LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 109/1

Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 16. Vienodos nuostatos dėl:

I. variklio varomomis transporto priemonėmis važiuojantiems asmenims skirtų saugos diržų, apsaugos sistemų, vaiko apsaugos sistemų ir ISOFIX vaiko apsaugos sistemų patvirtinimo;

II. transporto priemonių, kuriose įrengti saugos diržai, priminimo prisisegti saugos diržus įtaisai, apsaugos sistemos, vaiko apsaugos sistemos, ISOFIX vaiko apsaugos sistemos ir i dydžio vaiko apsaugos sistemos, patvirtinimo [2018/629]

Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:

07 serijos pakeitimų 2 papildymo. Įsigaliojimo data – 2018 m. liepos 19 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

1. Taikymo sritis

2. Apibrėžtys

3. Patvirtinimo paraiška

4. Žymos

5. Patvirtinimas

6. Specifikacijos

7. Bandymai

8. Įrengimo transporto priemonėje reikalavimai

9. Gamybos atitiktis

10. Sankcijos už gamybos neatitiktį

11. Transporto priemonės tipo arba saugos diržo ar apsaugos sistemos tipo pakeitimai ir patvirtinto tipo išplėtimas

12. Visiškas gamybos nutraukimas

13. Nurodymai

14. Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai

15. Pereinamojo laikotarpio nuostatos

PRIEDAI

1A Pranešimas apie transporto priemonės tipo atsižvelgiant į saugos diržus patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą, nepatvirtinimą, patvirtinimo panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą pagal Taisyklę Nr. 16

1B Pranešimas apie variklio varomomis transporto priemonėmis važiuojantiems suaugusiesiems skirtų saugos diržų arba apsaugos sistemų tipo patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą, nepatvirtinimą, patvirtinimo panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą pagal Taisyklę Nr. 16

2. Patvirtinimo ženklų išdėstymas

3. Diržo įtraukiklio mechanizmo patvarumo bandymo aparato schema

4. Avarinio fiksavimo diržo įtraukiklių užsifiksavimo bandymo aparato schema

5. Atsparumo dulkėms bandymo aparato schema

6. Vežimėlio, sėdynės, tvirtinimo įtaisų ir stabdymo įtaiso aprašymas

7. Manekeno aprašymas

8. Vežimėlio lėtėjimo arba greitėjimo, kaip laiko funkcijos, kreivės aprašymas

9. Nurodymai

10. Dvigubos sagties bandymas

11. Dilinimo ir trumpojo slydimo bandymas

12. Korozijos bandymas

13. Bandymų tvarka

14. Gamybos atitikties kontrolė

15. Motorinių transporto priemonių sėdėjimo padėčių taško H ir tikrojo liemens polinkio kampo nustatymo tvarka

16. Saugos diržų įrengimas nurodant diržo ir diržo įtraukiklio tipus

17. Variklio varomomis transporto priemonėmis važiuojantiems suaugusiesiems, sėdintiems priekinės krypties sėdynėse, skirtų saugos diržų ir apsaugos sistemų, taip pat ISOFIX vaiko apsaugos sistemų ir i dydžio vaiko apsaugos sistemų įrengimo reikalavimai

18. Priminimo prisisegti saugos diržus bandymai

1. TAIKYMO SRITIS

Ši taisyklė taikoma:

1.1. M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 ir T (1) kategorijų transporto priemonėms, atsižvelgiant į jose įrengtus saugos diržus ir apsaugos sistemas, skirtus priekinės, atgalinės arba šoninės krypties sėdynėse sėdintiems suaugusiųjų sudėjimo asmenims naudoti atskirai, t. y. kaip atskirus įtaisus;

1.2. saugos diržams ir apsaugos sistemoms, skirtiems priekinės, atgalinės arba šoninės krypties sėdynėse sėdintiems suaugusiųjų sudėjimo asmenims naudoti atskirai, t. y. kaip atskirus įtaisus, ir skirtiems įrengti M, N, O, L2, L4, L5, L6, L7 ir T (1) kategorijų transporto priemonėse;

1.3. M1 ir N1 (1) kategorijų transporto priemonėms, atsižvelgiant į jose įrengtas vaiko apsaugos sistemas, ISOFIX vaiko apsaugos sistemas ir i dydžio vaiko apsaugos sistemas;

1.4. visoms M ir N kategorijų transporto priemonių sėdimosioms vietoms, kuriose įrengti saugos diržai, atsižvelgiant į priminimo prisisegti saugos diržą įrangą;

1.5. gamintojo prašymu ji taip pat taikoma vaiko apsaugos sistemų ir ISOFIX vaiko apsaugos sistemų, skirtų įrengti M2 ir M3 (1) kategorijų transporto priemonėse, įrengimui;

1.6. gamintojo prašymu ji taip pat taikoma saugos diržams, skirtiems įrengti M3 kategorijos (II, III ir B (1) klasių) transporto priemonių šoninės krypties sėdynėse;

1.7. Gamintojo prašymu ji taip pat taikoma i dydžio vaiko apsaugos sistemų įrengimui, jeigu transporto priemonės gamintojas yra apibrėžęs i dydžio sėdėjimo padėtis;

2. APIBRĖŽTYS

2.1. Saugos diržas (sėdynės diržas, diržas)

Įtaisas, sudarytas iš diržo juostų su saugos sagtimi, reguliavimo įtaisais ir priedais, kurį galima pritvirtinti variklio varomos transporto priemonės viduje ir kurio paskirtis – įvykus susidūrimui arba transporto priemonę staigiai stabdant riboti naudotojo slinktį ir taip sumažinti jo sužeidimo pavojų. Toks įtaisas paprastai vadinamas diržo sąranka; šis terminas taip pat apima bet kurį energijos sugerties arba diržo įtraukimo įtaisą.

Šis įtaisas gali būti bandomas ir patvirtinamas kaip saugos diržo įtaisas arba kaip apsaugos sistema.

2.1.1. Juosmens diržas

Dvitaškio tvirtinimo diržas, iš priekio juosiantis naudotojo dubens sritį.

2.1.2. Įstrižasis diržas

Diržas, iš priekio įstrižai juosiantis krūtinės ląstą nuo klubo iki peties priešingoje pusėje.

2.1.3. Tritaškio tvirtinimo diržas

Iš esmės tai juosmens juostos ir įstrižosios juostos derinys.

2.1.4. S tipo diržas

Kitoks diržo įtaisas nei tritaškio tvirtinimo diržas arba juosmens diržas.

2.1.5. Diržų komplektas

S tipo diržo įtaisas, sudarytas iš juosmens diržo ir pečių juostų; diržų komplekte gali būti ir papildoma tarpukojo juostos sąranka.

2.2. Diržo tipas

Skirtingų tipų diržai yra diržai, kurie iš esmės skiriasi vienas nuo kito; skirtumai gali būti susiję visų pirma su:

2.2.1. standžiosiomis dalimis (sagtimi, priedais, diržo įtraukikliu ir kt.),

2.2.2. juostų medžiaga, audinio pynimu, matmenimis ir spalva arba

2.2.3. diržo sąrankos geometrija.

2.3. Juosta

Lankstus komponentas, kurio paskirtis – laikyti kūną ir perduoti įtempį diržo tvirtinimo įtaisams.

2.4. Sagtis

Greitai atsegamas įtaisas, kuriuo užtikrinama, kad diržas laikytų naudotoją. Sagtyje, išskyrus diržų komplekto sagtį, gali būti ir reguliavimo įtaisas.

2.5. Diržo reguliavimo įtaisas

Įtaisas, kuriuo diržą galima pritaikyti pagal kiekvieno naudotojo poreikius ir sėdynės padėtį. Reguliavimo įtaisas gali būti sagties ar diržo įtraukiklio dalis arba bet kuri kita saugos diržo dalis.

2.6. Išankstinės apkrovos įtaisas

Papildomas arba integruotas įtaisas, įtempiantis saugos diržo juostas, kad per susidūrimą diržas nebūtų laisvas.

2.7. Atskaitos sritis – erdvė tarp dviejų vertikalių išilginių plokštumų, esančių 400 mm atstumu viena nuo kitos ir simetriškų taško H atžvilgiu, apibrėžiama sukant Taisyklės Nr. 21 1 priede aprašytą galvos formos įtaisą iš vertikalios padėties į horizontalią. Įtaiso padėtis nustatoma, kaip aprašyta minėtame Taisyklės Nr. 21 priede, o jo ilgis turi būti ne didesnis kaip 840 mm.

2.8. Oro pagalvės įtaisas – variklio varomose transporto priemonėse įrengtas saugos diržų ir apsaugos sistemų veikimą papildantis įtaisas, t. y. sistema, kuri, transporto priemonei patyrus stiprų smūgį, automatiškai pripučia tamprią konstrukciją, kurios paskirtis – joje esančiomis suslėgtomis dujomis susilpninti transporto priemone važiuojančio asmens vienos ar kelių kūno dalių kontaktą su keleivių salono vidaus detalėmis. Nė viena iš aprašytų konstrukcijų nelaikoma standžiąja dalimi.

2.9. Keleivio oro pagalvė – oro pagalvės įtaisas, skirtas ne vairuotojo sėdynėje sėdinčiam (-tiems) transporto priemone važiuojančiam (-tiems) asmeniui (-ims) apsaugoti įvykus priekiniam susidūrimui.

2.10. Vaiko apsaugos priemonė – Taisyklėje Nr. 44 arba Taisyklėje Nr. 129 apibrėžtas saugos įtaisas.

2.11. Atgalinės krypties – atsuktas priešinga įprastinio transporto priemonės judėjimo kryptimi.

2.12. Priedai

Diržo sąrankos dalys, įskaitant būtinus tvirtinimo komponentus, kuriais diržas pritaisomas prie diržo tvirtinimo įtaisų.

2.13. Energijos sugėriklis

Diržo sąrankos dalis, kurios paskirtis – pačiai arba kartu su juosta išsklaidyti energiją.

2.14. Diržo įtraukiklis

Įtaisas, įtraukiantis visą saugos diržo juostą arba jos dalį.

2.14.1. Neužsifiksuojantis diržo įtraukiklis (1 tipas)

Diržo įtraukiklis, iš kurio juosta iki galo ištraukiama nedidele išorine jėga ir kuriuo neįmanoma reguliuoti ištraukiamos juostos ilgio.

2.14.2. Rankinio atpalaidavimo diržo įtraukiklis (2 tipas)

Diržo įtraukiklis, kurį naudotojas, norėdamas ištraukti pageidaujamo ilgio juostos dalį, turi atpalaiduoti ranka ir kuris automatiškai užsifiksuoja baigus traukti juostą.

2.14.3. Automatinio fiksavimo diržo įtraukiklis (3 tipas)

Diržo įtraukiklis, leidžiantis ištraukti norimo ilgio juostos dalį ir, užsegus sagtį, automatiškai pritaikantis juostos ilgį naudotojui. Daugiau juostos ištraukti neįmanoma, nebent naudotojas tai darytų tyčia.

2.14.4. Avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis (4 tipas)

Diržo įtraukiklis, įprastomis važiavimo sąlygomis nevaržantis saugos diržo naudotojo judesių. Tokiame įtaise yra ilgio reguliavimo komponentai, automatiškai pritaikantys juostos ilgį naudotojui, o avariniu atveju fiksavimo mechanizmas įsijungia:

2.14.4.1. lėtėjant transporto priemonei (reaguoja į vieną veiksnį),

2.14.4.2. kartu lėtėjant transporto priemonei, judant juostoms arba veikiant bet kurioms kitoms automatinėms priemonėms (reaguoja į kelis veiksnius).

2.14.5. Didesnės suveikimo jėgos avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis (4N tipas)

2.14.4 punkte apibrėžto tipo diržo įtraukiklis, kuriam būdingos ypatingos savybės jį naudojant M2, M3, N1, N2 ir N3 (2) kategorijų transporto priemonėse.

2.14.6. Diržo aukščio reguliavimo įtaisas

Įtaisas, kuriuo galima reguliuoti diržo viršutinės statramsčio kilpos (tiesiogiai sujungto su transporto priemone arba standžiąja sėdynės konstrukcija) aukštį pagal kiekvieno naudotojo poreikius ir sėdynės padėtį. Tokį įtaisą galima laikyti diržo arba diržo tvirtinimo įtaiso dalimi.

2.14.7. Lankstusis diržo aukščio reguliavimo pagal peties padėtį įtaisas

Įtaisas, kuriuo reguliuojamas diržo aukštis pagal kiekvieno naudotojo peties padėtį, kai jo reguliuojančioji dalis nėra tiesiogiai sujungta su transporto priemonės konstrukcija (pvz., statramsčiu) ar sėdynės konstrukcija (pvz., standžiąja sėdynės konstrukcija), o diržo aukštis pagal peties padėtį reguliuojamas:

a) paslenkant lanksčiąja konstrukcija ir

b) netrukdant juosmens diržui judėti.

2.15. Diržo tvirtinimo įtaisai

Transporto priemonės konstrukcijos, sėdynės konstrukcijos arba bet kurios kitos transporto priemonės dalies detalės, prie kurių tvirtinamos saugos diržo sąrankos.

2.16. Transporto priemonės tipas priklausomai nuo saugos diržų ir apsaugos sistemų

Kategorija variklio varomų transporto priemonių, nesiskiriančių tokiais pagrindiniais požymiais kaip transporto priemonės konstrukcijos, sėdynės konstrukcijos arba bet kurios kitos transporto priemonės dalies komponentų, prie kurių tvirtinami saugos diržai ir apsaugos sistemos, matmenys, apybrėžos ir medžiagos.

2.17. Apsaugos sistema

Konkretaus tipo arba transporto priemonės gamintojo apibrėžto tipo, kurio apibrėžčiai pritaria techninė tarnyba, transporto priemonei skirta sistema, kurią sudaro sėdynė ir prie transporto priemonės tinkamomis priemonėmis pritvirtintas diržas, taip pat visi elementai, kurių paskirtis – riboti naudotojo kūno slinktį, kai transporto priemonė staigiai stabdoma, ir taip sumažinti jo sužeidimo pavojų.

2.18. Sėdynė

Konstrukcija su apdailos detalėmis, kuri gali būti arba nebūti integruota į transporto priemonės konstrukciją ir kuri yra skirta sėdėti vienam suaugusiam asmeniui. Apibrėžtis taikoma ir atskirai sėdynei, ir sėdėti vienam asmeniui skirtai keliavietės sėdynės daliai.

2.18.1. Priekinė keleivio sėdynė– bet kuri sėdynė, kurios pats priekinis taškas H yra vertikalioje skersinėje plokštumoje, kertančioje vairuotojo tašką R, arba prieš ją.

2.18.2. Priekinės krypties sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir yra atsukta į transporto priemonės priekį taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį nei + 10° arba – 10° kampą.

2.18.3. Atgalinės krypties sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir yra atsukta į transporto priemonės galą taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį nei + 10° arba – 10° kampą.

2.18.4. Šoninės krypties sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir yra atsukta į transporto priemonės šoną taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro 90° (± 10°) kampą.

2.19. Sėdynių grupė

Keliavietė sėdynė arba kelios atskiros greta įrengtos sėdynės (t. y. įtaisytos taip, kad vienos iš tų sėdynių priekiniai tvirtinimo įtaisai yra vienoje linijoje su kitos sėdynės priekiniais ar galiniais tvirtinimo įtaisais arba tarp kitos sėdynės tvirtinimo įtaisų), skirtos sėdėti vienam arba keliems suaugusiems asmenims.

2.20. Keliavietė sėdynė

Konstrukcija su apdailos detalėmis, skirta sėdėti keliems suaugusiems asmenims.

2.21. Sėdynės reguliavimo sistema

Sukomplektuotas įtaisas, kuriuo sėdynė arba jos dalys gali būti reguliuojamos, kad būtų pritaikytos prie sėdinčio asmens kūno sudėjimo; tuo įtaisu visų pirma galima:

2.21.1. keisti sėdynės padėtį išilgine kryptimi;

2.21.2. keisti sėdynės padėtį vertikalia kryptimi;

2.21.3. keisti polinkio kampą.

2.22. Sėdynės tvirtinimo įtaisas

Sistema, kuria sėdynės sąranka tvirtinama prie transporto priemonės konstrukcijos, įskaitant susijusias transporto priemonės konstrukcijos dalis.

2.23. Sėdynės tipas

Kategorija sėdynių, nesiskiriančių šiais pagrindiniais požymiais:

2.23.1. sėdynės konstrukcijos forma, matmenimis ir medžiagomis;

2.23.2. sėdynės reguliavimo ir fiksavimo sistemų tipais ir matmenimis;

2.23.3. diržo tvirtinimo prie sėdynės įtaiso, sėdynės tvirtinimo įtaiso ir susijusių transporto priemonės konstrukcijos dalių tipu ir matmenimis.

2.24. Sėdynės poslinkio sistema

Įtaisas, leidžiantis keisti sėdynės ar vienos jos dalies polinkio kampą arba padėtį išilgine kryptimi be fiksuotos tarpinės padėties (kad keleiviams būtų lengviau įlipti ir išlipti).

2.25. Sėdynės fiksavimo sistema

Įtaisas, užtikrinantis, kad sėdynė ir jos dalys laikytųsi bet kurioje naudojimo padėtyje.

2.26. Uždarasis sagties atsegimo mygtukas

Sagties atsegimo mygtukas, kuriuo negalima atsegti sagties naudojant 40 mm skersmens rutulį.

2.27. Atvirasis sagties atsegimo mygtukas

Sagties atsegimo mygtukas, kuriuo galima atsegti sagtį naudojant 40 mm skersmens rutulį.

2.28. Įtempio mažinimo įtaisas

Įtaisas diržo įtraukiklyje, automatiškai sumažinantis juostos įtempį prisisegus saugos diržą. Atsegus diržą toks įtaisas automatiškai išsijungia.

2.29. ISOFIX – vaiko apsaugos sistemų tvirtinimo prie transporto priemonių sistema, sudaryta iš dviejų su transporto priemone sujungtų standžių tvirtinimo įtaisų, dviejų atitinkamų ant vaiko apsaugos sistemos esančių standžių priedų ir vaiko apsaugos sistemos polinkio ribojimo priemonės.

2.30. ISOFIX vaiko apsaugos sistema – Taisyklės Nr. 44 arba Taisyklės Nr. 129 reikalavimus atitinkanti vaiko apsaugos sistema, kuri turi būti pritvirtinta prie Taisyklės Nr. 14 arba Taisyklės Nr. 145 reikalavimus atitinkančios ISOFIX tvirtinimo įtaisų sistemos.

2.31. ISOFIX padėtis – sistema, leidžianti įtaisyti:

a) priekinės krypties universalią ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 44;

b) priekinės krypties pusiau universalią ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 44;

c) atgalinės krypties pusiau universalią ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 44;

d) šoninės krypties pusiau universalią ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 44;

e) specialios transporto priemonės ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 44;

f) i dydžio ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 129;

g) arba specialios transporto priemonės ISOFIX vaiko apsaugos sistemą, kaip apibrėžta Taisyklėje Nr. 129.

2.32. ISOFIX tvirtinimo įtaisų sistema – sistema, sudaryta iš dviejų Taisyklės Nr. 14 arba Taisyklės Nr. 145 reikalavimus atitinkančių ISOFIX apatinių tvirtinimo įtaisų ir skirta ISOFIX vaiko apsaugos sistemai bei apsaugos nuo sukimosi įtaisui pritvirtinti.

2.33. ISOFIX apatinis tvirtinimo įtaisas – vienas standus, apskrito skerspjūvio, horizontalus 6 mm skersmens strypas, besitęsiantis nuo transporto priemonės arba sėdynės konstrukcijos, skirtas ISOFIX vaiko apsaugos sistemai su ISOFIX priedais pritvirtinti ir laikyti.

2.34. Apsaugos nuo sukimosi įtaisas

a) Universaliai ISOFIX vaiko apsaugos sistemai skirtą apsaugos nuo sukimosi įtaisą sudaro ISOFIX viršutinis diržas;

b) pusiau universaliai ISOFIX vaiko apsaugos sistemai skirtą apsaugos nuo sukimosi įtaisą sudaro viršutinis diržas, transporto priemonės prietaisų skydelis arba atraminė kojelė, skirti apsaugos priemonės sukimuisi apriboti patyrus smūgį iš priekio;

c) i dydžio vaiko apsaugos sistemai skirtą apsaugos nuo sukimosi įtaisą sudaro viršutinis diržas arba atraminė kojelė, skirti apsaugos priemonės sukimuisi apriboti patyrus smūgį iš priekio;

d) naudojant i dydžio, universalias ir pusiau universalias ISOFIX vaiko apsaugos sistemas, pati transporto priemonės sėdynė nėra apsaugos nuo sukimosi įtaisas.

2.35. ISOFIX viršutinio diržo tvirtinimo įtaisas – Taisyklės Nr. 14 arba Taisyklės Nr. 145 reikalavimus atitinkantis įtaisas, pvz., nustatytoje zonoje įtaisytas strypas, prie kurio tvirtinama ISOFIX viršutinio diržo juostos jungtis ir kuris perduoda jos sulaikymo jėgą transporto priemonės konstrukcijai.

2.36. Nukreipimo įtaisas skirtas padėti ISOFIX vaiko apsaugos sistemą įtaisančiam asmeniui fiziškai nukreipdamas ISOFIX vaiko apsaugos priemonės ISOFIX priedus, kad jie būtų tinkamai sulygiuoti su ISOFIX apatiniais tvirtinimo įtaisais ir būtų lengviau juos sujungti.

2.37. ISOFIX ženklinimo priemonė – priemonė, kuria ISOFIX vaiko apsaugos sistemą norinčiam įtaisyti asmeniui nurodomos ISOFIX padėtys transporto priemonėje ir kiekvienos atitinkamos ISOFIX tvirtinimo įtaisų sistemos padėtis.

2.38. Vaiko apsaugos įtaisas (VAĮ) – įtaisas, atitinkantis vieną iš ISOFIX įtaisų, apibrėžtų šios taisyklės 17 priedo 2 priedėlio 4 punkte, visų pirma toks, kurio matmenys pateikti minėtojo 4 punkto 1–8 paveiksluose. Tokie vaiko apsaugos įtaisai (VAĮ) naudojami pagal šią taisyklę patikrinti, kurių dydžio apybrėžų, nurodytų Taisyklėje Nr. 44 arba Taisyklėje Nr. 129, ISOFIX vaiko apsaugos sistemas galima įtaisyti transporto priemonės ISOFIX padėtyse. Minėtojo 4 punkto 2 paveiksle pavaizduotas vienas iš VAĮ, vadinamasis ISO/F2, taip pat naudojamas siekiant pagal Taisyklę Nr. 14 arba Taisyklės Nr. 145 patikrinti bet kurios ISOFIX tvirtinimo įtaisų sistemos vietą ir prieigos prie jos galimybę.

Arba tai įtaisas, atitinkantis vieną iš dviejų paaukštintų sėdynių įtaisų, apibrėžtų šios taisyklės 17 priedo 5 priedėlyje, visų pirma toks, kurio matmenys pateikti 17 priedo 5 priedėlio 2 ir 3 paveiksluose. Tokie įtaisai naudojami pagal šią taisyklę patikrinti, kurių dydžio apybrėžų, nurodytų Taisyklėje Nr. 129, paaukštintas sėdynes galima įtaisyti transporto priemonės sėdėjimo padėtyse.

2.39. i dydžio atraminės kojelės įrengimo vertinimo tūris – tūris, kuriuo užtikrinamas i dydžio vaiko apsaugos sistemos atraminės kojelės ir i dydžio sėdėjimo padėties transporto priemonėje matmenų ir geometrinis suderinamumas.

2.40. i dydžio sėdėjimo padėtis – sėdėjimo padėtis, jeigu yra apibrėžta transporto priemonės gamintojo, skirta Taisyklėje Nr. 129 apibrėžtai i dydžio vaiko apsaugos sistemai įtaisyti ir atitinkanti šioje taisyklėje nustatytus reikalavimus.

2.41. Priminimo prisisegti saugos diržus įtaisas – vairuotojo įspėjimo apie bet kurį saugos diržo neprisisegusį transporto priemone važiuojantį asmenį sistema. Sistemą sudaro neprisegto saugos diržo jutiklis ir įtaisas, vairuotojui duodantis dviejų lygių: pirmojo ir antrojo – įspėjimus.

2.42. Vaizdinis įspėjimas – įspėjimas vaizdiniu signalu (šviesa, mirksėjimu ar rodomais ženklais arba pranešimais).

2.43. Garsinis įspėjimas – įspėjimas garsiniu signalu.

2.44. Pirmojo lygio įspėjimas – vaizdinis įspėjimas, rodomas įjungus uždegimo jungiklį arba pagrindinį transporto priemonės valdymo jungiklį, kai bet kuris iš transporto priemone važiuojančių asmenų yra neprisisegęs saugos diržo. Gali būti naudojamas ir garsinis įspėjimas.

2.45. Antrojo lygio įspėjimas – vaizdinis ir garsinis įspėjimas, įsijungiantis, kai transporto priemonė naudojama pagal 8.4.2.4.1.1–8.4.2.4.1.3 punktus, t. y. kai bet kuris iš priekinėse sėdynėse sėdinčių asmenų yra neprisisegęs saugos diržo ir bet kuris iš galinėse sėdynėse sėdinčių asmenų yra neprisisegęs saugos diržo arba jį atsisegė.

2.46. Neprisegtas saugos diržas – gamintojo nuožiūra pasirinkta diržo padėtis, kai neužsegta bet kurio iš transporto priemone važiuojančių asmenų saugos diržo sagtis arba iš diržo įtraukiklio ištrauktos diržo juostos neužtenka užsegti toliausiai gale esančiai tuščiai sėdynei.

2.47. Įprastas transporto priemonės veikimas – transporto priemonės judėjimas pirmyn didesniu kaip 10 km/h greičiu.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Transporto priemonės tipas

3.1.1. Transporto priemonės tipo, atsižvelgiant į saugos diržų ir apsaugos sistemų įrengimą, patvirtinimo paraišką teikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

3.1.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau minimų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys:

3.1.2.1. tinkamo mastelio bendrosios transporto priemonės konstrukcijos brėžiniai, kuriuose nurodomos saugos diržų padėtys, taip pat išsamūs saugos diržų ir jų tvirtinimo vietų brėžiniai;

3.1.2.2. naudotų medžiagų, kurios gali turėti įtakos saugos diržų tvirtumui, specifikacija;

3.1.2.3. saugos diržų techninis aprašas.

3.1.2.4. Jeigu saugos diržai pritvirtinti prie sėdynės konstrukcijos:

3.1.2.5. išsamus transporto priemonės tipo aprašas atsižvelgiant į sėdynių konstrukciją, sėdynės tvirtinimo įtaisus ir jų reguliavimo bei fiksavimo sistemas;

3.1.2.6. tinkamo mastelio, pakankamai išsamūs sėdynių, jų tvirtinimo prie transporto priemonės įtaisų ir jų reguliavimo bei fiksavimo sistemų brėžiniai.

3.1.3. Gamintojo nuožiūra techninei tarnybai pateikiama tvirtintino tipo reprezentatyvioji transporto priemonė arba transporto priemonės dalys, kurias tvirtinimo bandymus atliekanti techninė tarnyba laiko esminėmis saugos diržų bandymams atlikti.

3.2. Saugos diržo tipas

3.2.1. Saugos diržo tipo patvirtinimo paraišką teikia prekės ženklo turėtojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas. Apsaugos sistemos tipo patvirtinimo paraišką teikia prekės ženklo turėtojas, jo atstovas arba transporto priemonės, kurioje ketinama įrengti apsaugos sistemą, gamintojas ar jo atstovas.

3.2.2. Su paraiška pateikiama:

3.2.2.1. diržo tipo techninis aprašas, kuriame apibrėžiamos naudojamos juostos ir standžiosios dalys, taip pat pateikiami diržo dalių brėžiniai; brėžiniuose nurodoma patvirtinimo numeriui ir prie patvirtinimo ženklo apskritimo pateikiamam (-iems) papildomam (-iems) simboliui (-iams) skirta vieta. Apraše nurodoma tvirtinti teikiamo modelio spalva ir apibrėžiamas (-i) transporto priemonės tipas (-ai), kuriam (-iems) skirtas šio tipo diržas. Jeigu yra diržo įtraukikliai, pateikiami jų jutiklio įrengimo nurodymai; taip pat pateikiamas išsamus išankstinės apkrovos įtaisų arba sistemų konstrukcijos ir veikimo, įskaitant jutiklius, jei jų yra, techninis aprašas, kuriame nurodomas įsijungimo būdas ir bet koks reikiamas būdas, kaip išvengti netyčinio įsijungimo. Apsaugos sistemos apraše turi būti: tinkamo mastelio transporto priemonės konstrukcijos, sėdynės konstrukcijos, reguliavimo sistemos ir priedų brėžiniai, kuriuose pakankamai išsamiai nurodomos sėdynių tvirtinimo įtaisų ir diržų tvirtinimo įtaisų vietos ir sutvirtinimai; naudojamų medžiagų, kurios gali turėti įtakos sėdynių tvirtinimo įtaisų ir diržų tvirtinimo įtaisų tvirtumui, specifikacija; taip pat sėdynių tvirtinimo įtaisų ir diržų tvirtinimo įtaisų techninis aprašas. Jeigu diržas prie transporto priemonės konstrukcijos tvirtinamas per diržo aukščio reguliavimo įtaisą, techniniame apraše nurodoma, ar šis įtaisas laikomas diržo dalimi;

3.2.2.2. šeši atitinkamo diržo tipo pavyzdžiai, vienas iš jų laikomas etalonu;

3.2.2.3. 10 metrų kiekvieno tipo juostos, naudojamos atitinkamo tipo diržui.

3.2.2.4. Tipo patvirtinimo bandymus atliekanti techninė tarnyba turi teisę prašyti daugiau pavyzdžių.

3.2.3. Jei tai apsaugos sistemos, tarnybai pateikiami du pavyzdžiai, kurie gamintojo nuožiūra gali būti du diržų pavyzdžiai, kurių reikalaujama pagal 3.2.2.2 ir 3.2.2.3 punktus, taip pat tvirtintino tipo reprezentatyvioji transporto priemonė arba transporto priemonės dalis ar dalys, kurias patvirtinimo bandymus atliekanti techninė tarnyba laiko esminėmis apsaugos sistemos bandymams atlikti.

4. ŽYMOS

Ant diržo arba apsaugos sistemos tipo pavyzdžių, pateiktų tvirtinti pagal 3.2.2.2, 3.2.2.3 ir 3.2.2.4 punktų nuostatas, turi būti aiškiai ir nenutrinamai užrašytas gamintojo pavadinimas, inicialai arba prekės pavadinimas ar ženklas.

5. PATVIRTINIMAS

5.1. Prie tipo patvirtinimo sertifikato pridedamas pažymėjimas, atitinkantis 5.1.1 arba 5.1.2 punktuose apibrėžtą pavyzdį:

5.1.1. priedą 1A – 3.1 punkte nurodytoms paraiškoms;

5.1.2. priedą 1B – 3.2 punkte nurodytoms paraiškoms.

5.2. Transporto priemonės tipas

5.2.1. Jeigu pagal šią taisyklę tvirtinti pateikta transporto priemonė atitinka 8 punkto ir šios taisyklės 15 ir 16 priedų reikalavimus, tas transporto priemonės tipas patvirtinamas.

5.2.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmaisiais dviem skaitmenimis (šiuo metu skaitmenys 07 atitinka 07 serijos pakeitimus) nurodoma pakeitimų, į kuriuos įtraukti patvirtinant tipą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, serija. Ta pati susitariančioji šalis negali suteikti to paties numerio kitam transporto priemonės tipui, kaip apibrėžta 2.16 punkte.

5.2.3. Apie transporto priemonės tipo patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą, nepatvirtinimą, patvirtinimo panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą pagal šią taisyklę pranešama šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims naudojant šios taisyklės 1A priede pateikto pavyzdžio formą.

5.2.4. Prie kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonių tipą, aiškiai matomoje ir lengvai prieinamoje vietoje, nurodytoje patvirtinimo formoje, pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

5.2.4.1. apskritimas, kuriame įrašyta raidė E ir tipą patvirtinusios šalies skiriamasis numeris (3);

5.2.4.2. į dešinę nuo 5.2.4.1 punkte nurodyto apskritimo – šios taisyklės numeris, toliau raidė R, brūkšnelis ir patvirtinimo numeris.

5.2.5. Jeigu transporto priemonė šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, atitinka transporto priemonių tipą, patvirtintą pagal vieną ar kelias kitas prie Susitarimo pridėtas taisykles, 5.2.4.1 punkte nurodyto simbolio kartoti nereikia; tokiu atveju visų taisyklių, pagal kurias patvirtinimas suteiktas šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, papildomi numeriai ir simboliai pateikiami stulpeliais 5.2.4.1 punkte nurodyto simbolio dešinėje.

5.2.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

5.2.7. Patvirtinimo ženklas tvirtinamas greta arba ant gamintojo pritvirtintos transporto priemonės duomenų plokštelės.

5.3. Saugos diržo tipas

5.3.1. Jeigu pagal 3.2 punkto nuostatas pateikti diržo tipo pavyzdžiai atitinka šios taisyklės 4, 5.3 ir 6 punktų reikalavimus, tipas patvirtinamas.

5.3.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmaisiais dviem skaitmenimis (šiuo metu skaitmenys 06 atitinka 06 serijos pakeitimus) nurodoma pakeitimų, į kuriuos įtraukti patvirtinant tipą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, serija. Ta pati susitariančioji šalis negali suteikti to paties numerio kitam diržo arba apsaugos sistemos tipui.

5.3.3. Apie diržo arba apsaugos sistemos tipo patvirtinimą, patvirtinto tipo išplėtimą arba nepatvirtinimą pagal šią taisyklę pranešama šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims naudojant šios taisyklės 1B priede pateikto pavyzdžio formą.

5.3.4. Be 4 punkte nurodytų ženklų, prie kiekvieno pagal šią taisyklę patvirtintą tipą atitinkančio diržo tinkamoje vietoje pateikiama ši informacija:

5.3.4.1. tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro: 5.3.4.1.1. apskritimas, kuriame įrašyta raidė E ir tipą patvirtinusios šalies skiriamasis numeris (4); 5.3.4.1.2. patvirtinimo numeris;

5.3.4.2. šis (šie) papildomas (-i) simbolis (-iai): 5.3.4.2.1. raidė A – tritaškio tvirtinimo diržui, raidė B – juosmens diržui, raidė S – specialių tipų diržams. 5.3.4.2.2. 5.3.4.2.1 punkte nurodyti simboliai papildomi šiais ženklais: 5.3.4.2.2.1. raide e – diržui su energijos sugerties įtaisu; 5.3.4.2.2.2. raide r – diržui su įtraukikliu; greta pagal šios taisyklės 2.14 punktą pateikiamas naudojamo diržo įtraukiklio simbolis (1, 2, 3, 4 arba 4N) ir raidė m, jeigu naudojamas į kelis veiksnius reaguojantis avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis; 5.3.4.2.2.3. raide p, jeigu saugos dirže yra išankstinės apkrovos įtaisas; 5.3.4.2.2.4. raide t, jeigu saugos dirže su įtraukikliu yra įtempio mažinimo įtaisas. 5.3.4.2.2.5. Diržai su įtaisytu 4N tipo diržo įtraukikliu taip pat žymimi simboliu, sudarytu iš stačiakampio, kuriame pavaizduota perbraukta M1 kategorijos transporto priemonė; šis simbolis rodo, kad šio tipo diržo įtraukiklį naudoti tos kategorijos transporto priemonėse draudžiama. 5.3.4.2.2.6. Jeigu saugos diržas patvirtintas pagal šios taisyklės 6.4.1.3.3 ir 6.4.1.3.4 punktų nuostatas, jis ženklinamas stačiakampiu, kuriame įrašyta „AIRBAG“ (oro pagalvė). 5.3.4.2.3. Jeigu saugos diržas yra apsaugos sistemos dalis, prieš 5.3.4.2.1 punkte nurodytą simbolį rašoma raidė Z.

5.3.5. Šios taisyklės 2 priedo 2 punkte pateikiama patvirtinimo ženklo išdėstymo pavyzdžių.

5.3.6. 5.3.4 punkte nurodyta informacija turi būti aiškiai įskaitoma ir nenutrinama, ji gali būti pateikiama pritvirtintame nuolatiniame ženkle arba ženklinama tiesiogiai. Ženklas arba ženklinimas turi būti atsparūs nusidėvėjimui.

5.3.7. 5.3.6 punkte nurodytus ženklus gali išduoti patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija arba, tai institucijai leidus, gamintojas.

6. SPECIFIKACIJOS

6.1. Bendrosios specifikacijos

6.1.1. Kiekvienas pagal 3.2.2.2, 3.2.2.3 ir 3.2.2.4 punktus pateiktas pavyzdys turi atitikti šios taisyklės 6 punkte išdėstytas specifikacijas.

6.1.2. Diržas arba apsaugos sistema turi būti suprojektuoti ir sukonstruoti taip, kad, tinkamai įrengus ir transporto priemone važiuojančiam asmeniui juos tinkamai naudojant, būtų užtikrintas tinkamas jų veikimas ir jie sumažintų kūno sužalojimo pavojų įvykus avarijai.

6.1.3. Diržo juostos negali susipinti taip, kad dėl to kiltų pavojus.

6.1.4. Medžiagas, kurioms būdingos poliamido 6 vandens įgeriamumo savybės, naudoti visose mechaninėse dalyse, kurių veikimui toks reiškinys gali turėti neigiamos įtakos, draudžiama.

6.2. Standžiosios dalys

6.2.1. Bendrieji reikalavimai

6.2.1.1. Saugos diržo standžiosios dalys, pvz., sagtys, reguliavimo įtaisai, priedai ir pan., negali turėti aštrių briaunų, į kurias trindamosi juostos nusidėvėtų ar plyštų.

6.2.1.2. Visos diržo sąrankos dalys, kurias gali paveikti korozija, turi būti tinkamai nuo jos apsaugotos. Atlikus 7.2 punkte nurodytą korozijos bandymą, kvalifikuotam stebėtojui plika akimi neturi būti matyti nusidėvėjimo požymių, galinčių sutrikdyti tinkamą įtaiso veikimą, nei akivaizdžių korozijos požymių.

6.2.1.3. Standžiosios dalys, skirtos sugerti energijai arba veikiamos apkrovos ar ją perduodančios, negali būti trapios.

6.2.1.4. Iš plastiko pagaminti standūs saugos diržo elementai ir dalys turi būti išdėstyti ir įrengti taip, kad nuolat naudojami variklio varomoje transporto priemonėje neįstrigtų po tos transporto priemonės judamąja sėdyne arba tos transporto priemonės durelėse. Jeigu kuris nors iš šių elementų ir dalių neatitinka pirmiau išdėstytų sąlygų, atliekamas 7.5.4 punkte nurodytas atšaldytų tų dalių smūginis bandymas. Jeigu atlikus bandymą plastikiniuose gaubtuose arba standžiųjų elementų laikikliuose atsiranda matomų įtrūkių, visa plastikinė dalis pašalinama ir vertinamas likusios sąrankos patikimumas. Jeigu likusi sąranka tebėra patikima arba nėra jokių matomų įtrūkių, toliau vertinama, ar ji atitinka 6.2.2, 6.2.3 ir 6.4 punktuose išdėstytus reikalavimus.

6.2.2. Sagtis

6.2.2.1. Sagtis turi būti suprojektuota taip, kad nebūtų įmanoma jos naudoti netinkamai. Be kita ko, tai reiškia, kad turi būti neįmanoma sagtį užsegti tik iš dalies. Turi būti aišku, kaip atsegti sagtį. Naudotojo kūną veikiausiai liesiančių sagties dalių elementai turi būti ne mažesni kaip 20 cm2 ir bent 46 mm pločio, matuojant plokštumoje, esančioje ne toliau kaip 2,5 mm nuo lietimosi paviršiaus. Pastarasis reikalavimas laikomas įvykdytu, jeigu diržų komplekto sagties lietimosi su naudotojo kūnu plotas yra 20–40 cm2.

6.2.2.2. Net jei diržas neįtemptas, sagtis turi likti užsegta, neatsižvelgiant į transporto priemonės padėtį. Turi būti neįmanoma sagties atsegti netyčia, atsitiktinai arba naudojant mažesnę kaip 1 daN jėgą. Turi būti lengva sagtį naudoti ir suimti; kai diržas neįtemptas arba esant 7.8.2 punkte apibrėžtam įtempiui, naudotojas turi galėti ją atsegti vienu paprastu rankos judesiu, atliekamu viena kryptimi; be to, priekinėse kraštinėse sėdynėse skirtas naudoti diržo sąrankas, išskyrus diržų komplektus, naudotojas taip pat turi galėti užsegti paprastu rankos judesiu, atliekamu viena kryptimi. Sagtis turi būti atsegama paspaudus mygtuką arba panašų įtaisą. Kai mygtukas yra atsegimo padėtyje, o jėga nukreipiama į plokštumą, statmeną pradinei mygtuko judėjimo krypčiai, spaudžiamasis paviršius turi būti tokių matmenų: uždarųjų mygtukų – ne mažesnio kaip 4,5 cm2 ploto ir ne mažesnio kaip 15 mm pločio; atvirųjų mygtukų – ne mažesnio kaip 2,5 cm2 ploto ir ne mažesnio kaip 10 mm pločio. Sagties atsegimo zona turi būti raudonos spalvos. Jokia kita sagties dalis negali būti šios spalvos. Kai sėdynėje sėdima, leidžiama, kad bet kurioje sagties dalyje užsidegtų raudonos spalvos signalinė lemputė, jeigu užsegus sagtį ji išsijungia. Lemputės, apšviečiančios sagtį kita nei raudona spalva, užsegus sagtį išsijungti neprivalo. Tos lemputės turi apšviesti sagtį taip, kad nekliudytų matyti raudonos sagties atsegimo zonos spalvos arba raudonos signalinės lemputės.

6.2.2.3. Atliekant 7.5.3 punkte aprašytą bandymą, sagtis turi veikti tinkamai.

6.2.2.4. Sagtis turi atlaikyti naudojama pakartotinai ir, prieš atliekant 7.7 punkte aprašytą dinaminį bandymą, įprastomis naudojimo sąlygomis turi būti atlikta 5 000 atsegimo ir užsegimo ciklų. Tokį diržų komplekto bandymą galima atlikti įtraukus ne visus sagčių liežuvėlius.

6.2.2.5. 7.8 punkte nurodytame bandyme sagčiai atsegti reikalinga jėga turi būti ne didesnė kaip 6 daN.

6.2.2.6. Sagties tvirtumas bandomas, kaip nurodyta 7.5.1 ir, prireikus, 7.5.5 punkte. Veikiama nurodytos apkrovos sukeliamo įtempio, sagtis negali lūžti, labai deformuotis ar atsiskirti.

6.2.2.7. Naudojant sagtis, turinčias dviem sąrankoms priklausantį komponentą, 7.7 ir 7.8 punktuose aprašyti tvirtumo ir atsegimo bandymai taip pat atliekami vienai sąrankai priklausančią sagties dalį sukabinus su kitai sąrankai priklausančia porine dalimi, jeigu naudojamą sagtį įmanoma taip sujungti.

6.2.3. Diržo reguliavimo įtaisas

6.2.3.1. Naudotojui prisisegus, diržas turi automatiškai prisitaikyti prie naudotojo arba sėdintis naudotojas turi galėti lengvai pasiekti ranka valdomą reguliavimo įtaisą ir juo patogiai bei lengvai naudotis. Įtaisu taip pat turi būti galima viena ranka įtempti diržą, kad jis būtų pritaikytas prie naudotojo kūno sudėjimo ir transporto priemonės sėdynės padėties.

6.2.3.2. Du kiekvieno diržo reguliavimo įtaiso pavyzdžiai išbandomi pagal 7.3 punkto reikalavimus. Su kiekvienu reguliavimo įtaiso pavyzdžiu juosta negali slysti daugiau kaip 25 mm, o visų reguliavimo įtaisų poslinkių suma turi būti ne didesnė kaip 40 mm.

6.2.3.3. Visų reguliavimo įtaisų tvirtumas bandomas, kaip nurodyta 7.5.1 punkte. Veikiami nustatytos apkrovos sukeliamo įtempio, jie negali lūžti arba atsiskirti.

6.2.3.4. Atliekant 7.5.6 punkte nurodytą bandymą, bet kuriam ranka reguliuojamam įtaisui valdyti reikalinga jėga turi būti ne didesnė kaip 5 daN.

6.2.4. Priedai ir diržo aukščio reguliavimo įtaisai

Priedų tvirtumas bandomas, kaip nurodyta 7.5.1 ir 7.5.2 punktuose. Esamų diržo aukščio reguliavimo įtaisų tvirtumas bandomas, kaip nurodyta šios taisyklės 7.5.2 punkte, jeigu šie įtaisai nebuvo išbandyti transporto priemonėje pagal Taisyklės Nr. 14 (versijos su naujausiais pakeitimais) reikalavimus, susijusius su saugos diržų tvirtinimo įtaisais. Veikiamos nurodytos apkrovos sukeliamo įtempio, šios dalys negali lūžti arba atsiskirti.

6.2.5. Diržo įtraukikliai

Diržo įtraukikliai turi būti išbandyti ir atitikti toliau išdėstytus reikalavimus, įskaitant 7.5.1 ir 7.5.2 punktuose nurodytų tvirtumo bandymų. (Neužsifiksuojantiems diržo įtraukikliams šie reikalavimai netaikomi.)

6.2.5.1. Rankinio atpalaidavimo diržo įtraukikliai

6.2.5.1.1. Saugos diržo sąrankos su rankinio atpalaidavimo diržo įtraukikliu juosta tarp įtraukiklio fiksavimo padėčių negali judėti daugiau kaip 25 mm.

6.2.5.1.2. Saugos diržo sąrankos juosta iš rankinio atpalaidavimo diržo įtraukiklio turi būti ištraukiama iki 6 mm didžiausio jos ilgio, juostą įprasta traukimo kryptimi tempiant ne mažesne kaip 1,4 daN ir ne didesne kaip 2,2 daN jėga.

6.2.5.1.3. Juosta 7.6.1 punkte aprašytu būdu pakartotinai ištraukiama iš diržo įtraukiklio ir leidžiama ją įtraukti, kol bus atlikta 5 000 ciklų. Tuomet su diržo įtraukikliu atliekamas 7.2 punkte nurodytas korozijos bandymas ir 7.6.3 punkte nurodytas atsparumo dulkėms bandymas. Po jų turi būti sėkmingai atliekama dar 5 000 ištraukimo ir įtraukimo ciklų. Atlikus pirmiau nurodytus bandymus, diržo įtraukiklis turi veikti tinkamai ir vis dar atitikti 6.2.5.1.1 ir 6.2.5.1.2 punktų reikalavimus.

6.2.5.2. Automatinio fiksavimo diržo įtraukikliai

6.2.5.2.1. Saugos diržo sąrankos su automatinio fiksavimo diržo įtraukikliu juosta tarp įtraukiklio fiksavimo padėčių negali judėti daugiau kaip 30 mm. Naudotojui pasislinkus atgal, diržas turi likti savo pradinėje padėtyje arba į tą padėtį grįžti automatiškai, kai naudotojas vėl pasislenka į priekį.

6.2.5.2.2. Jeigu diržo įtraukiklis yra juosmens diržo dalis, juostos įtraukimo jėga, pagal 7.6.4 punktą matuojama laisvoje atkarpoje tarp manekeno ir diržo įtraukiklio, turi būti ne mažesnė kaip 0,7 daN.

Jeigu diržo įtraukiklis yra viršutinės liemens dalies apsaugos priemonės elementas, tokiu pat būdu matuojama juostos įtraukimo jėga turi būti ne mažesnė kaip 0,1 daN ir ne didesnė kaip 0,7 daN.

6.2.5.2.3. Juosta 7.6.1 punkte aprašytu būdu pakartotinai ištraukiama iš diržo įtraukiklio ir leidžiama ją įtraukti, kol bus atlikta 5 000 ciklų. Tuomet su diržo įtraukikliu atliekamas 7.2 punkte nurodytas korozijos bandymas, o po jo – 7.6.3 punkte nurodytas atsparumo dulkėms bandymas. Po jų turi būti sėkmingai atliekama dar 5 000 ištraukimo ir įtraukimo ciklų. Atlikus pirmiau nurodytus bandymus, diržo įtraukiklis turi veikti tinkamai ir vis dar atitikti 6.2.5.2.1 ir 6.2.5.2.2 punktų reikalavimus.

6.2.5.3. Avarinio fiksavimo diržo įtraukikliai

6.2.5.3.1. Atliekant bandymus pagal 7.6.2 punktą, avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis turi atitikti toliau išdėstytas sąlygas. Jeigu įtaisas reaguoja tik į vieną veiksnį, pagal šios taisyklės 2.14.4.1 punktą galioja tik specifikacijos, susijusios su transporto priemonės lėtėjimu.

6.2.5.3.1.1. Įtaisas turi užsifiksuoti, kai transporto priemonės lėtėjimas pasiekia 0,45 g (5), jei naudojami 4 tipo diržo įtraukikliai, arba 0,85 g, jei naudojami 4N tipo diržo įtraukikliai.

6.2.5.3.1.2. Įtaisas neturi užsifiksuoti, kai juostos ištraukimo kryptimi matuojama juostos pagreičio vertė yra mažesnė kaip 0,8 g, jei naudojami 4 tipo diržo įtraukikliai, arba mažesnė kaip 1,0 g, jei naudojami 4N tipo diržo įtraukikliai.

6.2.5.3.1.3. Įtaisas neturi užsifiksuoti, kai jo jutiklis nuo gamintojo nustatytos įrengimo padėties bet kuria kryptimi pakrypęs ne daugiau kaip 12°.

6.2.5.3.1.4. Įtaisas turi užsifiksuoti, kai jo jutiklis nuo gamintojo nustatytos įrengimo padėties bet kuria kryptimi pakrypęs daugiau kaip 27°, jei naudojami 4 tipo diržo įtraukikliai, arba 40°, jei naudojami 4N tipo diržo įtraukikliai.

6.2.5.3.1.5. Jeigu diržo įtraukiklio veikimas priklauso nuo išorinio signalo arba maitinimo šaltinio, konstrukcija turi užtikrinti, kad įvykus gedimui arba tam signalui ar maitinimui nutrūkus, diržo įtraukiklis užsifiksuotų automatiškai. Tačiau šio reikalavimo nebūtina laikytis, jeigu diržo įtraukiklis reaguoja į kelis veiksnius, su sąlyga, kad nuo išorinio signalo arba maitinimo šaltinio priklauso reagavimas tik į vieną veiksnį, o apie signalo triktį arba maitinimo šaltinio gedimą vairuotojui pranešama regimosiomis ir (arba) garsinėmis priemonėmis.

6.2.5.3.2. Kai bandymai atliekami pagal 7.6.2 punktą, į kelis veiksnius, įskaitant juostą, reaguojantis avarinio fiksavimo diržo įtraukiklis turi atitikti nustatytus reikalavimus, taip pat turi užsifiksuoti, kai išsivyniojimo kryptimi matuojamas juostos pagreitis yra ne mažesnis kaip 3,0 g.

6.2.5.3.3. Atliekant 6.2.5.3.1 ir 6.2.5.3.2 punktuose nurodytus bandymus, prieš diržo įtraukikliui užsifiksuojant, juosta gali būti pajudėjusi ne daugiau kaip 50 mm, skaičiuojant nuo 7.6.2.1 punkte nurodyto ilgio. Atliekant 6.2.5.3.1.2 punkte nurodytą bandymą, įtaisas neturi užsifiksuoti, kol juosta pajudės 50 mm, skaičiuojant nuo 7.6.2.1 punkte nurodyto ilgio.

6.2.5.3.4. Jeigu diržo įtraukiklis yra juosmens diržo dalis, juostos įtraukimo jėga, pagal 7.6.4 punktą matuojama laisvoje atkarpoje tarp manekeno ir diržo įtraukiklio, turi būti ne mažesnė kaip 0,7 daN.

Jeigu diržo įtraukiklis yra viršutinės liemens dalies apsaugos priemonės elementas, tokiu pat būdu matuojama juostos įtraukimo jėga turi būti ne mažesnė kaip 0,1 daN ir ne didesnė kaip 0,7 daN, nebent dirže įtaisytas įtempio mažinimo įtaisas: tokiu atveju mažiausia įtraukimo jėga gali būti sumažinta iki 0,05 daN, bet tik kai nustatytas tokio įtaiso veikimo režimas. Jeigu juosta eina per kreiptuvą arba skriemulį, įtraukimo jėga matuojama laisvoje atkarpoje tarp manekeno ir kreiptuvo arba skriemulio.

Jeigu sąrankoje yra ranka arba automatiškai valdomas įtaisas, neleidžiantis iki galo įtraukti juostos, vertinant atitiktį šiems reikalavimams, toks įtaisas nenaudojamas.

Jeigu sąrankoje yra įtempio mažinimo įtaisas, pirmiau aprašyta juostos įtraukimo jėga matuojama nustačius įtaiso veikimo ir neveikimo režimą, kai atitiktis šiems reikalavimams vertinama prieš pagal 6.2.5.3.5 punktą atliekamus patvarumo bandymus ir po jų.

6.2.5.3.5. Juosta 7.6.1 punkte aprašytu būdu pakartotinai ištraukiama iš diržo įtraukiklio ir leidžiama ją įtraukti, kol bus atlikta 40 000 ciklų. Tuomet su diržo įtraukikliu atliekamas 7.2 punkte nurodytas korozijos bandymas, o po jo – 7.6.3 punkte nurodytas atsparumo dulkėms bandymas. Po jų turi būti sėkmingai atliekama dar 5 000 ciklų (iš viso 45 000).

Jeigu sąrankoje yra įtempio mažinimo įtaisas, nurodyti bandymai atliekami, kai nustatytas įtempio mažinimo įtaiso veikimo ir neveikimo režimas.

Atlikus pirmiau nurodytus bandymus, diržo įtraukiklis turi veikti tinkamai ir vis dar atitikti 6.2.5.3.1, 6.2.5.3.3 ir 6.2.5.3.4 punktų reikalavimus.

6.2.5.4. Po patvarumo bandymo, atliekamo pagal 6.2.5.3.5 punktą, ir iš karto po to, kai pagal 6.2.5.3.4 punktą išmatuojama įtraukimo jėga, diržo įtraukikliai turi atitikti šias dvi specifikacijas:

6.2.5.4.1. kai diržo įtraukiklių, išskyrus automatinio fiksavimo diržo įtraukiklius, bandymai atliekami pagal 7.6.4.2 punktą, diržo įtraukikliai turi užtikrinti, kad ties liemeniu diržas nebūtų laisvas, ir

6.2.5.4.2. kai sagtis atlenkiama liežuvėliui atlaisvinti, pats diržo įtraukiklis turi iki galo įtraukti juostą.

6.2.6. Išankstinės apkrovos įtaisas

6.2.6.1. Pagal 7.2 punktą atlikus korozijos bandymą, išankstinės apkrovos įtaisas (įskaitant smūgio jutiklį, prie įtaiso prijungtą originaliomis jungtimis, per kurias neteka srovė) turi veikti tinkamai.

6.2.6.2. Turi būti patikrinta, ar įtaisui pradėjus veikti netyčia, nekyla naudotojo kūno sužalojimo pavojus.

6.2.6.3. Naudojant pirotechninius išankstinės apkrovos įtaisus:

6.2.6.3.1. pagal 7.9.1 punktą atlikus kondicionavimą, išankstinės apkrovos įtaisas neturi įsijungti dėl temperatūros ir turi veikti tinkamai;

6.2.6.3.2. turi būti imtasi atsargumo priemonių, kad išskiriamos karštos dujos neuždegtų arti esančių degių medžiagų.

6.3. Juostos

6.3.1. Bendrieji reikalavimai

6.3.1.1. Juostų savybės turi būti tokios, kad būtų užtikrinta, kad slėgis, kuriuo jos veikia naudotojo kūną, būtų paskirstytas kuo tolygiau per visą jų plotį ir kad net ir įtemptos jos nesisuktų. Juostos turi galėti sugerti ir išsklaidyti energiją. Juostos turi būti apkraštuotos, kad naudojamos neirtų.

6.3.1.2. Juostos plotis esant 980 daN + 100 – 0 daN apkrovai turi būti ne mažesnis kaip 46 mm. Šis matmuo nustatomas atliekant 7.4.3 punkte nurodytą bandymą, kai mechanizmas sustabdomas pasiekus pirmiau nurodytą apkrovą (6).

6.3.2. Tvirtumas po kondicionavimo kambario temperatūroje

Jeigu abu juostos pavyzdžiai kondicionuojami pagal 7.4.1.1 punktą, pagal 7.4.2 punktą nustatyta juostos trūkimo apkrova turi būti ne mažesnė kaip 1 470 daN. Abiejų pavyzdžių trūkimo apkrovos skirtumas turi būti ne didesnis kaip 10 proc. didesniosios iš išmatuotųjų trūkimo apkrovos verčių.

6.3.3. Tvirtumas po specialaus kondicionavimo

Jeigu abu juostos pavyzdžiai kondicionuojami pagal vieną iš 7.4.1 punkto nuostatų (išskyrus 7.4.1.1), juostos trūkimo apkrova turi būti ne mažesnė kaip 75 proc. vidutinės apkrovos, nustatytos atlikus 6.3.2 punkte nurodytą bandymą, ir ne mažesnė kaip 1 470 daN. Bandymus atliekanti techninė tarnyba gali atsisakyti vieno ar kelių šių bandymų, jeigu dėl naudojamos medžiagos sudėties arba iš turimos informacijos aišku, kad bandymas (-ai) perteklinis (-iai).

6.4. Diržo sąranka arba apsaugos sistema

6.4.1. Dinaminis bandymas

6.4.1.1. Pagal 7.7 punktą atliekamas diržo sąrankos arba apsaugos sistemos dinaminis bandymas.

6.4.1.2. Dinaminis bandymas atliekamas su dviem diržo sąrankomis, kurios anksčiau nebuvo veikiamos apkrovos, išskyrus diržo sąrankas, kurios yra apsaugos sistemų dalis, kai atliekamas vienai sėdynių grupei skirtų apsaugos sistemų, kurios anksčiau nebuvo veikiamos apkrovos, dinaminis bandymas. Bandytinų diržo sąrankų sagtys turi atitikti 6.2.2.4 punkto reikalavimus. Jeigu saugos diržai yra su įtraukikliais, turi būti atliktas 7.6.3 punkte aprašytas diržo įtraukiklio atsparumo dulkėms bandymas; be to, jeigu saugos diržuose arba apsaugos sistemose įrengtas išankstinės apkrovos įtaisas, kuriame naudojamos pirotechnikos priemonės, įtaisas turi būti kondicionuotas, kaip nurodyta 7.9.1 punkte.

6.4.1.2.1. Turi būti atliktas 7.2 punkte aprašytas saugos diržų korozijos bandymas; po jo įprastomis naudojimo sąlygomis atliekama 500 papildomų sagties atsegimo ir užsegimo ciklų.

6.4.1.2.2. Atliekami 6.2.5.2 arba 6.2.5.3 punkte aprašyti saugos diržų su įtraukikliais bandymai. Tačiau jei pagal 6.4.1.2.1 punkto nuostatas diržo įtraukiklio korozijos bandymas jau buvo atliktas, kartoti šio bandymo nereikia.

6.4.1.2.3. Jeigu diržas skirtas naudoti su diržo aukščio reguliavimo įtaisu, kaip apibrėžta 2.14.6 punkte, bandymas atliekamas nustačius už bandymus atsakingos techninės tarnybos pasirinktą (-as) nepalankiausią (-ias) įtaiso padėtį (-is). Tačiau:

6.4.1.2.3.1. jei diržo aukščio reguliavimo įtaisą sudaro diržo tvirtinimo įtaisas, patvirtintas pagal Taisyklės Nr. 14 nuostatas, už bandymus atsakinga techninė tarnyba gali savo nuožiūra taikyti 7.7.1 punkto nuostatas;

6.4.1.2.3.2. jei lankstusis diržo aukščio reguliavimo pagal peties padėtį įtaisas yra diržo dalis, jis bandomas kaip apsaugos sistema, o už bandymus atsakinga techninė tarnyba taiko 7.7.1 punkto nuostatas, kurios taikomos bandant transporto priemonės konstrukcijos dalį, prie kurios įprastai tvirtinama apsaugos sistema.

6.4.1.2.4. Jeigu saugos diržas yra su išankstinės apkrovos įtaisu, 6.4.1.3.2 punkte nurodytas mažiausias poslinkis gali būti sumažintas perpus. Atliekant šį bandymą, išankstinės apkrovos įtaisas turi veikti.

6.4.1.2.5. Jeigu saugos diržas yra su įtempio mažinimo įtaisu, prieš dinaminį bandymą pagal 6.2.5.3.5 punktą atliekamas jo patvarumo bandymas, per kurį turi būti nustatytas to įtaiso veikimo režimas. Tuomet atliekamas dinaminis bandymas, per kurį taip pat turi būti nustatytas įtempio mažinimo įtaiso veikimo režimas.

6.4.1.3. Atliekant šį bandymą, turi būti laikomasi toliau išdėstytų reikalavimų.

6.4.1.3.1. Jokia naudotojo apsaugai įtakos turinti diržo sąrankos arba apsaugos sistemos dalis negali lūžti ir jokia sagtis arba fiksavimo ar poslinkio sistema negali atsilaisvinti arba atsisegti.

6.4.1.3.2. Bandant juosmens diržus, manekeno poslinkis į priekį dubens lygyje turi būti 80–200 mm. Bandant kitų tipų diržus, poslinkis į priekį dubens lygyje turi būti 80–200 mm, o krūtinės lygyje – 100–300 mm. Bandant diržų komplektą, nurodytos mažiausios poslinkio vertės gali būti sumažintos per pusę. Šie poslinkiai nustatomi atsižvelgiant į šios taisyklės 7 priedo 6 paveiksle parodytus matavimo taškus.

6.4.1.3.3. Jeigu saugos diržas skirtas naudoti kraštinėje priekinėje sėdėjimo padėtyje, prieš kurią įrengta oro pagalvė, krūtinės atskaitos taško poslinkis gali būti didesnis už 6.4.1.3.2 punkte nustatytą vertę, jeigu jo greitis esant šiai vertei yra ne didesnis kaip 24 km/h.

6.4.1.3.4. Jeigu tai kita nei kraštinė priekinė sėdėjimo padėtis, prieš kurią įrengta oro pagalvė, krūtinės atskaitos taško poslinkis gali būti didesnis už 6.4.1.3.2 punkte nustatytą vertę, jeigu atliekant oro pagalvės bandymus su transporto priemone susijusioje aplinkoje, kai atspindimos transporto priemonės oro pagalvės montavimo ir tvirtinimo taškų koordinatės, greitis esant šiai vertei yra ne didesnis kaip 24 km/h.

6.4.1.4. Apsaugos sistema

6.4.1.4.1. Krūtinės atskaitos taškas gali pasislinkti daugiau, nei nustatyta 6.4.1.3.2 punkte, jeigu skaičiavimu arba papildomu bandymu galima įrodyti, kad jokia per dinaminį bandymą naudojamo manekeno liemens arba galvos dalis nepaliestų jokios priekyje esančios standžios transporto priemonės dalies, išskyrus šiuos atvejus:

6.4.1.4.1.1. vairuotojas gali krūtine paliesti vairo mechanizmą, jeigu šis atitinka Taisyklės Nr. 12 reikalavimus, ir su sąlyga, kad kontaktas įvyktų esant ne didesniam kaip 24 km/h greičiui. Atliekant šį vertinimą sėdynė laikoma esančia vienoje iš 7.7.1.5 punkte nustatytų padėčių.

6.4.1.4.1.2. Bet kurio kito iš transporto priemone važiuojančių asmenų atveju manekeno galva arba krūtinė neturi paliesti jokios priekyje esančios standžios transporto priemonės dalies. Be to, manekeno galva neturi liesti jo kelių. Atliekant šį vertinimą laikoma, kad manekeno sėdynė ir, jei taikoma, prieš jį esanti sėdynė yra 7.7.1.6 punkte nurodytose padėtyse. Išskyrus 2.8 punkte aprašytą oro pagalvės įtaiso konstrukciją, nestandžią mažesnio nei 50 (A) šoro kiečio medžiagą galima išimti, siekiant įrodyti, kad atliekant bandymą manekeno galva ar krūtinė nepalietė dengtų ar paminkštintų standžiųjų dalių.

6.4.1.4.2. Transporto priemonėse, kuriose naudojami tokie įtaisai, poslinkio ir fiksavimo sistemas, leidžiančias visose sėdynėse sėdintiems asmenims išlipti iš transporto priemonės, po dinaminio bandymo turi būti vis dar įmanoma valdyti ranka.

6.4.1.5. Taikant nukrypti leidžiančią nuostatą, apsaugos sistemos poslinkis gali būti didesnis, nei nustatyta 6.4.1.3.2 punkte, jeigu prie sėdynės pritaisytam viršutiniam tvirtinimo įtaisui taikoma Taisyklės Nr. 14 7.4 punkte išdėstyta nukrypti leidžianti nuostata.

6.4.2. Tvirtumas po kondicionavimo dilinimu

6.4.2.1. Pagal 7.4.1.6 punktą kondicionuotų abiejų pavyzdžių trūkstamasis atsparumas vertinamas, kaip nurodyta 7.4.2 ir 7.5 punktuose. Jis turi būti lygus bent 75 proc. trūkstamojo atsparumo vidurkio, nustatyto per nenudilintų juostų bandymus, ir ne mažesnis už bandomam elementui nustatytą mažiausią apkrovą. Abiejų pavyzdžių trūkstamojo atsparumo skirtumas turi būti ne didesnis kaip 20 proc. didžiausio išmatuoto trūkstamojo atsparumo. Taikant 1 ir 2 tipų procedūras, trūkstamojo atsparumo bandymas atliekamas tik su juostų pavyzdžiais (7.4.2 punktas). Per 3 tipo procedūrą trūkstamojo atsparumo bandymas atliekamas naudojant juostą kartu su susijusiu metaliniu komponentu (7.5 punktas).

6.4.2.2. Diržo sąrankos dalys, kurioms taikytina dilinimo procedūra, nurodytos lentelėje, o joms galbūt tinkamų procedūrų tipai pažymėti ženklu „x“. Atliekant kiekvieną procedūrą naudojamas naujas pavyzdys.

1 procedūra 2 procedūra 3 procedūra Priedas — — x Kreiptuvas arba skriemulys — x — Sagties kilpa – x x Reguliavimo įtaisas x — x Prie juostos prisiūtos dalys — — x Lankstusis diržo aukščio pagal peties padėtį reguliavimo įtaisas x — —

7. BANDYMAI

7.1. Pavyzdžių, pateiktų saugos diržo arba apsaugos sistemos tipui patvirtinti, naudojimas (žr. šios taisyklės 13 priedą)

7.1.1. Sagčiai patikrinti, sagties bandymui žemoje temperatūroje, prireikus 7.5.4 punkte aprašytam bandymui žemoje temperatūroje, sagties patvarumo bandymui, diržo korozijos bandymui, diržo įtraukiklio veikimo bandymams, dinaminiam bandymui ir po dinaminio bandymo atliekamam sagties atsegimo bandymui atlikti reikalingi du diržai arba apsaugos sistemos. Diržui arba apsaugos sistemai patikrinti naudojamas vienas iš šių dviejų pavyzdžių.

7.1.2. Sagčiai patikrinti ir sagties, priedų tvirtinimo detalių, diržo reguliavimo įtaisų ir, jei reikia, diržo įtraukiklių tvirtumo bandymui atlikti reikia vieno diržo arba apsaugos sistemos.

7.1.3. Sagčiai patikrinti ir trumpojo slydimo bei dilinimo bandymui atlikti reikalingi du diržai arba apsaugos sistemos. Diržo reguliavimo įtaiso veikimo bandymas atliekamas su vienu iš šių dviejų pavyzdžių.

7.1.4. Juostos trūkstamojo atsparumo bandymui atlikti naudojamas juostos pavyzdys. Šio pavyzdžio dalis saugoma tol, kol galioja patvirtinimas.

7.2. Korozijos bandymas

7.2.1. Visa saugos diržo sąranka dedama į bandymo kamerą, kaip nurodyta šios taisyklės 12 priede. Jeigu sąrankoje yra diržo įtraukiklis, juosta išvyniojama iki galo taip, kad liktų 300 ± 3 mm. Išskyrus trumpas pertraukas, kurių gali prireikti, pvz., druskos tirpalo kiekiui patikrinti ir papildyti, poveikio bandymas be perstojo atliekamas 50 valandų.

7.2.2. Atlikus poveikio bandymą, sąranka atsargiai nuplaunama arba pakišama po švariu tekančiu ne aukštesnės kaip 38 °C temperatūros vandeniu, kad būtų pašalintos galbūt susidariusios druskos nuosėdos, ir, prieš tikrinant pagal 6.2.1.2 punktą, 24 valandas paliekama džiūti kambario temperatūroje.

7.3. Trumpojo slydimo bandymas (žr. šios taisyklės 11 priedo 3 pav.)

7.3.1. Trumpojo slydimo bandymui pateiktini pavyzdžiai bent 24 valandas laikomi 20 ± 5 °C temperatūros ir 65 ± 5 proc. santykinio drėgnio aplinkoje. Bandymas atliekamas 15–30 °C temperatūroje.

7.3.2. Turi būti užtikrinta, kad laisva reguliavimo įtaiso dalis ant bandymų stendo būtų nukreipta aukštyn arba žemyn, kaip transporto priemonėje.

7.3.3. Prie apatinio juostos dalies galo pritvirtinamas 5 daN apkrovą sukuriantis svarmuo. Kitas galas judinamas pirmyn ir atgal visa 300 ± 20 mm amplitude (žr. pav.).

7.3.4. Jeigu yra palaidas juostos galas, naudojamas kaip atsarginė juosta, jis jokiu būdu negali būti pritvirtintas ar prisegtas prie apkrovos veikiamos dalies.

7.3.5. Užtikrinama, kad ant bandymų stendo neįtempta juosta nuo reguliavimo įtaiso leistųsi įgaubtos kreivės forma, kaip transporto priemonėje. Ant bandymų stendo taikoma 5 daN apkrova nukreipiama vertikaliai taip, kad svarmuo nesiūbuotų, o diržas nesusisuktų. Priedas pritvirtinamas prie 5 daN apkrovą sukuriančio svarmens kaip transporto priemonėje.

7.3.6. Prieš faktinę bandymo pradžią atliekama 20 ciklų serija, kad savaiminio įtempio sistema tinkamai nusistovėtų.

7.3.7. 0,5 ciklo per sekundę dažniu atliekama 1 000 ciklų, kai visa amplitudė yra 300 ± 20 mm. 5 daN apkrova taikoma tik laiku, atitinkančiu kiekvieno pusperiodžio 100 ± 20 mm dydžio poslinkį.

7.4. Juostų kondicionavimas ir trūkstamojo atsparumo bandymas (statinis)

7.4.1. Juostų kondicionavimas trūkstamojo atsparumo bandymui

Atkirpti 3.2.2.3 punkte nurodytos juostos pavyzdžiai kondicionuojami toliau nurodytais būdais.

7.4.1.1. Kondicionavimas temperatūra ir drėgnio matavimas

Juosta kondicionuojama pagal standartą ISO 139 (2005) standartinėmis aplinkos sąlygomis arba alternatyviomis standartinėmis aplinkos sąlygomis. Jeigu iškart po kondicionavimo bandymas neatliekamas, pavyzdys iki bandymo pradžios laikomas hermetiškai uždarytoje talpykloje. Trūkimo apkrova nustatoma per 5 minutes nuo juostos pašalinimo iš kondicionavimo aplinkos arba išėmimo iš talpyklos.

7.4.1.2. Kondicionavimas šviesa

7.4.1.2.1. Taikomos Rekomendacijos ISO 105-B02 (1994/Amd2:2000) nuostatos. Juosta laikoma šviesoje tol, kol etaloniniai mėlyni dažai Nr. 7 išbluks tiek, kad jų atspalvis pustonių skalėje bus 4 laipsnio.

7.4.1.2.2. Palaikyta šviesoje juosta kondicionuojama, kaip aprašyta 7.4.1.1 punkte. Jeigu iškart po kondicionavimo bandymas neatliekamas, pavyzdys iki bandymo pradžios laikomas hermetiškai uždarytoje talpykloje. Trūkimo apkrova nustatoma per penkias minutes nuo juostos išėmimo iš kondicionavimo įtaiso.

7.4.1.3. Kondicionavimas šalčiu

7.4.1.3.1. Juosta kondicionuojama, kaip aprašyta 7.4.1.1 punkte.

7.4.1.3.2. Tada juosta pusantros valandos laikoma ant lygaus paviršiaus žemos temperatūros kameroje, kurioje oro temperatūra yra – 30 ± 5 °C. Tuomet juosta sulankstoma ir pakišama po iš anksto iki – 30 ± 5 °C temperatūros atšaldytu 2 kg svarmeniu. Apkrovos veikiamą juostą 30 minučių palaikius toje pačioje žemos temperatūros kameroje, svarmuo pašalinamas ir per 5 minutes nuo juostos išėmimo iš žemos temperatūros kameros išmatuojama trūkimo apkrova.

7.4.1.4. Kondicionavimo karščiu

7.4.1.4.1. Juosta tris valandas laikoma šildymo kameroje 60 ± 5 °C temperatūros ir 65 ± 5 proc. santykinio drėgnio aplinkoje.

7.4.1.4.2. Trūkimo apkrova nustatoma per penkias minutes nuo juostos išėmimo iš šildymo kameros.

7.4.1.5. Veikimas vandeniu

7.4.1.5.1. Juosta tris valandas laikoma visiškai panardinta į 20 ± 5 °C temperatūros distiliuotą vandenį, į kurį įpilta šiek tiek drėkiklio. Gali būti naudojamas bet koks bandomam pluoštui tinkamas drėkiklis.

7.4.1.5.2. Trūkimo apkrova nustatoma per 10 minučių nuo juostos ištraukimo iš vandens.

7.4.1.6. Kondicionavimas dilinimu

7.4.1.6.1. Dilinimu kondicionuojamas kiekvienas įtaisas, kuriame juosta liečia standžią diržo dalį, išskyrus visus reguliavimo įtaisus, jeigu atlikus trumpojo slydimo bandymą (7.3 punktas) matyti, kad juosta slysta mažiau nei per pusę nurodytos vertės – tokiu atveju kondicionavimo dilinimu 1 procedūra (7.4.1.6.4.1 punktas) nereikalinga. Nustatant kondicionavimo įtaisą, maždaug išlaikoma santykinė juostos ir kontakto zonos padėtis.

7.4.1.6.2. Pavyzdžiai kondicionuojami, kaip aprašyta 7.4.1.1 punkte. Atliekant dilinimo procedūrą aplinkos temperatūra turi būti 15–30 °C.

7.4.1.6.3. Toliau pateiktoje lentelėje nurodytos kiekvienos dilinimo procedūros bendrosios sąlygos.

Apkrova (daN) Dažnis (Hz) Ciklų skaičius Poslinkis (mm) 1 procedūra 2,5 0,5 5 000 300 ± 20 2 procedūra 0,5 0,5 45 000 300 ± 20 3 procedūra (*1) 0–5 0,5 45 000 —

Šios lentelės penktame stulpelyje nurodytas poslinkis yra juostos judėjimo pirmyn ir atgal amplitudė.

7.4.1.6.4. Konkrečios kondicionavimo procedūros

7.4.1.6.4.1. 1 procedūra – taikoma, kai juosta slysta per reguliavimo įtaisą.

Viename juostos gale vertikalia kryptimi išlaikoma pastovi 2,5 daN apkrova, kitas juostos galas pritvirtinamas prie įtaiso, kuris horizontalia kryptimi traukia juostą pirmyn ir atgal.

Reguliavimo įtaisas ant horizontalios juostos įtaisomas taip, kad juosta liktų įtempta (žr. šios taisyklės 11 priedo 1 pav.).

7.4.1.6.4.2. 2 procedūra – taikoma, kai kinta per standžią dalį slenkančios juostos kryptis.

Atliekant šį bandymą, išlaikomi šios taisyklės 11 priedo 2 paveiksle parodyti juostų kampai.

Per šį bandymą išlaikoma pastovi 0,5 daN apkrova.

Jeigu per standžią dalį slenkanti juosta keičia kryptį daugiau nei vieną kartą, 0,5 daN apkrova gali būti padidinta, kad juosta per tą standžią dalį praslinktų nurodytą 300 mm atstumą.

7.4.1.6.4.3. 3 procedūra – taikoma, kai juosta yra prisiūta arba panašiai pritvirtinta prie standžios dalies.

Visas judėjimo pirmyn ir atgal atstumas turi būti 300 ± 20 mm, bet 5 daN apkrova taikoma tik per kiekvieno pusperiodžio 100 ± 20 mm dydžio poslinkį (žr. šios taisyklės 11 priedo 3 pav.).

7.4.2. Juostos trūkstamojo atsparumo bandymas (statinis bandymas)

7.4.2.1. Kiekvienas bandymas atliekamas su dviem naujais pakankamo ilgio juostos pavyzdžiais, kondicionuotais pagal 7.4.1 punkto nuostatas.

7.4.2.2. Kiekviena juosta sugriebiama tempimo bandymo aparato spaustuvais. Spaustuvai turi būti suprojektuoti taip, kad juosta juose arba prie jų nenutrūktų. Skersinio poslinkio greitis turi būti apie 100 mm/min. Bandymo pradžioje palaida pavyzdžio atkarpa tarp aparato spaustuvų turi būti 200 ± 40 mm ilgio.

7.4.2.3. Tempiama vis stipriau, kol juosta nutrūksta; trūkimo apkrova užfiksuojama.

7.4.2.4. Jeigu juosta slysta arba nutrūksta viename iš spaustuvų arba 10 mm atstumu nuo jo, bandymas negalioja ir turi būti atliekamas kitas naujo pavyzdžio bandymas.

7.4.3. Apkrovos veikiamos juostos plotis

7.4.3.1. Kiekvienas bandymas atliekamas su dviem naujais pakankamo ilgio juostos pavyzdžiais, kondicionuotais pagal 7.4.1 punkto nuostatas.

7.4.3.2. Kiekviena juosta sugriebiama tempimo bandymo aparato spaustuvais. Spaustuvai turi būti suprojektuoti taip, kad juosta juose arba prie jų nenutrūktų. Skersinio poslinkio greitis turi būti apie 100 mm/min. Bandymo pradžioje palaida pavyzdžio atkarpa tarp aparato spaustuvų turi būti 200 ± 40 mm ilgio.

7.4.3.3. Apkrovai pasiekus 980 + 100 – 0 daN, aparatas sustabdomas ir per 5 sekundes atliekamas matavimas. Bandymas atliekamas atskirai nuo tempimo bandymo.

7.5. Diržo sąrankos komponentų, kuriuose yra standžių dalių, bandymas

7.5.1. Sagtis ir reguliavimo įtaisas prie tempimo bandymo aparato tvirtinami tomis diržo sąrankos dalimis, prie kurių įprastai yra pritvirtinti, ir apkrova padidinama iki 980 daN.

Diržų komplekto sagtis prie bandymo aparato tvirtinama juostomis, kurios yra pritvirtintos prie sagties ir liežuvėlio arba dviejų liežuvėlių, esančių maždaug simetriškai sagties geometrinio centro atžvilgiu. Jeigu sagtis arba reguliavimo įtaisas yra priedo dalis arba bendra tritaškio tvirtinimo diržo dalis, sagtis arba reguliavimo įtaisas bandomi su priedu pagal 7.5.2 punktą, nebent diržo įtraukikliai viršutiniame diržo tvirtinimo įtaise turi skriemulį arba juostos kreiptuvą – tokiu atveju veikiama 980 daN apkrova, o ant ritės likusi suvyniota juostos atkarpa turi būti tokio ilgio, koks lieka ją užfiksavus kuo arčiau prie 450 mm atstumo nuo juostos galo.

7.5.2. Priedai ir visi diržo aukščio reguliavimo įtaisai bandomi 7.5.1 punkte nurodytu būdu, bet taikoma 1 470 daN apkrova ir, remiantis 7.7.1 punkto antrojo sakinio nuostatomis, ja veikiama pačiomis nepalankiausiomis sąlygomis, galimomis transporto priemonėje, kurioje yra tinkamai įrengtas atitinkamas diržas. Kai yra diržo įtraukikliai, bandymas atliekamas juostą išvyniojus iki galo.

7.5.3. Du visos diržo sąrankos pavyzdžiai dviem valandoms įdedami į šaldymo kamerą, kurioje palaikoma – 10 ± 1 °C temperatūra. Išėmus diržą iš šaldymo kameros, porinės sagties dalys iš karto sukabinamos ranka.

7.5.4. Du visos diržo sąrankos pavyzdžiai dviem valandoms įdedami į šaldymo kamerą, kurioje palaikoma – 10 ± 1 °C temperatūra. Tada bandomos standžios detalės ir plastikinės dalys paeiliui dedamos ant plokščio standaus plieninio paviršiaus (jis kartu su pavyzdžiais buvo laikomas šaldymo kameroje), padėto ant horizontalios ištisos standžios trinkos, sveriančios bent 100 kg, ir per 30 sekundžių nuo detalių išėmimo iš šaldymo kameros iš 300 mm aukščio ant bandomojo pavyzdžio paleidžiamas kristi 18 kg plieninis svarmuo. 18 kg svarmens smogiamasis paviršius turi būti bent 45 HRC kietumo iškilasis paviršius, kurio skersinis spindulys – 10 mm, o išilginis – 150 mm, einantis išilgai svarmens vidurio linijos. Atliekant bandymą vienas bandomasis pavyzdys dedamas taip, kad išlenktojo strypo ašis sutaptų su juosta, o kitas pavyzdys bandomas padėtas 90° kampu juostos atžvilgiu.

7.5.5. Sagtys, turinčios dviem saugos diržams bendrų dalių, apkrova veikiamos taip, kad būtų imituojamos sagčių naudojimo sąlygos transporto priemonėje, kai nustatyta vidurinė sėdynių padėtis. Kiekviena juosta tuo pat metu veikiama 1 470 daN apkrova. Apkrovos taikymo kryptis nustatoma pagal 7.7.1 punktą. Bandymui atlikti tinkamas įrenginys pavaizduotas šios taisyklės 10 priede.

7.5.6. Atliekant ranka reguliuojamo įtaiso bandymą, juosta pro jį traukiama tolygiai, atsižvelgiant į įprastas naudojimo sąlygas, maždaug 100 mm/s greičiu, ir juostai pasislinkus pirmuosius 25 mm, 0,1 daN tikslumu matuojama didžiausia jėga. Atliekant bandymą, juosta pro įtaisą traukiama abiem kryptimis, o prieš matavimą su juosta turi būti atlikta 10 eigos ciklų.

7.6. Papildomi saugos diržų su įtraukikliais bandymai

7.6.1. Diržo įtraukiklio mechanizmo patvarumas

7.6.1.1. Juosta ištraukiama ir leidžiama ją įtraukti, kol ne didesniu kaip 30 ciklų per minutę dažniu bus pasiektas reikalaujamas ciklų skaičius. Bandant avarinio fiksavimo diržo įtraukiklius, taip, kad įtraukiklis užsifiksuotų, trūktelima kas penktą ciklą.

Trūktelima po tiek pat kartų, ištraukus penkių skirtingų ilgių juostos atkarpas: 90, 80, 75, 70 ir 65 proc. viso įtraukiklyje likusios suvyniotos juostos ilgio. Tačiau jei juosta yra ilgesnė nei 900 mm, nurodytieji procentiniai dydžiai taikomi galutinei juostos 900 mm ilgio atkarpai, kuri gali būti ištraukta iš diržo įtraukiklio.

7.6.1.2. 7.6.1.1 punkte nuodytiems bandymams atlikti tinkamas aparatas pavaizduotas šios taisyklės 3 priede.

7.6.2. Avarinio fiksavimo diržo įtraukiklių užsifiksavimas

7.6.2.1. Vieną kartą išbandoma, ar diržo įtraukiklis užsifiksuoja, juostą išvyniojus iki galo taip, kad liktų 300 ± 3 mm.

7.6.2.1.1. Jeigu diržo įtraukiklis užsifiksuoja dėl juostos judesio, juosta ištraukiama kryptimi, įprasta, kai diržo įtraukiklis įrengtas transporto priemonėje.

7.6.2.1.2. Atliekant diržo įtraukiklių jautrumo transporto priemonės lėtėjimui bandymus, įtraukikliai bandomi traukiant taip, kaip nurodyta pirmiau, išilgai dviejų statmenų ašių, kurios yra horizontalios, jeigu diržo įtraukiklis transporto priemonėje įrengtas pagal saugos diržo gamintojo nurodymus. Jeigu tokia padėtis nenurodyta, bandymus atliekanti institucija turi pasikonsultuoti su saugos diržo gamintoju. Viena iš šių ašių turi būti patvirtinimo bandymą atliekančios techninės tarnybos pasirinkta kryptimi, kad, atsižvelgiant į fiksavimo mechanizmo įsijungimą, būtų sudarytos nepalankiausios sąlygos.

7.6.2.2. 7.6.2.1 punkte nurodytiems bandymams atlikti tinkamas aparatas aprašytas šios taisyklės 4 priede. Bet kurio tokio bandymo aparato konstrukcija turi užtikrinti, kad bus pasiektas reikalaujamas pagreitis prieš ištraukiant juostas iš diržo įtraukiklio daugiau kaip 5 mm ir kad juosta būtų ištraukiama pagreičiui vidutiniškai didėjant bent 55 g/s (7), bet ne daugiau kaip 150 g/s, kai bandomas jautrumas juostos judesiui, ir bent 25 g/s, bet ne daugiau kaip 150 g/s, kai bandomas jautrumas transporto priemonės lėtėjimui.

7.6.2.3. Siekiant patikrinti, ar laikomasi 6.2.5.3.1.3 ir 6.2.5.3.1.4 punktų reikalavimų, diržo įtraukiklis montuojamas ant horizontalaus stalo, o stalas kreipiamas ne didesniu kaip 2° per sekundę greičiu, kol įtraukiklis užsifiksuoja. Kad būtų užtikrintas reikalavimų laikymasis, bandymas kartojamas kreipiant kitomis kryptimis.

7.6.3. Atsparumas dulkėms

7.6.3.1. Diržo įtraukiklis dedamas į bandymo kamerą, kaip aprašyta šios taisyklės 5 priede. Jo montavimo kryptis turi būti panaši į jo montavimo transporto priemonėje kryptį. Bandymo kameroje turi būti dulkių, kaip nurodyta 7.6.3.2 punkte. Iš diržo įtraukiklio ištraukiama 500 mm juostos ir laikoma ištraukta, išskyrus tą metą, kai per vieną ar dvi minutes po kiekvieno dulkių sumaišymo iki galo atliekama 10 įtraukimo ir ištraukimo ciklų. Penkias valandas dulkės kas 20 minučių penkias sekundes maišomos sausu suslėgtu oru be alyvos, 5,5 · 105 ± 0,5 · 105 Pa slėgiu leidžiamu pro 1,5 ± 0,1 mm skersmens angą.

7.6.3.2. 7.6.3.1 punkte aprašytame bandyme naudojamos dulkės turi būti sudarytos iš maždaug 1 kg sauso kvarco. Dalelės turi būti tokio dydžio:

a) telpančios pro 150 μm angą, vielos skersmuo – 104 μm: 99–100 proc.;

b) telpančios pro 105 μm angą, vielos skersmuo – 64 μm: 76–86 proc.;

c) telpančios pro 75 μm angą, vielos skersmuo – 52 μm: 60–70 proc.

7.6.4. Įtraukimo jėgos

7.6.4.1. Įtraukimo jėga matuojama saugos diržo sąranką uždėjus ant manekeno kaip 7.7 punkte nurodytam dinaminiam bandymui. Juostos įtempis matuojamas kontakto su manekenu taške (bet šiek tiek atokiau), kai juosta įtraukiama apytiksliai 0,6 m/min. greičiu. Jeigu saugos dirže yra įtempio mažinimo įtaisas, įtraukimo jėga ir juostos įtempis matuojami nustačius ir įtempio mažinimo įtaiso veikimo režimą, ir neveikimo režimą.

7.6.4.2. Prieš atliekant 7.7 punkte aprašytą dinaminį bandymą, medvilniniais marškinėliais aprengtas pasodintas manekenas pakreipiamas į priekį tiek, kad iš diržo įtraukiklio būtų ištraukta 350 mm juostos, tada grąžinamas į pradinę padėtį.

7.7. Diržo sąrankos arba apsaugos sistemos dinaminis bandymas

7.7.1. Diržo sąranka montuojama vežimėlyje, kuriame įrengta šios taisyklės 6 priedo 1 pav. apibrėžta sėdynė ir bendrieji tvirtinimo įtaisai. Tačiau jei diržo sąranka skirta specialioms transporto priemonėms arba specialių tipų transporto priemonėms, atstumus tarp manekeno ir tvirtinimo įtaisų nustato bandymus atliekanti techninė tarnyba, laikydamasi su diržu pateiktų įrengimo nurodymų arba remdamasi transporto priemonės gamintojo pateiktais duomenimis. Jeigu dirže įtaisytas 2.14.6 punkte apibrėžtas diržo aukščio reguliavimo įtaisas, įtaiso padėtis ir jo tvirtinimo priemonės turi būti tokios pačios, kaip transporto priemonėje.

Tokiu atveju atlikto tam tikro tipo transporto priemonių dinaminio bandymo nereikia kartoti su kitų tipų transporto priemonėmis, jeigu kiekvienas tvirtinimo taškas yra mažiau nei 50 mm atstumu nuo išbandyto diržo atitinkamo tvirtinimo taško. Kita vertus, gamintojai gali bandymui nustatyti spėjamas tvirtinimo vietas, kad būtų apimtas didžiausias tikrų tvirtinimo taškų skaičius.

7.7.1.1. Jeigu saugos diržas arba apsaugos sistema yra dalis sąrankos, kurios tipą prašoma patvirtinti kaip apsaugos sistemos, saugos diržas montuojamas taip, kaip apibrėžta 7.7.1 punkte, arba prie transporto priemonės konstrukcijos dalies, prie kurios įprastai tvirtinama apsaugos sistema, o ši dalis 7.7.1.2–7.7.1.6 punktuose nurodytu būdu standžiai pritvirtinama prie bandymo vežimėlio.

Jeigu saugos dirže arba apsaugos sistemoje yra išankstinės apkrovos įtaisų, kurių veikimas priklauso nuo ne pačioje diržo sąrankoje įmontuotų komponentų, diržo sąranka bandymo vežimėlyje montuojama 7.7.1.2–7.7.1.6 punktuose nurodytu būdu kartu su reikalingomis papildomomis transporto priemonės dalimis.

Jeigu šių įtaisų išbandyti bandymo vežimėlyje neįmanoma, įrodyti, kad įtaisas atitinka šios taisyklės reikalavimus, gamintojas gali įprastu priekinio susidūrimo bandymu, atliekamu 50 km/h greičiu, laikantis procedūros ISO 3560 (1975).

7.7.1.2. Dėl transporto priemonei per bandymą įtvirtinti taikomo metodo negali padidėti sėdynių tvirtinimo įtaisų ar saugos diržų tvirtumas arba sumažėti įprasta konstrukcijos deformacija. Priekyje neturi būti jokios transporto priemonės dalies, kuri, ribodama manekeno, išskyrus jo kojas, judėjimą į priekį, per bandymą sumažintų apsaugos sistemą veikiančią apkrovą. Pašalintos konstrukcijos dalys gali būti pakeistos tokio pat tvirtumo dalimis su sąlyga, kad jos netrukdys manekenui judėti į priekį.

7.7.1.3. Įtvirtinimo įtaisas laikomas atitinkančiu reikalavimus, jeigu nedaro poveikio viso konstrukcijos pločio zonai ir jeigu transporto priemonė arba konstrukcija yra įtvirtinta arba užfiksuota priekyje ne mažesniu kaip 500 mm atstumu nuo apsaugos sistemos tvirtinimo įtaiso. Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi 7.7.1.2 punkto reikalavimų, gale konstrukcija įtvirtinama pakankamu atstumu už tvirtinimo įtaisų.

7.7.1.4. Transporto priemonės sėdynės turi būti įrengtos ir išdėstytos patvirtinimo bandymus atliekančios techninės tarnybos parinktoje važiavimo padėtyje, stengiantis tvirtumo atžvilgiu sudaryti kuo nepalankesnes sąlygas, suderinamas su manekeno įtaisymu transporto priemonėje. Sėdynių padėtys nurodomos ataskaitoje. Sėdynės atlošas, jeigu jo pokrypis reguliuojamas, turi būti užfiksuotas, kaip nustatyta gamintojo, arba, jeigu specifikacijos nėra, tikrasis sėdynės atlošo pokrypio kampas M1 ir N1 kategorijų transporto priemonėse nustatomas kuo artimesnis 25°, o visų kitų kategorijų transporto priemonėse – kuo artimesnis 15°.

7.7.1.5. Siekiant įvertinti atitiktį 6.4.1.4.1 ir 6.4.1.4.1.1 punktų reikalavimams, sėdynė turi būti labiausiai priekyje esančioje vairavimo padėtyje, tinkamoje atsižvelgiant į manekeno matmenis.

7.7.1.6. Siekiant įvertinti atitiktį 6.4.1.4.1 ir 6.4.1.4.1.2 punktų reikalavimams, sėdynė turi būti sureguliuota taip:

7.7.1.6.1. Priekinės keleivio sėdynės: transporto priemonės priekyje važiuojantis asmuo turi būti labiausiai priekyje esančioje važiavimo padėtyje, atsižvelgiant į manekeno matmenis. Sėdynių padėtys nurodomos ataskaitoje.

7.7.1.6.2. Galinės sėdynės: atliekant visus bandymus, kai asmenys važiuoja transporto priemonės gale, laikoma, kad bandomosios sėdėjimo padėties padėtis atitinka sėdynės tašką R. Jeigu sėdynės atlošas reguliuojamas, sėdynės atlošo pokrypio kampas, naudojant 3-D-H taškų įrenginį, turėtų būti nustatytas taip, kad liemens polinkio kampas kuo tiksliau atitiktų 10°. Priešais bandomąją sėdėjimo padėtį esanti sėdėjimo padėtis nustatoma į vidurinę važiavimo padėtį ir aukštį arba į artimiausią fiksavimo padėtį. Jeigu sėdynės atlošas reguliuojamas, sėdynės atlošo pokrypio kampas, naudojant 3-D-H taškų įrenginį, turėtų būti nustatytas taip, kad liemens polinkio kampas kuo tiksliau atitiktų 10°. Tai gali būti įrodoma naudojant kontūrus fiksuojančią įrangą CAD arba padėties transporto priemonės viduje brėžiniu.

7.7.1.7. Jeigu šių įtaisų išbandyti bandymo vežimėlyje neįmanoma, kaip alternatyva 7.7.1.5 ir 7.7.1.6 punktų nuostatoms, įrodyti, kad įtaisas atitinka šios taisyklės reikalavimus, gamintojas gali įprastu priekinio susidūrimo bandymu, atliekamu 50 km/h greičiu, laikantis procedūros ISO 3560:2013.

7.7.1.8. Visos bet kurios sėdynių grupės sėdynės bandomos vienu metu.

7.7.1.9. Diržų komplekto sistemos dinaminiai bandymai atliekami be tarpukojo juostos (sąrankos), jeigu ji yra.

7.7.2. Diržo sąranka prie šios taisyklės 7 priede aprašyto manekeno tvirtinama taip: tarp manekeno nugaros ir sėdynės atlošo dedama 25 mm storio lenta. Diržas tvirtai prispaudžiamas prie manekeno. Tada lenta išimama, kad visa manekeno nugara liestų sėdynės atlošą. Reikia patikrinti, ar dėl abiejų sagties dalių sujungimo būdo nekyla rizikos, kad sumažės fiksavimo patikimumas.

7.7.3. Palaidi juostų galai turi tęstis pakankamai toli už reguliavimo įtaisų, kad juosta galėtų slysti.

7.7.4. Lėtėjimo arba greitėjimo įtaisai

Pareiškėjas savo nuožiūra naudoja vieną iš toliau nurodytų dviejų įtaisų.

7.7.4.1. Lėtėjimo bandymo įtaisas

Vežimėlis varomas taip, kad susidūrimo momentu jo laisvosios eigos greitis būtų 50 ± 1 km/h, o manekenas liktų stabilus. Vežimėlio stabdymo atstumas turi būti 40 ± 5 cm. Lėtėdamas vežimėlis turi išlikti horizontalioje padėtyje. Vežimėlis lėtinamas naudojant šios taisyklės 6 priede aprašytą aparatą arba bet kokį kitą lygiaverčius rezultatus užtikrinantį įtaisą. Aparatas turi atitikti toliau nurodytas charakteristikas.

Vežimėlio, kuris atliekant saugos diržų bandymus kartu su inercine mase sveria 455 ± 20 kg, o atliekant apsaugos sistemų bandymus – 910 ± 40 kg, kai to vežimėlio ir transporto priemonės konstrukcijos vardinė masė yra 800 kg, lėtėjimo kreivė turi būti 8 priede pateikto grafiko brūkšniuotame plote. Jeigu reikia, vežimėlio ir pritvirtintos transporto priemonės konstrukcijos vardinę masę galima didinti dalimis po 200 kg; tokiu atveju dėl kiekvieno tokio padidinimo pridedama po 28 kg papildomos inercinės masės. Bendra vežimėlio ir transporto priemonės konstrukcijos masė ir inercinė masė nuo kalibravimo bandymams naudojamos vardinės vertės jokiu būdu negali skirtis daugiau kaip ± 40 kg. Kalibruojant stabdymo įtaisą, vežimėlio greitis turi būti 50 ± 1 km/h, o stabdymo atstumas – 40 ± 2 cm.

7.7.4.2. Greitėjimo bandymo įtaisas

Vežimėlis varomas taip, kad jo bendras greičio pokytis ΔV būtų 51 km/h. Greitėdamas vežimėlis turi išlikti horizontalioje padėtyje. Vežimėlio greitėjimas užtikrinamas naudojant aparatą, atitinkantį toliau nurodytas charakteristikas.

Vežimėlio, kurio svoris nustatomas įtraukus inercinę masę, greitėjimo kreivė turi būti 8 priede pateikto grafiko brūkšniuotame plote ir likti virš dalies, apibrėžtos 10 g, 5 ms ir 20 g, 10 ms koordinačių. Susidūrimo pradžia (T0) nustatoma pagal standartą ISO 17 373 (2005) esant 0,5 g pagreičiui. Bendra vežimėlio ir transporto priemonės konstrukcijos masė ir inercinė masė nuo kalibravimo bandymams naudojamos vardinės vertės jokiu būdu negali skirtis daugiau kaip ± 40 kg. Kalibruojant greitėjimo bandymo įtaisą, bendras vežimėlio greičio pokytis ΔV turi būti 51 km/h.

Nepaisant atitikties šiems reikalavimams, techninė tarnyba naudoja didesnę nei 380 kg vežimėlio (su įrengtomis sėdynėmis) masę, kaip nurodyta 6 priedo 1 punkte.

7.7.5. Išmatuojamas vežimėlio greitis prieš pat susidūrimą (tik lėtėjimo vežimėlių, nes to reikia stabdymo atstumui apskaičiuoti), vežimėlio greitėjimas ar lėtėjimas, manekeno poslinkis į priekį ir krūtinės judėjimo greitis, kai jos poslinkis yra 300 mm.

Greičio pokytis apskaičiuojamas įtraukiant užfiksuotą vežimėlio greitėjimą ar lėtėjimą.

Atstumą, kuriame pasiekiamas pirmas 50 km/h lygus vežimėlio greičio pokytis, galima apskaičiuoti dukart įtraukiant užfiksuotą vežimėlio lėtėjimą.

7.7.6. Po susidūrimo diržo sąranka arba apsaugos sistema ir jų standžiosios dalys apžiūrimi neatsegus sagties, siekiant nustatyti, ar nėra gedimų arba lūžių. Bandant apsaugos sistemas, po bandymo taip pat patikrinama, ar prie vežimėlio pritvirtintos transporto priemonės konstrukcijos dalys patyrė matomą negrįžtamą deformaciją. Jeigu tokia deformacija yra, į tai atsižvelgiama atliekant bet kokius skaičiavimus pagal 6.4.1.4.1 punktą.

7.7.7. Tačiau jei bandymai buvo atlikti didesniu greičiu ir (arba) greitėjimo kreivė kirto viršutinį brūkšniuoto ploto lygį, o saugos diržas atitinka reikalavimus, bandymo rezultatai laikomi priimtinais.

7.8. Sagties atsegimo bandymas

7.8.1. Per šį bandymą naudojamos diržo sąrankos arba apsaugos įtaisai, su kuriais pagal 7.7 punktą jau atliktas dinaminis bandymas.

7.8.2. Diržo sąranka, neatsegus sagties, išimama iš bandymo vežimėlio. Sagtis veikiama apkrova tiesiogiai traukiant prie sagties pritaisytas juostas taip, kad visos juostos būtų veikiamos daN jėga. (Suprantama, kad n yra su užsegta sagtimi sujungtų juostų skaičius.) Jeigu sagtis yra pritaisyta prie standžios dalies, apkrova veikiama tuo pačiu kampu, kuris susidaro tarp sagties ir standžiosios dalies galo per dinaminį bandymą. Apkrova veikiama 400 ± 20 mm/min greičiu į sagties atsegimo mygtuko geometrinį centrą, išilgai fiksuotos ašies, lygiagrečios su pradine mygtuko judėjimo kryptimi. Taikant sagčiai atsegti reikalingą jėgą, sagtis prilaikoma standžios atramos. Pirmiau nurodyta apkrova negali būti didesnė už 6.2.2.5 punkte nurodytą ribinę vertę. Bandymo įrangos kontakto taškas turi būti rutulio formos, 2,5 ± 0,1 mm skersmens, poliruotu metaliniu paviršiumi.

7.8.3. Išmatuojama sagties atsegimo jėga ir užfiksuojami visi sagties gedimai.

7.8.4. Atlikus sagties atsegimo bandymą, patikrinami diržo sąrankos arba apsaugos įtaiso komponentai, su kuriais buvo atlikti 7.7 punkte nurodyti bandymai, ir bandymų ataskaitoje užfiksuojamas per dinaminį bandymą diržo sąrankai arba apsaugos įtaisui padarytos žalos mastas.

7.9. Papildomi saugos diržų su išankstinės apkrovos įtaisais bandymai

7.9.1. Kondicionavimas

Išankstinės apkrovos įtaisas gali būti atskirtas nuo bandytino saugos diržo ir 24 valandas laikomas 60 ± 5 °C temperatūroje. Tada temperatūra dviem valandoms padidinama iki 100 ± 5 °C. Vėliau įtaisas 24 valandas laikomas – 30 ± 5 °C temperatūroje. Po kondicionavimo įtaisas turi sušilti iki aplinkos temperatūros. Jeigu buvo atskirtas, jis vėl pritaisomas prie saugos diržo.

7.10. Bandymų ataskaita

7.10.1. Bandymų ataskaitoje pateikiami visų 7 punkte nurodytų bandymų rezultatai, visų pirma:

a) bandymui naudoto įtaiso tipas (greitėjimo ar lėtėjimo įtaisas);

b) bendras greičio pokytis;

c) vežimėlio greitis prieš pat susidūrimą (tik lėtėjimo vežimėlių);

d) greitėjimo ar lėtėjimo kreivė viso vežimėlio greičio kitimo metu;

e) didžiausias manekeno poslinkis į priekį;

f) sagties vieta per bandymą (jeigu ji gali įvairuoti);

g) sagties atsegimo jėga;

h) bet kokie gedimai ar lūžiai;

i) bet kokios apsaugos sistemos (išskyrus vairuotojo) atveju techninė tarnyba savo ataskaitoje turėtų įvertinti sąlyčio kontūrą manekeno judėjimo rogėse atžvilgiu.

Jeigu pagal 7.7.1 punktą neatsižvelgta į šios taisyklės 6 priede nurodytus tvirtinimo įtaisus, bandymų ataskaitoje aprašoma, kaip diržo sąranka arba apsaugos sistema yra įrengti, ir nurodomi svarbūs kampai ir matmenys.

8. ĮRENGIMO TRANSPORTO PRIEMONĖJE REIKALAVIMAI

8.1. Saugos diržų ir apsaugos sistemų įranga

8.1.1. Išskyrus sėdynes, skirtas naudoti tik transporto priemonei stovint, M1, M2 (III arba B klasės (8)), M3 (III arba B klasės) ir N kategorijų transporto priemonių sėdynėse turi būti įrengti šios taisyklės reikalavimus atitinkantys saugos diržai arba apsaugos sistemos.

Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali reikalauti saugos diržus įrengti prie II klasės priskiriamose M2 ir M3 kategorijų transporto priemonėse.

Prie I, II ar A klasės priskiriamose M2 arba M3 kategorijos transporto priemonėse įrengti saugos diržai ir (arba) apsaugos sistemos turi atitikti šios taisyklės reikalavimus.

Laikydamosi nacionalinės teisės aktų, susitariančiosios šalys gali leisti įrengti šioje taisyklėje nenustatytus saugos diržus ar apsaugos sistemas, jeigu jie yra skirti neįgaliesiems.

Šios taisyklės nuostatos netaikomos apsaugos sistemoms, atitinkančioms Taisyklės Nr. 107 02 pakeitimų serijos 8 priedo nuostatas.

Prie I ar A klasės priskiriamose M2 arba M3 kategorijos transporto priemonėse gali būti įrengti saugos diržai ir (arba) apsaugos sistemos, atitinkantys šios taisyklės reikalavimus.

Apsaugos sistemos, turinčios lankstųjį diržo aukščio reguliavimo pagal peties padėtį įtaisą, gali būti įrengtos tik M2 arba M3 kategorijos transporto priemonėse (2.14.7 punktas).

8.1.2. Kiekvienoje sėdėjimo padėtyje, kurioje reikalaujama įrengti saugos diržus arba apsaugos sistemas, šios įrangos tipai turi būti tokie, kokie nurodyti 16 priede (su kuriais negali būti naudojami nei neužsifiksuojantys (2.14.1 punktas), nei rankinio atpalaidavimo diržo įtraukikliai (2.14.2 punktas)). Visose sėdėjimo padėtyse, kurioms 16 priede nurodyti B tipo juosmens diržai, leidžiama naudoti Br3 tipo juosmens diržus, išskyrus atvejus, kai naudojami ir įprastai prisegti jie įtraukiami tiek, kad gerokai sumažėja patogumas.

8.1.2.1. Vis dėlto 16 priede nurodytose ir simboliu Ø pažymėtose N1 kategorijos transporto priemonių kraštinėse ne priekinėse sėdėjimo padėtyse leidžiama įrengti Br4m arba Br4Nm tipo juosmens diržą, jeigu tarp sėdynės ir transporto priemonės artimiausios šoninės sienos yra praėjimas, kuriuo keleiviai patenka į kitas transporto priemonės dalis. Erdvė tarp sėdynės ir šoninės sienos laikoma praėjimu, jeigu atstumas tarp tos šoninės sienos (kai visos durelės uždarytos) ir per atitinkamos sėdynės vidurio liniją einančios vertikalios išilginės plokštumos, išmatuotas taško R vietoje statmenai transporto priemonės išilginei vidurio plokštumai, yra didesnis kaip 500 mm.

8.1.3. Jeigu įrengti saugos diržus nereikalaujama, gamintojo nuožiūra gali būti naudojamas šios taisyklės reikalavimus atitinkantis bet kurio tipo saugos diržas arba apsaugos sistema. Tose sėdėjimo padėtyse, kurioms 16 priede nurodyti juosmens diržai, kaip alternatyva jiems gali būti naudojami tų tipų, kuriuos leidžiama naudoti pagal 16 priedą, A tipo diržai.

8.1.4. Tritaškio tvirtinimo diržuose su įtaisytais įtraukikliais turi veikti bent vienas įstrižosios juostos įtraukiklis.

8.1.5. Išskyrus M1 kategorijos transporto priemones, vietoj 4 tipo diržo įtraukiklio (2.14.4 punktas) gali būti leidžiama naudoti 4N tipo avarinio fiksavimo diržo įtraukiklį (2.14.5 punktas), jeigu už bandymus atsakingas tarnybas tenkinančiu būdu įrodoma, kad įtaisyti 4 tipo diržo įtraukiklį būtų nepraktiška.

8.1.6. 16 priede nurodytoms ir simboliu * pažymėtoms priekinėms kraštinėms ir priekinei vidurinei sėdėjimo padėtims tinkamais laikomi tame priede nurodyto tipo juosmens diržai, jeigu priekinis stiklas yra už Taisyklės Nr. 21 1 priede apibrėžtos atskaitos zonos.

Saugos diržų atžvilgiu priekinis stiklas laikomas atskaitos zonos dalimi, jeigu galimas jo statinis kontaktas su bandymo aparatu Taisyklės Nr. 21 1 priede aprašytu būdu.

8.1.7. Kiekvienoje sėdėjimo padėtyje, 16 priede pažymėtoje simboliu ߦ, įrengiami 16 priede nurodyto tipo tritaškio tvirtinimo diržai, nebent laikomasi vienos iš toliau nurodytų sąlygų – tokiu atveju galima naudoti 16 priede nurodyto tipo dvitaškio tvirtinimo diržus:

8.1.7.1. tiesiai priešais yra sėdynių arba kitų transporto priemonės dalių, atitinkančių Taisyklės Nr. 80 1 priedėlio 3.5 punkto reikalavimus,

8.1.7.2. atskaitos zonoje nėra arba, transporto priemonei judant, negali būti jokios transporto priemonės dalies, arba

8.1.7.3. minėtoje atskaitos zonoje esančios transporto priemonės dalys atitinka Taisyklės Nr. 80 6 priedėlyje nustatytus energijos sugerties reikalavimus.

8.1.8. Kiekvienoje keleivio sėdėjimo padėtyje, kurioje įrengta priekinė apsauginė oro pagalvė, turi būti įspėjimas, kad toje sėdėjimo padėtyje draudžiama naudoti atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonę. Tokia informacija pateikiama bent ženkle su aiškiomis įspėjamosiomis piktogramomis, kaip parodyta toliau:

Bendri matmenys turi būti bent 120 × 60 mm arba panašūs.

Parodytas ženklas gali būti pritaikytas taip, kad jo išdėstymas skirtųsi nuo pateikto pavyzdžio, tačiau turinys turi atitikti išdėstytus nurodymus.

8.1.9. Jeigu priekinė apsauginė oro pagalvė įrengta prieš priekinę keleivio sėdynę, įspėjimas patikimai pritvirtinamas kiekvienoje keleivio priekinio saulės skydelio pusėje tokioje vietoje, kad bet kuriuo metu, neatsižvelgiant į saulės skydelio padėtį, būtų matomas bent vienas ant saulės skydelio esantis įspėjimas. Antraip vienas įspėjimas turi būti matomoje užlenkto saulės skydelio pusėje, o kitas – ant stogo už skydelio, kad bet kuriuo metu būtų matomas bent vienas įspėjimas. Turi būti neįmanoma lengvai nuimti įspėjamojo ženklo nuo skydelio ir stogo, skydeliui arba stogui transporto priemonės viduje nepadarius akivaizdžios ir aiškiai matomos žalos.

Jeigu transporto priemonėje nėra saulės skydelio arba stogo, įspėjamasis ženklas turi būti pritvirtintas tokioje vietoje, kurioje bet kuriuo metu būtų aiškiai matomas.

Jeigu priekinių apsauginių oro pagalvių transporto priemonėje įrengta ir prieš kitas sėdynes, įspėjimas turi būti pritvirtintas tiesiai prieš atitinkamą sėdynę ir turi būti bet kuriuo metu aiškiai matomas atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonę ant tos sėdynės tvirtinančiam asmeniui. Šio ir 8.1.8 punktų reikalavimai netaikomi sėdėjimo padėtims, kuriose yra įtaisas, kuris, įtaisius atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonę, automatiškai išjungia priekinės apsauginės pagalvės įtaisą.

8.1.10. Išsami informacija, kurioje nurodomas įspėjimas, turi būti pateikta transporto priemonės naudotojo vadove; visomis oficialiomis šalies arba šalių, kurioje (-ose), kaip pagrįstai tikimasi, transporto priemonė gali būti įregistruojama (pvz., Europos Sąjungos teritorijoje, Japonijoje, Rusijos Federacijoje, Naujojoje Zelandijoje ir kt.), kalbomis pateikiamas bent toks tekstas:

„Atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonės NIEKADA nedėkite ant sėdynės, prieš kurią įtaisyta ORO PAGALVĖ yra ĮJUNGTA – VAIKAS gali ŽŪTI arba būti SUNKIAI SUŽEISTAS.“

Prie teksto turi būti pateiktas toks pat įspėjamasis ženklas, koks yra transporto priemonėje. Informaciją naudotojo vadove turi būti lengva rasti (pvz., pagal pirmajame puslapyje išspausdintą specialią nuorodą, puslapių rodyklėje, atskiroje brošiūroje ir pan.).

Šio punkto reikalavimai netaikomi transporto priemonėms, kurių visose keleivių sėdėjimo padėtyse yra įtaisas, kuris, įtaisius atgalinės krypties vaiko apsaugos priemonę, automatiškai išjungia priekinės apsauginės pagalvės įtaisą.

8.1.11. Jeigu sėdynes galima pasukti ar nustatyti kitomis kryptimis ir jos yra pritaikytos naudoti transporto priemonei stovint, 8.1.1 punkto reikalavimai taikomi tik toms kryptims, kurios numatytos įprastai naudoti transporto priemonei važiuojant keliu, kaip nustatyta šioje taisyklėje.

8.2. Bendrieji reikalavimai

8.2.1. Saugos diržai, apsaugos sistemos ir ISOFIX vaiko apsaugos sistemos, taip pat i dydžio vaiko apsaugos sistemos pagal 17 priedo 3 priedėlį pritaisomos prie tvirtinimo įtaisų, o i dydžio vaiko apsaugos sistemos taip pat atremiamos į transporto priemonės grindis liečiantį paviršių; jie turi atitikti Taisyklės Nr. 14 arba Taisyklės Nr. 145 specifikacijas, tokias kaip modelio ir matmenų ypatybės, tvirtinimo įtaisų skaičius ir tvirtumo reikalavimai.

8.2.2. Pagal 17 priedo 3 priedėlį gamintojo rekomenduojami saugos diržai, apsaugos sistemos ir vaiko apsaugos sistemos įrengiami taip, kad tinkamai veiktų ir įvykus avarijai sumažintų kūno sužalojimo pavojų. Visų pirma jie įrengiami taip, kad:

8.2.2.1. juostos negalėtų pavojingai susipinti;

8.2.2.2. pavojus, kad tinkamai prisegtas diržas nuslys nuo į priekį pajudėjusio naudotojo peties, būtų kuo mažesnis;

8.2.2.3. pavojus, kad juosta dils liesdamasi su aštriomis transporto priemonės arba sėdynės konstrukcijos dalimis, taip pat pagal 17 priedo 3 priedėlį gamintojo rekomenduojamomis vaiko apsaugos sistemomis, būtų kuo mažesnis;

8.2.2.4. kiekvienai sėdėjimo padėčiai skirtas kiekvienas saugos diržas būtų suprojektuotas ir įrengtas taip, kad būtų patogu jį naudoti. Be to, jeigu visą sėdynę arba jos paminkštą ir (arba) atlošą galima sulenkti, kad būtų įmanoma patekti į transporto priemonės galinę dalį arba į krovinių ar bagažo skyrių, tokias sėdynes sulenkus ir vėl grąžinus į sėdėjimo padėtį, joms skirtus saugos diržus turi būti galima naudoti arba vienas asmuo turi galėti juos lengvai ištraukti iš po sėdynės arba iš už jos pagal transporto priemonės naudotojo vadove pateiktus nurodymus ir tam neprireiktų mokymų ar praktikos.

8.2.2.5. Techninė tarnyba turi patikrinti, ar, kai sagties liežuvėlis įkištas į sagtį: 8.2.2.5.1. galimas diržo laisvumas netrukdo tinkamai įtaisyti gamintojo rekomenduojamų vaiko apsaugos sistemų ir, 8.2.2.5.2. jeigu naudojami tritaškio tvirtinimo diržai, iš išorės tempiant įstrižąją diržo dalį galima pasiekti bent 50 N diržo juosmens dalies įtempį, kai diržas uždėtas: a) 10 metų vaiką atitinkančiam manekenui, nurodytam Taisyklės Nr. 44 8 priedo 1 priedėlyje ir pasodintam pagal šios taisyklės 17 priedo 4 priedėlį, arba b) ant šios taisyklės 17 priedo 1 priedėlio 1 paveiksle parodyto įtaiso, jeigu ant sėdynių galima įtaisyti universalios kategorijos vaiko apsaugos įtaisą.

8.3. Saugos diržų arba apsaugos sistemų standžioms dalims taikomi specialūs reikalavimai

8.3.1. Standžios dalys, pvz., sagtys, reguliavimo įtaisai ir priedai, per avariją negali didinti naudotojo arba kitų transporto priemone važiuojančių asmenų kūno sužalojimo pavojaus.

8.3.2. Sagties atsegimo įtaisas turi būti aiškiai matomas ir lengvai pasiekiamas naudotojui ir turi būti suprojektuotas taip, kad nebūtų įmanoma jo atsegti netyčia ar atsitiktinai. Sagties padėtis turi būti tokia, kad ją galėtų lengvai pasiekti gelbėtojas, avariniu atveju turintis išlaisvinti diržo naudotoją.

Sagtis turi būti įtaisyta taip, kad neveikiamą apkrovos ir veikiamą naudotojo masės ją naudotojas galėtų atsegti vienu paprastu bet kurios rankos judesiu viena kryptimi.

Priekinėms kraštinėms sėdėjimo padėtims skirtų saugos diržų arba apsaugos sistemų, išskyrus diržų komplektus, sagtį tokiu pat būdu turi būti įmanoma ir užsegti.

Jeigu sagtis liečia naudotoją, turi būti patikrinta, ar lietimosi paviršiaus plotis yra ne mažesnis kaip 46 mm.

Jeigu sagtis liečia naudotoją, turi būti patikrinta, ar lietimosi paviršius atitinka šios taisyklės 6.2.2.1 punkto reikalavimus.

8.3.3. Prisegtas diržas turi būti reguliuojamas automatiškai, kad prisitaikytų prie naudotojo, arba turi būti suprojektuotas taip, kad sėdintis naudotojas lengvai pasiektų ranka valdomą reguliavimo įtaisą ir juo būtų patogu bei lengva naudotis. Be to, turi būti įmanoma viena ranka įtempti diržą, kad jis būtų pritaikytas prie naudotojo kūno sudėjimo ir transporto priemonės sėdynės padėties.

8.3.4. Saugos diržai arba apsaugos sistemos su diržo įtraukikliais turi būti įrengti taip, kad įtraukikliai galėtų tinkamai veikti ir veiksmingai įtraukti juostą. Jeigu yra įrengtas diržo reguliavimo įtaisas ir lankstusis diržo aukščio reguliavimo pagal peties padėtį įtaisas, tikrinama bent jiems esant aukščiausioje ir žemiausioje padėtyje, ar diržo įtraukiklis prisegus diržą automatiškai pritaiko juostos ilgį pagal naudotojo peties padėtį ir ar sagtį atsegus sagties liežuvėlis susivynioja.

8.3.5. Kad transporto priemonės naudotojas (-ai) būtų informuotas (-i) apie vaikų vežimo nuostatas, M1, M2, M3 ir N1 kategorijų transporto priemonės turi atitikti 17 priedo reikalavimus dėl informavimo. Laikantis atitinkamų Taisyklės Nr. 14 arba Taisyklės Nr. 145 nurodymų, visose M1 kategorijos transporto priemonėse turi būti įrengtos ISOFIX padėtys.

Pirmoje ISOFIX padėtyje turi būti įmanoma įtaisyti bent vieną iš trijų priekinės krypties įtaisų, kaip apibrėžta 17 priedo 2 priedėlyje; antroje ISOFIX padėtyje turi būti įmanoma įtaisyti bent vieną atgalinės krypties įtaisą, kaip apibrėžta 17 priedo 2 priedėlyje. Naudojant antrąją ISOFIX padėtį, jeigu dėl transporto priemonės modelio antroje transporto priemonės sėdynių eilėje įtaisyti atgalinės krypties įtaiso negalima, leidžiama vieną įtaisą įrengti bet kurioje transporto priemonės vietoje.

8.3.6. ISOFIX vaiko apsaugos įtaisus ISO/F2X, ISO/R2, atraminės kojelės įrengimo vertinimo tūrį, kaip apibrėžta 17 priedo 2 priedėlyje, ir paaukštintos sėdynės įtaisą ISO/B2, kaip apibrėžta 17 priedo 5 priedėlyje, be ISOFIX priedų (žr. išsamų brėžinį B), turi būti galima įtaisyti bet kurioje i dydžio sėdėjimo padėtyje. Turi būti įmanoma vienu metu sėdėti visose greta esančiose i dydžio sėdėjimo padėtyse. Laikoma, kad tai įrodyta, kai atstumas tarp atskirų greta esančių padėčių vertikalių vidurio plokštumų yra ne mažesnis kaip 440 mm.

8.4. Priminimo prisisegti saugos diržus įranga

8.4.1. Kiekvienos konkrečios sėdėjimo padėties reikalavimai ir išimtys

8.4.1.1. M ir N kategorijų transporto priemonių (9) vairuotojo sėdėjimo padėtyje ir toje pačioje eilėje kaip M ir N kategorijų transporto priemonių vairuotojas sėdinčių asmenų sėdėjimo padėtyse turi būti įrengta priminimo prisisegti saugos diržus įranga, atitinkanti 8.4.3 punkto reikalavimus.

8.4.1.2. Visose M1 ir N1 kategorijų transporto priemonių (9) galinės eilės (-ių) sėdėjimo padėtyse turi būti įrengta priminimo prisisegti saugos diržus įranga, atitinkanti 8.4.4 punkto reikalavimus.

Jeigu transporto priemonės gamintojas yra numatęs priminimo prisisegti saugos diržus įrangą galinėje sėdėjimo padėtyje kitos kategorijos transporto priemonėje, priminimo prisisegti saugos diržus įranga gali būti tvirtinama pagal šią taisyklę.

8.4.1.3. Priminimo prisisegti saugos diržus įranga nėra privaloma atlenkiamosiose sėdynėse (t. y. sėdynėse, kurios paprastai būna užlenktos ir pritaikytos naudoti tik retkarčiais, pvz., atlenkiamos autobusų ir tolimojo susisiekimo autobusų įgulos sėdynės) ir sėdėjimo padėtyse, kuriose įrengti S tipo diržai (įskaitant diržų komplektus).

Nepaisant 8.4.1.1 ir 8.4.1.2 punktų, priminimo prisisegti saugos diržus įrangos nereikalaujama įrengti ir galinėse greitosios pagalbos automobilių, katafalkų bei kemperių, taip pat visų transporto priemonių, naudojamų neįgaliesiems vežti, ginkluotųjų tarnybų, civilinės gynybos, ugniagesių ir viešosios tvarkos palaikymo pajėgų naudojamų transporto priemonių sėdynėse.

8.4.2. Bendrieji reikalavimai

8.4.2.1. Vaizdinis įspėjimas

8.4.2.1.1. Vaizdinis įspėjimas turi būti tokioje vietoje, kad vairuotojas jį gerai matytų ir atpažintų tiek dienos šviesoje, tiek naktį, ir galėtų jį atskirti nuo kitų perspėjimų.

8.4.2.1.2. Vaizdinis įspėjimas turi būti pastoviai deganti arba mirksimoji signalinė lemputė.

8.4.2.2. Garsinis įspėjimas

8.4.2.2.1. Garsinis signalas turi būti sudarytas iš nepertraukiamo arba kartotinio (pertrauka turi būti ne ilgesnė kaip 1 sekundė) garso signalo arba nepertraukiamos balsinės informacijos. Jeigu informacija skelbiama balsu, transporto priemonės gamintojas užtikrina, kad įspėjimas galėtų būti skelbiamas šalies, kurios rinkoje ketinama parduoti transporto priemonę, kalba (-omis).

8.4.2.2.2. Garsinis įspėjimas turi būti lengvai atpažįstamas vairuotojo.

8.4.2.3. Pirmojo lygio įspėjimas

8.4.2.3.1. Pirmojo lygio įspėjimas – bent vaizdinis įspėjimas, rodomas ne trumpiau kaip 30 sekundžių 8.4.1.1 punkte nurodytose sėdėjimo padėtyse arba ne trumpiau kaip 60 sekundžių 8.4.1.2 punkte nurodytose sėdėjimo padėtyse, įjungus uždegimo jungiklį arba pagrindinį transporto priemonės valdymo jungiklį, kai bet kurios sėdynės saugos diržas yra neprisegtas.

8.4.2.3.2. Pirmojo lygio įspėjimas gali būti nutrauktas, kai

i) visi saugos diržai, kurie perdavė įspėjimą, yra prisegti arba

ii) sėdynėse, kurios perdavė įspėjimą, niekas nebesėdi.

8.4.2.3.3. Pirmojo lygio įspėjimo įsijungimo bandymai atliekami taikant 18 priedo 1 punkte apibrėžtą bandymų tvarką.

8.4.2.4. Antrojo lygio įspėjimas

8.4.2.4.1. Antrojo lygio įspėjimas – vaizdinis ir garsinis signalai, įsijungiantys bent 30 sekundžių, neskaitant laiko tarpo, kurį įspėjamasis signalas gali išsijungti ne ilgiau nei 3 sekundėms, jei gamintojo nuožiūra laikomasi bent vienos iš 8.4.2.4.1.1–8.4.2.4.1.3 punktų sąlygų (arba bet kurio šių sąlygų derinio). Antrojo lygio įspėjimas pakeičia pirmojo lygio įspėjimą, jei pastarasis tebeveikia.

8.4.2.4.1.1. Nuvažiuotas atstumas didesnis už ribinį atstumą. Įspėjimo įsijungimo ribinė vertė turi neviršyti 500 m. Nuvažiuotas atstumas, kai transporto priemonė veikia ne įprastai, neįskaitomi.

8.4.2.4.1.2. Transporto priemonės greitis didesnis už ribinį greitį. Ribinis greitis turi būti ne didesnis kaip 25 km/h;

8.4.2.4.1.3. Trukmė (variklio, varomosios sistemos ar kt. veikimo) ilgesnė nei ribinė trukmė. Ribinė trukmė turi būti ne ilgesnė kaip 60 sekundžių. Pirmojo lygio įspėjimo trukmė ir laikas, kai transporto priemonė veikia ne įprastai, neįskaitomi.

8.4.2.4.2. 8.4.2.4.1.1–8.4.2.4.1.3 punktuose išvardytos priminimo prisisegti saugos diržus įrangos įsijungimo ribinės vertės gali būti grąžinamos į pradžią, jeigu:

i) buvo atidarytos bet kurio