Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 118 „Suvienodinti tam tikrų kategorijų motorinių transporto priemonių vidaus apdailai naudojamų medžiagų degimo pobūdžio techniniai reikalavimai“

Įsigaliojimo data: 2005 m. balandžio 6 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

PRIEDAI

1. TAIKYMO SRITIS

1.1. Ši taisyklė taikoma M3 kategorijos II ir III klasių transporto priemonėse (1), kuriomis galima vežti daugiau kaip 22 keleivius, kuriose nėra stovimų vietų ir kurios nėra skirtos naudoti mieste (ne miesto autobusai), naudojamų vidaus apdailos medžiagų degimo pobūdžiui (degumui, degimo greičiui ir lydymosi pobūdžiui).

Tipo patvirtinimai suteikiami pagal:

1.2. I dalį „Transporto priemonės tipo patvirtinimas atsižvelgiant į keleivių salone naudojamų vidaus apdailos sudedamųjų dalių degimo pobūdį“;

1.3. II dalį „Sudedamosios dalies (medžiagų, sėdynių, užuolaidų, skiriamųjų sienelių ir t. t.) patvirtinimas atsižvelgiant į jos degimo pobūdį“.

2. APIBRĖŽTYS. Bendros apibrėžtys

2.1. Gamintojas – asmuo arba organizacija, atskaitinga patvirtinimą suteikiančiai institucijai visais tipo patvirtinimo klausimais ir atsakinga už gamybos atitikties užtikrinimą. Asmuo arba organizacija neprivalo tiesiogiai dalyvauti visuose transporto priemonės arba sudedamosios dalies, kurios tipo patvirtinimo procedūra atliekama, gamybos etapuose.

2.2. Keleivių salonas – keleivių buvimo vieta (įskaitant barą, virtuvę, tualetą ir t. t.), ribojama:

transporto priemonės išilginės vertikalios vidurinės plokštumos vairuotojo pusėje esančios vertikalios skersinės plokštumos, einančios per vairuotojo tašką R, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 17,

2.3. Gamybinės medžiagos – didmeninių medžiagų (pvz., apmušalų rietimų) arba sudedamųjų dalių ruošinių pavidalu suformuoti gaminiai, tiekiami gamintojui naudoti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemonėse arba dirbtuvei naudoti vykdant transporto priemonių techninės priežiūros arba remonto veiklą.

2.4. Sėdynė – konstrukcija, kuri gali būti neatsiejama nuo transporto priemonės konstrukcijos arba atskira, parengta naudoti ir skirta sėdėti vienam suaugusiajam. Šis terminas taikomas ir atskirai sėdynei, ir keliavietės sėdynės daliai, skirtai sėdėti vienam asmeniui.

2.5. Sėdynių grupė – keliavietė sėdynė arba keletas atskirų, bet viena šalia kitos sustatytų sėdynių (t. y. įtaisytų taip, kad vienos iš šių sėdynių priekiniai tvirtinimo įtaisai būtų vienoje linijoje su galiniais kitos sėdynės tvirtinimo įtaisais arba į priekį nuo jų ir vienoje linijoje su kitos sėdynės tvirtinimo įtaisais arba už jų), skirtų sėdėti vienam arba keletui suaugusiųjų.

2.6. Keliavietė sėdynė – parengta naudoti konstrukcija, skirta sėdėti daugiau kaip vienam suaugusiajam.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Paraišką dėl transporto priemonės arba sudedamosios dalies tipo patvirtinimo pagal šią taisyklę teikia gamintojas.

3.2. Prie paraiškos pridedamas informacinis dokumentas, parengtas pagal 1 arba 2 priede pateiktą pavyzdį.

Už tipo patvirtinimo bandymus atsakingai technikos tarnybai privalo būti pateikta:

3.3.1. jeigu tvirtinama transporto priemonė – tvirtinamo tipo reikalavimus atitinkanti transporto priemonė;

3.3.2. jeigu tai vidaus apdailos sudedamosios dalys, kurių tipas jau patvirtintas – prie transporto priemonės tipo patvirtinimo paraiškos pridedamas susijusių dalių tipo patvirtinimo numerių ir gamintojo tipo žymenų sąrašas;

jeigu tai vidaus apdailos sudedamosios dalys, kurioms nesuteiktas EEK tipo patvirtinimas:

3.3.3.1. tiek tvirtinamo tipo reikalavimus atitinkančiose transporto priemonėse naudojamų sudedamųjų dalių bandinių, kiek nurodyta 6–8 prieduose;

3.3.3.2. be to, vienas bandinys pateikiamas technikos tarnybai kaip ateityje naudotinas pavyzdys;

3.3.3.3. jeigu tai įvairūs įtaisai, pvz., sėdynės, užuolaidos, skiriamosios sienelės ir t. t., 3.3.3.1 punkte nurodyti bandiniai ir po vieną surinktą įtaisą, kaip minėta pirmiau.

3.3.3.4. Bandiniai aiškiai pažymimi nenutrinamu pareiškėjo prekės pavadinimu arba ženklu ir tipo žymeniu.

4. PATVIRTINIMAS

4.1. Tipo patvirtinimas suteikiamas, jei pagal šią taisyklę tvirtinti pateiktas tipas atitinka atitinkamoje (–ose) šios taisyklės dalyje (–yse) pateiktus reikalavimus.

4.2. Suteikiamas kiekvieno patvirtinto tipo patvirtinimo numeris. Jo pirmieji du skaitmenys (šiuo metu – 00, atitinkantys pradinę taisyklės versiją) žymi pakeitimų, į kuriuos įtraukti suteikiant patvirtinimą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, seriją. Ta pati Susitariančioji Šalis negali suteikti to paties numerio jokiam kitam transporto priemonių arba sudedamųjų dalių tipui.

4.3. Atitinkamai šios taisyklės 3 arba 4 priede (pagal poreikį) pateikto blanko pavyzdžio pranešimas apie tipo patvirtinimą arba tipo išplėtimo patvirtinimą pagal šią taisyklę perduodamas kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims.

Patvirtinimo blanke nurodytoje lengvai pasiekiamoje kiekvienos pagal šią taisyklę patvirtintą tipą atitinkančios transporto priemonės, kiekvienos pagal šią taisyklę patvirtintą tipą atitinkančios medžiagos pakuotės (žr. 4.4.2.3 punktą) ir kiekvienos pagal šią taisyklę patvirtintą tipą atitinkančios atskirai tiekiamos sudedamosios dalies vietoje pritvirtinamas gerai matomas tarptautinis patvirtinimo ženklas, sudarytas iš:

4.4.1. apskritimo aplink E raidę, po kurios nurodomas sudedamosios dalies tipo patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris (2);

šalia apskritimo pateikiama:

4.4.2.1. ženklai, nurodantys kryptį, dėl kurios nustatytas sudedamosios dalies degimo greitis:

4.4.2.2. raidė V, rodanti, kad sudedamoji dalis patvirtinta atsižvelgiant į jos lydymosi pobūdį (7 priedas) ir (arba) raidės CD, rodančios, kad sudedamoji dalis patvirtinta kaip surinktas įtaisas, pvz., sėdynė, skiriamoji sienelė, bagažo lentyna ir t. t.

4.4.2.3. Gamybinių medžiagų atskirai ženklinti nereikia. Tačiau pakuotės, kuriomis jos tiekiamos, privalo būti aiškiai pažymėtos pirmiau aprašytu patvirtinimo ženklu.

4.4.2.4. Jeigu didelės sudedamosios dalys, sudarytos iš daugiau kaip vieno patvirtintos medžiagos gabalo, pvz., sėdynės, ženklinamos atskirai, jos gali būti pažymėtos vienu ženklu, nurodančiu panaudotos (–ų) medžiagos (–ų) patvirtinimo numerį (–ius).

4.4.3. Jeigu tipas atitinka pagal vieną ar daugiau kitų prie susitarimo pridėtų taisyklių patvirtintą tipą, pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje 4.4.1 punkte nurodyto ženklo pakartotinai nurodyti nereikia; tokiu atveju taisyklės, pagal kurias patvirtinimas suteiktas pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje, nurodomos vertikaliai išdėstytose skiltyse dešinėje 4.4.1 punkte nurodyto ženklo pusėje.

4.4.4. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

4.4.5. Jeigu tai transporto priemonė, patvirtinimo ženklas turi būti pritvirtintas greta gamintojo pritvirtintos transporto priemonės duomenų plokštelės arba ant jos.

4.4.6. Šios taisyklės 5 priede pateikiami patvirtinimo ženklo išdėstymo pavyzdžiai.

5. I DALIS. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PATVIRTINIMAS ATSIŽVELGIANT Į KELEIVIŲ SALONE NAUDOJAMŲ VIDAUS APDAILOS SUDEDAMŲJŲ DALIŲ DEGIMO POBŪDĮ

5.1. Apibrėžtis

Šios taisyklės I dalyje:

5.1.1. Transporto priemonės tipas – transporto priemonės, nesiskiriančios pagal tokią esminę savybę, kaip gamintojo tipo žymuo.

5.2. Specifikacijos

5.2.1. Tvirtinamo tipo transporto priemonėse naudojamos keleivių salono vidaus apdailos medžiagos turi atitikti šios taisyklės II dalies reikalavimus.

5.2.2. Keleivių salone naudojamos medžiagos ir (arba) įranga ir (arba) įtaisai, patvirtinti kaip sudedamosios dalys, turi būtų įrengti taip, kad grėstų kuo mažesnė įsiliepsnojimo ir liepsnos sklidimo rizika.

5.2.3. Šios vidaus apdailos medžiagos ir (arba) vidaus įranga turi būti įrengta tik pagal numatytąją jų paskirtį ir atsižvelgiant į jų atliktą (-us) bandymą (–us) (žr. 6.2.1, 6.2.2 ir 6.2.3 punktus), pirmiausia susijusį (–ius) su jų degimo ir lydymosi pobūdžiu (horizontalia ir (arba) vertikalia kryptimi).

5.2.4. Jeigu įmanoma, visos adhezyvinės tvirtinimo priemonės, naudojamos vidaus apdailos medžiagai pritvirtinti prie atraminės konstrukcijos, neturi turėti neigiamos įtakos degimo pobūdžiui.

6. II DALIS. SUDEDAMOSIOS DALIES PATVIRTINIMAS ATSIŽVELGIANT Į JOS DEGIMO POBŪDĮ

6.1. Apibrėžtys

Šios taisyklės II dalyje:

Sudedamosios dalies tipas – sudedamosios dalys, nesiskiriančios šiomis esminėmis savybėmis:

6.1.1.1. gamintojo tipo žymeniu,

6.1.1.2. numatytąja paskirtimi (sėdynės apmušalai, stogo danga ir t. t.),

6.1.1.3. žaliavine (–ėmis) medžiaga (–omis) (pvz., medis, plastikas, guma, maišytos medžiagos),

6.1.1.4. sluoksnių skaičiumi, jeigu naudojamos sudėtinės medžiagos, ir

6.1.1.5. kitomis savybėmis, turinčiomis reikšmingos įtakos šiose taisyklėje nurodytoms techninėms savybėms.

6.1.2. Degimo greitis – išdegusios atkarpos, išmatuotos pagal šios taisyklės 6 priedą ir (arba) 8 priedą, ir laiko, per kurį ši atkarpa išdegė, santykis. Degimo greitis išreiškiamas milimetrais per minutę.

6.1.3. Sudėtinė medžiaga – medžiaga, sudaryta iš kelių panašios arba skirtingos medžiagos sluoksnių, visu medžiagos paviršiumi glaudžiai suklijuotų, sulydytų, suvirintų ir t. t. Jeigu skirtingos medžiagos viena su kita sujungtos ne ištisiniu sluoksniu (pvz., susiuvamos, suvirinamos aukšto dažnio lauku, sujungiamos kniedėmis), tokios medžiagos nelaikomos sudėtinėmis.

6.1.4. Pažeidžiama pusė – medžiagos pusė, kuri montuojant transporto priemonėje nukreipiama į keleivių saloną.

6.1.5. Apmušalai – vidaus pamušalo ir paviršiaus apdailos medžiagos derinys, sudarantis apsauginį kėdės rėmo užklotą.

6.1.6. Vidaus danga (–os) – medžiaga (–os), (kartu) sudaranti (–čios) stogo, sienų arba grindų paviršiaus apdailą ir pagrindą.

6.2. Specifikacijos

6.2.1. Medžiagos, su kuriomis atliekamas šios taisyklės 6 priede aprašytas bandymas:

c)

Laikoma, kad bandymo rezultatas yra teigiamas, jeigu pagal blogiausius bandymo rezultatus horizontalaus degimo greitis ne didesnis kaip 100 mm/min. arba jeigu liepsna užgęsta nepasiekusi galutinio matavimo taško.

6.2.2. Medžiagos, su kuriomis atliekamas šios taisyklės 7 priede aprašytas bandymas:

c)

Laikoma, kad bandymo rezultatas yra teigiamas, jeigu pagal blogiausius bandymo rezultatus nesusidaro lašų, uždegančių medvilninę vatą.

6.2.3. Su užuolaidoms ir žaliuzėms naudojamomis medžiagomis (ir (arba) kitomis kabinamomis medžiagomis) atliekamas 8 priede aprašytas bandymas.

Laikoma, kad bandymo rezultatas yra teigiamas, jeigu pagal blogiausius bandymo rezultatus vertikalus degimo greitis ne didesnis kaip 100 mm/min.

Medžiagos, su kuriomis nebūtina atlikti 6–8 prieduose aprašytų bandymų:

6.2.4.1. metalinės arba stiklinės dalys;

6.2.4.2. atskiri vienos sėdynės priedai, kurių nemetalinės dalies masė mažesnė kaip 200 g. Jeigu bendra šių vienos sėdynės priedų nemetalinių dalių masė didesnė kaip 400 g, turi būti atlikti visų medžiagų bandymai;

sudedamosios dalys, kurių paviršiaus plotas arba tūris atitinkamai neviršija:

6.2.4.3.1. 100 cm2 arba 40 cm3, jeigu tai sudedamosios dalys, sujungtos su atskira sėdima vieta;

6.2.4.3.2. 300 cm2 arba 120 cm3 vienoje sėdimų vietų eilėje, bet ne daugiau kaip viename ilginiame keleivių salono, kuriame yra šios visoje transporto priemonėje išdėstytos ir su atskira sėdima vieta nesujungtos sudedamosios dalys, vidaus įrangos metre;

6.2.4.4. elektros laidai;

6.2.4.5. sudedamosios dalys, kurių neįmanoma išimti kaip nustatyto dydžio bandinio, kaip nurodyta 6 priedo 3.1 punkte, 7 priedo 3 punkte ir 8 priedo 3.1 punkte.

7. TIPO PAKEITIMAS IR IŠPLĖTIMO PATVIRTINIMAS

Apie kiekvieną su šia taisykle susijusį transporto priemonės arba sudedamosios dalies tipo pakeitimą pranešama transporto priemonės arba sudedamosios dalies tipą patvirtinusiam administracijos padaliniui. Tada padalinys gali:

7.1.1. laikyti, kad atlikti pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio, ir bet kokiu atveju transporto priemonės arba sudedamosios dalys vis dar atitinka reikalavimus, arba

7.1.2. reikalauti iš technikos tarnybos, atsakingos už bandymus, kito bandymų protokolo.

7.2. Apie patvirtinimą arba atsisakymą suteikti patvirtinimą, nurodant pakeitimus, 4.3 punkte nustatyta tvarka informuojamos šią taisyklę taikančios susitarimo šalys.

7.3. Tipo išplėtimo patvirtinimą suteikianti kompetentinga institucija kiekvienam pranešimo apie tipo išplėtimo patvirtinimą blankui suteikia serijos numerį ir apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims, naudodama atitinkamai šios taisyklės 3 arba 4 priede pateiktą pavyzdžio pranešimo blanką.

8. GAMYBOS ATITIKTIS

Gamybos atitikties procedūros turi atitikti nustatytąsias susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2); jas taikant galioja toliau nurodyti reikalavimai:

8.1. pagal šią taisyklę patvirtintos transporto priemonės ir (arba) sudedamosios dalys turi būti gaminamos taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal atitinkamoje (–ose) šios taisyklės dalyje (–yse) nustatytus reikalavimus;

8.2. tipo patvirtinimą suteikusi institucija gali bet kuriuo metu patikrinti kiekvienoje gamybos įmonėje taikomus atitikties kontrolės metodus. Paprastai šios patikros atliekamos kas dvejus metus.

9. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

9.1. Pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonės ir (arba) sudedamosios dalies tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jeigu nesilaikoma pirmiau nustatytų reikalavimų.

9.2. Jeigu šią taisyklę taikanti Susitariančioji Šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, apie tai ji nedelsdama praneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims naudodama šios taisyklės 3 arba 4 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

10. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, jis turi apie tai pranešti patvirtinimą suteikusiai institucijai. Tokį pranešimą gavusi institucija apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims naudodama šios taisyklės 3 arba 4 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

11. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR ADMINISTRAVIMO PADALINIŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI

Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių administracijos padalinių, kuriems siunčiami kitose šalyse išduoti patvirtinimo, išplėtimo patvirtinimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą arba patvirtinimo panaikinimo blankai, pavadinimus ir adresus.

(1) Kaip apibrėžta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 7 priede (dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

(2) 1 – Vokietija, 2 – Prancūzija, 3 – Italija, 4 – Nyderlandai, 5 – Švedija, 6 – Belgija, 7 – Vengrija, 8 – Čekija, 9 – Ispanija, 10 – Serbija ir Juodkalnija, 11 – Jungtinė Karalystė, 12 – Austrija, 13 – Liuksemburgas, 14 – Šveicarija, 15 (nenaudojama), 16 – Norvegija, 17 – Suomija, 18 – Danija, 19 – Rumunija, 20 – Lenkija, 21 – Portugalija, 22 – Rusijos Federacija, 23 – Graikija, 24 – Airija, 25 – Kroatija, 26 – Slovėnija, 27 – Slovakija, 28 – Baltarusija, 29 – Estija, 30 (nenaudojama), 31 – Bosnija ir Hercegovina, 32 – Latvija, 33 (nenaudojama), 34 – Bulgarija, 35 (nenaudojama), 36 – Lietuva, 37 – Turkija, 38 (nenaudojama), 39 – Azerbaidžanas, 40 – Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, 41 (nenaudojama), 42 – Europos bendrija (patvirtinimus teikia jos valstybės narės naudodamos atitinkamus EEK simbolius), 43 – Japonija, 44 (nenaudojama), 45 – Australija, 46 – Ukraina, 47 – Pietų Afrikos Respublika, 48 – Naujoji Zelandija, 49 – Kipras, 50 – Malta ir 51 – Korėjos Respublika. Tolesni numeriai kitoms šalims skiriami chronologine tvarka, kuria jos ratifikavo arba prisijungė prie Susitarimo dėl suvienodintų techninių nuostatų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas nuostatas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų; apie paskirtus numerius susitariančiosioms šalims praneša Jungtinių Tautų Generalinis Sekretorius.

6 PRIEDAS

Horizontalaus medžiagų degimo greičio nustatymo bandymas

1. Bandinių imtis ir bandymo principas

1.1. Jeigu medžiagos yra izotropinės, bandomi penki bandiniai, jeigu anizotropinės – dešimt bandinių (po penkis kiekviena kryptimi).

1.2. Bandiniai imami iš bandomos medžiagos. Jeigu tai medžiaga, kurios degimo greitis įvairiomis kryptimis yra nevienodas, bandymas atliekamas kiekviena kryptimi. Bandiniai turi būti imami ir dedami į bandymo prietaisus taip, kad būtų išmatuotas didžiausias degimo greitis. Jeigu medžiaga tiekiama tam tikro pločio gabalais, per visą tą plotį nupjaunama ne trumpesnė kaip 500 mm ilgio medžiagos atkarpa. Iš tos atkarpos bandiniai imami ne mažesniu kaip 100 mm atstumu nuo medžiagos krašto ir vienodu atstumu vienas nuo kito. Bandiniai iš gatavų gaminių imami taip pat, jeigu tą galima padaryti atsižvelgiant į gaminio formą. Jeigu gaminys storesnis kaip 13 mm, mechaniškai apdirbant kitą, ne į keleivių saloną atsuktą gaminio šoną, to gaminio storis sumažinamas iki 13 mm. Jeigu to padaryti neįmanoma, bandymas techninės tarnybos nustatyta tvarka atliekamas nekeičiant pradinio medžiagos storio, ir tai nurodoma bandymų protokole.

Su sudėtinėmis medžiagomis (žr. 6.1.3 punktą) bandymas atliekamas taip pat, kaip ir su vienarūšėmis medžiagomis. Jeigu tai medžiagos, pagamintos iš skirtingos sudėties, vienas ant kito uždėtų sluoksnių, kurie nėra sudėtinės medžiagos, su visais paviršiniame į keleivių saloną atsuktame 13 mm storio sluoksnyje esančiais medžiagos sluoksniais atliekami atskiri bandymai.

1.3. Bandinys horizontaliai įstatomas į U pavidalo laikiklį, ir laisvas bandinio galas degimo kameroje 15 sekundžių deginamas aiškiai matoma liepsna. Bandymu nustatoma, ar liepsna užgęsta ir kada tai įvyksta, arba išmatuojamas laikas, per kurį išdega išmatuota atkarpa.

2. Prietaisai

Degimo kamera (1 paveikslas), pageidautina – nerūdijamo plieno ir 2 paveiksle nurodytų matmenų. Priekinėje kameros dalyje įrengiamas liepsnai atsparus stebėjimo langas, kuris gali dengti visą priekinę kameros dalį ir būti sukonstruotas kaip plokštė, per kurią patenkama į kameros vidų.

Kameros dugne yra vėdinimo angos, o per visą viršų eina vėdinimo plyšys. Degimo kamera pastatoma ant keturių 10 mm aukščio kojų.

Viename degimo kameros šone gali būti anga bandinių laikikliui su bandiniu įdėti į kamerą; priešingame degimo kameros šone įrengiama anga dujų tiekimo vamzdžiui prijungti. Išsilydžiusios medžiagos suteka į degimo kameros dugne esančią vonelę (žr. 3 paveikslą), padėtą tarp vėdinimo angų taip, kad nebūtų uždengta nė viena vėdinimo anga.

1 pav.

Degimo kameros su bandinių laikikliu ir vonele pavyzdys

2 pav.

Degimo kameros pavyzdys

(matmenys nurodyti milimetrais)

3 pav.

Tipinė vonelė

(matmenys nurodyti milimetrais)

Bandinių laikiklis – dvi U pavidalo metalinės plokštės arba rėmai iš korozijai atsparios medžiagos. Matmenys pateikti 4 paveiksle.

Apatinėje plokštėje įrengiami smaigai, o atitinkamose viršutinės plokštės vietose – angos, kad bandiniai būtų tinkamai laikomi. Smaigai taip pat naudojami matavimo taškams išdegusios bandinio atkarpos pradžioje ir pabaigoje žymėti.

Bandiniai tvirtinami šilumai atsparia 0,25 mm skersmens viela, 25 mm tarpeliais išdėstyta per visą apatinį U pavidalo rėmą (žr. 5 paveikslą).

Bandinių apatinės dalies plokštuma turi būti 178 mm virš degimo kameros dugno plokštės. Bandinių laikiklio priekinis kraštas nuo degimo kameros galinės sienelės turi būti nutolęs 22 mm; išilginiai bandinių laikiklio kraštai nuo degimo kameros šonų turi būti nutolę 50 mm (visi matmenys yra vidinės dalies). (Žr. 1 ir 2 paveikslus.)

4 pav.

Bandinių laikiklio pavyzdys

(matmenys nurodyti milimetrais)

5 pav.

Apatinės U pavidalo rėmo dalies, skirtos vielos atramai, pavyzdys

(matmenys nurodyti milimetrais)

2.3. Dujų degiklis

Kaip mažos galios liepsnos šaltinis naudojamas dujų degiklis, kurio vidinis skersmuo 9,5 ± 0,5 mm). Jis bandymo skyriuje įrengiamas taip, kad degiklio purkštuko vidurys būtų 19 mm žemiau bandinio atvirojo galo apatinio krašto vidurio (žr. 2 paveikslą).

2.4. Bandymo dujos

Į degiklį tiekiamų dujų šilumingumas turi būti apie 38 MJ/m3 (pvz., gamtinės dujos).

2.5. Ne trumpesnis kaip 110 mm ilgio metalinis šepetys su septyniais arba aštuoniais vienodai suapvalintais 25 mm ilgio danteliais.

2.6. Laikmatis, kurio rodmenų tikslumas 0,5 sekundės.

2.7. Traukos spinta. Degimo kamera gali būti įdėta į traukos spintą, jeigu jos vidinis tūris ne mažiau kaip 20 kartų ir ne daugiau kaip 110 kartų didesnis už degimo kameros tūrį ir jeigu joks traukos spintos matmuo – ilgis, aukštis arba plotis – už bet kuriuos kitus du matmenis ne didesnis daugiau kaip 2,5 karto. Prieš pradedant bandymą išmatuojamas vertikalus per traukos spintą judančio oro srauto greitis 100 mm atstumu priešais galutinę degimo kameros įrengimo vietą ir tokiu pat atstumu už tos vietos. Kad operatorius būtų apsaugotas nuo galimo nepageidautino deginių poveikio, vertikalus oro srauto greitis turi būti 0,10–0,30 m/s. Galima naudoti traukos spintą su natūraliu vėdinimu ir atitinkamu oro srauto greičiu.

3. Bandiniai

3.1. Forma ir matmenys

Bandinių forma ir matmenys nurodyti 6 paveiksle. Bandinio storis atitinka bandomo gaminio storį. Storis turi būti ne didesnis kaip 13 mm. Bandinys turi būti lygiai perpjautas per visą savo ilgį, jeigu tai įmanoma konkrečiomis bandinių ėmimo sąlygomis.

6 pav.

Bandinys

(matmenys nurodyti milimetrais)

3.1.2. Jeigu, atsižvelgiant į gaminio formą ir matmenis, nustatyto dydžio bandinio paimti negalima, turi būti laikomasi šių mažiausių matmenų:

a) jeigu bandinio plotis 3–60 mm, jo ilgis turi būti 356 mm. Šiuo atveju medžiaga išbandoma per gaminio plotį;

b) jeigu bandinio plotis 60–100 mm, jo ilgis turi būti ne mažesnis kaip 138 mm. Šiuo atveju galima degimo atkarpa sutampa su bandinio ilgiu ir matuoti pradedama nuo pirmojo matavimo taško.

3.2. Bandinių paruošimas

Bandiniai ruošiami ne mažiau kaip 24 valandas, tačiau ne ilgiau kaip 7 dienas, iki pat bandymo pradžios juos laikant aplinkoje, kurios temperatūra 23 ± 2 °C, santykinis drėgnis – 50 ± 5 proc.

4. Procedūra

4.1. Bandiniai sušiauštu arba kutuotu paviršiumi patiesiami ant plokščio lygaus paviršiaus ir du kartus perbraukiami šepečiu (aprašytu 2.5 punkte) prieš pūkelius.

4.2. Bandinys įdedamas į bandinių laikiklį (aprašytą 2.2 punkte) taip, kad degintinas bandinio paviršius būtų atsuktas į apačią, liepsnos link.

4.3. Dujų liepsna pagal degimo kameroje esantį ženklą sureguliuojama taip, kad uždarius angą, kuria oras tiekiamas degikliui, ji būtų ne aukštesnė kaip 38 mm. Prieš pradedant pirmąjį bandymą, dujos turi būti deginamos ne mažiau kaip vieną minutę, kad liepsna taptų pastovi.

4.4. Bandinių laikiklis įstumiamas į degimo kamerą taip, kad bandinio galą degintų liepsna; po 15 sekundžių dujų čiaupas užsukamas.

4.5. Degimo trukmė pradedama matuoti tada, kai apatinė liepsnos dalis pasiekia pirmąjį matavimo tašką. Liepsnos sklidimas stebimas ta kryptimi (į viršų arba į apačią), kuria ji sklinda greičiau.

4.6. Degimo trukmė baigiama matuoti tada, kai liepsna pasiekia galutinį matavimo tašką arba kai ji užgęsta nepasiekusi šio taško. Jeigu liepsna nepasiekia galutinio matavimo taško, išmatuojama atkarpa, išdegusi iki to taško, kuriame liepsna užgeso. Išdegusi atkarpa – tai suirusi bandinio dalis, kurios paviršių arba vidinę pusę sunaikino liepsna.

4.7. Jeigu bandinys neužsiliepsnoja arba išjungus degiklį nebedega, arba jeigu liepsna užgęsta nepasiekusi pirmojo matavimo taško ir dėl to neužfiksuojama degimo trukmė, bandymų protokole įrašoma, kad degimo greitis yra 0 mm/min.

4.8. Atliekant keletą bandymų arba atliekant bandymus pakartotinai, prieš pradedant bandymą privalu užtikrinti, kad temperatūra degimo kameroje ir bandinių laikiklio temperatūra būtų ne didesnė kaip 30 °C.

5. Apskaičiavimas

Degimo greitis B (1), išreiškiamas milimetrais per minutę, apskaičiuojamas pagal šią formulę:

B = 60 s/t,

čia:

s = išdegusi atkarpa, milimetrais, t = laikas sekundėmis, per kurį išdega atkarpa s.

(1) Kiekvieno bandinio degimo greitis B skaičiuojamas tik tuo atveju, jeigu liepsna pasiekia galutinį matavimo tašką arba bandinio galą.