Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 83 „Suvienodintos transporto priemonių patvirtinimo nuostatos, atsižvelgiant į teršalų išmetimą pagal variklinių degalų reikalavimus“ [2015/1038]

Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:

taisyklės 07 serijos pakeitimų. Įsigaliojimo data – 2015 m. sausio 22 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

Priedai

1. TAIKYMO SRITIS

Šioje taisyklėje nustatomi techniniai variklinių transporto priemonių tipo patvirtinimo reikalavimai.

Be to, šioje taisyklėje nustatomos eksploatacijos atitikties, taršos kontrolės įtaisų ir borto diagnostikos sistemų (BDS) patvarumo nuostatos.

1.1. Ši taisyklė taikoma M1, M2, N1 ir N2 kategorijų transporto priemonėms, kurių standartinė masė neviršija 2 610 kg (1).

Gamintojo prašymu pagal šią taisyklę patvirtintas minėtų transporto priemonių tipas gali būti išplėstas, kad aprėptų M1, M2, N1 ir N2 kategorijų transporto priemones, kurių standartinė masė neviršija 2 840 kg ir kurios atitinka šioje taisyklėje nustatytus reikalavimus.

2. SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje vartojamų terminų apibrėžtys:

2.2.2. Parengtos eksploatuoti transporto priemonės masė– šios taisyklės 1 priedo 2.6 punkte nurodyta masė, įskaitant, jeigu tai yra transporto priemonės, suprojektuotos ir sukonstruotos vežti daugiau nei 9 asmenis (be vairuotojo), įgulos nario masę (75 kg), kai be 9 ar daugiau sėdynių yra ir įgulos nariui skirta sėdynė;

2.2.1. Nepakrautos transporto priemonės masė– parengtos eksploatuoti transporto priemonės masė be standartinės 75 kg masės vairuotojo, keleivio ar krovinio, tačiau degalų baką pripildžius 90 proc., su įprastu įrankių rinkiniu ir atsarginiu ratu, kai taikoma;

c)

įtaisas veikia tik tiek, kiek to reikia varikliui užvesti, arba

apribojimus, taikomus išmetamiems dujiniams ir kietųjų dalelių teršalams, taršos kontrolės įtaisų patvarumui ir transporto priemonių, kurios varomos dyzelinu (C patvirtinimas) arba kurios gali būti varomos dyzelinu arba biodegalais, borto diagnostikos sistemoms;

Gamintojo prašymu, speciali reguliariai regeneruojamų sistemų bandymo metodika, techninei tarnybai sutikus, nebus taikoma regeneruojamam įtaisui, jei gamintojas pateiks tipo patvirtinimo institucijai duomenų, kad per ciklus, kuriuose vyko regeneravimas, išmetamų teršalų kiekis neviršijo 5.3.1.4 punkte pateiktų standartų, taikomų tam tikrai transporto priemonių kategorijai;

Reguliariai regeneruojama sistema – taršos mažinimo įtaisas (pvz., katalizinis keitiklis, kietųjų dalelių gaudyklė), kuriam būtinas reguliaraus regeneravimo procesas, transporto priemonei įprastomis eksploatavimo sąlygomis nuvažiavus mažiau kaip 4 000 km. Per regeneravimo ciklus gali būti viršytos išmetamųjų teršalų kiekio ribinės vertės. Jeigu I tipo bandymo metu bent vieną kartą įvyksta taršos kontrolės įtaiso regeneravimas ir jeigu įtaisas jau buvo bent vieną kartą regeneruotas transporto priemonės parengimo ciklo metu, laikoma, kad šis įtaisas yra nuolat regeneruojama sistema, kuriai nereikia taikyti specialios bandymų metodikos. Šios taisyklės 13 priedas netaikomas nuolat regeneruojamoms sistemoms.

c)

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Paraišką suteikti transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamus teršalus, karterio išmetamus teršalus išmetamus degalų garus, taršos kontrolės įtaisų ir borto diagnostikos sistemos (BDS) patvarumą, tipo patvirtinimo institucijai pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo įgaliotas atstovas.

3.1.1. Be to, gamintojas pateikia šią informaciją:

c)

3.1.2. Šios taisyklės 11 priedo 3 dalyje aprašytiems bandymams atlikti už tipo patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai pateikiama pavyzdinė transporto priemonių tipo arba šeimos transporto priemonė su įrengta BDS. Jei techninė tarnyba nustato, kad pateikta transporto priemonė nevisiškai atitinka transporto priemonių tipą arba šeimą, kaip aprašyta šios taisyklės 11 priedo 2 priedėlyje, bandymams pateikiama pakaitinė ir, jei būtina, papildoma transporto priemonė pagal šios taisyklės 11 priedo 3 dalį.

3.2. Informacinio dokumento, susijusio su išmetamais teršalais, degalų garais, patvarumu ir borto diagnostikos sistema (BDS), pavyzdys yra pateiktas šios taisyklės 1 priede. Šios taisyklės 1 priedo 3.2.12.2.7.6 punkte nurodyta informacija turi būti įtraukta į šios taisyklės 2 priedu nustatytame tipo patvirtinimo pranešime pateiktą 1 priedėlį „BDS. Susijusi informacija“.

3.2.1. Tam tikrais atvejais pateikiamos kitų tipo patvirtinimų kopijos su atitinkamais duomenimis, kad būtų galima išplėsti patvirtintus tipus ir nustatyti nusidėvėjimo koeficientus.

3.3. Šios taisyklės 5 dalyje aprašytiems bandymams atlikti už tipo patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai pateikiama tvirtinamą transporto priemonių tipą atitinkanti transporto priemonė.

3.3.1. Šios taisyklės 3.1 punkte nurodyta paraiška rengiama pagal informacinio dokumento pavyzdį, nustatytą šios taisyklės I priede.

3.3.2. 3.1.1 punkto d papunkčio tikslais gamintojas turi naudoti gamintojui skirto BDS eksploatacinių savybių atitikties sertifikato pavyzdį, pateiktą šios taisyklės 2 priedo 2 priedėlyje.

3.3.3. Patvirtinimą suteikianti tipo patvirtinimo institucija, tipo patvirtinimo institucijoms paprašius, pateikia joms 3.1.1 punkto e papunktyje nurodytą informaciją.

3.3.4. Taikant šios taisyklės 3.1.1 punkto d ir e papunkčių nuostatas, tipo patvirtinimo institucijos nepatvirtina transporto priemonės, jei remiantis gamintojo pateikta informacija neįmanoma įvykdyti šios taisyklės 11 priedo 1 priedėlio 7 dalies reikalavimų. Visomis pagrįstai numatomomis vairavimo sąlygomis taikomi šios taisyklės 11 priedo 1 priedėlio 7.2, 7.3 ir 7.7 punktai. Ar laikomasi pirmoje ir antroje pastraipose nustatytų reikalavimų, tipo patvirtinimo institucijos įvertina atsižvelgdamos į technologinę pažangą.

3.3.5. Vykdant šios taisyklės 3.1.1 punkto f papunkčio reikalavimus, tarp priemonių, kurių imamasi siekiant apsaugoti išmetamųjų teršalų kontrolės kompiuterį, kad jis nebūtų klastojamas ar keičiamas, turi būti numatyta atnaujinimo galimybė, taikant gamintojo patvirtintą programą arba atliekant kalibravimą.

3.3.6. A lentelėje aprašytiems bandymams atlikti gamintojas už tipo patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai pateikia tvirtinamo transporto priemonių tipo transporto priemonę.

3.3.7. Mišrių degalų transporto priemonės tipo patvirtinimo paraiška turi dar atitikti šios taisyklės 4.9.1 ir 4.9.2 punktų reikalavimus.

3.3.8. Dėl sistemos konstrukcijos, sudedamosios dalies arba atskiro techninio mazgo pakeitimų, padarytų po tipo patvirtinimo, tipo patvirtinimo galiojimas savaime nenutrūksta, jeigu šių sistemų, sudedamųjų dalių arba atskirų techninių mazgų originalios savybės nepakeičiamos tiek, kad sumažėtų variklio arba išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistemos veiksmingumas.

4. PATVIRTINIMAS

4.1. Jei pagal šiuos pakeitimus patvirtinti pateikto tipo transporto priemonė atitinka šios taisyklės 5 dalies reikalavimus, transporto priemonių tipo patvirtinimas suteikiamas.

4.2. Kiekvienam patvirtintam tipui priskiriamas patvirtinimo numeris.

Du pirmieji jo skaitmenys nurodo pakeitimų, pagal kuriuos buvo suteiktas patvirtinimas, seriją. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti to paties numerio kitam transporto priemonės tipui.

4.3. Pranešimas dėl transporto priemonės tipo patvirtinimo, jo išplėtimo arba atsisakymo suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę perduodamas šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims naudojant šios taisyklės 2 priede pateikto pavyzdžio blanką.

4.3.1. Iš dalies pakeitus šį tekstą, pvz., nustačius naujas ribines vertes, susitariančiosioms šalims pranešama, kurie iš jau patvirtintų transporto priemonių tipų atitinka naująsias nuostatas.

4.4. Prie kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonių tipą, aiškiai matomoje ir lengvai prieinamoje, patvirtinimo blanke apibrėžtoje vietoje, pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

4.5. Jei transporto priemonė atitinka pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje pagal vieną ar daugiau kitų prie susitarimo prijungtų taisyklių patvirtintą transporto priemonių tipą, 4.4.1 punkte nurodyto simbolio kartoti nereikia; tokiu atveju taisyklė, patvirtinimo numeriai ir papildomi visų taisyklių, pagal kurias buvo suteiktas patvirtinimas (šalyje, kuri suteikė patvirtinimą pagal šią taisyklę), simboliai išdėstomi vertikaliais stulpeliais į dešinę nuo šios taisyklės 4.4.1 punkte nurodyto simbolio.

4.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

4.7. Patvirtinimo ženklas turi būti šalia transporto priemonės duomenų plokštelės arba ant jos.

4.7.1. Šios taisyklės 3 priede pateikiami patvirtinimo ženklo išdėstymo pavyzdžiai.

4.8. Papildomi reikalavimai dėl transporto priemonių, varomų SND arba GD/biometanu

4.8.1. Papildomi reikalavimai dėl transporto priemonių, varomų SND arba GD/biometanu, nustatyti šios taisyklės 12 priede.

4.9. Papildomi reikalavimai dėl mišrių degalų transporto priemonių patvirtinimo

4.9.1. Kad būtų galima patvirtinti benzinu ir etanoliu arba mineraliniu dyzelinu ir biodyzelinu varomos transporto priemonės tipą, transporto priemonės gamintojas turi aprašyti transporto priemonės gebėjimą prisitaikyti prie bet kokio benzino ir etanolio degalų mišinio (kuriame etanolis sudaro ne daugiau kaip 85 proc.) arba dyzelino ir biodyzelino mišinio, galinčio pasitaikyti rinkoje.

4.9.2. Bandant mišrių degalų transporto priemones, tarp bandymų nuo vienų etaloninių degalų prie kitų pereinama variklio nereguliuojant rankiniu būdu.

4.10. Tipo patvirtinimo atsižvelgiant į BDS reikalavimai

4.10.1. Gamintojas užtikrina, kad BDS būtų įrengta visose transporto priemonėse.

4.10.2. BDS suprojektuojama, pagaminama ir įrengiama transporto priemonėje taip, kad leistų nustatyti nusidėvėjimo arba trikčių pobūdį per visą transporto priemonės eksploatavimo laikotarpį.

4.10.3. Įprastomis sąlygomis eksploatuojama BDS turi atitikti šios taisyklės reikalavimus.

4.10.4. Bandant BDS su sugedusia sudedamąja dalimi, kaip nustatyta šios taisyklės 11 priedo 1 priedėlyje, turi įsijungti šios sistemos veikimo trikčių indikatorius. Atliekant šį bandymą, BDS veikimo trikčių indikatorius gali įsijungti ir tada, kai išmetamųjų teršalų kiekis yra mažesnis už BDS ribines vertes, nurodytas šios taisyklės 11 priede.

4.10.5. Gamintojas privalo užtikrinti, kad BDS visomis pagrįstai numatomomis vairavimo sąlygomis atitiktų eksploatacinių savybių reikalavimus, nustatytus šios taisyklės 11 priedo 1 priedėlio 7 dalyje.

4.10.6. Gamintojas turi užtikrinti, kad nacionalinės institucijos ir nepriklausomi operatoriai galėtų lengvai gauti nekoduotus duomenis apie eksploatacines savybes, įrašytus transporto priemonės BDS ir jos pateikiamus pagal šios taisyklės 11 priedo 1 priedėlio 7.6 punktą.

5. SPECIFIKACIJOS IR BANDYMAI

Mažieji gamintojai

Transporto priemonių gamintojai, kurių metinė pasaulinė produkcija sudaro mažiau kaip 10 000 vienetų, patvirtinimą gali gauti ne pagal šios dalies reikalavimus, bet pagal atitinkamus techninius reikalavimus, nurodytus šioje lentelėje.

Kalifornijos taisyklių kodeksas (angl. The California Code of Regulations) (išleido leidykla „Barclay's Publishing“), 13 skyriaus 1961(a) punktas ir 1961(b)(1)(C)(1) punktas taikomi 2001 m. pagamintoms ir naujesnių modelių transporto priemonėms, 1968.1, 1968.2, 1968.5, 1976 ir 1975 punktai.

Išmetamųjų teršalų kiekio bandymai dėl tinkamumo eksploatuoti keliuose, kaip nustatyta šios taisyklės 5 priede, ir reikalavimai dėl prieigos prie transporto priemonės BDS informacijos, kaip nustatyta šios taisyklės 11 priedo 5 dalyje, siekiant gauti tipo patvirtinimą, susijusį su išmetamaisiais teršalais remiantis šiuo punktu, lieka ir toliau privalomi.

Tipo patvirtinimo institucija praneša kitoms susitariančiųjų šalių tipo patvirtinimo institucijoms aplinkybes, susijusias su kiekvienu pagal šį punktą suteiktu patvirtinimu.

5.1. Bendrosios nuostatos

5.1.1. Sudedamosios dalys, galinčios turėti poveikio išmetamiesiems teršalams, taip suprojektuojamos, sukonstruojamos ir sumontuojamos, kad įprastomis naudojimo sąlygomis transporto priemonė, nepaisant galimos vibracijos, atitiktų šios taisyklės nuostatas.

5.1.2. Gamintojas turi taikyti tokias technines priemones, kad būtų užtikrinta atitiktis šios taisyklės nuostatoms, išmetamosios dujos ir degalų garai būtų veiksmingai ribojami naudojant transporto priemonę įprastomis sąlygomis visos jos įprastos eksploatacijos metu. Šiomis priemonėmis užtikrinamas teršalų išmetimo kontrolės sistemų, kurios sukonstruojamos taip, kad atitiktų pirminį projektą, lanksčiųjų vamzdžių, jų sandūrų ir jungčių patikimumas. Išmetamųjų teršalų atveju šie reikalavimai laikomi įvykdytais, jei laikomasi atitinkamai šios taisyklės 5.3.1 ir 8.2 punktų nuostatų. Degalų garų atveju šie reikalavimai laikomi įvykdytais, jei laikomasi atitinkamai šios taisyklės 5.3.4 ir 8.4 punktų nuostatų.

5.1.2.1. Draudžiama naudoti derinimo įtaisą.

5.1.3. Benzino bakų pildymo angos

5.1.3.1. Pagal šios taisyklės 5.1.3.2 punktą benzino arba etanolio bako pildymo anga suprojektuojama taip, kad degalų bako nebūtų galima pildyti žarna, kurios išorinis skersmuo yra 23,6 mm arba didesnis.

5.1.3.2. Šios taisyklės 5.1.3.1 punktas netaikomas transporto priemonėms, kurios atitinka šias abi sąlygas:

5.1.4. Turi būti pasirūpinta, kad degalai per daug negaruotų ir nenutekėtų tuomet, kai nėra degalų bako dangtelio. Tai galima užtikrinti vienu iš šių būdų:

patobulinant konstrukciją taip, kad būtų išvengta per didelio degalų garavimo, kai nėra degalų bako dangtelio, arba

5.1.5. Elektroninės sistemos saugos nuostatos

5.1.5.1. Kiekvienoje išmetamųjų teršalų kontrolės kompiuterį turinčioje transporto priemonėje turi būti numatytos funkcijos, neleidžiančios atlikti pakeitimų, išskyrus gamintojo nustatytais atvejais. Gamintojas leidžia atlikti patobulinimus, jei jie būtini transporto priemonės diagnostikos, techninės priežiūros, apžiūros, modernizavimo arba remonto darbams atlikti. Turi būti neįmanoma suklastoti kurį nors perprogramuojamą kompiuterio kodą arba veikimo parametrą ir apsaugos lygis turi būti ne mažesnis nei nustatyta 2001 m. kovo 15 d. ISO DIS 15031-7 (SAE J2186, 1996 m. spalio mėn.). Visi keičiamieji kalibravimo atmintinės lustai turi būti įdėti į sandarią talpyklą ar korpusą arba apsaugoti elektroniniais algoritmais ir turi būti neįmanoma jų pakeisti be specialių įrankių ar tam tikros metodikos. Taip apsaugoti leidžiama tik tas priemones, kurios tiesiogiai susijusios su išmetamųjų teršalų kiekio kalibravimu arba transporto priemonės apsauga nuo vagystės.

5.1.5.2. Kompiuterio kodais nustatytų variklio veikimo parametrų turi būti neįmanoma pakeisti be specialių įrankių ar tam tikros metodikos (pvz., sudedamosios kompiuterio dalys yra užlydomos arba užsandarinamos, o kompiuterių korpusai yra užplombuojami ar užlydomi).

5.1.5.3. Jei slėginio uždegimo varikliuose yra įrengti mechaniniai degalų įpurškimo siurbliai, gamintojai turi imtis tinkamų veiksmų, kad būtų užtikrinta, jog eksploatuojant transporto priemonę nebūtų įmanoma suklastoti didžiausio degalų kiekio tiekimo nustatymų.

5.1.5.4. Gamintojai tipo patvirtinimo institucijai gali pateikti prašymus, kad dėl vieno iš pirmiau nurodytų reikalavimų transporto priemonėms, kurioms apsauga atrodo esanti nereikalinga, būtų taikomos išlygos. Tipo patvirtinimo institucija, svarstydama, ar transporto priemonei taikyti išlygą, atsižvelgia į šiuos kriterijus (jų gali būti ir daugiau): darbinių lustų pasiūlą, transporto priemonės tinkamumą veikti didelio našumo sąlygomis ir numatomą parduoti transporto priemonių kiekį.

5.1.5.5. Gamintojai, taikantys programuojamąsias kompiuterio kodų sistemas (pvz., elektros pagalba trinamą ir programuojamą pastoviąją atmintį, EEPROM), užtikrina, kad tų sistemų nebūtų įmanoma perprogramuoti be leidimo. Gamintojai turi taikyti patobulintas apsaugos nuo klastojimo priemones ir įrašymo apsaugos funkcijas, kurioms vykdyti būtina elektroninė prieiga prie gamintojo turimo išorinio kompiuterio. Tinkamą apsaugos nuo klastojimo lygį užtikrinančius metodus patvirtins tipo patvirtinimo institucija.

5.1.6. Turi būti įmanoma patikrinti transporto priemonės tinkamumą eksploatuoti keliuose, kad būtų nustatytos jos eksploatavimo savybės, atsižvelgiant į duomenis, surinktus pagal 5.3.7 punktą. Jeigu šiai patikrai atlikti reikalinga speciali metodika, ji turi būti išsamiai aprašyta naudojimo instrukcijoje (arba atitinkamoje laikmenoje). Šiai specialiai metodikai taikyti nereikalinga speciali įranga, išskyrus pateikiamą kartu su transporto priemone.

5.2. Bandymo tvarka

A lentelėje yra parodytos įvairios transporto priemonės tipo tvirtinimo galimybės.

5.2.1. Su kibirkštinio uždegimo variklius turinčiomis transporto priemonėmis ir hibridinėmis elektra varomomis transporto priemonėmis su kibirkštinio uždegimo varikliais atliekami šie bandymai:

5.2.2. Su kibirkštinio uždegimo variklius turinčiomis transporto priemonėmis ir hibridinėmis elektra varomomis transporto priemonėmis su kibirkštinio uždegimo varikliais, varomais SND arba GD/biometanu (viena degalų rūšis arba dvi), atliekami šie bandymai (pagal A lentelę):

5.2.3. Su slėginio uždegimo variklius turinčiomis transporto priemonėmis ir hibridinėmis elektra varomomis transporto priemonėmis su slėginio uždegimo varikliais atliekami šie bandymai:

A lentelė

Reikalavimai

Bandymų reikalavimų taikymas suteikiant ir išplečiant tipo patvirtinimą

5.3. Bandymų aprašas

5.3.1. I tipo bandymas (išmetamųjų teršalų kiekio tikrinimas po šaltojo paleidimo).

5.3.1.1. 1 paveiksle parodytos I tipo bandymo pakopos. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 dalyje nurodytomis transporto priemonėmis.

5.3.1.2. Transporto priemonė pastatoma ant važiuoklės dinamometro su krovinio ir inercijos modeliavimo įtaisu.

5.3.1.2.1. 19 minučių ir 40 sekundžių trukmės bandymą sudaro dvi dalys – pirmoji ir antroji; bandymas atliekamas be pauzių. Kad būtų lengviau sureguliuoti bandymo įrangą, tarp pirmosios bandymo dalies pabaigos ir antrosios bandymo dalies pradžios, susitarus su gamintoju, galima nustatyti ne ilgesnį nei 20 sekundžių trukmės laikotarpį, kai nebus imami mėginiai.

5.3.1.2.1.1. SND arba GD/biometanu varomos transporto priemonės per I tipo bandymą bandomos keičiant SND arba GD/biometano sudėtį, kaip nustatyta šios taisyklės 12 priede. Benzinu ir SND arba GD/biometanu varomos transporto priemonės bandomos naudojant abiejų rūšių degalus, bandymai su SND arba GD/biometanu atliekami keičiant SND arba GD/biometano sudėtį, kaip nustatyta šios taisyklės 12 priede.

5.3.1.2.1.2. Nepaisant 5.3.1.2.1.1 punkto reikalavimo, transporto priemonės, kurios gali būti varomos tiek benzinu, tiek dujiniais degalais, per I tipo bandymą laikomos tik dujiniais degalais varomomis transporto priemonėmis, jei benzino tiekimo sistema yra įrengta tik avariniais tikslais arba tik varikliui užvesti, o benzino bako talpa ne didesnė kaip 15 litrų.

5.3.1.2.2. Pirmąją bandymo dalį sudaro keturi paprastieji miesto ciklai. Kiekvieną paprastąjį miesto ciklą sudaro penkiolika etapų (tuščioji eiga, greitėjimas, pastovus greitis, lėtėjimas ir kt.).

5.3.1.2.3. Antrąją bandymo dalį sudaro vienas užmiesčio ciklas. Užmiesčio ciklą sudaro 13 etapų (tuščioji eiga, greitėjimas, vienodas greitis, lėtėjimas ir kt.).

5.3.1.2.4. Atliekant bandymą, išmetamosios dujos atskiedžiamos, o proporcingas mėginys patalpinamas į vieną arba daugiau pakuočių. Bandomos transporto priemonės išmetamos dujos yra atskiedžiamos, paimamas mėginys, tiriamas toliau aprašyta tvarka; tada pamatuojamas bendras atskiestų išmetamųjų dujų kiekis. Atliekant bandymus su transporto priemonėmis, kuriose sumontuoti slėginio uždegimo varikliai, registruojamas ne tik išmetamas anglies monoksido, angliavandenilių ir azoto oksido kiekis, bet ir išmetamųjų kietųjų dalelių kiekis.

5.3.1.3. Bandymas atliekamas pagal šios taisyklės 4a priede aprašytą I tipo bandymo metodiką. Dujos renkamos ir analizuojamos taikant šios taisyklės 4a priedo 2 ir 3 priedėliuose nustatytą metodą, o kietųjų dalelių mėginiai imami ir analizuojamai taikant šios taisyklės 4a priedo 4 ir 5 priedėliuose nustatytą metodą.

5.3.1.4. Pagal 5.3.1.5 punkto reikalavimus bandymas kartojamas tris kartus. Rezultatai dauginami iš tam tikrų nusidėvėjimo koeficientų, nustatytų 5.3.6 punkto 3 lentelėje, o 2.20 punkte apibrėžtų reguliariai regeneruojamų sistemų atveju rezultatai dar dauginami iš Ki koeficientų, nustatytų šios taisyklės 13 priede. Gauta dujinių teršalų masė, gauta kietųjų dalelių masė ir kiekis turi būti mažesnės už šioje 1 lentelėje nurodomas vertes:

1 lentelė

Išmetamųjų teršalų ribinės vertės

Angliavandenilių be metano masė

Anglies monoksido masė (CO)

5.3.1.4.1. Nepaisant 5.3.1.4 punkto reikalavimų, kiekvieno teršalo arba teršalų derinio atveju viena iš trijų gautų teršalo masių nustatytą vertę gali viršyti ne daugiau kaip 10 proc., jei trijų rezultatų aritmetinis vidurkis yra mažesnis nei nustatyta ribinė vertė. Jei viršijamos nustatytos daugiau kaip vieno teršalo ribinės vertės, nėra svarbu, ar tai įvyksta tame pačiame bandyme ar skirtinguose bandymuose.

5.3.1.4.2. Kai bandymai atliekami su dujiniais degalais, dujinių teršalų masė turi būti mažesnė už 1 lentelėje pateiktas benzinu varomų transporto priemonių vertes.

5.3.1.5. 5.3.1.4 punkte nurodytų bandymų skaičius yra sumažinamas toliau nurodytomis sąlygomis, taikomomis su apribojimais kiekvienam teršalui arba bendram dviejų išmetamų teršalų kiekiui, kai V1 yra pirmojo bandymo, o V2 – antrojo bandymo rezultatas.

5.3.1.5.1. Jei užfiksuotas kiekvieno išmetamo teršalo arba bendro išmetamo kiekio rezultatas yra ne didesnis nei 0,70 L (t. y. V1 ≤ 0,70 L), atliekamas tik vienas bandymas.

5.3.1.5.2. Jei 5.3.1.5.1 punkto reikalavimas neįvykdomas, atliekami tik du bandymai, laikantis šių su apribojimais kiekvienam teršalui arba bendram išmetamam dviejų teršalų kiekiui taikomų reikalavimų:

V1 ≤ 0,85 L, V1 + V2 ≤ 1,70 L ir V2 ≤ L.

1 pav.

I tipo patvirtinimo bandymų pakopos

5.3.2. II tipo bandymas (išmetamo anglies monoksido kiekio bandymas, varikliui veikiant tuščiąja eiga)

5.3.2.1. Šis bandymas atliekamas su visomis šiomis kibirkštinio uždegimo variklius turinčiomis transporto priemonėmis.

Nepaisant 5.3.2.1.1 punkto reikalavimo, benzinu arba dujiniais degalais varomos transporto priemonės per II tipo bandymą laikomos tik dujiniais degalais varomomis transporto priemonėmis, jei benzino tiekimo sistema yra įrengta tik avariniais tikslais arba tik varikliui užvesti, o benzino bako talpa yra ne didesnė kaip 15 litrų.

5.3.2.2. Atliekant šios taisyklės 5 priede nustatytą II tipo bandymą, didžiausias leidžiamas anglies monoksido kiekis išmetamosiose dujose, varikliui veikiant tuščiąja eiga įprastu sukimosi dažniu, turi būti toks, kokį nurodė transporto gamintojas. Tačiau didžiausias leidžiamas tūrio procentais išreikštas anglies monoksido kiekis neturi viršyti 0,3 proc. tūrio.

Varikliui veikiant tuščiąja eiga dideliu sukimosi dažniu, tūrio procentais išreikštas anglies monoksido kiekis išmetamosiose dujose, kai variklis veikia ne mažesniu kaip 2 000 min– 1 sukimosi dažniu, o lambda vertė yra 1 ± 0,03 arba atitinka gamintojo specifikacijas, neturi viršyti 0,2 proc.

5.3.3. III tipo bandymas (karterio išmetamų dujų patikra)

5.3.3.1. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 dalyje nurodytomis transporto priemonėmis, išskyrus transporto priemones su slėginio uždegimo varikliais.

5.3.3.1.1. Su transporto priemonėmis, kurios gali būti varomos benzinu, SND arba GD, III tipo bandymas turėtų būti atliekamas tik naudojant benziną.

5.3.3.1.2. Nepaisant 5.3.3.1.1 punkto reikalavimo, benzinu arba dujiniais degalais varomos transporto priemonės III tipo bandymo tikslais laikomos tik dujiniais degalais varomomis transporto priemonėmis, jei benzino tiekimo sistema yra įrengta tik avariniais tikslais arba tik varikliui užvesti, o benzino bako talpa yra ne didesnė kaip 15 litrų.

5.3.3.2. Kai bandoma pagal šios taisyklės 6 priedą, variklio karterio ventiliacijos sistema neturi leisti karterio dujoms patekti į atmosferą

5.3.4. IV tipo bandymas (transporto priemonių su kibirkštinio uždegimo varikliais išmetamų degalų garų kiekio nustatymas)

5.3.4.1. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 dalyje nurodytomis transporto priemonėmis, išskyrus transporto priemones su slėginio uždegimo varikliais, transporto priemones, kurios gali būti varomos SD arba GD/biometanu.

5.3.4.1.1. Su transporto priemonėmis, kurios gali būti varomos benzinu, SND arba GD/biometanu, IV tipo bandymas turėtų būti atliekamas naudojant tik benziną.

5.3.4.2. Kai bandoma pagal šios taisyklės 7 priedą, per bandymą išsiskyrusių degalų garų kiekis turi būti mažesnis kaip 2 g.

5.3.5. VI tipo bandymas (išmetamo vidutinio anglies monoksido ir angliavandenilių kiekio patikra po šaltojo paleidimo, esant žemai vidutinei aplinkos temperatūrai).

5.3.5.1. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 dalyje nurodytomis transporto priemonėmis, išskyrus transporto priemones su slėginio uždegimo varikliais.

Tačiau vairuotojai, pateikdami transporto priemonių su slėginio uždegimo varikliais tipo patvirtinimo paraišką, tipo patvirtinimo institucijai turi pateikti informaciją, kuria patvirtinama, kad papildomo azoto oksidų (NOX) apdorojimo įtaisas įkaista pakankamai, kad po šaltojo paleidimo esant – 7 °C temperatūrai, kaip nurodyta VI tipo bandymo aprašyme, veiksmingai veiktų 400 sekundžių.

Be to, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia informaciją apie išmetamųjų dujų recirkuliacijos (IDR) sistemos veikimo strategiją, įskaitant informaciją apie šios sistemos veikimą esant žemai temperatūrai.

Į šią informaciją taip pat įtraukiamas bet koks galimo poveikio išmetamųjų teršalų kiekiui aprašymas.

Tipo patvirtinimo institucija nesuteikia tipo patvirtinimo, jei pateiktos informacijos nepakanka įrodyti, kad papildomo apdorojimo įtaisas iš tikrųjų įkaista pakankamai, kad veiksmingai veiktų nustatytą laiką.

5.3.5.1.1. Transporto priemonė pastatoma ant važiuoklės dinamometro su krovinio ir inercijos modeliavimo įtaisu.

5.3.5.1.2. Bandymą sudaro keturi paprasti miesto važiavimo ciklai, įtraukti į I tipo bandymo pirmąją dalį. Pirmoji bandymo dalis aprašyta šios taisyklės 4a priedo 6.1.1 punkte ir pavaizduota to paties priedo A4a/1 paveiksle. 780 sekundžių trunkantis bandymas žemos aplinkos temperatūros sąlygomis atliekamas be pauzių ir pradedamas paleidus variklį.

5.3.5.1.3. Atliekant žemos aplinkos temperatūros bandymą aplinkos temperatūra turi būti 266 K (– 7 °C). Prieš bandymą transporto priemonės kondicionuojamos vienodomis sąlygomis, kad bandymų rezultatus būtų galima atkurti. Kondicionavimas ir kitos bandymo procedūros atliekamos pagal šios taisyklės 8 priede pateiktą aprašą.

5.3.5.1.4. Per bandymą išmetamosios dujos yra atskiedžiamos ir paimamas proporcingas mėginys. Bandomos transporto priemonės išmetamos dujos yra atskiedžiamos, paimamas ir pagal šios taisyklės 8 priede nurodytą metodiką tiriamas mėginys, tada pamatuojamas bendras atskiestų išmetamųjų dujų kiekis. Atskiestose išmetamosiose dujose tiriamas anglies monoksido ir bendras angliavandenilių kiekis.

5.3.5.2. Pagal 5.3.5.2.2 ir 5.3.5.3 punktų reikalavimus bandymas kartojamas tris kartus. Išmesto anglies monoksido ir angliavandenilių masė turi būti mažesnė nei 2 lentelėje pateiktos vertės.

2 lentelė

Po šaltojo užvedimo bandymo anglies monoksido ir pro išmetimo vamzdį išmetamų angliavandenilių kiekio ribinės vertės

(CO)

5.3.5.2.1. Nepaisant 5.3.3.1.1 punkto reikalavimo, kiekvieno teršalo atveju tik vienas iš trijų gautų rezultatų nustatytą vertę gali viršyti ne daugiau kaip 10 proc., jei trijų rezultatų aritmetinis vidurkis yra mažesnis nei nustatyta vertė. Jei viršijamos daugiau kaip vieno teršalo nustatytosios vertės, nėra svarbu, ar tai įvyksta per tą patį bandymą ar per skirtingus bandymus.

5.3.5.2.2. 5.3.5.2 punkte nurodytų bandymų skaičius, gamintojo prašymu, gali būti padidintas iki 10, jei pirmųjų trijų rezultatų aritmetinis vidurkis yra mažesnis nei 110 proc. ribinės vertės. Šiuo atveju po bandymo taikomas vienintelis reikalavimas, kad visų 10 rezultatų aritmetinis vidurkis būtų mažesnis už ribinę vertę.

5.3.5.3. 5.3.5.2 punkte nurodytų bandymų skaičius gali būti sumažintas pagal 5.3.5.3.1 ir 5.3.5.3.2 punktų sąlygas.

5.3.5.3.1. Jei per pirmą bandymą gautas kiekvieno teršalo rezultatas yra ne didesnis nei 0,70 L, atliekamas tik vienas bandymas.

5.3.5.3.2. Kai 5.3.5.3.1 punkto reikalavimas neįvykdomas, atliekami tik du bandymai, jei per pirmąjį bandymą gautas kiekvieno teršalo rezultatas yra ne didesnis nei 0,85 L, pirmų dviejų rezultatų suma yra ne didesnė nei 1,70 L, o antrojo bandymo rezultatas yra ne didesnis nei L.

(V1 ≤ 0,85 L, V1 + V2 ≤ 1,70 L ir V2 ≤ L).

5.3.6. V tipo bandymas (taršos mažinimo įtaisų patvarumo patikrinimo bandymo aprašymas)

5.3.6.1. Šis bandymas atliekamas su visomis 1 dalyje nurodytomis transporto priemonėmis, kurioms taikomas 5.3.1 punkte nurodytas bandymas. Tai yra sendinimo bandymas, per kurį ant bandymo kelio, kelio arba važiuoklės dinamometro nuvažiuojama 160 000 km pagal šios taisyklės 9 priede aprašytą programą

5.3.6.1.1. Su transporto priemonėmis, kurios gali būti varomos benzinu, SND arba GD, V tipo bandymas turėtų būti atliekamas naudojant tik benziną. Tokiu atveju nustatytas nusidėvėjimo naudojant bešvinį benziną koeficientas taip pat bus taikomas ir SND arba GD atvejais.

5.3.6.2. Nepaisant 5.3.6.1 punkto reikalavimo, gamintojas gali neatlikti bandymo pagal 5.3.6.1 punktą, o naudoti 3 lentelėje pateiktus nusidėvėjimo koeficientus.

3 lentelė

Nusidėvėjimo koeficientai

CO

5.3.6.3. Gamintojo prašymu techninė tarnyba, naudodama pirmiau lentelėje pateiktus nusidėvėjimo koeficientus, gali atlikti I tipo bandymą nepasibaigus V tipo bandymui. Pasibaigus V tipo bandymui, techninė tarnyba gali iš dalies pakeisti šios taisyklės 2 priede užregistruotus tipo patvirtinimo rezultatus, iš lentelės paimtus nusidėvėjimo koeficientus pakeisdama per V tipo bandymą nustatytais koeficientais.

5.3.6.4. Jeigu transporto priemonėms su slėginio uždegimo varikliais priskirti nusidėvėjimo koeficientai nenustatyti, gamintojai, kad nustatytų nusidėvėjimo koeficientus, taiko visos transporto priemonės bandymų arba patvarumo bandymų ant sendinimo stendo tvarką.

5.3.6.5. Nusidėvėjimo koeficientai nustatomi taikant bet kurią iš 5.3.6.1 punkte nurodytų metodikų arba naudojant 5.3.6.2 punkto lentelėje pateiktas vertes. Koeficientai naudojami siekiant nustatyti atitiktį 5.3.1 ir 8.2 punktų reikalavimams.

5.3.7. Transporto priemonės tinkamumui eksploatuoti keliuose patikrinti būtini išmetamųjų teršalų duomenys

5.3.7.1. Šis reikalavimas taikomas visoms transporto priemonėms su kibirkštinio uždegimo varikliais, kurioms reikalingas tipo patvirtinimas pagal šią taisyklę.

5.3.7.2. Kai bandoma pagal šios taisyklės 5 priedą (II tipo bandymas), varikliui veikiant tuščiąja eiga:

per bandymą registruojamas variklio sūkių skaičius, atsižvelgiant į visus leidžiamuosius nuokrypius.

5.3.7.3. Kai bandoma taikant didelį tuščiosios eigos sūkių skaičių (t. y. > 2 000 min.– 1):

per bandymą registruojamas variklio sūkių skaičius, atsižvelgiant į visus leidžiamuosius nuokrypius.

c)

Lambda vertė apskaičiuojama naudojant supaprastintą Brettschneiderio lygtį:

čia:

c)

c)

5.3.7.4. Per bandymą pamatuojama ir užregistruojama variklio alyvos temperatūra.

5.3.7.5. Užpildoma šios taisyklės 2 priedo priedėlio 2.2 punkto lentelė.

5.3.7.6. Gamintojas per 24 mėnesius nuo tipo patvirtinimo institucijos suteikto patvirtinimo patvirtina, kad tipo patvirtinimo metu pagal 5.3.7.3 punktą tipinės gamybos transporto priemonėms kaip pavyzdinė užregistruota lambda vertė yra tiksli. Įvertinimas atliekamas remiantis serijinės gamybos transporto priemonių analize ir tyrimais.

5.3.8. Borto diagnostikos sistemos (BDS) bandymas

Šis bandymas atliekamas su visomis šios taisyklės 1 dalyje nurodytomis transporto priemonėmis. Taikoma 11 priedo 3 dalyje aprašyta bandymo metodika.

6. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PAKEITIMAI

6.1. Apie kiekvieną transporto priemonės tipo pakeitimą turi būti pranešta transporto priemonės tipą patvirtinusiai tipo patvirtinimo institucijai. Gavusi pranešimą, tipo patvirtinimo institucija gali:

6.2. Apie patvirtinimą arba atsisakymą suteikti patvirtinimą, nurodant pakeitimus, 4.3 punkte nustatyta tvarka pranešama šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims.

6.3. Patvirtinto tipo išplėtimą suteikianti tipo patvirtinimo institucija tokiam išplėtimui priskiria serijos numerį ir šios taisyklės 2 priede pateiktą pavyzdį atitinkančiu pranešimo blanku informuoja kitas šią taisyklę taikančias susitariančiąsias šalis.

7. PATVIRTINTO TIPO IŠPLĖTIMAS

7.1. Išplėtimai, susiję su pro išmetimo vamzdį išmetamais teršalais (I, II ir VI tipų bandymai)

7.1.1. Skirtingos standartinės masės transporto priemonės

7.1.1.1. Patvirtinto tipo išplėtimas suteikiamas tik toms transporto priemonėms, kurių standartinės masės atveju reikia naudoti dvi gretimas didesnes ekvivalentinės inercijos vertes ar bet kurią mažesnę ekvivalentinės inercijos vertę.

7.1.1.2. Jei tai yra N kategorijos transporto priemonės, patvirtinto tipo išplėtimas suteikiamas tik mažesnės standartinės masės transporto priemonėms, jei patvirtintos transporto priemonės išmetamųjų teršalų kiekis neviršija transporto priemonei, kuriai prašoma suteikti tipo patvirtinimo išplėtimą, nustatytų ribinių verčių.

7.1.2. Transporto priemonės su skirtingais bendraisiais pavarų perdavimo skaičiais

7.1.2.1. Transporto priemonėms su skirtingais pavarų perdavimo skaičiais patvirtinto tipo išplėtimas suteikiamas tik tam tikromis sąlygomis.

7.1.2.2. Norint nustatyti, ar galima suteikti patvirtinto tipo išplėtimą, kiekvienam per I tipo ir VI tipų bandymus taikomam perdavimo skaičiui apskaičiuojamas santykis:

Šiuo atveju variklio sukimosi dažnis yra 1 000 min– 1, V1 – transporto priemonės, kurios tipas patvirtintas, greitis, V2 – transporto priemonės, kurios tipui prašoma suteikti tipo išplėtimo patvirtinimą, greitis.

7.1.2.3. Jei bet kurio perdavimo skaičiaus atveju E ≤ 8 proc., išplėtimas suteikiamas nekartojant I ir VI tipų bandymų.

7.1.2.4. Jei bent vieno perdavimo skaičiaus atveju apskaičiuotas santykis E > 8 proc., o kiekvieno perdavimo skaičiaus atveju apskaičiuotas santykis E ≤ 13 proc., pakartojami I ir VI tipų bandymai. Bandymai gali būti atliekami gamintojo pasirinktoje laboratorijoje, jei tam pritaria techninė tarnyba. Bandymų protokolas siunčiamas už tipo patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai.

7.1.3. Transporto priemonės, kurių standartinė masė ir pavarų perdavimo skaičius yra skirtingi

Patvirtinto tipo išplėtimas suteikiamas skirtingos standartinės masės transporto priemonėms ir transporto priemonėms su skirtingais pavarų perdavimo skaičiais, jei laikomasi visų 7.1.1 ir 7.1.2 punktuose nustatytų sąlygų.

7.1.4. Transporto priemonės, turinčios reguliariai regeneruojamas sistemas

Reguliariai regeneruojamą sistemą turinčios transporto priemonės tipo patvirtinimas išplečiamas, kad aprėptų kitas transporto priemones, turinčias reguliariai regeneruojamas sistemas, kurių toliau aprašyti parametrai yra tokie patys arba neviršija nurodytų leidžiamųjų nuokrypių. Išplėtimas susijęs tik su nustatytai reguliariai regeneruojamai sistemai būdingais matavimais.

7.1.4.1. Norint išplėsti patvirtinimą, turi būti vienodi šie parametrai:

c)

7.1.4.2. Ki koeficientų taikymas skirtingos standartinės masės transporto priemonėms

Ki koeficientai, apskaičiuoti pagal šios taisyklės 13 priedo 3 dalyje nustatytą transporto priemonės su reguliariai regeneruojama sistema tipo patvirtinimo metodiką, gali būti taikomi kitoms transporto priemonėms, kurios atitinka 7.1.4.1 punkto kriterijus ir kurių standartinė masė patenka į dvi gretimas didesnes lygiavertės inercijos klases arba į bet kurią mažesnę lygiavertės inercijos klasę.

7.1.5. Patvirtinto tipo išplėtimas kitų transporto priemonių atžvilgiu

Jei patvirtinto tipo išplėtimas suteiktas pagal 7.1.1–7.1.4.2 punktus, toks tipo patvirtinimas negali būti papildomai išplėstas kitų transporto priemonių atžvilgiu.

7.2. Patvirtinto tipo išplėtimas atsižvelgiant į degalų garų kiekį (IV tipo bandymas)

7.2.1. Patvirtintas tipas išplečiamas transporto priemonių su įrengta degalų garų kontrolės sistema atžvilgiu, jei jos atitinka šias sąlygas:

surinktų garų prapūtimo būdai turi būti vienodi (pvz., oro srautas, prapūtimo pradžia arba prapūtimo tūris per pirminio transporto priemonės kondicionavimo ciklą) ir

7.2.2. Tipo patvirtinimo išplėtimas suteikiamas transporto priemonėms, turinčioms:

7.3. Tipo patvirtinimo išplėtimas atsižvelgiant į taršos kontrolės įtaisų patvarumą (V tipo bandymas)

7.3.1. Tipo patvirtinimas išplečiamas, kad aprėptų skirtingus transporto priemonių tipus, jei toliau nurodyti transporto priemonės, variklio arba taršos kontrolės sistemos parametrai yra tokie patys arba neviršija nustatytų leidžiamųjų nuokrypių.

7.3.1.1. Transporto priemonė:

Inercinės masės klasė: dvi gretimos didesnės inercijos klasės ir bet kuri mažesnė gretima inercijos klasė.

Bendra kelio apkrova važiuojant 80 km/h greičiu: +5 proc. didesnė arba bet kokia mažesnė vertė.

7.3.1.2. Variklis:

c)

7.3.1.3. Taršos kontrolės sistemos parametrai:

c)

7.3.1.4. Patvarumo bandymas gali būti atliekamas su transporto priemone, kurios kėbulo forma, pavarų dėžė (automatinė arba mechaninė) ir ratų arba padangų dydis skiriasi nuo transporto priemonės, kuriai prašoma suteikti tipo patvirtinimą.

7.4. Patvirtinto tipo išplėtimas, atsižvelgiant į borto diagnostikos sistemą

7.4.1. Patvirtintas tipas išplečiamas, kad aprėptų skirtingas transporto priemones, kuriose įrengtas toks pats variklis ir išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos, kaip apibrėžta šios taisyklės 11 priedo 2 priedėlyje. Patvirtintas tipas išplečiamas nepaisant šių transporto priemonės charakteristikų:

c)

8. GAMYBOS ATITIKTIS

8.1. Kiekviena patvirtinimo ženklą turinti transporto priemonė, kaip nurodyta šioje taisyklėje, turi atitikti patvirtintą transporto priemonių tipą, atsižvelgiant į variklio dujinių ir kietųjų dalelių teršalų išmetimui, karterio dujų išmetimui ir degalų garavimui įtaką darančias sudedamąsias dalis. Gamybos atitikties procedūros turi atitikti nustatytąsias 1958 m. Susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2); turi būti laikomasi toliau nurodytų reikalavimų.

8.1.1. Jeigu taikoma, atliekami I, II, III ir IV tipo bandymai ir BDS bandymai, kaip aprašyta šios taisyklės A lentelėje. Specialiosios gamybos atitikties procedūros nustatytos 8.2–8.6 punktuose.

8.2. Transporto priemonės atitikties I tipo bandymui patikra

8.2.1. I tipo bandymas atliekamas su tokios pačios specifikacijos transporto priemone, kaip aprašyta tipo patvirtinimo sertifikate. Jei turi būti atliekamas I tipo bandymas siekiant gauti transporto priemonės tipo patvirtinimą, kuris buvo vieną ar kelis kartus išplėstas, I tipo bandymai atliekami su transporto priemone, aprašyta pradiniame informacinių dokumentų rinkinyje, arba su transporto priemone, aprašyta su atitinkamu tipo patvirtinimo išplėtimu susijusiame informacinių dokumentų rinkinyje.

8.2.2. Tipo patvirtinimo institucijai pasirinkus transporto priemones, gamintojui draudžiama jas reguliuoti.

8.2.2.1. Iš partijos atsitiktine tvarka parenkamos ir, kaip aprašyta šios taisyklės 5.3.1 punkte, bandomos trys transporto priemonės. Nusidėvėjimo koeficientai taikomi vienodai. Ribinės vertės pateiktos 5.3.1.4 punkto 1 lentelėje.

8.2.2.2. Jei tipo patvirtinimo institucijai yra priimtinas gamintojo nurodytas gamybos standartinis nuokrypis, bandymai atliekami vadovaujantis šios taisyklės 1 priedėliu. Jei tipo patvirtinimo institucijai yra nepriimtinas gamintojo nurodytas gamybos standartinis nuokrypis, bandymai atliekami vadovaujantis šios taisyklės 2 priedėliu.

8.2.2.3. Remiantis atrinktų transporto priemonių bandymo rezultatais, atskiros partijos gaminiai laikomi tinkamais, jei pagal atitinkamame priedėlyje taikomus bandymo kriterijus priimamas teigiamas sprendimas dėl visų teršalų, ir netinkamais, jei priimamas neigiamas sprendimas dėl kurio nors teršalo.

Kai priimamas teigiamas sprendimas dėl kurio nors teršalo, šis sprendimas negali būti pakeistas remiantis sprendimu dėl kitų teršalų, atlikus kokius nors papildomus bandymus.

Jei nepriimta nė vieno teigiamo sprendimo dėl visų teršalų ir jei nepriimta neigiamo sprendimo dėl vieno teršalo, atliekamas bandymas su kita transporto priemone (žr. 2 pav.).

2 paveikslas

Transporto priemonės atitikties patikra

8.2.3. Nepaisant 5.3.1 punkto reikalavimų, bandymai atliekami su ką tik pagamintomis transporto priemonėmis.

8.2.3.1. Tačiau gamintojo prašymu bandymus galima atlikti su transporto priemonėmis, kurių rida:

Transporto priemones įvažinėja gamintojas, kuris turi įsipareigoti nedaryti jokių šių transporto priemonių pakeitimų.

8.2.3.2. Jei gamintojas pageidauja įvažinėti transporto priemones (x km, čia x ≤ 3 000 km, jeigu tai yra transporto priemonės su kibirkštinio uždegimo varikliu, ir x ≤ 15 000 km, jeigu tai yra transporto priemonės su slėginio uždegimo varikliu), taikoma tokia metodika:

c)

8.2.3.3. Visi šie bandymai atliekami naudojant komercinius degalus. Tačiau gamintojo prašymu gali būti naudojami šios taisyklės 10 priede arba 10a priede aprašyti etaloniniai degalai.

8.3. Transporto priemonės atitikties III tipo bandymui patikra

8.3.1. Prireikus atlikti III tipo bandymą, jis atliekamas su visomis transporto priemonėmis, kurios buvo atrinktos I tipo gamybos atitikties bandymui, nustatytam 8.2 punkte. Taikomos šios taisyklės 6 priede nustatytos sąlygos.

8. Transporto priemonės atitikties IV tipo bandymui patikra

8.4.1. Prireikus atlikti IV tipo bandymą, jis atliekamas pagal šios taisyklės 7 priedą.

8.5. Transporto priemonės atitikties patikra, atsižvelgiant į transporto priemonės borto diagnostikos sistemą (BDS)

8.5.1. Prireikus atlikti BDS sistemos eksploatacinių savybių patikrą, laikomasi toliau nurodytų reikalavimų.

8.6. SND arba GD/biometanu varomos transporto priemonės atitikties patikra

8.6.1. Gamybos atitikties bandymai gali būti atliekami naudojant komercinius degalus, kurių C3/C4 santykis patenka į etaloninių degalų atitinkamų santykių intervalą (jei tai SND), arba kurių Wobbe skaičius patenka tarp dviejų labiausiai besiskiriančių degalų rūšių atitinkamų etaloninių verčių (jei tai GD). Tokiu atveju tipo patvirtinimo institucijai pateikiama degalų analizė.

9. Eksploatacijos atitiktis

9.1. Įvadas

Šioje dalyje nustatomi eksploatuojamų transporto priemonių, kurių tipas patvirtintas pagal šią taisyklę, variklio išmetamų teršalų kiekio ir BDS (įskaitant ESKM) atitikties reikalavimai.

9.2. Eksploatacijos atitikties patikra

9.2.1. Tipo patvirtinimo institucija eksploatacijos atitiktį tikrina remdamasi visa gamintojo turima susijusia informacija, taikydama tą pačią metodiką kaip ir gamybos atitikties metodika, apibrėžta 1958 m. Susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Gamintojo pateiktos eksploatacijos stebėjimo ataskaitos gali būti papildytos tipo patvirtinimo institucijos ir susitariančiosios šalies priežiūros bandymų informacija.

9.2.2. Šios taisyklės 4 priedėlio App4/1 ir App4/2 paveiksluose parodyta eksploatacijos atitikties patikros metodika. Eksploatacijos atitikties patikros procedūra aprašyta šios taisyklės 5 priedėlyje.

9.2.3. Tipo patvirtinimo institucijai paprašius, gamintojas, teikdamas eksploatacijos atitikties kontrolei atlikti reikiamą informaciją, tipo patvirtinimo metu sutarta forma pateikia jai informaciją apie pretenzijas dėl garantijos, garantinių remonto darbų ir BDS sistemos gedimų, užregistruotų atliekant techninės priežiūros darbus. Pateikiant šią informaciją, išsamiai apibūdinamas su išmetamųjų teršalų kiekiu susijusių sudedamųjų dalių ir sistemų gedimų dažnumas ir esmė. Kiekvieno transporto priemonės modelio ataskaitos teikiamos ne rečiau kaip kartą per metus ir galioja 5 metus arba kol rida pasieks 100 000 km, priklausomai nuo to, kas įvyks greičiau.

9.2.4. Eksploatuojamų transporto priemonių šeimą apibrėžiantys parametrai

Eksploatuojamų transporto priemonių šeimą galima apibrėžti pagrindiniais projektiniais parametrais, kurie turi būti bendri visoms tos šeimos transporto priemonėms. Todėl gali būti laikoma, kad transporto priemonių tipai priklauso vienai eksploatuojamų transporto priemonių šeimai, jeigu jiems visiems būdingi toliau nurodyti parametrai arba jei šiems bendriems parametrams nustatyti leidžiamieji nuokrypiai nėra viršijami:

9.2.5. Informacijos reikalavimai

Eksploatacijos atitikties patikrą atlieka tipo patvirtinimo institucija, remdamasi gamintojo pateikta informacija. Pateikiant šią informaciją pirmiausia nurodoma:

informacija apie šių transporto priemonių, apie kurias gamintojas pateikia informaciją (jeigu to prašo tipo patvirtinimo institucija), tipo patvirtinimo išplėtimus, lauko sąlygomis atliktus remonto darbus ir (arba) transporto priemonių susigrąžinimą;

laikotarpis, per kurį buvo surinkta gamintojo informacija;

geografinį rajoną (-us), kuriame gamintojas surinko informaciją, ir

c)

per bandymus naudojamų degalų specifikacijas (pvz., etaloniniai bandymo degalai ar rinkoje parduodami degalai);

c)

priežastį (-is), dėl kurios transporto priemonė neįtraukta į imtį;

9.3. Eksploatuojamų transporto priemonių atranka atitikties patikrai

9.3.1. Gamintojo surinkta informacija turi būti pakankamai išsami, kad būtų užtikrinta galimybė įvertinti eksploatuojamų transporto priemonių charakteristikas įprastomis eksploatavimo sąlygomis. Gamintojo atliekama atranka turi apimti ne mažiau kaip dvi susitariančiąsias šalis, kuriose transporto priemonių eksploatavimo sąlygos iš esmės skiriasi. Parenkant susitariančiąsias šalis turi būti atsižvelgiama į tokius veiksnius, kaip degalų, aplinkos sąlygų, vidutinio greičio kelyje skirtumai, taip pat į važiavimo mieste ir (arba) greitkeliu skirtumus.

Į bandinių imtį šios taisyklės 3 priedėlio 2.2.1 punkto reikalavimus atitinkančios transporto priemonės įtraukiamos tik jeigu atliekami BDS ESKM bandymai.

9.3.2. Parinkdamas susitariančiąsias šalis, iš kurių bus atrenkamos transporto priemonės, gamintojas gali pasirinkti transporto priemones iš susitariančiosios šalies, kuri laikoma ypač reprezentatyvia. Tokiu atveju gamintojas tipo patvirtinimą suteikusiai patvirtinimo institucijai turi įrodyti, kad atranka yra reprezentatyvi (pvz., kad atitinkamos susitariančiosios šalies rinkoje per metus parduodama didžiausia dalis tos šeimos transporto priemonių). Jei, norint patikrinti transporto priemonių šeimą, reikia išbandyti daugiau kaip vieną mėginių partiją, kaip apibrėžta 9.3.5 punkte, antrosios ir trečiosios mėginių partijų transporto priemonių eksploatavimo sąlygos turi skirtis nuo pirmajai imčiai priklausančių transporto priemonių.

9.3.3. Išmetamųjų teršalų kiekio bandymai gali būti atliekami ne tai pačiai rinkai ar regionui, kuriame buvo atrinktos transporto priemonės, priskiriamoje bandymų laboratorijoje.

9.3.4. Gamintojas eksploatuojamos transporto priemonės variklio išmetamų teršalų kiekio atitikties bandymus atlieka nuolat, kad jie atitiktų konkrečiai eksploatuojamų transporto priemonių šeimai priklausančių tipų transporto priemonių gamybos ciklą. Eksploatacijos atitikties patikros atliekamos ne rečiau kaip kas 18 mėnesių. Jei tai yra transporto priemonių tipai, kurių patvirtinimo išplėtimas suteiktas nenustačius reikalavimo atlikti išmetamųjų teršalų kiekio bandymą, šis laikotarpis gali būti pratęstas iki 24 mėnesių.

9.3.5. Imties dydis

9.3.5.1. Jei taikoma šios taisyklės 4 priedėlyje (t. y. variklio išmetamų teršalų kiekiui) nustatyta statistinė metodika, mėginių partijų kiekis nustatomas pagal metines eksploatuojamų transporto priemonių šeimos pardavimo apimtis regioninės organizacijos teritorijoje (pvz., Europos Sąjungoje), kaip nustatyta 4 lentelėje.

4 lentelė

Imties dydis

per kalendorinius metus (atliekant variklio išmetamų teršalų kiekio bandymus),

9.3.5.2. ESK atveju atrenkamų bandinių partijų skaičius yra nurodytas 4 lentelėje ir pagrįstas patvirtintų transporto priemonių su ESK, kurios priskiriamos prie BDS sistemą turinčių transporto priemonių šeimos, skaičiumi (taikoma atranka).

Pirmuoju transporto priemonių, priskiriamų prie BDS turinčių transporto priemonių šeimos, atrankos laikotarpiu laikoma, kad atranka turi būti taikoma visų tipų patvirtintoms transporto priemonėms su ESK, priskiriamoms šeimai. Vėlesniais atrankos laikotarpiais atranka taikoma tik tų tipų transporto priemonėms, kurios anksčiau nebuvo išbandytos arba kurioms nuo ankstesnio atrankos laikotarpio yra taikomi patvirtinto tipo išplėtimai, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus.

Jeigu transporto priemonės yra priskiriamos transporto priemonių, kurių užregistruojama mažiau nei 5 000, šeimoms, kurioms atrankos laikotarpiu turi būti taikoma atranka, į bandinių partiją turi būti įtrauktos mažiausiai šešios transporto priemonės. Visų kitų transporto priemonių šeimų atveju bandinių partijoje turi būti mažiausia penkiolika atrinktų transporto priemonių.

Kiekviena bandinių partija turi tinkamai atitikti pardavimo modelį, t. y. bent jau įtraukiamos perkamiausio tipo transporto priemones (ne mažiau kaip 20 proc. visų tai šeimai priskiriamų transporto priemonių).

9.4. Tipo patvirtinimo institucija, remdamasi 9.2 punkte nurodyta patikra, priima vieną iš šių sprendimų arba imasi vieno iš šių veiksmų:

nusprendžia, kad to transporto priemonių tipo, eksploatuojamų transporto priemonių šeimos arba BDS turinčių transporto priemonių šeimos eksploatacijos atitiktis yra pakankama, ir nesiima papildomų veiksmų;

c)

Jeigu, remiantis ESKM patikros rezultatais, į bandinių partiją įtrauktos transporto priemonės atitinka šios taisyklės 1 priedėlio 6.1.2 punkto a arba b papunkčio bandymų kriterijus, tipo patvirtinimo institucija imasi šio punkto d papunktyje aprašytų papildomų veiksmų.

9.4.1. Kai laikoma, kad I tipo bandymai yra reikalingi patikrinti išmetamų teršalų kontrolės įtaisų atitiktį eksploatacijos našumo reikalavimams, tokie bandymai atliekami taikant bandymo metodiką, atitinkančią šios taisyklės 2 priedėlyje apibrėžtus statistinius kriterijus.

9.4.2. Patvirtinimo institucija, bendradarbiaudama su gamintoju, atrenka keletą transporto priemonių, kurių rida yra pakankama ir kurių eksploataciją galima tinkamai užtikrinti įprastomis sąlygomis. Su gamintoju tariamasi, kurios transporto priemonės turi būti atrinktos, ir jam leidžiama dalyvauti atliekant patvirtinamąją transporto priemonių patikrą.

9.4.3. Jei transporto priemonių išmetamųjų teršalų kiekis viršija ribines vertes, gamintojui leidžiama atlikti šių transporto priemonių patikras (netgi ardomojo pobūdžio), prižiūrint tipo patvirtinimo institucijai, kad būtų galima nustatyti galimas gedimų, dėl kurių gamintojas nėra kaltas, priežastis (pvz., benzino su švinu naudojimas iki bandymų dienos). Jei patikrų rezultatai patvirtina šias priežastis, minėti bandymų rezultatai neįtraukiami į atitikties patikrą.

10. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

10.1. Pagal šią taisyklę suteiktą transporto priemonės tipo patvirtinimą galima panaikinti, jeigu nesilaikoma 8.1 punkte išdėstytų reikalavimų arba jei su transporto priemone arba atrinktomis transporto priemonėmis atliktų bandymų, nurodytų 8.1.1 punkte, rezultatai neatitinka privalomųjų.

10.2. Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina patvirtinimą, kurį buvo anksčiau suteikusi, ji nedelsdama praneša apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims, naudodama šios taisyklės 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

11. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, jis turi apie tai pranešti tipo patvirtinimo institucijai. Tokį pranešimą gavusi institucija apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims, naudodama šios taisyklės 2 priede pateikto pranešimo blanko kopijas.

12. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

12.1. Bendrosios nuostatos

12.1.1. Nuo oficialios 07 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimo pagal šią taisyklę su 07 serijos pakeitimais.

12.1.2. Kaip apibrėžta šioje taisyklėje su 06 serijos pakeitimais, tipo patvirtinimo ir gamybos atitikties patikros nuostatos lieka galioti iki 12.2.1 ir 12.2.2 punktuose nurodytų datų.

12.2. Nauji tipo patvirtinimai

12.2.1. Nuo 2014 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys M arba N1 (I klasės) kategorijos transporto priemonėms, o N1 (II arba III klasės) ir N2 kategorijų transporto priemonės – nuo 2015 m. rugsėjo 1 d., naujo tipo transporto priemonėms EEK patvirtinimą suteikia tik jeigu jos atitinka:

12.2.2. Nuo 2015 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys M arba N1 (I klasės) kategorijos transporto priemonėms, o N1 (II arba III klasės) ir N2 kategorijų transporto priemonės – nuo 2016 m. rugsėjo 1 d., naujoms transporto priemonėms EEK patvirtinimą suteikia tik jeigu jos atitinka:

12.2.3. Nuo 2017 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys M arba N1 (I klasės) kategorijos transporto priemonėms, o N1 (II arba III klasės) ir N2 kategorijų transporto priemonės – nuo 2018 m. rugsėjo 1 d., naujo tipo transporto priemonėms EEK patvirtinimą suteikia tik jeigu jos atitinka:

12.2.4. Nuo 2018 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys M arba N1 (I klasės) kategorijos transporto priemonėms, o N1 (II arba III klasės) ir N2 kategorijų transporto priemonės – nuo 2019 m. rugsėjo 1 d., naujoms transporto priemonėms EEK patvirtinimą suteikia tik jeigu jos atitinka:

12.3. Specialiosios nuostatos

12.3.1. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali toliau suteikti transporto priemonių, kurios atitinka ankstesnės šios taisyklės serijos pakeitimus ar bet kurią šios taisyklės redakciją, patvirtinimus, jeigu šios transporto priemonės skirtos parduoti ar eksportuoti į šalis, kurių nacionalinės teisės aktuose nustatyti susiję reikalavimai.

13. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI

Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša techninių tarnybų, atsakingų už patvirtinimo bandymus, ir tipo patvirtinimo institucijų, kurios suteikia patvirtinimus ir kurioms turi būti siunčiami pranešimai apie kitose šalyse suteiktą tipo patvirtinimo ar patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą ar jo panaikinimo paliudijimą, pavadinimus ir adresus.

(1) Kaip apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, 2 punktas), www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) A patvirtinimas panaikintas. Remiantis šios taisyklės 05 serijos pakeitimais, draudžiama naudoti benziną su švinu.

(3) Žr. 1 išnašą.

(4) Skiriamieji 1958 m. Susitarimo šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3./Amend.3, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(5) Jei dvejopų degalų transporto priemonė yra pateikta kartu su mišrių degalų transporto priemone, taikomi abiejų bandymų reikalavimai.

(6) Ši nuostata yra laikina, vėliau bus pasiūlyti kiti reikalavimai dėl biodyzelino.

(7) Bus atliktas bandymas naudojant abiejų rūšių degalus. Turi būti naudojami 10 priede nurodyti bandomieji etaloniniai E75 degalai.

(8) Kai transporto priemonė varoma vandeniliu, apskaičiuojamas tik išmetamo azoto oksidų kiekis.

(9) Etaloniniai degalai – vidaus degimo varikliams skirtas vandenilis, kaip nurodyta 10a priede.

(10) Kibirkštinio uždegimo sistemos išmetamų kietųjų dalelių masės ir kiekio ribinės vertės taikomos tik transporto priemonėms, kuriose sumontuoti tiesioginio įpurškimo varikliai.

(11) Transporto priemonės su kibirkštinio uždegimo varikliu ir su slėginio uždegimo varikliu gamintojo nuožiūra gali būti bandomos naudojant atitinkamai E5/E10 ir B5/B7 degalus. Vis dėlto:

(12) Kibirkštinio uždegimo sistemos išmetamų kietųjų dalelių masės standartas taikomas tik transporto priemonėms su tiesioginio įpurškimo varikliais.

(13) Kol nepraėjo treji metai nuo šios taisyklės 12.2.1. ir 12.2.2 punktuose nurodytų datų, taikomų atitinkamai naujų tipų patvirtinimui ir naujoms transporto priemonėms, gamintojo nuožiūra tiesioginio įpurškimo KU varikliams taikoma 6,0 × 1012 #/km dydžio kietųjų dalelių kiekio ribinė vertė.

(An)

5. App2/1 lentelėje pateiktos kiekvieno dydžio imties teigiamo sprendimo (An) ir neigiamo sprendimo (Bn) ribinės vertės. Bandymų statistikos rezultatas yra santykis ; jis naudojamas siekiant nustatyti, ar partija pripažįstama tinkama, ar ne:

6.5.5. Tvarkos, kurios turi laikytis transporto priemonės savininkai, kad būtų pašalinta jų transporto priemonės neatitiktis, aprašas. Šiame apraše nurodoma data, nuo kurios galima taikyti taisomąsias priemones, apskaičiuotas laikas, per kurį dirbtuvės turi atlikti remontą, ir nurodoma vieta, kur tas remontas gali būti atliktas. Remontas atliekamas tinkamai ir per pagrįstą laiką nuo transporto priemonės pristatymo.

6.2. Taisomųjų priemonių planas tipo patvirtinimo institucijai pateikiamas ne vėliau kaip per 60 darbo dienų nuo 6.1 punkte nurodytos pranešimo datos. Tipo patvirtinimo institucija per 30 darbo dienų paskelbia, ar pritaria, ar nepritaria taisomųjų priemonių planui. Tačiau terminas pratęsiamas, kai gamintojas gali įrodyti kompetentingai tipo patvirtinimo institucijai, kad reikia daugiau laiko neatitikčiai ištirti, kad būtų galima pateikti taisomųjų priemonių planą.

4.1. Kai priimamas sprendimas, kad transporto priemones būtina patikrinti, jos atrenkamos po pirminio kondicionavimo pagal šio priedėlio 2 ir 3 dalių reikalavimus ir išbandomos atliekant išmetamųjų teršalų bandymus pagal šios taisyklės 4a priedą. Be šios taisyklės 4a priedo 6.3 punkte numatytų pirminio kondicionavimo ciklų, papildomai leidžiama taikyti tik tokius pirminio kondicionavimo ciklus, kurie atitinka įprasto vairavimo sąlygas.

3.2. Patikrinama, ar BDS veikia tinkamai. Visi BDS atmintinėje įrašyti veikimo trikčių indikatoriaus rodmenys užregistruojami ir atliekami būtini remonto darbai. Jeigu BDS veikimo trikčių indikatorius per transporto priemonės pirminio kondicionavimo ciklą užregistruoja veikimo triktį, gedimas gali būti nustatytas ir pašalintas. Bandymą galima pakartoti iš naujo, remiantis tos suremontuotos transporto priemonės rezultatais.

2.5. Transporto priemonės variklis arba pati transporto priemonė neturi būti iš esmės remontuoti be leidimo.

75, jei tai yra garavimo sistemų rodmenys, pagalbinių oro tiekimo sistemų rodmenys ir rodmenys, kuriems taikomas pagal šios taisyklės 11 priedo 1 priedėlio 7.3.2 punkto a, b arba c papunktį didinamas vardiklis (pvz., šaltojo paleidimo rodmenys, oro kondicionavimo sistemų rodmenys ir kt.), arba

2.2. Transporto priemonė turi būti nuvažiavusi ne mažiau kaip 15 000 km arba eksploatuota ne mažiau kaip 6 mėnesius (priklausomai nuo to, kas įvyks vėliau) ir ne daugiau kaip 100 000 km arba ne daugiau kaip 5 metus (priklausomai nuo to, kas įvyks anksčiau).

Atrinktos transporto priemonės pripažinimo tinkama kriterijai yra apibrėžti šio priedėlio 2.1–2.8 punktuose (dėl variklio išmetamų teršalų) ir 2.1–2.5 punktuose (dėl ESKM). Informacija yra renkama tikrinant transporto priemonę ir per pokalbį su savininku (vairuotoju). Informacija yra renkama tikrinant transporto priemonę ir per pokalbį su savininku (vairuotoju).

(1) Kiekvienos transporto priemonės atveju „tarpinė zona“ nustatoma taip: transporto priemonė turi atitikti 3.2.1 punkto sąlygas, be to, to paties kontroliuojamo teršalo pamatuota vertė turi būti mažesnė nei ribinė vertė, nustatyta tam pačiam kontroliuojamam teršalui, pateikta šios taisyklės 5.3.1.4 punkto 1 lentelėje ir padauginta iš 2,5.

c)

3.3. Nustačius, kad transporto priemonės išmetamų teršalų kiekis viršija normas, reikia nustatyti per didelio išmetamų teršalų kiekio priežastį.

3.2.3.4. Jei yra pasiektas didžiausias leidžiamas imties dydis ir rasta ne daugiau kaip viena šios dalies reikalavimus atitinkanti transporto priemonė (kai per didelio išmetamųjų teršalų kiekio priežastis ta pati), laikoma, kad imtis atitinka šio priedėlio 3 dalies reikalavimus.

3.2.3.2. Jei daugiau kaip viena transporto priemonė atitinka šios dalies sąlygą, o tipo patvirtinimo institucija nustato, kad per didelio išmetamųjų teršalų kiekio priežastis yra ta pati, gamintojas informuojamas, kad imtis buvo atmesta, pateikiamos tokio sprendimo priežastys ir taikomas šios taisyklės 3 priedėlio 6 dalyje aprašytas taisomųjų priemonių planas.

3.2.3.1. Jei transporto priemonė atitinka šios dalies sąlygas, tipo patvirtinimo institucija nustato per didelio teršalų kiekio išmetimo priežastį; tada atsitiktine tvarka iš imties paimama kita transporto priemonė.

3.2.2.4. Jei yra pasiektas didžiausias leidžiamas imties dydis ir rasta ne daugiau kaip viena šios dalies reikalavimus atitinkanti transporto priemonė (kai per didelis teršalų kiekis išmetamas dėl tos pačios priežasties), laikoma, kad imtis atitinka šio priedėlio 3 dalies reikalavimus.

3.2.2.2.2. Jei tipo patvirtinimo institucija ir gamintojas negali bendrai sutarti dėl kurios nors transporto priemonės per didelio išmetamųjų teršalų kiekio priežasties arba dėl to, ar daugiau kaip vienai transporto priemonei būdinga ta pati priežastis, atsitiktine tvarka iš imties paimama kita transporto priemonė, jei dar nėra pasiektas didžiausias leidžiamas imties dydis.

3.2.2.2.1. Jei tipo patvirtinimo institucija ir gamintojas sutinka, kad per didelio išmetamųjų teršalų kiekio priežastis yra ta pati, laikoma, kad imtis neišlaikė bandymo ir turi būti taikomas šios taisyklės 3 priedėlio 6 dalyje aprašytas taisomųjų priemonių planas.

3.2.2.2. Kai šios dalies sąlygą atitinka daugiau kaip viena transporto priemonė, tipo patvirtinimo institucija ir gamintojas nustato, ar abi transporto priemonės išmeta per daug teršalų dėl tos pačios priežasties.

3.2.2.1. Jei transporto priemonė atitinka šios dalies sąlygas, turi būti nustatyta per didelio išmetamųjų teršalų kiekio priežastis ir atsitiktine tvarka iš imties atrinkta kita transporto priemonė.

2. Gamintojas surenka visą būtiną informaciją, kad galėtų laikytis šio priedo reikalavimų. Be to, tipo patvirtinimo institucija gali atsižvelgti į informaciją, gautą vykdant priežiūros programas.

Gamintojai užtikrina, kad išmetamųjų teršalų kontrolės sistema visada atliktų išmetamųjų teršalų kontrolės funkciją visomis aplinkos sąlygomis, ypač esant žemai aplinkos temperatūrai. Tai apima priemones, neleidžiančias reagentui visiškai užšalti, transporto priemonei stovint nenaudojamai iki 7 parų, kai lauko temperatūra 258 K (– 15 °C), o reagento bakelis pripildytas 50 proc. Reagentui užšalus, gamintojas turi užtikrinti, kad reagentas būtų parengtas naudoti per 20 minučių po transporto priemonės užvedimo, kai temperatūra reagento bakelyje 258 K (– 15 °C), ir taip užtikrinti, kad išmetamųjų teršalų kontrolės sistema tinkamai veiktų.

9.6. Instrukcijose paaiškinama, kaip veikia vairuotojo perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos. Be to, paaiškinami perspėjimo sistemos nepaisymo ir reagento nepapildymo padariniai.

9.5. Instrukcijose nurodoma, kad transporto priemonės naudojimas be reagento, reikalingo išmetamųjų teršalų kiekiui sumažinti, gali būti laikomas nusikalstama veika.

9.3. Instrukcijose nurodoma, ar transporto priemonės naudotojas turi papildyti suvartojamųjų reagentų prieš įprastą techninę priežiūrą arba po jos. Instrukcijose nurodoma, kaip vairuotojas turėtų papildyti reagento bakelį. Be to, pateikiama informacija apie galimas tokio tipo transporto priemonės reagento sąnaudas ir reagento papildymo dažnumą.

8.4. Visiškai įsijungus raginimo imtis priemonių sistemai ir išjungus transporto priemonę, raginimo imtis priemonių sistema išsijungia tik tada, kai reagento papildoma tiek, kiek vidutiniškai sunaudojama transporto priemonei nuvažiuojant 2 400 km, arba kai pašalinami šio priedėlio 4, 5 arba 6 dalyje nurodyti gedimai. Atlikus remontą ir pašalinus su BDS susijusį gedimą, kaip nurodyta 7.2 dalyje, raginimo imtis priemonių sistema gali būti paleista per BDS nuoseklųjį prievadą (pvz., naudojant įprastą skaitytuvą), kad transporto priemonę būtų galima užvesti pakartotinai autodiagnostikos tikslais. Norint patikrinti, ar remontas buvo sėkmingas, transporto priemone galima nuvažiuoti ne daugiau kaip 50 km. Raginimo imtis priemonių sistema vėl visiškai įsijungia, jei atlikus šį patikrinimą gedimas išlieka.

8.3.4. Pagal „veikimo savybių ribojimo“ būdą, įsijungus raginimo imtis priemonių sistemai, apribojamas transporto priemonės greitis. Greičio ribojimo lygis vairuotojui turi būti aiškiai pastebimas ir toks, kad gerokai sumažėtų didžiausias transporto priemonės greitis Šis ribojimas pradedamas taikyti pamažu arba užvedus variklį Prieš pat variklio pakartotinio užvedimo blokavimą transporto priemonės greitis neturi viršyti 50 km/h. Pakartotinai užvesti variklį neleidžiama iš karto po to, kai ištuštėja reagento bakelis arba kai nuo raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo nuvažiuojamas didesnis atstumas nei transporto priemonė nuvažiuoja su pilnu degalų baku (taikoma pirmiau įvykdyta sąlyga).

8.3.1. Taikant „variklio pakartotinio užvedimo blokavimo po tam tikro užvedimų skaičiaus“ būdą tada, kai įsijungia raginimo imtis priemonių sistema, leidžiama užvesti variklį tam tikrą skaičių kartų arba nuvažiuoti tam tikrą atstumą. Į šį skaičių neįskaitomi variklio kontrolės sistemos, pvz., „start–stop“ sistemų, variklio užvedimo atvejai. Pakartotinai užvesti variklį neleidžiama iš karto po to, kai reagento bakelis ištuštėja arba kai nuo raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo nuvažiuojamas didesnis atstumas nei transporto priemonė nuvažiuoja su pilnu degalų baku (taikoma pirmiau įvykdyta sąlyga).

8.2. Raginimo imtis priemonių sistema įsijungia ne vėliau nei reagentas bakelyje pasiekia tokį lygį, kurio užtenka vidutiniam atstumui, kurį transporto priemonė nuvažiuoja su pilnu degalų baku. Be to, atsižvelgiant į azoto oksidų stebėjimo būdą, sistema turi įsijungti 4, 5 arba 6 dalyje nurodytų gedimų atveju. Nustačius, kad reagento bakelis yra tuščias, taip pat 4, 5 arba 6 dalyje nurodytų gedimų atveju, pradedami vykdyti 7 dalyje nustatyti informacijos apie gedimus saugojimo reikalavimai

7.2. Be to, su techniniais gedimais susijusioms reagento dozavimo sistemos veikimo triktims (pvz., mechaniniams arba elektros sistemos gedimams) taikomi šios taisyklės 11 priede nustatyti BDS reikalavimai.

7.1. Kai pateikiama nuoroda į šią dalį, tai reiškia, kad turi būti saugomas neištrinamas parametrų identifikatorius (toliau – PID), rodantis raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo priežastį ir transporto priemonės ridą, nuvažiuotą, kol ji yra įsijungusi. Transporto priemonėje PID įrašai saugomi ne mažiau kaip 800 dienų arba tol, kol transporto priemonė nuvažiuos 30 000 km. PID duomenis turi būti galima gauti per nuoseklųjį standartizuotos diagnostinės jungties prievadą, pateikiant įprastą skaitytuvo užklausą pagal šios taisyklės 11 priedo 1 priedėlio 6.5.3.1 punkto nuostatas. PID duomenys susiejami su bendra transporto priemonės eksploatavimo, kai nutiko minėtas įvykis, trukme, taikant ne mažesnę kaip 300 dienų arba 10 000 km paklaidą.

5.4. Jeigu vidutinės reagento sąnaudos ir variklio sistemai būtinos vidutinės reagento sąnaudos per 30 minučių transporto priemonės eksploatavimo laikotarpį skiriasi daugiau kaip 50 proc., turi įsijungti pirmiau 3 dalyje nurodyta vairuotojo perspėjimo sistema, pateiksianti pranešimą su atitinkamu perspėjimu (pvz., „karbamido tirpalo dozavimo triktis“, „AdBlue dozavimo triktis“, „reagento dozavimo triktis“). Jei reagento sąnaudos nesureguliuojamos po perspėjimo sistemos įsijungimo nuvažiavus 50 km, taikomi toliau 8 dalyje nustatyti vairuotojo raginimo imtis priemonių reikalavimai.

5.2. Turi būti sudaryta galimybė per nuoseklųjį standartizuotos diagnostinės jungties prievadą gauti vidutinių reagento sąnaudų ir variklio sistemai būtinų vidutinių reagento sąnaudų duomenis. Duomenys teikiami apie visą paskutinį 2 400 km ridos laikotarpį

3.4.4.5. Energija: … (jei akumuliatorius: įtampa ir galia Ah per 2 h; jei kondensatorius: J) …

3.2.12.2.7.6.1. Per transporto priemonės pradinį tipo patvirtinimą taikytų pirminio kondicionavimo ciklų tipo ir skaičiaus aprašymas.

3.2.4.2.3.3. Didžiausias tiekiamų degalų kiekis (9) (12) … mm3 per vieną taktą arba ciklas, kai variklio sukimosi dažnis (9) (12) … min– 1, arba charakteristikų diagrama: …

2.6. Parengtos eksploatuoti transporto priemonės kėbulo ir, nepriklausančio M1 kategorijai vilkiko atveju, sukabintuvo, jei jį įrengė gamintojas, masė arba važiuoklės ar važiuoklės su kabina masė, be kėbulo ir (arba) sukabintuvo, jeigu gamintojas neįrengia kėbulo ir (arba) sukabintuvo (įskaitant skysčius, įrankius, atsarginį ratą, jei yra, ir vairuotoją bei, jei tai yra autobusai ir tolimojo susisiekimo autobusai, įgulos nario masė, jeigu transporto priemonėje yra sėdynė įgulos nariui) (4) (didžiausia ir mažiausia kiekvieno varianto masė): …

Per transporto priemonės pradinį tipo patvirtinimą naudoto BDS bandymo ciklo (atsižvelgiant į BDS stebimą sudedamąją dalį) tipo aprašas.

Per transporto priemonės pradinį tipo patvirtinimą taikytų pirminio kondicionavimo ciklų tipo ir skaičiaus aprašymas.

2.4.2. Bandymai greitėjimo be apkrovos režimu

CO vertė

CO (mg/km)

IV tipas … g per bandymą

CO

1.14.4. Per I tipo bandymą naudotų padangų riedėjimo perimetras:

Pateiktu prie transporto priemonės pagal šios taisyklės 4 dalį pritvirtintu patvirtinimo ženklu parodoma, kad atitinkamas transporto priemonių tipas buvo patvirtintas Jungtinėje Karalystėje (E11) pagal Taisyklę Nr. 83; patvirtinimo numeris – 2439. Šis ženklas rodo, kad patvirtinimas buvo suteiktas pagal šios taisyklės su 07 serijos pakeitimais reikalavimus. Be to, pridedama X raidė reiškia, kad transporto priemonė priklauso N1 kategorijos II klasės transporto priemonėms, atitinkančioms A3/1 lentelėje nurodytus išmetamųjų teršalų kiekio ir BDS standartus.

Ant patvirtinimo ženklo, kuris suteiktas ir pritvirtintas prie transporto priemonės pagal šios taisyklės 4 dalį, be tipo patvirtinimo numerio nurodoma pagal šio priedo A3/1 lentelę priskirta abėcėlės raidė, nurodanti transporto priemonės kategoriją ir klasę, kuriomis apsiriboja šis patvirtinimas.

4a PRIEDAS

I tipo bandymas

(Išmetamųjų teršalų kiekio patikra po šaltojo paleidimo)

1. TAIKYMAS

Šiuo priedu pakeičiamas ankstesnis šios taisyklės 4 priedas.

2. ĮVADAS

Šiame priede aprašoma I tipo bandymo metodika, apibrėžta šios taisyklės 5.3.1 punkte. Kai naudojami etaloniniai degalai yra SND arba GD/biometanas, papildomai taikomos šios taisyklės 12 priedo nuostatos.

3. BANDYMO SĄLYGOS:

3.1. Aplinkos sąlygos

3.1.1. Bandymo patalpos temperatūra per bandymą turi būti 293–303 K (20–30 °C). Bandymo patalpos arba variklio įsiurbiamo oro absoliutusis drėgnis (H) turi būti toks, kad:

5,5 ≤ H ≤ 12,2 (g H2O viename kg sauso oro)

Išmatuojamas absoliutusis drėgnis (H).

Matuojama ši temperatūra:

bandymo kameros aplinkos oro;

praskiedimo ir mėginių ėmimo sistemos temperatūra, nustatyta išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistemoms, apibrėžtoms šio priedo 2–5 priedėliuose.

Išmatuojamas atmosferos slėgis.

3.2. Bandomoji transporto priemonė

3.2.1. Transporto priemonės mechaninė būklė turi būti gera. Ji turi būti įvažinėta ir iki bandymo nuvažiavusi ne mažiau kaip 3 000 km.

3.2.2. Išmetimo įtaisas turi būti sandarus, kad surenkamų dujų kiekis būtų lygus iš variklio išmetamų dujų kiekiui.

3.2.3. Gali būti patikrintas įsiurbimo sistemos sandarumas, kad karbiuratoriaus veikimui neturėtų įtakos atsitiktinai įtrauktas oras.

3.2.4. Variklio ir transporto priemonės valdiklių nustatymai turi būti tokie, kokius nurodo gamintojas. Šis reikalavimas taip pat taikomas, visų pirma, tuščiosios eigos nustatymams (sūkių skaičiui ir anglies monoksido kiekiui išmetamosiose dujose), šaltojo užvedimo įtaisui ir išmetamųjų dujų valymo sistemai.

3.2.5. Bandomoje transporto priemonėje arba lygiavertėje transporto priemonėje prireikus turi būti įtaisytas įrenginys, kuriuo būtų galima matuoti būdinguosius parametrus, kurių reikia važiuoklės dinamometrui nustatyti pagal šio priedo 5 dalį.

3.2.6. Už bandymus atsakinga techninė tarnyba gali patikrinti, ar transporto priemonės naudojimo charakteristikos atitinka nurodytąsias gamintojo, ar ja galima važiuoti įprastomis sąlygomis ir, svarbiausia, ar ją galima užvesti, kai variklis yra šaltas arba įšilęs.

3.2.7. Bandymo ciklo metu įjungiami transporto priemonės dienos žibintai, apibrėžti Taisyklės Nr. 48 2 dalyje. Bandomoje transporto priemonėje įrengiama dienos žibintų sistema, kurios elektros energijos sąnaudos yra didžiausios iš visų dienos žibintų sistemų, gamintojo įrengiamų tose transporto priemonėse, kurių grupei priklauso reprezentatyvi patvirtinto tipo transporto priemonė. Gamintojas tipo patvirtinimo institucijoms šiuo atveju pateikia atitinkamus techninius dokumentus.

3.3. Bandymo degalai

3.3.1. Bandymui naudojami šios taisyklės 10 priede arba 10a priede apibūdinti atitinkami etaloniniai degalai.

3.3.2. Transporto priemonės, kurios varomos benzinu, SND arba GD/biometanu, bandomos pagal šios taisyklės 12 priedą naudojant atitinkamus etaloninius degalus, kaip apibrėžta šios taisyklės 10 priede arba 10a priede.

3.4. Transporto priemonės montavimas

3.4.1. Per bandymą transporto priemonė turi būti daugmaž horizontalioje padėtyje, kad būtų išvengta bet kokio neįprasto degalų pasiskirstymo.

3.4.2. Virš transporto priemonės kintamu greičiu pučiama oro srovė. Pūstuvo pūtimo greitis turi atitikti veikimo intervalą nuo 10 km/h bent iki didžiausio per bandymo ciklą naudojamo greičio. 10–50 km/h intervale oro linijinis greitis ties pūstuvo pūtimo anga neturi skirtis nuo atitinkamo būgno greičio daugiau kaip ±5 km/h. Didesnio nei 50 km/h greičio intervale oro linijinis greitis neturi skirtis nuo atitinkamo būgno greičio daugiau kaip ±10 km/h. Kai būgno greitis yra mažesnis kaip 10 km/h, oro greitis gali būti nulinis.

Minėtas oro greitis nustatomas kaip vidutinė vertė, apskaičiuota keliuose matavimo taškuose:

a) kurie, pūstuvų su stačiakampėmis išleidimo angomis atveju, yra išsidėstę kiekvieno stačiakampio, padalinančio pūstuvo išleidimo angą į 9 sritis (padalinančio pūstuvo išleidimo angos horizontalius ir vertikalius kraštus į 3 lygias dalis), centre. Centrinė sritis nematuojama (kaip nurodyta tolesnėje schemoje);

b) apskritų pūstuvų atveju, išleidimo anga padalinama į 8 lygius lankus vertikaliomis, horizontaliomis ir 45° linijomis. Matavimo taškai išsidėstę kiekvieno lanko centrinėje radialinėje linijoje (22,5°) spindulio, kuris lygus dviems viso spindulio trečdaliams, atstumu (kaip parodyta tolesnėje schemoje).

Šie matavimai atliekami, kai priešais ventiliatorių nėra transporto priemonės ar kito trukdančio objekto.

Linijiniam oro greičiui matuoti naudojamas prietaisas turi būti padėtas 0–20 cm atstumu nuo pūtimo angos.

Galutinės pasirinkto pūstuvo charakteristikos turi būti tokios:

a) plotas: bent 0,2 m2;

b) apatinio krašto aukštis virš žemės: apytiksliai 0,2 m;

c) atstumas nuo transporto priemonės priekio: apytiksliai 0,3 m.

Gamintojui paprašius ir tipo patvirtinimo institucijai pritarus galima keisti aušinimo ventiliatoriaus aukštį ir šoninę padėtį.

Pirmiau aprašytais atvejais aušinimo ventiliatoriaus padėties ir konfigūracijos duomenys nurodomi patvirtinimo bandymų ataskaitoje ir naudojami gamybos atitikties ir eksploatavimo atitikties bandymų tikslais.

4. BANDYMŲ ĮRANGA

4.1. Važiuoklės dinamometras

Važiuoklės dinamometro reikalavimai pateikti šio priedo 1 priedėlyje.

4.2. Išmetamųjų teršalų skiedimo sistema

Išmetamųjų teršalų skiedimo sistemos reikalavimai pateikti šio priedo 2 priedėlyje.

4.3. Išmetamųjų dujų mėginių ėmimas ir analizė

Išmetamųjų dujų mėginių ėmimo ir analizės įrangos reikalavimai pateikti šio priedo 3 priedėlyje.

4.4. Išmetamųjų kietųjų dalelių masės (PM) matavimo įranga

Kietųjų dalelių masės mėginių ėmimo ir matavimo reikalavimai pateikti šio priedo 4 priedėlyje.

4.5. Išmetamųjų kietųjų dalelių (PN) kiekio matavimo įranga

Kietųjų dalelių kiekio mėginių ėmimo ir matavimo reikalavimai pateikti šio priedo 5 priedėlyje.

4.6. Bendra bandymų kameros įranga

Toliau nurodyta temperatūra matuojama ±1,5 K tikslumu:

a) bandymo kameros aplinkos oro;

b) į variklį įsiurbiamo oro;

c) skiedimo ir mėginių ėmimo sistemos temperatūra, kaip reikalaujama išmetamųjų teršalų kiekio matavimo sistemoms, apibrėžtoms šio priedo 2–5 priedėliuose.

Atmosferos slėgis matuojamas ±0,1 kPa tikslumu.

Absoliutusis drėgnis (H) matuojamas ±5 proc. tikslumu.

5. TRANSPORTO PRIEMONĖS KELIO APKROVOS NUSTATYMAS

5.1. Bandymo metodika

Transporto priemonės kelio apkrovos matavimo metodika aprašyta šio priedo 7 priedėlyje.

Šios metodikos taikyti nereikalaujama, jeigu važiuoklės dinamometro apkrova nustatoma remiantis standartine transporto priemonės mase.

6. IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO BANDYMO METODIKA

6.1. Bandymo ciklas

Veikimo ciklas, sudarytas iš pirmosios dalies (miesto ciklas) ir antrosios dalies (užmiesčio ciklas), pateiktas A4a/1 paveiksle. Atliekant visą bandymą paprastasis miesto ciklas vykdomas keturis kartus, vėliau atliekama antroji dalis.

6.1.1. Paprastasis miesto ciklas

Bandymo ciklo pirmą dalį sudaro 4 kartus atliekamas paprastasis miesto ciklas, apibūdintas A4a/1 lentelėje, pavaizduotas A4a/2 paveiksle ir trumpai apibūdintas toliau.

Atskiri etapai:

Laikas (s) proc. Tuščioji eiga 60 30,8 35,4 Lėtėjimas, sankaba išjungta 9 4,6 Pavarų perjungimas 8 4,1 Greitėjimas 36 18,5 Pastovus greitis 57 29,2 Lėtėjimas 25 12,8 Iš viso 195 100

Pagal pavarų naudojimą:

Laikas proc. Tuščioji eiga 60 30,8 35,4 Lėtėjimas, sankaba išjungta 9 4,6 Pavarų perjungimas 8 4,1 Pirmoji pavara 24 12,3 Antroji pavara 53 27,2 Trečioji pavara 41 21 Iš viso 195 100

Bendra informacija:

vidutinis greitis per bandymą: 19 km/h; efektyvusis veikimo laikas: 195 s; teorinis per ciklą nuvažiuojamas atstumas: 1,013 km; per keturis ciklus nuvažiuojamas lygiavertis atstumas: 4,052 km.

6.1.2. Papildomas miesto ciklas

Bandymo ciklo antrą dalį sudaro užmiesčio ciklas, apibrėžtas A4a/2 lentelėje, pavaizduotas A4a/3 paveiksle ir trumpai apibūdintas toliau.

Atskiri etapai:

Laikas proc. Tuščioji eiga 20 5,0 Lėtėjimas, sankaba išjungta 20 5,0 Pavaros perjungimas 6 1,5 Greitėjimas 103 25,8 Pastovus greitis 209 52,2 Lėtėjimas 42 10,5 Iš viso 400 100

Pagal pavarų naudojimą:

Laikas proc. Tuščioji eiga 20 5,0 Lėtėjimas, sankaba išjungta 20 5,0 Pavaros perjungimas 6 1,5 Pirmoji pavara 5 1,3 Antroji pavara 9 2,2 Trečioji pavara 8 2 Ketvirtoji pavara 99 24,8 Penktoji pavara 233 58,2 Iš viso 400 100

Bendra informacija:

vidutinis greitis per bandymą: 62,6 km/h; efektyvusis veikimo laikas: 400 s; teorinis per ciklą nuvažiuojamas atstumas: 6,955 km; didžiausias greitis: 120 km/h; didžiausias greitėjimas: 0,833 m/s2; didžiausias lėtėjimas: – 1,389 m/s2.

6.1.3. Pavarų dėžės naudojimas

6.1.3.1. Jei pirmąja pavara pasiekiamas ne didesnis kaip 15 km/h greitis, miesto ciklui (pirmoji dalis) naudojama antroji, trečioji ir ketvirtoji pavaros, o užmiesčio ciklui (antroji dalis) – antroji, trečioji, ketvirtoji ir penktoji pavaros. Antroji, trečioji ir ketvirtoji pavaros taip pat gali būti naudojamos miesto ciklui (pirmoji dalis), o antroji, trečioji, ketvirtoji ir penktoji pavaros – užmiesčio ciklui (antroji dalis), kai gamintojo instrukcijose rekomenduojama lygioje vietoje pradėti važiuoti antrąja pavara, arba kai pirmoji pavara apibrėžiama kaip atsarginė pavara, skirta važiuoti bekele arba vilkti.

Per veikimo ciklą greitėjimo ir didžiausio greičio verčių nepasiekiančios transporto priemonės turi važiuoti su iki galo nuspaustu akceleratoriaus valdikliu, kol vėl pasieks reikalingą eksploatavimo kreivę. Nuokrypiai nuo veikimo ciklo registruojami bandymo ataskaitoje.

Transporto priemonės su pusiau automatinėmis pavarų dėžėmis bandomos naudojant pavaras, kurios paprastai naudojamos važiuojant, o pavarų perjungimo svirtis naudojama pagal gamintojo instrukcijas.

6.1.3.2. Transporto priemonės su automatinėmis pavarų dėžėmis bandomos įjungus aukščiausią (važiavimo) pavarą. Akceleratorius naudojamas taip, kad greitėjimas būtų kuo tolygesnis ir įvairios pavaros būtų įjungiamos įprasta tvarka. Be to, šio priedo A4a/1 ir A4a/2 lentelėse nurodyti pavarų perjungimo momentai netaikomi; greitėjimas turi tęstis per visą laikotarpį, kurį rodo tiesi linija, jungianti kiekvieno tuščiosios eigos laikotarpio pabaigą su kito pastovaus greičio laikotarpio pradžia Taikomi leidžiamieji nuokrypiai, pateikti 6.1.3.4 ir 6.1.3.5 punktuose.

6.1.3.3. Transporto priemonės su greitinančiąja pavara, kurią gali įjungti vairuotojas, bandomos tos pavaros nenaudojant miesto cikle (pirmoji dalis), o užmiesčio cikle (antroji dalis) ji naudojama.

6.1.3.4. Greitėjimo, pastovaus greičio ir lėtėjimo metu (kai naudojami transporto priemonės stabdžiai) leidžiamas ±2 km/h nuokrypis tarp rodomo greičio ir teorinio greičio. Jei transporto priemonė greičiau lėtėja nenaudojant stabdžių, taikomi tik toliau pateikti 6.4.4.3 punkto reikalavimai. Didesni nei nurodytieji nuokrypiai leidžiami keičiantis etapams, jei kiekvienu atveju tai netrunka ilgiau kaip 0,5 s.

6.1.3.5. Laiko leidžiamasis nuokrypis yra ±1,0 s. Pirmiau nurodyti leidžiamieji nuokrypiai vienodai galioja kiekvieno pavaros perjungimo laikotarpio pradžioje ir pabaigoje taikant miesto ciklą (pirmoji dalis) ir užmiesčio ciklo (antroji dalis) 3, 5 ir 7 etapuose. Reikėtų pažymėti, kad suteiktos dvi sekundės yra skirtos ir pavaroms perjungti ir prireikus nuokrypiams nuo ciklo laiko reikalavimų pataisyti.

6.2. Pasiruošimas bandymui

6.2.1. Apkrovos ir inercijos nustatymas

6.2.1.1. Apkrovos nustatymas taikant transporto priemonės važiavimo keliu bandymą

Dinamometras sureguliuojamas taip, kad bendra besisukančių masių inercijos jėga didintų inerciją ir kitas kelio apkrovos jėgas, veikiančias keliu važiuojančią transporto priemonę. Šios apkrovos nustatymo priemonės yra aprašytos šio priedo 5 dalyje.

Dinamometras su nekintama apkrovos kreive: apkrovos imitatorius turi būti nustatytas sugerti galią, suteikiamą varomiesiems ratams esant pastoviam 80 km/h greičiui, o sugeriama energija registruojama esant 50 km/h greičiui.

Dinamometras su kintama apkrovos kreive: apkrovos imitatorius turi būti nustatytas sugerti galią, suteikiamą varomiesiems ratams esant pastoviam 120 km/h, 100 km/h, 80 km/h, 60 km/h, 40 km/h ir 20 km/h greičiui.

6.2.1.2. Apkrovos nustatymas pagal transporto priemonės standartinę masę

Sutikus gamintojui, gali būti taikomas pateiktas metodas.

Stabdžiai sureguliuojami taip, kad sugertų varomuosius ratus veikiančią apkrovą, esant pastoviam 80 km/h greičiui, pagal A4a/3 lentelę.

Jei dinamometru negalima pasiekti atitinkamos lygiavertės inercijos, turi būti naudojama didesnė vertė, artimiausia transporto priemonės standartinei masei.

Transporto priemonių, (išskyrus lengvuosius automobilius), kurių standartinė masė didesnė nei 1 700 kg, arba visus varomuosius ratus turinčių transporto priemonių galios vertės, pateiktos A4a/3 lentelėje, dauginamos iš koeficiento 1,3.

6.2.1.3. Taikomas metodas ir gautos vertės (lygiavertė inercija – būdingasis nustatymo parametras) įrašomi į bandymo ataskaitą.

6.2.2. Pirminio bandymo ciklai

Turėtų būti atliekami pirminiai bandymo ciklai, jei būtina nustatyti, kaip geriausiai įjungti akceleratoriaus ir stabdžių valdiklius, kad ciklas būtų kuo panašesnis į teorinį ciklą nepažeidžiant nustatytų ribų, kurių laikantis atliekamas ciklas.

6.2.3. Padangų slėgis

Slėgis padangose turi būti toks, kokį yra nurodęs gamintojas ir koks buvo atliekant pirminį važiavimo keliu bandymą, skirtą stabdžiams sureguliuoti. Tačiau jei dinamometrą sudaro du ritiniai, slėgis padangose gali būti padidintas iki 50 proc. Bandymo ataskaitoje registruojamas tikrasis naudotas slėgis.

6.2.4. Foninių kietųjų dalelių masės matavimas

Galima nustatyti foninių kietųjų dalelių lygį skiedimo ore leidžiant filtruotą skiedimo orą per kietųjų dalelių filtrus. Tai gali būti daroma toje pačioje vietoje, kurioje imamas kietųjų dalelių mėginys. Vienas matavimas gali būti atliktas prieš bandymą arba po jo. Kietųjų dalelių matavimai gali būti tikslinami atimant foninių kietųjų dalelių indėlį iš skiedimo sistemos. Leidžiamoji foninių kietųjų dalelių lygio vertė turi būti ≤ 1 mg/km (arba lygiavertė masė filtre). Jeigu foninė vertė viršija šį lygį, naudojama nustatytoji 1 mg/km vertė (arba lygiavertė masė filtre). Jeigu atėmus foninių kietųjų dalelių lygio vertę gaunamas neigiamas rezultatas, kietųjų dalelių masės rezultatas laikomas lygiu nuliui.

6.2.5. Foninių kietųjų dalelių kiekio matavimas

Atimta foninių kietųjų dalelių kiekio vertė gali būti nustatoma imant skiedimo oro mėginį už kietųjų dalelių ir angliavandenilių filtrų, kietųjų dalelių kiekio matavimo sistemos kryptimi. Tipo patvirtinimo atveju neleidžiama tikslinti foninių kietųjų dalelių kiekio matavimų, bet, gamintojo prašymu, tai leidžiama atlikti gamybos atitikties ir eksploatacijos atitikties tikslais, jeigu yra duomenų, kad tunelyje esančių kietųjų dalelių indėlis yra didelis.

6.2.6. Kietųjų dalelių masės filtro atranka

Mišraus ciklo metu, tiek miesto, tiek užmiesčio etapais, naudojamas vienas kietųjų dalelių filtras be atsarginio filtro.

Poriniai kietųjų dalelių filtrai (vienas miesto etapui, kitas užmiesčio etapui) gali būti naudojami be atsarginių filtrų tik jeigu priešingu atveju nuo išmetamųjų teršalų bandymo pradžios iki pabaigos tikėtinas slėgio kryčio padidėjimas visame mėginių filtre būtų didesnis kaip 25 kPa.

6.2.7. Kietųjų dalelių masės filtro paruošimas

6.2.7.1. Iki bandymo likus bent 2 val., bet ne daugiau nei 80 val., kietųjų dalelių mėginių filtrai turi būti kondicionuojami (temperatūros ir drėgnio požiūriu) oro kondicionavimo kameroje atvirame ir nuo dulkių apsaugotame inde. Po šio kondicionavimo švarūs kondicionuoti filtrai pasveriami ir saugomi iki pat jų panaudojimo pradžios. Jei filtrai nepanaudojami per valandą nuo išėmimo iš svėrimo kameros, jie pasveriami iš naujo.

6.2.7.2. Vietoje vienos valandos galima nustatyti aštuonių valandų trukmę, jeigu laikomasi vienos arba abiejų šių sąlygų:

6.2.7.2.1. stabilizuotas filtras įdedamas į sandarų filtrų dėklą užkištais galais ir ten laikomas arba

6.2.7.2.2. jis įdedamas į sandarų filtrų dėklą, kuris po to iš karto dedamas į mėginių ėmimo liniją, kuria neteka srautas.

6.2.7.3. Įjungiama ir mėginių ėmimui parengiama kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistema.

6.2.8. Pasiruošimas kietųjų dalelių kiekio matavimui

6.2.8.1. Įjungiama ir mėginių ėmimui parengiama kietųjų dalelių specifinio skiedimo sistema ir matavimo įranga.

6.2.8.2. Remiantis šio priedo 5 priedėlio 2.3.1 ir 2.3.3 punktais, prieš bandymą (-us), patvirtinama, kad kietųjų dalelių skaitiklis ir kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso elementai veikia tinkamai.

Prieš kiekvieną bandymą ir kasdien kietųjų dalelių skaitiklio veikimas išbandomas esant nuliui artimoms vertėms ir (kiekvieną dieną) naudojant didelės kietųjų dalelių koncentracijos aplinkos orą.

Kai įleidimo angoje yra didelio efektyvumo kietųjų dalelių oro (HEPA) filtras, įrodoma, kad visoje mėginių ėmimo sistemoje nėra nuotėkio.

6.2.9. Dujų analizatorių patikra

Nustatoma išmetamųjų dujų analizatorių nulinė vertė ir matavimo aprėptis. Iš mėginių ėmimo maišų išsiurbiamas oras.

6.3. Kondicionavimo metodika

6.3.1. Transporto priemonių pirminio kondicionavimo metu matuojant išmetamų kietųjų dalelių kiekį, daugiausia 36 ir mažiausia 6 valandas prieš bandymą taikomas šio priedo 6.1 punkte aprašytas antros dalies ciklas. Iš eilės atliekami trys ciklai. Dinamometras nustatomas taip, kaip nurodyta šio priedo 6.2.1 punkte.

Gamintojo prašymu transporto priemonės su netiesioginio įpurškimo kibirkštinio uždegimo varikliais gali būti prieš bandymą kondicionuojamos taikant vieną pirmosios dalies ir du antrosios dalies važiavimo ciklus.

6.3.2 Bandymų laboratorijoje, kurioje atliekant mažą kietųjų dalelių kiekį išmetančios transporto priemonės bandymą gali būti nustatytas taršos atvejis dėl to, kad prieš tai čia buvo bandoma didelį kietųjų dalelių kiekį išmetanti transporto priemonė, mėginių ėmimo įrangos pirminio kondicionavimo tikslais rekomenduojama, kad mažą kietųjų dalelių kiekį išmetančia transporto priemone būtų 20 minučių važiuojama 120 km/h stacionariuoju važiavimo ciklu, o tada vienas po kito atliekami trys antros dalies ciklai.

Po šio pirminio kondicionavimo, bet prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje temperatūra yra santykinai pastovi – 293–303 K (20–30 °C). Šis kondicionavimas turi trukti bent šešias valandas tol, kol variklio alyvos ir aušinimo skysčio, jei jų yra, temperatūra nuo patalpos temperatūros skirsis ne daugiau kaip ±2 K.

Jei gamintojas reikalauja, bandymas atliekamas ne vėliau kaip po 30 valandų nuo transporto priemonės įvažinėjimo įprastoje temperatūroje.

6.3.3. Jei transporto priemonės yra su kibirkštinio uždegimo varikliais ir varomos SND arba GD/biometanu, arba įrengtos taip, kad galėtų būti varomos arba benzinu, arba SND ar GD/biometanu, atlikus bandymus su pirmaisiais etaloniniais dujiniais degalais ir prieš darant bandymus su antraisiais degalais, atliekamas pirminis transporto priemonės kondicionavimas. Šis pirminis kondicionavimas su antraisiais etaloniniais degalais atliekamas taikant pirminio kondicionavimo ciklą, sudarytą iš bandymo ciklo vienos pirmosios dalies (miesto dalis) ir dviejų antrųjų dalių (užmiesčio dalis), kaip aprašyta šio priedo 6.1 punkte. Gamintojo prašymu ir sutikus techninei tarnybai šis kondicionavimas gali būti išplėstas. Dinamometras nustatomas taip, kaip nurodyta šio priedo 6.2 punkte.

6.4. Bandymo metodika

6.4.1. Variklio užvedimas

6.4.1.1. Variklis užvedamas tam skirtais įtaisais pagal gamintojo instrukcijas, pateikiamas serijinės gamybos transporto priemonių vairuotojo vadove.

6.4.1.2. Pirmasis ciklas pradedamas variklio užvedimo procedūra.

6.4.1.3. Jei degalams naudojamos SND arba GD/biometanas, leidžiama užvesti variklį benzinu ir po nustatyto tarpsnio, kurio vairuotojas negali keisti, pradėti naudoti SND arba GD/biometaną. Šis tarpsnis neturi viršyti 60 sekundžių.

6.4.2. Tuščioji eiga

6.4.2.1. Rankinė arba pusiau automatinė pavarų dėžė, žr. šio priedo A4a/1 ir A4a/2 lenteles.

6.4.2.2. Automatinė pavarų dėžė

Po pradinio įjungimo per bandymą selektoriaus svirtis nenaudojama, išskyrus šio priedo 6.4.3.3 punkte nurodytą atvejį arba jei selektoriumi galima įjungti greitinančiąją pavarą, jei ji yra.

6.4.3. Greitėjimas

6.4.3.1. Greitėjama taip, kad greitėjimo sparta visą greitėjimo laiką būtų kuo tolygesnė.

6.4.3.2. Jei greitėjimo negalima atlikti per nustatytą laiką, reikalingas papildomas laikas, jei įmanoma, atimamas iš pavarai perjungti skirto laiko, o bet kuriuo kitu atveju – iš kito pastovaus greičio laikotarpio.

6.4.3.3. Automatinės pavarų dėžės

Jei greitėjimo negalima atlikti per nustatytą laiką, pavaros selektorius naudojamas pagal mechaninių pavarų dėžių reikalavimus.

6.4.4. Lėtėjimas

6.4.4.1. Paprastajame miesto cikle (pirmoji dalis) visais atvejais lėtėjama visiškai nukėlus koją nuo akceleratoriaus pedalo, o sankabą palikus įjungtą. Sankaba, neliečiant pavarų perjungimo svirties, išjungiama sulėtėjus iki: 10 km/h greičio arba iki greičio, atitinkančio variklio tuščiosios eigos sūkių skaičių.

Užmiesčio cikle (antroji dalis) visais atvejais lėtėjama visiškai nukėlus koją nuo akceleratoriaus pedalo, o sankabą paliekant įjungtą. Sankaba, neliečiant pavarų perjungimo svirties, išjungiama paskutinį kartą sulėtėjus iki 50 km/h greičio.

6.4.4.2. Jeigu lėtėjimo trukmė ilgesnė už nustatytąją atitinkamam etapui, naudojami transporto priemonės stabdžiai, kad būtų laikomasi važiavimo ciklui nustatyto laiko.

6.4.4.3. Jei lėtėjimo laikotarpis yra trumpesnis nei nustatytasis atitinkamam etapui, teorinio ciklo laikas kompensuojamas pastovaus greičio arba tuščiosios eigos laikotarpį sujungiant su tolesniu etapu.

6.4.4.4. Paprastojo miesto ciklo (pirmoji dalis) lėtėjimo laikotarpio pabaigoje (transporto priemonei sustojus ant būgnų) įjungiama neutrali pavara ir sankaba.

6.4.5. Pastovus greitis

6.4.5.1. Pereinant nuo greitėjimo prie tolesnio pastovaus greičio laikotarpio turi būti vengiama spaudyti akceleratoriaus pedalą arba uždaryti droselinę sklendę.

6.4.5.2. Tolygaus greičio atkarpos užtikrinamos nekeičiant akceleratoriaus pedalo padėties.

6.4.6. Mėginių ėmimas

Mėginių ėmimas pradedamas (BS) prieš užvedant variklį arba užvedimo metu, o baigiamas galutinio užmiesčio ciklo (antroji dalis, mėginių ėmimo pabaiga (ES)) tuščiosios eigos laikotarpio pabaigoje arba, VI tipo bandymo atveju, paskutinio paprastojo miesto ciklo (pirmoji dalis) galutinio tuščiosios eigos laikotarpio pabaigoje.

6.4.7. Per bandymą registruojamas greičio ir laiko santykis arba duomenis kaupia duomenų rinkimo sistema, kad būtų įvertintas atliktų ciklų teisingumas.

6.4.8. Kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemoje nuolat atliekami kietųjų dalelių matavimai. Vidutinės koncentracijos vertės nustatomos integruojant viso bandymo ciklo analizatoriaus signalus.

6.5. Po bandymo atliekamos procedūros

6.5.1. Dujų analizatoriaus patikra

Patikrinama analizatorių, naudojamų atliekant nuolatinius matavimus, dujų nulinė vertė ir matavimo aprėpties rodmenys. Bandymas laikomas priimtinu, jei skirtumas tarp rezultatų prieš bandymą ir po bandymo yra mažesnis kaip 2 proc. matavimo aprėpties nustatymo dujų vertės.

6.5.2. Kietųjų dalelių filtrų svėrimas

Etaloniniai filtrai pasveriami per 8 valandas po bandymų filtrų svėrimo. Užterštas kietųjų dalelių bandymo filtras įdedamas į svėrimo kamerą per vieną valandą po išmetamųjų dujų analizės. Bandymų filtras kondicionuojamas mažiausiai 2 valandas ir ne daugiau kaip 80 valandų, tada pasveriamas.

6.5.3. Maišo analizė

6.5.3.1. Maiše esančios išmetamosios dujos išanalizuojamos kuo greičiau ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip po 20 minučių nuo bandymo ciklo pabaigos.

6.5.3.2. Prieš pradedant analizuoti kiekvieną mėginį, kiekvienam teršalui taikytina analizatoriaus skalė, naudojant atitinkamas nulinės vertės nustatymo dujas, nustatoma ties nuliu.

6.5.3.3. Paskui analizatoriai nustatomi pagal kalibravimo kreives, naudojant 70–100 proc. skalės vertės vardinės koncentracijos matavimo aprėpties nustatymo dujas.

6.5.3.4. Tada iš naujo patikrinama, ar analizatoriaus skalė nustatyta ties nuliu: jeigu to analizatoriaus rodmenys nuo šio priedo 6.5.3.2 punkte nustatyto intervalo skiriasi daugiau nei 2 proc., procedūra kartojama.

6.5.3.5. Tada analizuojami mėginiai.

6.5.3.6. Po analizės, naudojant tas pačias dujas, vėl patikrinami nulio ir kalibravimo taškai. Jeigu iš naujo patikrintos nustatytosios vertės nuo šio priedo 6.5.3.3 punkte nurodytųjų skiriasi ne daugiau kaip 2 proc., analizė laikoma priimtina.

6.5.3.7. Visuose šios dalies punktuose nurodytų dujų srauto ir slėgio vertės turi atitikti naudotąsias kalibruojant analizatorius.

6.5.3.8. Kiekvieno teršalo, kurio kiekis buvo išmatuotas dujose, nustatyta koncentracijos vertė – rodmuo, kurį po stabilizavimo rodo matuoklis. Slėginio uždegimo variklių angliavandenilių masės srautas apskaičiuojamas integruojant liepsnos jonizacijos detektoriaus (HFID) rodmenis ir, jeigu būtina, tą srauto vertę patikslinant atsižvelgiant į pokyčius, kaip nurodyta šio priedo 6.6.6 punkte.

6.6. Išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas

6.6.1. Tūrio nustatymas

6.6.1.1. Tūrio apskaičiavimas naudojant reguliuojamo skiedimo įtaisą, kuriame srautas nuolat reguliuojamas tūta arba Ventūrio vamzdžiu.

Nenutrūkstamai registruojami tūrinio srauto parametrai ir apskaičiuojamas bendras tūris per visą bandymo laiką.

6.6.1.2. Tūrio skaičiavimas, kai naudojamas tūrinis siurblys

Atskiestų išmetamųjų dujų tūris sistemose su tūriniu siurbliu apskaičiuojamas taikant šią formulę:

V = Vo · N

čia:

V – atskiestų dujų tūris litrais per bandymą (iki patikslinimo); Vo – tūrinio siurblio tiekiamų dujų tūris bandymo sąlygomis litrais per vieną sūkį; N – sūkių skaičius per bandymą.

6.6.1.3. Tūrio patikslinimas pagal standartines sąlygas

Atskiestų išmetamųjų dujų tūris patikslinamas taikant šią formulę:

(1)

čia:

(2)

PB – barometrinis slėgis bandymo patalpoje, kPa; P1 – vakuumas tūrinio siurblio įleidimo angoje (kPa) aplinkos barometrinio slėgio atžvilgiu; Tp – į tūrinį siurblį per bandymą patenkančių atskiestų išmetamųjų dujų vidutinė temperatūra (K).

6.6.2. Bendroji išmestų dujinių ir kietųjų dalelių teršalų masė

Transporto priemonės per bandymą išmesto kiekvieno dujinio teršalo masė M nustatoma tūrinę dujų koncentraciją padauginus iš atitinkamų dujų tūrio ir tinkamai atsižvelgiant į toliau nurodytus tankio vertes (pirmiau minėtomis etaloninėmis sąlygomis):

Anglies monoksidas (CO): d = 1,25 g/l Angliavandeniliai: benzinas (E5) – C1H1.89O0.016, d = 0,631 g/1; benzinas (E10) – C1H1. 93O0.033, d = 0,645 g/1; dyzelinas (B5) – C1H1.86O0.005, d = 0,622 g/1; dyzelinas (B7) – C1H1.86O0.007, d = 0,623 g/1; SND – CH2.525, d = 0,649 g/l; SND – CH2.525, d = 0,649 g/l; GD/biometanas – C1H4., d = 0,714 g/l; etanolis (E85) – C1H2.74O0.385, d = 0,932 g/l; etanolis (E75) – C1H2.61O0.329, d = 0,886 g/l; azoto oksidų (NOx) atveju, d = 2,05 g/1.

6.6.3. Išmetamųjų dujinių teršalų masė apskaičiuojama pagal šią formulę:

(3)

Čia:

Mi – išmetamo teršalo i masė gramais per kilometrą; Vmix – atskiestų išmetamųjų dujų tūris litrais per bandymą, patikslintas pagal įprastas sąlygas (273,2 K ir 101,33 kPa); Qi – teršalo i tankis gramais litre, esant įprastai temperatūrai ir slėgiui (273,2 K ir 101,33 kPa); kh – drėgnio korekcijos koeficientas, naudojamas išmetamųjų azoto oksidų masei apskaičiuoti. Drėgnio korekcija netaikoma HC ir CO; Ci – teršalo i koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose, išreikšta milijoninėmis dalimis ir patikslinta pagal teršalo i kiekį skiedimo ore; d – kilometrais išreikštas veikimo ciklą atitinkantis atstumas.

6.6.4. Patikslinimas pagal skiedimo oro koncentraciją

Teršalo koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose pagal skiedimo ore esančio teršalo kiekį patikslinama taip:

(4)

čia:

Ci – teršalo i koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose, išreikšta milijoninėmis dalimis ir patikslinta pagal i kiekį skiedimo ore; Ce – išmatuota teršalo i koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose, išreikšta milijoninėmis dalimis; Cd – teršalo i koncentracija skiedimo ore, išreikšta milijoninėmis dalimis; DF – skiedimo koeficientas.

Skiedimo koeficientas apskaičiuojamas taip:

Visiems etaloniniams degalams, išskyrus vandenilį:

Degalams, kurių sudėtis yra CxHyOz, taikoma bendroji formulė:

Šioje taisyklėje nurodytiems etaloniniams degalams taikomi šie skiedimo koeficientai:

benzinui (E5) (5a) benzinui (E10) (5b) dyzelinui (B5) (5c) dyzelinui (B7) (5d) SND (5e) GD/biometanui (5f) etanoliui (E85) (5g) etanoliui (E75) (5h) vandeniliui (5i)

Šiose lygtyse:

CCO2 – CO2 koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose, esančiose mėginių surinkimo maiše, išreikšta tūrio procentais; CHC – HC koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose, esančiose mėginių surinkimo maiše, išreikšta anglies ekvivalento milijoninėmis dalimis; CCO – CO koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose, esančiose mėginių surinkimo maiše, išreikšta milijoninėmis dalimis; CH2O – CO2 koncentracija atskiestose išmetamosiose dujose, esančiose mėginių surinkimo maiše, išreikšta tūrio procentais; C