Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (toliau – JT EEK) taisyklė Nr. 17. „Vienodos transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į sėdynes, jų tvirtinimo įtaisus ir galvos atramas, nuostatos“ 2019/1723

Įtrauktas visas galiojantis tekstas, įskaitant:

09 serijos pakeitimai. Įsigaliojimo data – 2019 m. gegužės 28 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

1. Taikymo sritis

2. Terminų apibrėžtys

3. Patvirtinimo paraiška

4. Patvirtinimas

5. Reikalavimai

6. Bandymai

7. Gamybos atitiktis

8. Sankcijos už gamybos neatitiktį

9. Transporto priemonių tipo pakeitimai, patvirtinto tipo išplėtimas, atsižvelgiant į sėdynes, jų tvirtinimo įtaisus ir (arba) jų galvų atramas

10. Visiškas gamybos nutraukimas

11. Naudojimo instrukcijos

12. Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai

13. Pereinamojo laikotarpio nuostatos

PRIEDAI

1. Pranešimas

2. Patvirtinimo ženklų išdėstymas

3. H taško ir tikrojo liemens kampo nustatymo tvarka motorinių transporto priemonių sėdimosiose vietose

4. Galvos atramų aukščio ir pločio nustatymas

5. Išsami informacija apie linijas ir per bandymus atliekamus matavimus

6. Energijos išsklaidymo patikros bandymas

7. Sėdynių tvirtinimo įtaisų ir jų reguliavimo, fiksavimo ir poslinkio sistemų tvirtumo bandymo metodas

8. Galvos atramų kiaurymių „a“ atstumo nustatymas

9. Įtaisų, skirtų apsaugoti keleivius nuo bagažo poslinkio, bandymas

1. TAIKYMO SRITIS

Ši taisyklė taikoma:

a) M1 ir N (1) kategorijų transporto priemonėms, atsižvelgiant į sėdynių ir jų tvirtinimo įtaisų tvirtumą ir atsižvelgiant į jų galvos atramas;

b) M2 ir M3 (1) kategorijų transporto priemonių sėdynėms, kurioms netaikoma Taisyklė Nr. 80, atsižvelgiant į sėdynių ir jų tvirtinimo įtaisų tvirtumą ir atsižvelgiant į jų galvos atramas;

c) M1 kategorijos transporto priemonėms, atsižvelgiant į sėdynių atlošų galinių dalių konstrukciją ir į įtaisų, skirtų apsaugoti keleivius nuo pavojingo bagažo poslinkio priekinio susidūrimo atveju, konstrukciją.

Taisyklė netaikoma transporto priemonėms, atsižvelgiant į sulenkiamas, į šoną atsuktas arba apgręžtas sėdynes ar bet kokias prie jų pritaisytas galvos atramas.

2. TERMINŲ APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje:

2.1. transporto priemonės patvirtinimas – transporto priemonės tipo patvirtinimas, atsižvelgiant į sėdynių ir jų tvirtinimo įtaisų tvirtumą, sėdynių atlošų galinių dalių konstrukciją ir jų galvos atramų charakteristikas;

2.2. transporto priemonių tipas – kategorija motorinių transporto priemonių, nesiskiriančių šiomis esminėmis savybėmis:

2.2.1. sėdynių konstrukcija, forma, matmenimis, medžiagomis ir mase, nors sėdynės gali skirtis danga ir spalva; ne didesni kaip 5 % dydžio patvirtinto sėdynių tipo masės skirtumai nelaikomi svarbiais;

2.2.2. sėdynių atlošų, sėdynių ir jų dalių reguliavimo, poslinkio ir fiksavimo sistemų tipu ir matmenimis;

2.2.3. sėdynių tvirtinimo įtaisų tipu ir matmenimis;

2.2.4. galvos atramų matmenimis, rėmu, medžiagomis ir kamšalu, nors jos gali skirtis spalva ir danga;

2.2.5. jei tai atskiroji galvos atrama – jos tvirtinimo įtaisų tipu bei matmenimis ir transporto priemonės dalies, prie kurios tvirtinama galvos atrama, charakteristikomis;

2.3. sėdynė – konstrukcija su apdailos detalėmis, kuri gali būti arba nebūti integruota į transporto priemonės konstrukciją ir kuri yra skirta sėdėti vienam asmeniu. Priklausomai nuo jos padėties, sėdynė apibrėžiama taip:

2.3.1. į priekį atsukta sėdynė – sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės priekį taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį negu +10 ° arba –10 ° kampą su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma;

2.3.2. apgręžta sėdynė – sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės galą taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį negu +10 ° arba 10 ° kampą su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma;

2.3.3. į šoną atsukta sėdynė – sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės šoną taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma sudaro 90 ° (± 10 °) kampą su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma;

2.4. keliavietė sėdynė – parengta naudoti konstrukcija, skirta sėdėti daugiau kaip vienam suaugusiam asmeniui;

2.5. tvirtinimo įtaisas – sistema, kuria sėdynė pritvirtinama prie transporto priemonės konstrukcijos, įskaitant susijusias transporto priemonės konstrukcijos dalis;

2.6. reguliavimo sistema – įtaisas, kuriuo sėdynė arba jos dalys gali būti nustatomos į sėdinčiam keleiviui tinkamą padėtį. Šiuo įtaisu visų pirma gali būti reguliuojama:

2.6.1. poslinkis išilgine kryptimi;

2.6.2. poslinkis vertikalia kryptimi;

2.6.3. polinkio kampas;

2.7. poslinkio sistema – įtaisas, kuriuo sėdynę arba vieną iš jos dalių galima pastumti į kitą vietą ir (arba) pasukti be fiksuotos tarpinės padėties, kad keleiviai galėtų patekti į vietą, esančią už tos sėdynės;

2.8. fiksavimo sistema – įtaisas, užtikrinantis, kad sėdynė ir jos dalys būtų išlaikomos naudojimo padėtyje;

2.9. sulenkiamoji sėdynė – sėdynė, paprastai esanti sulenkta, kuri lengvai naudojama ir skirta keleiviui naudoti retkarčiais;

2.10. skersinė plokštuma – vertikali plokštuma, statmena vidurinei išilginei transporto priemonės plokštumai;

2.11. išilginė plokštuma – plokštuma, lygiagreti su vidurine išilgine transporto priemonės plokštumai;

2.12. galvos atrama – įtaisas, kuriuo paskirtis apriboti suaugusio keleivio galvos atgalinį poslinkį liemens atžvilgiu, kad įvykus avarijai kiltų mažesnis pavojus pažeisti kaklo slankstelius;

2.12.1. integruota galvos atrama – galvos atrama, kurią sudaro sėdynės atlošo viršutinė dalis. Šią apibrėžtį atitinka 2.12.2 ir 2.12.3 punktų reikalavimus atitinkančios galvos atramos, kurias nuo sėdynės arba transporto priemonės konstrukcijos galima atskirti tik įrankiais ir visiškai arba iš dalies nuėmus sėdynės užvalkalą;

2.12.2. atskiriamoji galvos atrama – galvos atrama, sudaryta iš nuo sėdynės atskiriamos sudedamosios dalies, skirtos įkišti į sėdynės atlošo konstrukciją ir galinčios tvirtai laikytis šioje padėtyje;

2.12.3. atskiroji galvos atrama – galvos atrama, sudaryta iš sėdynei nepriklausančios sudedamosios dalies, skirtos įkišti į transporto priemonės konstrukciją ir (arba) galinčios tvirtai laikytis šioje padėtyje;

2.13. R taškas – sėdimosios vietos atskaitos taškas, apibrėžtas šios taisyklės 3 priedo 3 priedėlyje;

2.14. atskaitos linija – ant manekeno esanti linija, parodyta šios taisyklės 3 priedo 1 priedėlio 1 paveiksle;

2.15. pertvarų sistema – dalys arba įtaisai, kurie kartu su sėdynių atlošais skirti keleiviams nuo bagažo poslinkio apsaugoti; pertvarų sistema gali būti padaryta iš vielos tinklo ar grotelių virš vertikalioje padėtyje esančių arba nulenktų sėdynių atlošų. Tokias dalis arba įtaisus turinčiose transporto priemonėse esančios galvos atramos, kurios įrengtos kaip standartinė įranga, yra laikomos pertvarų sistemos dalimi. Tačiau sėdynė, kurioje įtaisyta galvos atrama, viena pati nelaikoma pertvarų sistema.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Transporto priemonės tipo patvirtinimo paraišką pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

3.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau nurodomų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys:

3.2.1. išsamus transporto priemonės tipo aprašas sėdynių konstrukcijos, jų tvirtinimo įtaisų, reguliavimo, poslinkio ir fiksavimo sistemų požiūriu;

3.2.1.1. išsamus pertvarų sistemos aprašas ir (arba) brėžiniai, jei taikoma.

3.2.2. pakankamai detalūs tinkamo mastelio sėdynių, jų tvirtinimo prie transporto priemonės įtaisų, reguliavimo, poslinkio ir fiksavimo sistemų brėžiniai.

3.2.3. Kai sėdynė yra su atskiriamąja galvos atrama:

3.2.3.1. išsamus galvos atramos aprašas, kuriame visų pirma išsamiai apibūdinama kamšalo medžiaga arba medžiagos;

3.2.3.2. galvos atramos tvirtinimo prie sėdynės vietos, atramos tipo ir tvirtinimo įtaisų išsamus aprašas.

3.2.4. Kai sėdynė yra su atskirąja galvos atrama:

3.2.4.1. išsamus galvos atramos aprašas, kuriame visų pirma išsamiai apibūdinama kamšalo medžiaga arba medžiagos;

3.2.4.2. galvos atramos tvirtinimo prie transporto priemonės konstrukcijos vietos ir tvirtinimo įtaisų išsamus aprašas.

3.3. Už tvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai pateikiama:

3.3.1. tvirtintiną transporto priemonės tipą atitinkanti transporto priemonė arba transporto priemonės dalys, kurios, techninės tarnybos nuomone, reikalingos patvirtinimo bandymams;

3.3.2. papildomas transporto priemonėje įtaisomų sėdynių rinkinys su tvirtinimo įtaisais;

3.3.3. jeigu tai transporto priemonės, kurių sėdynėse yra arba gali būti įtaisomos galvos atramos, kai papildomai atsižvelgiama į 3.3.1 ir 3.3.2 punktuose nustatytus reikalavimus:

3.3.3.1. jei tai atskiriamosios galvos atramos: papildomas transporto priemonėje įtaisomų sėdynių rinkinys su galvos atramomis ir jų tvirtinimo įtaisais;

3.3.3.2. jei tai atskirosios galvos atramos: papildomas transporto priemonėje įtaisomų sėdynių rinkinys su tvirtinimo įtaisais ir papildomas atitinkamų galvos atramų rinkinys bei transporto priemonės konstrukcijos dalis, prie kurios tvirtinama galvos atrama, arba visa konstrukcija.

4. PATVIRTINIMAS

4.1. Jei pagal šią taisyklę tvirtinti pateiktas transporto priemonės tipas atitinka susijusius reikalavimus (sėdynės, kuriose yra arba gali būti įtaisytos galvos atramos), transporto priemonės tipui turi būti suteiktas patvirtinimas.

4.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmaisiais dviem skaitmenimis (dabar įrašyti 09 atitinka 09 pakeitimų seriją) nurodoma pakeitimų, į kuriuos įtraukti patvirtinant tipą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, serija. Ta pati susitariančioji šalis negali suteikti to paties numerio tam pačiam transporto priemonės tipui su įtaisytomis kitų tipų sėdynėmis ar galvos atramomis, ar su kitaip transporto priemonėje pritvirtinamomis sėdynėmis (tai taikoma ir sėdynėms su galvos atramomis, ir be jų), arba kitam transporto priemonės tipui.

4.3. Pranešimas apie transporto priemonės tipo patvirtinimą arba patvirtinto tipo išplėtimą, arba patvirtinimo panaikinimą pagal šią taisyklę perduodamas šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims naudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio formą.

4.4. Prie kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonių tipą, aiškiai matomoje ir lengvai prieinamoje vietoje, nurodytoje patvirtinimo formoje, pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

4.4.1. apskritimas, kuriame įrašyta raidė E ir tipą patvirtinusios šalies skiriamasis numeris (2);

4.4.2. į dešinę nuo 4.4.1 punkte nurodyto apskritimo – šios taisyklės numeris, toliau raidė R, brūkšnelis ir patvirtinimo numeris.

4.4.3. Tačiau jei transporto priemonėje yra įrengta viena arba daugiau sėdynių, kuriose yra arba gali būti įtaisytos galvos atramos, patvirtintų pagal 5.1 ir 5.2 punktų reikalavimus, po šios taisyklės numerio rašomos raidės „RA“. Šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio formoje nurodoma, kurioje (-iose) transporto priemonės sėdynėje (-ėse) yra arba gali būti įtaisytos galvos atramos. Ženklinimu taip pat parodoma, kad visos kitos transporto priemonės sėdynės, kuriose nėra arba negali būti įtaisyta galvos atramų, yra patvirtintos ir atitinka šios taisyklės 5.1 punkto reikalavimus.

4.5. Jeigu transporto priemonė šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, atitinka transporto priemonių tipą, patvirtintą pagal vieną ar kelias kitas prie Susitarimo pridėtas taisykles, 4.4.1 punkte nurodyto ženklo kartoti nereikia; tokiu atveju taisyklė ir visų taisyklių, pagal kurias patvirtinimas suteiktas šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, papildomi numeriai ir papildomi ženklai pateikiami stulpeliais 4.4.1 punkte nurodyto ženklo dešinėje.

4.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

4.7. Patvirtinimo ženklas pateikiamas greta arba ant gamintojo pritvirtintos transporto priemonės duomenų plokštelės.

4.8. Šios taisyklės 2 priede pateikti patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžiai.

5. REIKALAVIMAI

5.1. Bendrieji reikalavimai

5.1.1. M1, N1, M2 (II, III ir B klasės) ir M3 kategorijų transporto priemonėse, kurių didžiausioji techniškai leidžiama pakrautos transporto priemonės masė neviršija 10 tonų (II, III ir B klasės), draudžiama įrengti į šoną atsuktas sėdynes.

5.1.2. Ši nuostata netaikoma greitosios pagalbos automobiliams arba transporto priemonėms, kurios skirtos naudoti ginkluotosiose pajėgose, civilinei gynybai, priešgaisrinei apsaugai bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnybose.

5.2. Bendrieji reikalavimai, taikomi visoms M1 kategorijos transporto priemonių sėdynėms (3)

5.2.1. Kiekvienoje pateikiamoje reguliavimo ir poslinkio sistemoje turi būti automatinė fiksavimo sistema.

Porankių arba kitų patogumo įtaisų fiksavimo sistemos nebūtinos, nebent tokie įtaisai susidūrimo atveju transporto priemonės keleiviams keltų didesnį pavojų susižeisti.

Sulenkiamosios sėdynės turi automatiškai užsifiksuoti keleivio naudojamoje padėtyje.

5.2.2. Šios taisyklės 2.7 punkte nurodytas įtaiso atleidimo valdiklis turėtų būti sėdynės išorėje, prie durų. Jis turi būti lengvai pasiekiamas, net ir už tos sėdynės sėdinčiam keleiviui.

5.2.3. 6.8.1.1 punkte apibrėžtoje 1 srityje esančios galinės sėdynių dalys turi išlaikyti energijos išsklaidymo bandymą laikantis šios taisyklės 6 priedo reikalavimų.

5.2.3.1. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei atliekant bandymus šios taisyklės 6 priede nurodyta tvarka galvos formos įtaiso lėtėjimas neviršija 80 g be pertrūkio ilgiau kaip 3 ms. Be to, per bandymą arba po jo neturi atsirasti arba likti pavojingų kraštų.

5.2.3.2. 5.2.3 punkto reikalavimai netaikomi galinėms sėdynėms, atlošais viena į kitą atsuktoms sėdynėms arba sėdynėms, atitinkančioms Taisyklės Nr. 21 „Vienodos transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į vidaus įrangą, nuostatos“ reikalavimus (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, su paskutiniais pakeitimais).

5.2.4. Sėdynių galinių dalių paviršius neturi būti pavojingai šiurkštus arba turėti aštrių kraštų, dėl kurių padidėtų keleivių susižeidimo pavojus. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei pagal 6.1 punkte nurodytas sąlygas išbandytų sėdynių galinių dalių kreivio spindulys yra ne mažesnis kaip:

2,5 mm (1 srityje),

5,0 mm (2 srityje),

3,2 mm (3 srityje).

Šios sritys yra apibrėžtos 6.8.1 punkte.

5.2.4.1. Šis reikalavimas netaikomas:

5.2.4.1.1. skirtingų sričių dalims, išsikišančioms iš aplinkinio paviršiaus ne daugiau kaip 3,2 mm, su bukais kraštais, jei iškyšos aukštis yra ne didesnis kaip pusė jos pločio;

5.2.4.1.2. galinėms sėdynėms, atlošais viena į kitą atsuktoms sėdynėms arba sėdynėms, atitinkančioms Taisyklės Nr. 21 „Vienodos transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į vidaus įrangą, nuostatos“ reikalavimus (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, su paskutiniais pakeitimais);

5.2.4.1.3. galinėms sėdynių dalims, esančioms žemiau horizontalios plokštumos, einančios per žemiausią kiekvienos sėdynių eilės R tašką (jei sėdynių eilių aukštis yra skirtingas, plokštuma, pradedant nuo galo, paslenkama aukštyn arba žemyn per vertikalų žingsnį, einantį per priešais esančios sėdynių eilės R tašką);

5.2.4.1.4. dalims, panašioms į „lankstų vielos tinklą“.

5.2.4.2. 6.8.1.2 punkte apibrėžtoje 2 srityje paviršių spindulys gali būti mažesnis kaip 5 mm, bet ne mažesnis kaip 2,5 mm, jei paviršiai išlaiko šios taisyklės 6 priede aprašytą energijos išsklaidymo bandymą. Be to, tokie paviršiai turi būti taip padengti, kad galva tiesiogiai nesiliestų su sėdynės rėmo konstrukcija.

5.2.4.3. Jei pirmiau nurodytose srityse yra dalių, padengtų medžiaga, kurios kietis pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 50, pirmiau minėti reikalavimai, išskyrus susijusius su energijos išsklaidymo bandymu pagal 6 priedo reikalavimus, taikomi tik standžioms dalims.

5.2.5. Per 6.2 ir 6.3 punktuose nurodytus bandymus arba po jų sėdynės rėmas ir jos tvirtinimo įtaisai, reguliavimo ir poslinkio sistemos ar jų fiksavimo įtaisai neturi sulūžti. Liekamoji deformacija, įskaitant trūkius, gali būti leistina, jeigu dėl jos nepadidėja pavojus susižeisti susidūrimo atveju ir išlaikomos nustatytos apkrovos.

5.2.6. Atliekant toliau šios taisyklės 6.3 punkte ir 9 priedo 2.1 punkte nurodytus bandymus, fiksavimo sistemos neturi atsilaisvinti.

5.2.7. Atlikus bandymus poslinkio sistemos, dėl kurių keleiviai gali įlipti ir išlipti arba kurios jiems leidžia lengviau įlipti ir išlipti, turi veikti tinkamai; turi būti įmanoma bent vieną kartą jas atrakinti ir pastumti sėdynę arba sėdynės dalį, kuriai skirtos šios sistemos.

Nebūtina, kad visos kitos poslinkio sistemos, taip pat reguliavimo sistemos ir jų fiksavimo sistemos veiktų tinkamai.

Jei sėdynės yra su galvos atramomis ir po 6.4.3.6 punkte nurodyto bandymo sėdynė ar jos atlošas nelūžta, laikoma, kad sėdynės atlošo ir jo fiksavimo įtaisų tvirtumas atitinka 6.2 punkte pateiktus reikalavimus; priešingu atveju turi būti įrodyta, kad sėdynė atitinka 6.2 punkte nustatytus bandymo reikalavimus.

Jeigu (keliavietėse) sėdynėse yra daugiau sėdimųjų vietų nei galvos atramų ir jei 6.4 punkte nurodyto bandymo metu gamintojas nusprendžia netaikyti 53 daNm jėgos momento, be 6.4 punkte nurodyto bandymo papildomai atliekamas ir 6.2 punkte nurodytas sėdynės atlošo tvirtumo bandymas.

5.3. Bendrosios specifikacijos, taikomos N1, N2 ir N3 kategorijų transporto priemonių sėdynėms ir M2 ir M3 kategorijų transporto priemonių sėdynėms, kurioms netaikoma Taisyklė Nr. 80

Šie reikalavimai, išskyrus 5.1 punkto nuostatas, taip pat taikomi visų kategorijų transporto priemonių į šoną atsuktoms sėdynėms.

5.3.1. Sėdynės ir keliavietės sėdynės turi būti tvirtai pritvirtintos prie transporto priemonės.

5.3.2. Slankiojamosios ir keliavietės sėdynės turi automatiškai užsifiksuoti visose numatytose padėtyse.

5.3.3. Reguliuojami sėdynių atlošai turi užsifiksuoti visose numatytose padėtyse.

5.3.4. Visos sėdynės, kurios gali būti nulenktos į priekį arba turi sulenkiamus atlošus, ir sulenkiamosios sėdynės turi automatiškai užsifiksuoti keleivio naudojamoje padėtyje.

Šie reikalavimai netaikomi M2 arba M3 kategorijų I, II arba A klasės transporto priemonių sulenkiamosioms sėdynėms, kurios įrengtos neįgaliųjų vežimėliams arba stovintiems keleiviams skirtose vietose, ir sulenkiamajai (-osioms) sėdynei (-ėms), įrengtai (-oms) M2 arba M3 kategorijų transporto priemonių salono takuose.

5.4. Galvos atramų įtaisymas

5.4.1. Galvos atrama įtaisoma prie visų M1 kategorijos transporto priemonių visų kraštinių priekinių sėdynių. Pagal šią taisyklę taip pat gali būti patvirtinamos sėdynės su galvos atramomis, skirtos montuoti kitose sėdimosiose vietose ir kitų kategorijų transporto priemonėse.

5.4.2. Galvos atrama įtaisoma visose M2 kategorijos transporto priemonėse, kurių masė ne didesnė kaip 3 500 kg, ir N1 kategorijos transporto priemonių kiekvienoje kraštinėje priekinėje sėdynėje; tokiose transporto priemonėse įtaisytos galvos atramos turi atitikti Taisyklės Nr. 25 su 04 serijos pakeitimais reikalavimus.

5.5. Specialūs reikalavimai sėdynėms, kuriose yra arba gali būti įtaisytos galvos atramos

5.5.1. Galvos atrama neturi kelti transporto priemonės keleiviams didesnio pavojaus. Visų pirma, kad ir kokia būtų atramos padėtis, ji negali būti pavojingai šiurkšti arba turėti aštrių kraštų, dėl kurių padidėtų keleivių susižeidimo pavojus arba pavojus patirti sunkesnius sužalojimus.

5.5.1.1. 1 srityje esantys priekiniai ir galiniai galvos atramų paviršiai, kaip apibrėžta 6.8.1.1.3 punkte, turi būti padengti taip, kad tiesioginis galvos sąlytis su konstrukcijos elementais būtų neįmanomas, ir turi atitikti 5.2.4 punkto reikalavimus.

5.5.1.2. 2 srityje esantys priekiniai ir galiniai galvos atramų paviršiai, kaip apibrėžta 6.8.1.2 punkte, turi būti padengti taip, kad tiesioginis galvos sąlytis su konstrukcijos elementais būtų neįmanomas, ir turi atitikti 5.2.4 punkto reikalavimus, taikomus 2 srityje esančių sėdynių galinėms dalims. Jeigu galvos atrama yra integruota į sėdynės atlošą, galvos atramos priekinis paviršius yra laikomas virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, nutolusios 540 mm atstumu nuo R taško, ir tarp dviejų vertikalių išilginių plokštumų, nutolusių 85 mm atstumu nuo abiejų atskaitos linijos pusių, esančia vieta.

5.5.2. 1 srityje esančių galvos atramų priekinių arba galinių paviršių dalys, kaip apibrėžta 6.8.1.1.3 punkte, turi išlaikyti energijos sugerties bandymą.

5.5.2.1. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei atliekant bandymus 6 priede nurodyta tvarka galvos formos įtaiso lėtėjimas neviršija 80 g be pertrūkio ilgiau kaip 3 ms. Be to, per bandymą arba po jo neturi atsirasti arba likti pavojingų kraštų.

5.5.3. 5.5.1 ir 5.5.2 punktų reikalavimai netaikomi galvos atramų, skirtų sėdynėms, už kurių nėra sėdimųjų vietų, galinėms dalims.

5.5.4. Galvos atramos turi būti pritvirtintos prie sėdynės arba prie transporto priemonės konstrukcijos taip, kad pro galvos atramos dangą arba jos tvirtinimo prie sėdynės atlošo įtaisus, per bandymą veikiamus galvos formos įtaiso sukeliamu spaudimu, neišlįstų jokių standžių ir pavojingų dalių.

5.5.5. Jeigu sėdynėje yra įtaisyta galvos atrama ir sėdynė su šia galvos atrama atitinka 5.5.2 punkto nuostatas, sutarus su technine tarnyba, gali būti laikoma, kad 5.2.3 punkto sąlygos nepažeidžiamos.

5.6. Galvos atramų aukštis

5.6.1. Galvos atramų aukštis matuojamas pagal 6.5 punktą.

5.6.2. Galvos atramų, kurių aukštis nereguliuojamas, aukštis priekinėse sėdynėse turi būti ne mažesnis kaip 800 mm, o kitose sėdynėse – 750 mm.

5.6.3. Reguliuojamo aukščio galvos atramos:

5.6.3.1. Priekinėse sėdynėse aukštis turi būti ne mažesnis kaip 800 mm, o kitose sėdynėse – 750 mm; ši vertė turi būti pasiekta padėtyje tarp aukščiausios ir žemiausios galimos reguliavimo padėties;

5.6.3.2. neturi būti „naudojimo padėties“, kurios aukštis būtų mažesnis kaip 750 mm;

5.6.3.3. visose kitose sėdynėse (išskyrus priekines) galvos atramos gali būti tokios, kad jos galėtų pasistumti į žemesnę kaip 750 mm padėtį su sąlyga, kad keleiviui būtų aišku, jog tokioje padėtyje galvos atrama negali būti naudojama;

5.6.3.4. priekinių sėdynių galvos atramos gali būti tokios, kad atlaisvinus sėdynę jos galėtų automatiškai pasistumti į žemesnę kaip 750 mm padėtį su sąlyga, kad, užėmus sėdynę, galvos atrama automatiškai grįš į naudojimo padėtį.

5.6.4. 5.6.2 ir 5.6.3.1 punktuose nurodyti priekinių sėdynių matmenys gali būti mažesni nei 800 mm, o kitų sėdynių gali būti mažesni nei 750 mm, kad liktų pakankamas tarpas tarp galvos atramos ir transporto priemonės stogo vidinės pusės, langų arba bet kurios kitos konstrukcijos dalies; tačiau tarpas neturi būti didesnis kaip 25 mm. Jeigu sėdynėse įtaisytos poslinkio ir (arba) reguliavimo sistemos, tai taikoma visoms sėdimosioms vietoms. Be to, pagal 5.6.3.2 punktą leidžiančią nukrypti nuostatą, neturi būti jokios „naudojimo padėties“, kurios aukštis žemesnis kaip 700 mm.

5.6.5. Nukrypstant nuo 5.6.2 ir 5.6.3.1 punktuose pateiktų aukščio reikalavimų, bet kurios galvos atramos, skirtos galinėms vidurinėms sėdynėms arba sėdėjimo vietoms, aukštis turi būti ne mažesnis kaip 700 mm.

5.7. Kai sėdynėje gali būti įtaisyta galvos atrama, patikrinama, ar paisoma 5.2.3 ir 5.5.2 punktų sąlygų.

5.7.1. Jeigu galvos atramos aukštis yra reguliuojamas, įtaiso dalies, į kurią remiasi galva, aukštis, išmatuotas pagal 6.5 punktą, turi būti ne mažesnis kaip 100 mm.

5.8. Jeigu galvos atramos aukštis nėra reguliuojamas, tarp sėdynės atlošo ir galvos atramos neturi būti didesnio kaip 60 mm tarpo. Jei galvos atramos aukštis reguliuojamas, žemiausioje padėtyje ji turi būti nutolusi nuo sėdynės atlošo viršaus ne daugiau kaip per 25 mm. Jeigu reguliuojamo aukščio sėdynėse arba keliavietėse sėdynėse įtaisytos atskirosios galvos atramos, tikrinama visų sėdynės arba keliavietės sėdynės padėčių atitiktis šiam reikalavimui.

5.9. Jeigu galvos atramos yra integruotos į sėdynės atlošą, įvertinamos šios sritys:

sritis virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, nutolusios 540 mm atstumu nuo R taško.

Sritis tarp dviejų vertikalių išilginių plokštumų, einančių 85 mm atstumu abiejose atskaitos linijos pusėse. Šioje srityje gali būti viena arba daugiau kiaurymių, kurių „a“ atstumas, išmatuotas pagal 6.7 punktą, kad ir kokios formos jos būtų, gali būti didesnis kaip 60 mm, su sąlyga, kad pagal 6.4.3.3.2 punktą atlikus papildomą bandymą, vis dar laikomasi 5.12 punkto reikalavimų.

5.10. Jei tai galvos atramos, kurių aukštį galima reguliuoti, vieno arba daugiau tarpų, nepaisant jo (-ų) formos, pagal 6.7 punktą išmatuotas „a“ atstumas gali būti didesnis nei 60 mm tame prietaise, kuris naudojamas kaip galvos atrama, jeigu pagal 6.4.3.3.2 pastraipą atlikus papildomą bandymą, tebėra laikomasi 5.12 pastraipos reikalavimų.

5.11. Galvos atramos plotis turi būti toks, kad įprastai sėdinčio keleivio galvai būtų suteikiama tinkama atrama. Kaip nustatyta pagal 6.6 punkte aprašyta tvarką, galvos atrama turi apimti plotą, besitęsiantį ne mažiau kaip 85 mm į bet kurią pusę nuo vertikalios vidurinės sėdynės, kuriai skirta ši galvos atrama, plokštumos.

5.12. Galvos atrama ir jos tvirtinimo įtaisas turi būti tokie, kad galvos atramai priimtinas didžiausias atgalinis galvos poslinkis X, išmatuotas pagal 6.4.3 punktu nustatytą statinių bandymų procedūrą, būtų mažesnis nei 102 mm.

5.13. Galvos atrama ir jos tvirtinimo įtaisas turi būti pakankamai tvirti, kad atlaikytų 6.4.3.6 punkte nustatytą apkrovą ir nesulūžtų. Jei galvos atramos integruotos į sėdynės atlošą, šio punkto reikalavimai taikomi atlošo konstrukcijos daliai virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, nutolusios 540 mm atstumu nuo R taško.

5.14. Jei galvos atramos aukštis reguliuojamas, ją turi būti įmanoma pakelti virš nustatyto didžiausio naudojimosi aukščio tik naudotojui sąmoningai atlikus veiksmą, kuris skiriasi nuo jos aukščiui reguliuoti būtinų veiksmų.

5.15. Laikoma, kad sėdynės atlošo ir jo fiksavimo įtaisų tvirtumas atitinka 6.2 punkte nustatytus reikalavimus, jeigu atlikus bandymą pagal 6.4.3.6 punktą sėdynė ir jos atlošas nesulūžta; priešingu atveju turi būti įrodyta, kad sėdynė atitinka 6.2 punkte nustatytus bandymo reikalavimus.

5.16. Specialūs keleivių apsaugos nuo bagažo poslinkio reikalavimai

5.16.1. Sėdynių atlošai

Sėdynių atlošai ir (arba) galvos atramos išdėstomi taip, kad būtų kaip priekinė bagažo skyriaus siena, ir būtų pakankamai tvirti, kad apsaugotų keleivius nuo bagažo poslinkio priekinio susidūrimo atveju, o visos sėdynės būtų gamintojo nurodytose vietose ir įprastinėje naudojimo padėtyje. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei per 9 priede aprašytą bandymą ir po jo sėdynių atlošai ir fiksavimo mechanizmai išlieka savo vietose. Tačiau sėdynių atlošų ir jų tvirtinimo detalių deformacija per bandymą yra leidžiama su sąlyga, kad bandomo sėdynės atlošo ir (arba) galvos atramų dalių, kurių kietis pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra didesnis kaip 50, priekinė apybrėža nepajuda į priekį nuo skersinės vertikalios plokštumos, kuri eina per:

a) tašką, nutolusį 150 mm atstumu į priekį nuo bandomos sėdynės R taško galvos atramos detalių atžvilgiu;

b) tašką, nutolusį 100 mm atstumu į priekį nuo bandomos sėdynės R taško sėdynės atlošo detalių atžvilgiu;

neatsižvelgiant į atšokimo nuo bandymų blokų tarpsnius.

Integruotų galvos atramų atveju riba tarp galvos atramos ir sėdynės atlošo apibrėžiama atskaitos linijai statmena plokštuma, nutolusia 540 mm atstumu nuo R taško.

Visi matavimai atliekami bandomos sėdynės išilginėje vidurinėje plokštumoje arba kiekvienoje sėdimojoje vietoje, jeigu kiekviena sėdimoji vieta yra bagažo skyriaus priekinė siena.

Per 9 priede aprašytą bandymą bandymų blokai turi likti už bandomų sėdynių atlošų. Pažeidus saugos diržo įtraukiklį, reikia patikrinti, ar įtraukiklis yra užsifiksavęs atliekant bandymą arba ar jį galima užfiksuoti rankiniu būdu patraukus dirželį.

5.16.2. Pertvarų sistemos

Transporto priemonės gamintojo prašymu 9 priede aprašytas bandymas gali būti atliekamas, kai pertvarų sistemos yra įrengtos, jeigu šios sistemos konkretaus tipo transporto priemonėje įrengtos kaip standartinė įranga.

Pertvarų sistemų vielos tinklas, esantis virš įprastoje naudojimo padėtyje esančių sėdynių atlošų, išbandomas pagal 9 priedo 2.2 punktą.

Laikoma, kad šis reikalavimas yra įvykdytas, jei per bandymą pertvarų sistemos neišsijudina. Tačiau pertvarų sistemų deformacija bandymo metu yra leistina, jei pertvarų sistemos priekinė apybrėža (įskaitant išbandytų sėdynių atlošų ir (arba) galvos atramų dalis, kurių kietis pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra didesnis kaip 50) nepajuda į priekį nuo skersinės vertikalios plokštumos, kuri eina per:

a) tašką, nutolusį 150 mm atstumu į priekį nuo bandomos sėdynės R taško galvos atramos dalių atžvilgiu;

b) tašką, nutolusį 100 mm atstumu į priekį nuo bandomos sėdynės R taško sėdynės atlošo ir pertvarų sistemos, išskyrus galvos atramą, dalių atžvilgiu.

Jeigu tai integruota galvos atrama, riba tarp galvos atramos ir sėdynės atlošo nustatoma pagal 5.16.1 punktą.

Visi matavimai atliekami bandomos sėdynės išilginėje vidurinėje plokštumoje arba kiekvienoje sėdimojoje vietoje, jeigu kiekviena sėdimoji vieta yra bagažo skyriaus priekinė siena.

Po bandymo neturi atsirasti aštrių arba šiurkščių kraštų, dėl kurių padidėtų keleivių susižeidimo pavojus. Pažeidus saugos diržo įtraukiklį, reikia patikrinti, ar įtraukiklis jau yra užsifiksavęs arba ar jį galima užfiksuoti rankiniu būdu patraukus dirželį.

5.16.3. 5.16.1 ir 5.16.2 punktuose nurodyti reikalavimai netaikomi bagažo laikymo sistemoms, kurios susidūrimo atveju suveikia automatiškai. Gamintojas technikos tarnybai įrodo, kad tų sistemų suteikiama apsauga yra lygiavertė 5.16.1 ir 5.16.2 punktuose aprašytai apsaugai.

6. BANDYMAI

6.1. Visiems bandymams taikomos bendrosios techninės sąlygos

6.1.1. Jeigu sėdynės atlošas yra reguliuojamas, atlošo padėtis užfiksuojama jį atlošus kuo tiksliau 25 ° kampu nuo manekeno vertikalios liemens atskaitos linijos, kaip aprašyta 3 priede, nebent gamintojas yra nurodęs kitaip.

6.1.2. Jeigu transporto priemonės sėdynė, jos fiksavimo mechanizmas ir įrengimas yra vienodi arba simetriški kitos jos sėdynės atžvilgiu, techninė tarnyba gali bandyti tik vieną iš tokių sėdynių.

6.1.3. Jeigu sėdynių galvos atramos reguliuojamos, bandymai atliekami galvos atramas nustačius į reguliavimo sistemos leidžiamą nepalankiausią padėtį (paprastai tai yra aukščiausia padėtis).

6.1.4. Sulenkiamosios sėdynės išbandomos keleivių naudojamoje padėtyje.

6.2. Sėdynės atlošo ir jo reguliavimo sistemų tvirtumo bandymas

6.2.1. R tašką 53 daNm momentu veikianti jėga taikoma išilgine kryptimi ir atgal nuo viršutinės sėdynės atlošo rėmo dalies per sudedamąją dalį, imituojančią manekeno nugarą, kaip parodyta šios taisyklės 3 priede. Keliavietės sėdynės atveju, kai atraminio rėmo dalis arba jis visas (įskaitant galvos atramas) priklauso daugiau kaip vienai sėdimajai vietai, bandymas atliekamas vienu metu su visomis tomis sėdimosiomis vietomis.

6.3. Sėdynės tvirtinimo, reguliavimo, fiksavimo ir poslinkio sistemų tvirtumo bandymas

6.3.1. Pagal 7 priedo 1 dalies reikalavimus, imituojant priekinį susidūrimą, į visą transporto priemonės karkasą 30 milisekundžių nukreipiama ne mažesnė kaip 20 g išilginė horizontali lėtėjimo arba, pareiškėjo nuožiūra, greitėjimo jėga. Gamintojo prašymu kaip alternatyva gali būti naudojamas 9 priedo priedėlyje aprašytas bandomasis impulsas.

6.3.2. Pagal 6.3.1 punkto reikalavimus išilginio lėtėjimo arba, pareiškėjo nuožiūra, greitėjimo jėga taikoma taip, kad būtų imituojamas galinis susidūrimas.

6.3.3. Patikrinama visų sėdynių padėčių atitiktis 6.3.1 ir 6.3.2 punktuose nustatytiems reikalavimams. Jeigu sėdynės turi reguliuojamas galvos atramas, bandymas atliekamas galvos atramas nustačius į reguliavimo sistemos leidžiamą nepalankiausią padėtį (paprastai tai yra aukščiausia padėtis). Per bandymą sėdynė nustatoma taip, kad joks išorinis veiksnys nesukliudytų atlaisvinti fiksavimo sistemų.

Laikoma, kad šios sąlygos yra įvykdytos, jei sėdynė bandoma nustačius šias padėtis:

išilginę padėtį, nutolusią į galą per vieną žingsnį arba 10 mm nuo tolimiausios priekinės įprastinės važiavimo padėties arba gamintojo nurodytos naudojimo padėties (jei sėdynėse yra atskiras vertikalaus reguliavimo įtaisas, sėdynių pagalvėlė nustatoma į aukščiausią padėtį);

išilginę padėtį, nutolusią į priekį per vieną žingsnį arba 10 mm nuo tolimiausios galinės įprastinės važiavimo padėties arba gamintojo nurodytos naudojimo padėties (jei sėdynėse yra atskiras vertikalaus reguliavimo įtaisas, sėdynių pagalvėlė nustatoma į žemiausią padėtį), tam tikrais atvejais laikantis 6.3.4 punkte nustatytų reikalavimų.

6.3.4. Tais atvejais, kai fiksavimo sistemos įrengiamos taip, kad sėdynę nustačius į tam tikrą padėtį (išskyrus 6.3.3 punkte apibrėžtas padėtis) fiksavimo įtaisus ir sėdynės tvirtinimo įtaisus veikiančių jėgų pasiskirstymas būtų mažiau palankus nei nustačius vieną iš 6.3.3 punkte nurodytų padėčių, bandymai atliekami nustačius sėdynę į tą nepalankiausią padėtį.

6.3.5. 6.3.1 punkto bandymo sąlygos laikomos įvykdytomis, jei gamintojo prašymu užuot jas taikius, atliekamas visos parengtos naudoti transporto priemonės susidūrimo su standžia kliūtimi bandymas, kaip nurodyta šios taisyklės 7 priedo 2 dalyje. Šiuo atveju sėdynė nustatoma į įtempių pasiskirstymo tvirtinimo sistemoje atžvilgiu nepalankiausią padėtį, kaip nustatyta 6.1.1, 6.3.3 ir 6.3.4 punktuose.

6.4. Galvos atramos veiksmingumo bandymas

6.4.1. Jeigu galvos atrama reguliuojama, ji nustatoma į jos reguliavimo sistemos leidžiamą nepalankiausią padėtį (paprastai tai yra aukščiausia padėtis).

6.4.2. Keliavietės sėdynės atveju, kai atraminio rėmo dalis arba jis visas (įskaitant galvos atramas) priklauso daugiau kaip vienai sėdimajai vietai, bandymas atliekamas vienu metu su visomis tomis sėdimosiomis vietomis.

6.4.3. Bandymas

6.4.3.1. Visos linijos, įskaitant atskaitos linijos projekcijas, braižomos bandomos sėdynės arba sėdimosios vietos vertikalioje vidurio plokštumoje (žr. šios taisyklės 5 priedą).

6.4.3.2. Paslinktoji atskaitos linija nustatoma šios taisyklės 3 priede pavaizduotą manekeno nugarą imituojančią dalį paveikus pradine jėga, sukuriančia 37,3 daNm dydžio atgal nukreiptos jėgos momentą aplink R tašką. Kai vienu metu išbandomos keliavietės sėdynės, keliavietės sėdynės visos sėdimosios vietos vienu metu veikiamos atgal nukreiptos jėgos momentu, nepriklausomai nuo to, ar toje vietoje įrengta galvos atrama.

6.4.3.3. Naudojantis 165 mm skersmens sferiniu galvos pavidalo įtaisu, paslinktoji atskaitos linija, kurios poslinkis išlaikomas pagal 6.4.3.2 punkte reikalavimus (65 mm atstumu žemiau galvos atramos viršaus) veikiama statmenai pradine jėga, sukuriančia 37,3 daNm dydžio atgal nukreiptos jėgos momentą aplink R tašką. Kai vienu metu išbandomos keliavietės sėdynės, šia jėga vienu metu veikiamos visos galvos atramos, esančios keliavietėse sėdynėse.

6.4.3.3.1. Jei dėl kiaurymių 6.4.3.3 punkte nurodyta jėga negalima veikti 65 mm atstumu į apačią nuo galvos atramos viršaus nutolusios srities, tas atstumas gali būti sumažintas tiek, kad jėgos ašis eitų per arčiausiai kiaurymės esančio rėmo elemento vidurio liniją.

6.4.3.3.2. 5.9 ir 5.10 punktuose aprašytais atvejais bandymas kartojamas naudojant 165 mm skersmens rutulį, kiekvieną kiaurymę veikiant jėga:

einančia per mažiausio kiaurymės skerspjūvio sunkio centrą išilgai su atskaitos linija lygiagrečių skersinių plokštumų ir

sukuriančia 37,3 daNm jėgos momentą aplink R tašką.

6.4.3.4. Turi būti nustatyta sferinės galvos formos liestinė Y, lygiagreti su paslinktąja atskaitos linija.

6.4.3.5. Turi būti išmatuotas 5.11 punkte nurodytas X atstumas tarp Y liestinės ir paslinktosios atskaitos linijos.

6.4.3.6. Galvos atramos veiksmingumui patikrinti 6.4.3.3 ir 6.4.3.3.2 punktuose nurodyta pradinė jėga padidinama iki 89 daNm, nebent sėdynė arba jos atlošas sulūžtų anksčiau. Gamintojo prašymu sėdimąsias vietas be galvos atramų veikianti 6.4.3.2 punkte nurodyta apkrova vienu metu padidinama iki 53 daNm tik tam, kad tuo pačiu metu būtų laikomasi 5.15 ir 6.2 punktų nuostatų.

6.5. Galvos atramos aukščio nustatymas

6.5.1. Visos linijos, įskaitant atskaitos linijos projekciją, braižomos tam tikros sėdynės arba sėdimosios vietos vertikalioje vidurio plokštumoje, o tos plokštumos sankirta su sėdyne apibrėžia galvos atramos ir sėdynės atlošo apybrėžą (žr. šios taisyklės 4 priedo 1 pav.).

6.5.2. Šios taisyklės 3 priede aprašytas manekenas ant sėdynės pasodinamas įprastai.

6.5.3. Tada 6.4.3.1 punkte nurodytoje plokštumoje nubrėžiama šios taisyklės 3 priede parodyto manekeno, sėdinčio ant bandomos sėdynės, atskaitos linijos projekcija.

Statmenai atskaitos linijai nubraižoma galvos atramos viršaus liestinė S.

6.5.4. Vykdant 5.6 punkto reikalavimus, atsižvelgiama į aukštį, kuris atitinka „h“ atstumą nuo R taško iki S liestinės.

6.6. Galvos atramos pločio nustatymas (žr. šios taisyklės 4 priedo 2 pav.)

6.6.1. Atskaitos linijai statmena S1 plokštuma, esanti 65 mm žemiau už 6.5.3 punkte apibrėžtą S liestinę, apibrėžia galvos atramos dalį, ribojamą C kontūro.

6.6.2. Galvos atramos plotis, į kurį turi būti atsižvelgta vykdant 5.11 punkto reikalavimus, yra „L“ atstumas, išmatuotas S1 plokštumoje tarp vertikalių išilginių plokštumų P ir P’.

6.6.3. Prireikus galvos atramos plotis taip pat gali būti nustatytas atskaitos linijai statmenoje plokštumoje, kuri yra 635 mm aukščiau už sėdynės R tašką, matuojant išilgai atskaitos linijos.

6.7. Galvos atramos kiaurymių „a“ matmens nustatymas (žr. šios taisyklės 8 priedą)

6.7.1. Kiekvienos kiaurymės „a“ atstumas nuo priekinės galvos atramos dalies nustatomas naudojantis 165 mm skersmens rutuliu.

6.7.2. Nenaudojant jėgos rutulys pridedamas prie atramos ties ta kiaurymės vieta, kurioje jis gali daugiausia įlįsti į kiaurymę.

6.7.3. Vertinant, kaip laikomai 5.9 ir 5.10 punktų nuostatų, „a“ atstumu yra laikomas atstumas tarp dviejų rutulio sąlyčio su kiauryme taškų.

6.8. Energijos išsklaidymo sėdynės atloše ir galvos atramoje tikrinimo bandymai

6.8.1. Tikrinami tik sėdynių galinių dalių paviršiai toliau apibrėžtose srityse, prie kurių, sėdynę įrengus transporto priemonėje, gali prisiliesti 165 mm skersmens rutulys.

6.8.1.1. 1 sritis

6.8.1.1.1. Atskirų sėdynių be galvos atramų atveju ši sritis aprėpia sėdynės atlošo galinę dalį tarp išilginių vertikalių plokštumų, esančių 100 mm atstumu iš abiejų sėdynės vidurio linijos išilginės simetrijos plokštumos pusių ir virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, kuri yra 100 mm žemiau sėdynės atlošo viršaus.

6.8.1.1.2. Keliaviečių sėdynių be galvos atramų atveju ši sritis tęsiasi tarp išilginių vertikalių plokštumų, esančių 100 mm atstumu iš abiejų kiekvienos gamintojo nustatytos kraštinės sėdimosios vietos išilginės simetrijos plokštumos pusių ir virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, kuri yra 100 mm žemiau sėdynės atlošo viršaus.

6.8.1.1.3. Sėdynių arba keliaviečių sėdynių su galvos atramomis atveju ši sritis tęsiasi tarp išilginių vertikalių plokštumų, esančių 70 mm atstumu iš abiejų sėdynės arba sėdimosios vietos išilginės simetrijos plokštumos pusių ir virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, kuri yra nutolusi 635 mm nuo R taško. Jeigu galvos atrama yra reguliuojama, per bandymą ji turi būti nustatyta į jos reguliavimo sistemos leidžiamą nepalankiausią padėtį (paprastai tai yra aukščiausia padėtis).

6.8.1.2. 2 sritis

6.8.1.2.1. Sėdynių arba keliaviečių sėdynių be galvos atramų ir sėdynių arba keliaviečių sėdynių su atskiriamosiomis arba atskirosiomis galvos atramomis atveju 2 sritis tęsiasi virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, kuri yra 100 mm atstumu nuo sėdynės atlošo viršaus, išskyrus 1 srities dalis.

6.8.1.2.2. Sėdynių arba keliaviečių sėdynių su integruotomis galvos atramomis atveju 2 sritis tęsiasi virš atskaitos linijai statmenos plokštumos, kuri yra 440 mm atstumu nuo sėdynės R taško arba nuo bandomos sėdimosios vietos, išskyrus 1 srities dalis.

6.8.1.3. 3 sritis

6.8.1.3.1. 3 sritis – sėdynės arba keliavietės sėdynės atlošo dalis virš horizontalių plokštumų, apibrėžtų 5.2.4.1.3 punkte, išskyrus 1 ir 2 srityse esančias dalis.

6.9. Lygiaverčiai bandymo būdai

Jei naudojami 6.2, 6.3, 6.4 punktuose ir 6 priede neapibrėžti bandymo būdai, turi būti įrodytas jų lygiavertiškumas.

7. GAMYBOS ATITIKTIS

Gamybos atitikties kontrolės procedūros turi atitikti nustatytąsias Susitarime (1 aprašas, E/ECE/TRANS/505/Rev.3) ir jas taikant galioja toliau nurodyti reikalavimai.

7.1. Kiekviena pagal šią taisyklę patvirtinta transporto priemonė turi būti pagaminta taip, kad atitiktų tipą, kuris patvirtintas laikantis pirmiau 5 dalyje nustatytų reikalavimų. Tačiau, atsižvelgiant į galvos atramas, kaip apibrėžta 2.12.2 ir 2.12.3 punktuose, niekas neturi kliudyti transporto priemonei atitikti patvirtintą transporto priemonės tipą, net jei transporto priemonė parduodama su sėdynėmis be galvos atramų.

7.2. Tipą patvirtinusi tipo patvirtinimo institucija bet kuriuo metu gali patikrinti kiekviename gamybos padalinyje taikomus atitikties kontrolės metodus. Institucija taip pat gali atsitiktine tvarka atlikti serijinės gamybos transporto priemonių patikrinimus laikantis 5 dalies reikalavimų.

8. SANKCIJOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

8.1. Pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonės tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jeigu nesilaikoma 7.1 punkte nustatytų reikalavimų arba jeigu atliktų transporto priemonių patikrinimų, nurodytų 7 dalyje, rezultatai yra nepriimtini.

8.2. Jeigu šią taisyklę taikanti Susitarimo šalis panaikina savo anksčiau suteiktą patvirtinimą, ji apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims nedelsdama praneša naudodama šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo formą.

9. TRANSPORTO PRIEMONIŲ TIPO PAKEITIMAI, PATVIRTINTO TIPO IŠPLĖTIMAS, ATSIŽVELGIANT Į SĖDYNES, JŲ TVIRTINIMO ĮTAISUS IR (ARBA) JŲ GALVŲ ATRAMAS

9.1. Apie kiekvieną transporto priemonės tipo pakeitimą, susijusį su sėdynėmis, jų tvirtinimo įtaisais ir (arba) jų galvos atramomis, pranešama transporto priemonės tipą patvirtinusiai tipo patvirtinimo institucijai. Tuomet institucija gali:

9.1.1. manyti, kad pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio ir kad bet kokiu atveju transporto priemonė vis tiek atitinka reikalavimus, arba

9.1.2. manyti, kad pakeitimai yra iš esmės nesvarbūs, atsižvelgiant į 6.2, 6.3 ir 6.4 punktuose nurodytus rezultatus, ir jie neturi būti patikrinti atliekant apskaičiavimus pagal patvirtinimo bandymo rezultatus; arba

9.1.3. reikalauti iš techninės tarnybos, atsakingos už bandymus, kitos bandymų ataskaitos.

9.2. Apie tipo patvirtinimą arba nepatvirtinimą, nurodant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims pranešama 4.3 punkte aprašyta tvarka.

9.3. Patvirtintą tipą išplečianti tipo patvirtinimo institucija suteikia išplėtimo serijos numerį ir praneša apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims, naudodama šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo formą.

10. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

10.1. Visiškai nutraukęs pagal šią taisyklę patvirtinto įtaiso gamybą, patvirtinimo sertifikato turėtojas apie tai informuoja tipą patvirtinusią instituciją. Tokį pranešimą gavusi institucija apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims, naudodama šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo formą.

11. NAUDOJIMO INSTRUKCIJOS

11.1. Gamintojai turi pateikti sėdynių su reguliuojamomis galvos atramomis naudojimo, reguliavimo, fiksavimo ir, kai taikoma, galvos atramų nuėmimo instrukcijas.

12. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI

Šią taisyklę taikančios Susitarimo šalys Jungtinių Tautų sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijos, kuri tvirtina tipą ir kuriai turi būti siunčiami pranešimai apie kitose šalyse patvirtintą tipą, patvirtinto tipo išplėtimą, tipo nepatvirtinimą ar patvirtinimo panaikinimą, pavadinimus ir adresus.

13. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

13.1. Nuo oficialios 06 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti patvirtinti tipų pagal šią taisyklę su pakeitimais, kurių serijos numeris yra 06.

13.2. Nuo 1999 m. spalio 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys tipą patvirtina, tik jei laikomasi šios taisyklės su 06 serijos pakeitimais reikalavimų.

13.3. Nuo 2001 m. spalio 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti pripažinti patvirtinimus, kurie suteikti ne pagal šią taisyklę su 06 serijos pakeitimais.

13.4. Nuo oficialios 07 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti patvirtinti tipų pagal šią taisyklę su pakeitimais, kurių serijos numeris yra 07.

13.5. Praėjus 24 mėnesiams nuo 07 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys patvirtina tipus, tik jei tvirtintinas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės su 07 serijos pakeitimais reikalavimus.

13.6. Praėjus 48 mėnesiams nuo 07 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, pagal šią taisyklę galiojantys patvirtinimai nebegalios, išskyrus transporto priemonių tipus, kurie atitinka šios taisyklės su 07 serijos pakeitimais reikalavimus.

13.7. Nuo oficialios 08 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti patvirtinti tipų pagal šią taisyklę su pakeitimais, kurių serijos numeris yra 08.

13.8. Praėjus 24 mėnesių nuo 08 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys patvirtina tipus, tik jei laikomasi šios taisyklės su 08 serijos pakeitimais reikalavimų.

13.9. Nuo oficialios 08 serijos pakeitimų įsigaliojimo dienos praėjus 36 mėnesiams, šią taisyklę taikančios susitariančios šalys gali atsisakyti pripažinti patvirtinimus, kurie buvo suteikti ne pagal šios taisyklės 08 serijos pakeitimus.

13.10. Nepaisant 13.8 ir 13.9 punktų, transporto priemonių kategorijų patvirtinimai, kuriems netaikomi 08 serijos pakeitimai, lieka galioti, o taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi toliau juos pripažinti.

13.11. Jeigu prisijungimo prie šios taisyklės metu susitariančiųjų šalių nacionaliniai reikalavimai neuždraudžia į šonus atsuktų sėdynių, susitariančiosios šalys gali toliau leisti montuoti į šonus atsuktas sėdynes, kai siekiama gauti nacionalinį patvirtinimą – šiais atvejais šių autobusų kategorijų tipas negali būti patvirtinamas pagal šią taisyklę.

13.12. Nuo oficialios 09 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti patvirtinti tipų arba negali nepripažinti patvirtintų tipų pagal šią taisyklę su pakeitimais, kurių serijos numeris yra 09.

13.12.1. Nuo 2020 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neprivalo pripažinti pagal ankstesnės serijos pakeitimus pirmą kartą nuo 2020 m. rugsėjo 1 d. patvirtintų tipų.

13.12.2. Iki 2022 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys pripažįsta pagal šios taisyklės ankstesnės serijos pakeitimus pirmą kartą iki 2020 m. rugsėjo 1 d. patvirtintus tipus.

13.12.3. Nuo 2022 m. rugsėjo 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys neprivalo pripažinti pagal šios taisyklės ankstesnių serijų pakeitimus patvirtintų tipų.

13.12.4. Nedarant poveikio 13.12.3 punktui, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys ir toliau pripažįsta pagal šios taisyklės ankstesnių serijų pakeitimus patvirtintus transporto priemonių, kurioms netaikomi 09 serijos pakeitimai, tipus.

13.12.5. Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys negali atsisakyti patvirtinti tipų arba išplėsti patvirtintų tipų pagal bet kurios ankstesnės šios taisyklės serijos pakeitimus.

(1) Apibrėžta Suvestinėje rezoliucijoje dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3), dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, para. 2 - http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) 1958 m. Susitarimo šalių skiriamieji numeriai nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, 3 priedas - http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) Šio punkto reikalavimus taip pat turi atitikti M2 kategorijos transporto priemonės, patvirtintos pagal šią taisyklę, kaip Taisyklės Nr. 80 pakaitą (pagal tos taisyklės 1.2 punktą).