sudėtis C
1H 4:  
 
9,5(4/4))) (1 (3,76 (4/2)11100 FS =+× + +× =  
 
13,0110 44,3) (27,0 0,7239,5DF4 -=× + +=  
 
Naudojant GC metodą, NMHC teršalams fono koncentracija yra skirtumas tarp HC conc d 
ir CH4 conc d : 
 
NO x conc  = 17,2 - 0,4 × (1 - (1/13,01)) = 16,8 ppm 
 
CO conc  = 44,3 - 1,0 × (1 - (1/13,01)) = 43,4 ppm 
 
NMHC conc  = 8,4 - 1,37 × (1 - (1/13,01)) = 7,13 ppm  (NMC metodas) 
 
NMHC conc  = 9,0 - 0,92 × (1 - (1/13,01)) = 8,15 ppm  (GC metodas) 
 
CH 4 co nc  = 18,0 - 1,1 × (1 - (1/13,01)) = 17,0 ppm  (GC metodas) 
  
Išmetamųjų teršalų masės srauto apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.3.1 punktas): 
  
NO x mass = 0,001587 × 16,8 × 1,074 × 4237,2 =121,330 g 
 CO
mass  = 0,000966 × 43,4  × 4237,2 = 177,642 g 
 
NMHC mass  = 0,000516 × 7,13 × 4237,2 = 15,589 g  (NMC metodas) 
 
NMHC mass  = 0,000516 × 8,15 × 4237,2 = 17,819 g  (GC metodas) 
 CH
4 m ass  = 0,000552 × 17,0 × 4237,2 = 39,762 g  (GC metodas) 
  
Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas (4 priedo 2 priedėlio 4.4 punktas): 
 
x NO = 121,330/62,72 = 1,93 g/kWh L 375/220 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 
CO = 177,642/62,72 = 2,83 g/kWh 
 
NMHC  = 15,589/62,72  = 0,249 g/kWh  (NMC metodas) 
 
NMHC  = 17,819/62,72  = 0,284 g/kWh  (GC metodas) 
 
4CH  = 39,762/62,72  = 0,634 g/kWh  (GC metodas) 
 
4. λ POSLINKIO KOEFICIENTAS (S λ) 
 4.1. λ poslinkio koeficiento (Sλ) apskaičiavimas
 3/ 
 
100* O -  4m +  n100%  inert -  12 =  S
2⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛λ  
 kurioje: 
  S
λ  = λ poslinkio koeficientas; 
 inert %  = inertinių dujų (t. y. N 2, CO 2, He ir t. t.) kiekis degaluose, % tūrio; 
 O 2*  = deguonies pradinis kiekis degaluose , % tūrio; 
 n ir m  = nurodo degalų angliavandenilius atspindinčios vidutinės C nH m 
formulės indeksus, t. y.: 
  
100%1100%5100%4100%3100%2100%15 4 3 2 4
skiediklis..C C C C CH
n
−+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×
= , 
 
 
100%1100%8100%6100%4100%48 3 6 2 4 2 4
skiediklis..HC HC HC CH
m
−+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×+⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×
= , 
 
  kuriose:   CH
4 = metano kiekis degaluose, % tūrio; 
 C 2 = visų C 2 angliavandenilių (pvz., C 2H 6, C 2H 4 ir t.t.) degaluose, % tūrio; 
 C 3 = visų C 3 angliavandenilių (pvz., C 3H 8, C 3H 6 ir t.t.) degaluose, % tūrio; 
 C 4 = visų C 4 angliavandenilių (pvz., C 4H 10, C 4H 8 ir t.t.) degaluose, % tūrio; 
                                                 
3 / Stoichio m etric Air/F uel ratios of auto mot ive fue ls: S AE J1829, 1 987 m. birželis. 
 John B. Hey wood, Internal Comb u stion E ngi ne F u nda me ntal s, McGra w -Hi ll, 1988, 3.4 sk y rius. “Co mb u stion 
stoichio m etr y”. (68–72 p .). 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/221
 
 C 5 = visų C 5 angliavandenilių (pvz., C 5H 12, C 5H 10 ir t.t.) degaluose, % tūrio; 
 skiediklis = skiedimo dujų (pvz., O 2*, N 2, CO 2 He, ir t.t.) kiekis degaluose, % tūrio. 
 
4.2.  λ poslinkio koeficiento (S λ) apskaičiavimo pavyzdžiai: 
 
  1 pavyzdys: G 25: CH 4 = 86%, N 2 = 14% (tūrio) 
  
1 = 860860 = 
10014 - 1860  1 = 
100skiediklis - 1..  + 100%C2 + 100%CH1
 = n,, ,
%2 4
× ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×
 
  
4 = 860860  4 = 
100skiediklis - 1..   + 100%HC4 + 100%CH4
 = m,,
%4 2 4
× ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×
 
 
161 = 
44 + 1 x 10014 - 12 = 
100*O - 4m + n100% inert - 12 = S ,
2⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛λ  
 
 
2 pavyzdys: GR: CH 4 = 87 %, C 2H 6 = 13 % (tūrio) 
  
131 = 1131 = 
1000 - 11302 + 8701 = 
100skiediklis - 1..  + 100%C2 + 100%CH1
 = n ,, , ,
%2 4
× × ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×
 
  
 
264 = 11306 + 8704 = 
100skiediklis - 1..   + 100%HC6 + 100%CH4
 = m ,, ,
%6 2 4
× × ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×
 
 
9110 = 
4264 + 131  1000 - 12 = 
100*O - 4m + n100% inert - 12 = S ,,,2⎟⎠⎞⎜⎝⎛×⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛λ  
 L 375/222 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 3 pavyzdys: JAV: CH 4 = 89 %, C 2H 6 = 4,5 %, C 3H 8 = 2,3 %, C 6H 14 = 0,2 %, O 2 = 0,6 %, 
N 2 = 4% 
 
 
()111 = 
1004 + 0,64 - 100204 + 02303 + 04502 + 8901 = 
100% diluent - 1..  + 100%C2x + 100%CH1x
 = n ,, , , ,2 4
× × × × ⎥⎦⎤
⎢⎣⎡
⎥⎦⎤
⎢⎣⎡
 
  
244 = 
1004 + 60 - 1002014 + 02308 + 04504 +8904 = = 
100skiediklis - 1100%HC8 + ..   + 100%HC6 + 100%HC4 + 100%CH4
 = m
,,, , , ,%8 3 6 2 4 2 4
× × × ×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×⎥⎦⎤
⎢⎣⎡×
 
 
960 = 
10060 - 4244 + 111  1004 - 12 = 
100*O - 4m + n100% inert - 12 = S ,, ,,2⎟⎠⎞⎜⎝⎛×⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛⎟⎠⎞⎜⎝⎛λ  
 
__________ 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/223
 
9 priedas  
 
SAVITIEJI TECHNINIAI REIKALAVIMAI, SUSIJĘ SU 
DYZELINIAIS VARIKLIAIS, KURIEMS KAIP DEGALAI NAUDOJAMAS ETANOLIS 
 
 Jei tai yra dyzeliniai varikliai, kuriems kaip degalai naudojamas etanolis, šios taisyklės 4 priede nurodytų bandymo metodų pastraipos, lygtys ir koeficientai iš dalies pakeičiami taip.  4 priedo 1 priedėlyje:
 
 4.2. Pataisa sausoms/drėgnoms dujoms 
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛× +=
AIRWFUELFH
GG2,57711,877F  
 
 4.3. NO
x kiekio pataisos drėgniui ir temperatūrai 
298) (T B 10,71) (H A 11K
a aD H,− × + − × += , 
 
  kurioje:  A = 0,181 G
FUE L/G AIR D - 0,0266 
 B = - 0,123 G FUE L/G AI R D  + 0,00954 
 T a = oro temperatūra, K, 
 H a = įsiurbiamo oro drėgnis, g vandens vienam kg sauso oro. 
 4.4. Išmetamųjų teršalų masės srautų apskaičiavimas   Išmetamųjų teršalų masės srautai (g/h) kiekvienam režimui apskaičiuojami šitaip, darant 
prielaidą, kad išmetamųjų dujų tankis 273 K (0 °C) ir 101,3 kPa lygus 1,272 kg/m
3: 
  (1) NO
x mass = 0,001613 × NO x conc × K H,D × G EXH W ; 
  (2) CO
mass = 0,000982 × CO conc × G EXHW ; 
  (3) HC
mass = 0,000809 × HC conc × K H,D × G EXH W , 
  kuriose NO
x conc, CO con c, HC conc 1/ yra vidutinės koncentracijos (ppm) nepraskiestose 
išmetamosiose dujose, kaip nustatyta 4.1 punkte. 
 
                                                 
1 / Grindžia ma C1 ek viva lent u. L 375/224 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Jei pasirinktinai dujinių teršalų kiekis nustatomas viso srauto skiedimo sistemoje, 
taikomos šios formulės: 
  
 (1) NO x mass = 0,001587 × NO x conc × K H,D × G TOT W ; 
  (2) CO
mass  = 0,000966 × CO conc × G TO T W ; 
  (3) HC
mass = 0,000795 × HC conc× G TO TW , 
  kuriose NO
x conc , CO conc, HC conc 1/ yra kiekvienam režimui nustatytos su pataisa fonui 
vidutinės koncentracijos (ppm) praskiestose išmetamosiose dujose, kaip nustatyta 4 priedo 2 priedėlio 4.3.1.1 punkte. 
 
4 priedo 2 priedėlyje:
 
 
2 priedėlio 3.1, 3.4, 3.8.3. ir 5 punktų nuostatos netaikomos tik dyzeliniams varikliams. Šios nuostatos taip pat taikomos ir varikliams, kuriems kaip degalai naudojamas etanolis. 
 4.2. Bandymo sąlygos turi būti tokios, kad oro temperatūra ir drėgnis variklio įsiurbimo 
sistemoje būtų kaip įprastomis sąlygomis bandymo metu. Įprastas kiekis turėtų būti 6 
± 
0,5 g vandens vienam kg sauso oro, esant temperatūros intervalui 298 ± 3 K. Šiose 
ribose daugiau nebereikia NO X pataisos. Jei nesilaikoma šių sąlygų, bandymas 
negalioja.  
 4.3. Išmetamųjų teršalų masės srauto apskaičiavimas  4.3.1.  Sistemos su pastovios masės srautu    Sistemoms su šilumokaičiu teršalų masė (g/bandymui) turi būti nustatyta pagal šias 
lygtis: 
    (1) NO
X mass = 0,001587 × NO X conc × K H,D × M TO T W  (varikliai, kuriems kaip degalai 
naudojamas etanolis) 
   (2) CO 
mass = 0,000966 × CO conc M TOTW  (varikliai, kuriems kaip degalai 
naudojamas etanolis)  
   (3) HC 
mass = 0,000794 × HC conc × M TOT W ' (varikliai, kuriems kaip degalai 
naudojamas etanolis)  
  2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/225
 
 kuriose: 
  NO
x conc, CO con c, HC co nc, 1/ NMHC con c = vidutinė ciklo koncentracija su pataisa fonui, 
gauta integravimo būdu (privalomas NO x ir HC) ar matuojant dujų rinkimo maiše, ppm, 
  M
TO TW  = vieno ciklo bendra praskiestų išmetamųjų dujų masė (žr. 4.1 punktą), kg. 
 4.3.1.1. Koncentracijų su pataisa fono koncentracija nustatymas    Siekiant nustatyti tikrąsias teršalų koncentracijas, turi būti iš pamatuotos koncentracijos 
atimta vidutinė dujinių teršalų fono koncentracija skiedimo ore. Vidutinės fono koncentracijų vertės gali būti nustatytos taikant ėminio rinkimo maiše metodą arba nepertraukiamu matavimu ir integravimu. Turi būti taikoma ši formulė: 
 
conc = conc
e - conc d × (1 - (1/DF)),  
 kurioje:    conc = atitinkamo teršalo koncentracija praskiestose    išmetamosiose dujose, atėmus atitinkamo    teršalo kiekį skiedimo ore, ppm,   conc
e = atitinkamo teršalo koncentracija, pamatuota 
   praskiestose išmetamosiose dujose,   conc
d = atitinkamo teršalo koncentracija, pamatuota 
   skiedimo ore, ppm,   DF = skiedimo koeficientas.      Skiedimo koeficientas apskaičiuojamas pagal šias lygtis:   
DF = 
4-10) (,2× + +conceCOconceHCconceCOSF
, 
    kurioje:    CO
2,co nce  = CO 2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, % tūrio, 
 HC conce  = HC koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, ppm C1, 
 CO conce  = NMHC koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, ppm C1, 
 F S  = stechiometrinis koeficientas. 
  
                                                
 
1 / Grindžia ma C1 ek viva lent u. L 375/226 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27
 
 Koncentracijos, pamatuotos sausoms dujoms, drėgnoms dujoms turi būti perskaičiuotos 
pagal 4 priedo 1 priedėlio 4.2 punktą. 
  
 Stechiometriniai faktoriai bendrajai degalų sudėčiai CH αO ßN Y apskaičiuojami pagal šią 
lygtį: 
F S = 
2γ
2β -  4α1 3,762α11100
+ ⎟⎠⎞⎜⎝⎛+ × + +×  
 
 Pagal kitą metodą, jei sudėtis yra nežinoma, galima taikyti šiuos stechiometrinius 
koeficientus: 
  F
S (etanolis) = 12,3. 
 4.3.2. Sistemos su srauto kompensavimu 
 
 Sistemoms be šilumokaičio teršalų masė (g/bandymui) turi būti nustatyta apskaičiuojant 
momentines išmetamųjų teršalų mases ir momentines vertes integruojant visam ciklui. Be to, momentinei koncentracijos vertei turi būti taikoma fono koncentracijos pataisa. Turi būti taikomos šios formulės:  
(1) NO
x mass = ∑
=× − × × − × ×n
1 iconcdx TOTWconce,ix TOTW,i 0,001587) 1/DF) (1 NO (M 0,001587) NO (M  
 (2) CO mass =∑
=× − × × − × ×n
1 iconc TOTW i , conc i TOTW, 0,000966) 1/DF) (1 CO (M 0,000966) CO (Md e 
 
(3) HC mass = ∑
=× − × × − × ×n
1 iconc TOTW i , conc i TOTW, 0,000479) 1/DF) (1 HC (M 0,000479) HC (Md e, 
 kuriose: 
  conc
e = atitinkamo teršalo koncentracija, pamatuota 
   praskiestose išmetamosiose dujose,   conc
d = atitinkamo teršalo koncentracija, pamatuota 
   skiedimo ore, ppm,   M
TO TW, I  = momentinė praskiestų išmetamųjų dujų koncentracija (žr. 4.1 punktą), kg, 
  M
TO TW  = bendra vieno ciklo praskiestų išmetamųjų dujų masė 
   (žr. 4.1 punktą), kg,   DF = skiedimo koeficientas, apibrėžtas 4.3.1.1 punkte.  4.4. Išmetamųjų teršalų savitosios masės apskaičiavimas   Išmetamųjų teršalų savitoji masė (g/kWh) visiems komponentams atskirai 
apskaičiuojama taip: 2006 12 27 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 375/227
 
 
 act mass x x W/ NO=NO , 
 
 act massW/ CO=CO , 
 
 act massW/ HC=HC , 
 
  
 kuriose: 
   W
ac t = ciklo tikrasis atliktas darbas, apibrėžtas 3.9.2 punkte, kWh. 
  
____________  
   L 375/228 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 2006 12 27