Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusą ir įsigaliojimo datą reikėtų pasitikrinti vėliausioje JT EEK būsenos dokumento TRANS/WP.29/343 versijoje, kuri pateikta:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) Taisyklė Nr. 101. Vieningos tik vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara varomų lengvųjų automobilių patvirtinimo, atsižvelgiant į išmatuotą išmetamo anglies dioksido kiekį bei sunaudojamą degalų kiekį ir (arba) išmatuotą sunaudojamą elektros energijos kiekį bei elektrinę ridą, nuostatos ir tik elektrine jėgos pavara varomų M1 bei N1 kategorijų transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į išmatuotą sunaudojamą elektros energijos kiekį bei elektrinę ridą, nuostatos

Įtraukiamas visas galiojantis tekstas iki:

01 serijos pakeitimų; įsigaliojimo data: 2010 m. gruodžio 9 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

PRIEDAI

1. TAIKYMO SRITIS

Ši taisyklė taikoma M1 ir N1 (1) kategorijų transporto priemonėms atsižvelgiant į:

Ji netaikoma N1 kategorijos transporto priemonėms, jeigu:

gamintojo per metus pasaulyje pagaminamas N1 kategorijos transporto priemonių kiekis yra mažesnis nei 2 000 vienetų.

2. APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje:

1

1

1

2.15.1. Hibridinė elektrinė jėgos pavara– tai jėgos pavara, kuri mechaninei varomajai traukai energiją gauna iš nurodytų transporto priemonėje esančių akumuliuotos energijos (jėgos) šaltinių:

naudojamų degalų,

elektros energijos ir (arba) galios akumuliavimo įtaiso (pvz., akumuliatoriaus, kondensatoriaus, smagračio / generatoriaus, …).

2.17.1. Hibridinė elektrinė transporto priemonė (HEV)– hibridine elektrine jėgos pavara varoma transporto priemonė.

Gamintojo prašymu periodiškai regeneruojamoms sistemoms skirta bandymų metodika regeneruojamam įtaisui netaikoma, jei gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia duomenis, kad per tuos ciklus, per kuriuos vykdoma regeneracija, išmetamas CO2 kiekis neviršija deklaruotos vertės daugiau kaip 4 %, ir tam pritaria technikos tarnyba.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Paraišką patvirtinti transporto priemonės tipą, atsižvelgiant į išmatuotą išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekį ir sunaudojamą degalų kiekį ir (arba) sunaudojamą elektros energijos kiekį bei elektrinę ridą, pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

3.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau minimų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys:

3.3. Už patvirtinimo bandymus atsakingoms technikos tarnyboms pateikiama transporto priemonė, atitinkanti tipą, kuris turi būti patvirtintas. Jeigu tai M1 bei N1 kategorijų transporto priemonės, kurių tipas atsižvelgiant į jų išmetamą teršalų kiekį patvirtintas pagal Taisyklę Nr. 83, per bandymą technikos tarnyba patikrina, ar ši transporto priemonė, jeigu ji varoma vien vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara, atitinka tam tipui pagal Taisyklės Nr. 83 aprašą taikomas ribines vertes.

3.4. Kompetentinga institucija suteikia transporto priemonės tipo patvirtinimą tik patikrinusi, ar taikomos reikiamos nuostatos, būtinos veiksmingam produkcijos atitikties patikrinimui užtikrinti.

4. PATVIRTINIMAS

4.1. Jei patvirtintino tipo pagal šią taisyklę pateiktos transporto priemonės išmetamas anglies dioksido (CO2), sunaudojamas degalų kiekis ir (arba) sunaudojamas elektros energijos kiekis bei elektrinė rida buvo išmatuoti pagal 5 pastraipoje nustatytas sąlygas, šiam transporto priemonės tipui suteikiamas patvirtinimas.

4.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 01) rodo pakeitimų, į kuriuos įtraukiami patys naujausi patvirtinimo išdavimo metu padaryti pagrindiniai techniniai taisyklės pakeitimai, eilės numerį. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti kitam transporto priemonės tipui to paties numerio.

4.3. Apie pagal šią taisyklę išduotą patvirtinimą, patvirtinimo galiojimo pratęsimą arba atsisakymą patvirtinti tam tikrą transporto priemonės tipą turi būti pranešta šią taisyklę taikančioms susitarimo šalims šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančia forma.

4.4. Ant kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonės tipą, pastebimoje ir lengvai pasiekiamoje vietoje, nurodytoje patvirtinimo formoje, pritvirtinamas ryškus tarptautinis patvirtinimo žymuo, kuris susideda iš:

4.5. Jei transporto priemonė atitinka pagal vieną ar daugiau prie susitarimo pridėtų taisyklių patvirtintą transporto priemonės tipą, pagal šią taisyklę patvirtinimą išdavusioje šalyje 4.4.1 punkte nurodyto ženklo galima nekartoti; tokiu atveju taisyklės numeris ir pagal visas taisykles, pagal kurias buvo išduoti patvirtinimai, suteikti patvirtinimo numeriai pagal šią taisyklę patvirtinimą išdavusioje šalyje surašomi į skiltis dešinėje 4.4.1 punkte aprašyto ženklo pusėje.

4.6. Patvirtinimo žymuo turi būti lengvai įskaitomas ir neištrinamas.

4.7. Patvirtinimo žymuo rašomas šalia arba ant gamintojo pritvirtintos transporto priemonės duomenų plokštelės.

4.8. Šios taisyklės 5 priede pateikta patvirtinimo žymens išdėstymo pavyzdžių.

5. SPECIFIKACIJOS IR BANDYMAI

5.1. Bendrieji dalykai

Poveikį išmetamo CO2 kiekiui ir sunaudojamam degalų kiekiui galinčios turėti sudedamosios dalys turi būti suprojektuotos, sukonstruotos ir surinktos taip, kad įprastai naudojama transporto priemonė atitiktų šios taisyklės nuostatas net ir veikiama vibracijos.

5.2. Vien vidaus degimo varikliu varomų transporto priemonių bandymų aprašas

5.2.1. Išmetamas CO2 kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis matuojami pagal 6 priede aprašytą bandymų metodiką. Jeigu transporto priemonės nepasiekia reikiamo bandymo ciklo pagreičio arba didžiausio variklio sukimosi dažnio, akceleratoriaus pedalas turi likti visiškai nuspaustas, kol vėl nebus pasiekta reikiama eksploatavimo kreivė. Bandymų ataskaitoje turi būti nurodyti nuokrypiai nuo bandymų ciklo.

5.2.2. Matuojant išmetamą CO2 kiekį bandymo rezultatas turi būti išreikštas gramais kilometrui (g/km), suapvalinus iki artimiausio viso skaičiaus.

5.2.3. Sunaudojamas degalų kiekis turi būti išreikštas l/100 km (jei tai benzinas, SND ar dyzelinas) arba m3/100 km (jei tai GD) ir apskaičiuojamas taikant 6 priedo 1.4.3 punkte aprašytą anglies kiekio balanso metodą pagal išmatuotąjį išmetamo CO2 ir kitų anglies turinčių teršalų (CO ir HC) kiekį. Rezultatai suapvalinami dešimtųjų dalių tikslumu.

5.2.4. Skaičiuojant 5.2.3 punkte nurodytus rezultatus sunaudojamas degalų kiekis išreiškiamas atitinkamais vienetais ir atsižvelgiama į šias degalų savybes:

5.3. Vien elektrine jėgos pavara varomų transporto priemonių bandymų aprašas

5.3.1. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka sunaudojamo elektros energijos kiekio matavimą pagal šios taisyklės 7 priede aprašytą metodą ir bandymo ciklą.

5.3.2. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka transporto priemonės elektrinės ridos matavimą pagal šios taisyklės 9 priede aprašytą metodą.

Tik šiuo metodu išmatuota elektrinė rida gali būti nurodoma reklaminėje prekybos medžiagoje.

5.3.3. Sunaudojamas elektros energijos kiekis turi būti nurodytas vatvalandėmis kilometrui (Wh/km), o ridos – kilometrais, abu dydžius suapvalinus iki artimiausio viso skaičiaus.

5.4. Hibridine jėgos pavara varomų transporto priemonių bandymų aprašas

5.4.1. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka išmetamo CO2 kiekio ir sunaudojamo elektros energijos kiekio matavimą pagal 8 priede aprašytą bandymo metodą.

5.4.2. Išmetamo CO2 kiekio bandymo rezultatai turi būti išreikšti gramais kilometrui (g/km), suapvalinus vienetų tikslumu.

5.4.3. Sunaudojamas degalų kiekis turi būti išreikštas l/100 km (jei tai benzinas, SND ar dyzelinas) arba m3/100 km (jei tai GD) ir apskaičiuojamas taikant 6 priedo 1.4.3 punkte aprašytą anglies kiekio balanso metodą pagal išmatuotąjį išmetamo CO2 ir kitų anglies turinčių teršalų (CO ir HC) kiekį. Rezultatai suapvalinami dešimtųjų dalių tikslumu.

5.4.4. Atliekant 5.4.3 punkte minėtus skaičiavimus galioja 5.2.4 punkto nuostatos ir vertės.

5.4.5. Jei skaičiuojama, sunaudojamo elektros energijos kiekio rezultatas turi būti išreikštas vatvalandėmis kilometrui (Wh/km), suapvalinus vienetų tikslumu.

5.4.6. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka transporto priemonės elektrinės ridos matavimą pagal šios taisyklės 9 priede aprašytą metodą. Rezultatas turi būti išreikštas kilometrais, suapvalinus vienetų tikslumu.

Tik šiuo metodu išmatuota elektrinė rida gali būti nurodoma reklaminėje prekybos medžiagoje ir taikoma 8 priedo skaičiavimuose.

5.5. Rezultatų aiškinimas

5.5.1. Jei technikos tarnybos išmatuota vertė neviršija deklaruotos vertės daugiau kaip 4 %, išmetamo CO2 kiekio ir sunaudojamo elektros energijos kiekio tipo patvirtinimo verte laikoma gamintojo deklaruota vertė. Išmatuotoji vertė gali būti neribotai mažesnė.

Jei transporto priemonė yra varoma vien vidaus degimo varikliu ir turi įrengtas periodiškai regeneruojamas sistemas, apibrėžtas 2.19 poskyryje, rezultatai dauginami iš 10 priede nurodyto koeficiento Ki ir tik tada lyginami su deklaruota verte.

5.5.2. Jei išmatuotoji išmetamo CO2 kiekio ar sunaudojamo elektros energijos kiekio vertė viršija gamintojo deklaruotą išmetamo CO2 kiekio ar sunaudojamo elektros energijos kiekio vertę daugiau kaip 4 %, su ta pačia transporto priemone atliekamas dar vienas bandymas.

Jei dviejų bandymų rezultatų vidurkis neviršija gamintojo deklaruotos vertės daugiau kaip 4 %, tipo patvirtinimo verte laikoma gamintojo deklaruota vertė.

5.5.3. Jei vidurkis vis tiek viršija deklaruotą vertę daugiau kaip 4 %, su ta pačia transporto priemone atliekamas paskutinis bandymas. Tipo patvirtinimo verte laikomas trijų bandymų rezultatų vidurkis.

6. PATVIRTINTO TIPO PATVIRTINIMO KEITIMAS IR IŠPLĖTIMAS

6.1. Apie kiekvieną patvirtinto tipo keitimą turi būti pranešta tipą patvirtinusiam administracijos padaliniui. Tada padalinys gali:

6.2. Apie pritarimą patvirtinimui arba atsisakymą jį suteikti, apibrėžiant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms 1958 m. susitarimo šalims turi būti pranešta 4.3 poskyryje aprašyta tvarka.

6.3. Patvirtinimo išplėtimą suteikianti kompetentinga institucija tokiam patvirtinimo išplėtimui suteikia serijos numerį ir šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančia pranešimo forma informuoja kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. susitarimo šalis.

7. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PATVIRTINIMO IŠPLĖTIMO SĄLYGOS

7.1. Vien vidaus degimo varikliu varomos transporto priemonės, išskyrus transporto priemones, kuriose įrengta periodiškai regeneruojama išmetamų teršalų kontrolės sistema

Jei technikos tarnybos išmatuotas išmetamo CO2 kiekis neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju, tipo patvirtinimas gali būti išplėstas, kad aprėptų to paties tipo transporto priemones ar kito tipo transporto priemones, kurių skiriasi šios 4 priede nurodytos charakteristikos:

7.2. Vien vidaus degimo varikliu varomos transporto priemonės su periodiškai regeneruojama išmetamų teršalų kontrolės sistema

Jei technikos tarnybos išmatuotas išmetamo CO2 kiekis neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju ir taikomas tas pats koeficientas Ki, tipo patvirtinimas gali būti išplėstas, kad aprėptų to paties tipo transporto priemones ar kito tipo transporto priemones, kurios skiriasi 4 priede nurodytomis charakteristikomis, paminėtomis 7.1.1–7.1.5 punktuose, tačiau tos charakteristikos neviršija 10 priede nurodytų šeimos charakteristikų verčių.

Tipo patvirtinimo galiojimas gali būti pratęstas apimant ir to paties tipo, bet skirtingo koeficiento Ki transporto priemones, jei perskaičiuotoji technikos tarnybos išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertė neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju.

7.3. Tik elektros pavara varomos transporto priemonės

Patvirtinimo išplėtimas gali būti suteiktas pritarus už bandymus atsakingai technikos tarnybai.

7.4. Hibridine elektros pavara varomos transporto priemonės

Jei technikos tarnybos išmatuotas išmetamo CO2 kiekis ir sunaudojamas elektros energijos kiekis neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju, tipo patvirtinimas gali būti išplėstas, kad aprėptų to paties tipo transporto priemones ar kito tipo transporto priemones, kurių skiriasi šios 4 priede nurodytos charakteristikos.

7.5. N1 kategorijos transporto priemonių patvirtinimo išplėtimas, kad aprėptų tos šeimos transporto priemones, jeigu jos varomos vien vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara

7.5.1. N1 kategorijos transporto priemonių, kurios pagal 7.6.2 punkte nustatytą procedūrą patvirtintos kaip priklausančios vienai transporto priemonių šeimai, patvirtinimas gali būtų išplėstas, kad aprėptų tos pačios šeimos transporto priemones tik jeigu technikos tarnybos apskaičiavimu naujos transporto priemonės sunaudojamas degalų kiekis neviršija tos šeimos transporto priemonėms nustatyto sunaudojamo degalų kiekio.

Patvirtinimai taip pat gali būti išplėsti, kad aprėptų šias transporto priemones:

c)

7.5.2. N1 kategorijos transporto priemonių, kurios pagal 7.6.3 punkte nustatytą procedūrą patvirtintos kaip priklausančios vienai transporto priemonių šeimai, patvirtinimas gali būtų išplėstas, kad aprėptų tos pačios šeimos transporto priemones neatliekant papildomų bandymų tik jeigu technikos tarnybos apskaičiavimu naujos transporto priemonės sunaudojamas degalų kiekis neviršija degalų sunaudojimo ribų, nustatytų dviem – mažiausiai ir daugiausiai degalų sunaudojančioms – tos šeimos transporto priemonėms.

7.6. Tos pačios šeimos N1 kategorijos transporto priemonių patvirtinimas, jeigu jos varomos vien vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara

Gali būti patvirtinamos tos pačios šeimos N1 kategorijos transporto priemonės, kaip apibrėžta 7.6.1 punkte, taikant vieną iš dviejų 7.6.2 ir 7.6.3 punktuose aprašytų pakaitinių metodų.

7.6.1. Taikant šią taisyklę N1 transporto priemones galima priskirti vienai šeimai, jeigu šie parametrai yra identiški arba neviršija nustatytų ribų:

c)

c)

7.6.2. Transporto priemonės šeima, kaip apibrėžta 7.6.1 punkte, gali būti patvirtinta remiantis visoms tos šeimos transporto priemonėms būdingais duomenimis apie išmetamą CO2 dujų ir sunaudojamą degalų kiekį. Technikos tarnyba bandymui turi atrinkti tokią tos šeimos transporto priemonę, kurios, technikos tarnybos požiūriu, išmetamas CO2 kiekis yra didžiausias. Matavimai atliekami taip, kaip aprašyta 5 poskyryje ir 6 priede, o taikant 5.5 poskyryje aprašytą metodą gauti rezultatai naudojami kaip tipo patvirtinimo vertės, būdingos visoms tos šeimos transporto priemonėms.

7.6.3. Transporto priemonės, priskirtos vienai šeimai, kaip apibrėžta 7.6.1 punkte, gali būti patvirtinamos pagal atskirus duomenis apie kiekvienos tos šeimos transporto priemonės išmetamą CO2 ir sunaudojamą degalų kiekį. Technikos tarnyba atrenka bandymui dvi transporto priemones, iš kurių, jos požiūriu, vienos išmetamas CO2 kiekis yra didžiausias, o kitos – mažiausias. Matavimai atliekami taip, kaip aprašyta 5 poskyryje ir 6 priede. Jei gamintojo duomenys apie šias dvi transporto priemones atitinka 5.5 poskyryje nurodytas leidžiamojo nuokrypio ribas, gamintojo nurodyti visų tos šeimos transporto priemonių išmetamo CO2 kiekiai gali būti naudojami kaip tipo patvirtinimo vertės. Jei gamintojo duomenys neatitinka leidžiamojo nuokrypio ribų, taikant 5.5 poskyryje aprašytą metodą gauti rezultatai naudojami kaip tipo patvirtinimo vertės, o technikos tarnyba atrenka pakankamą kitų tos šeimos transporto priemonių skaičių papildomiems bandymams.

8. SPECIALIOSIOS NUOSTATOS

Ateityje gali atsirasti transporto priemonių, kuriose bus pritaikytos specialiosios ekonomiškumą didinančios technologijos, kurioms galėtų būti taikomos papildomos bandymų programos. Jos būtų nustatytos vėliau, pareikalavus gamintojui, pageidaujančiam įrodyti savo sprendimo privalumus.

9. GAMYBOS ATITIKTIS

9.1. Pagal šią taisyklę patvirtintos transporto priemonės turi būti gaminamos taip, kad atitiktų patvirtintą transporto priemonių tipą.

9.2. Norint patikrinti, ar laikomasi 9.1 poskyryje nustatytos sąlygos, turi būti atliekami reikiami gamybos patikrinimai.

9.3. Vien vidaus degimo varikliu varomos transporto priemonės

9.3.1. Paprastai produkcijos atitikčiai atsižvelgiant į transporto priemonių išmetamą CO2 kiekį užtikrinti skirtos priemonės tikrinamos remiantis šios taisyklės 4 priede nurodytą formą atitinkančiame tipo patvirtinimo pažymėjime pateiktu aprašu.

Gamybos atitikties kontrolė grindžiama kompetentingos institucijos atliekamu gamintojo audito tvarkos, skirtos užtikrinti transporto priemonės atitiktį atsižvelgiant į išmetamą CO2 kiekį, įvertinimu.

Jei institucijai nepriimtinas gamintojo audito tvarkos standartas, ji gali pareikalauti atlikti gaminamų transporto priemonių patikros bandymus.

9.3.1.1. Jei turi būti matuojamas tokio tipo transporto priemonių, kurių tipo patvirtinimo galiojimas buvo pratęstas vieną ar kelis kartus, išmetamas CO2 kiekis, bandymai atliekami su transporto priemone (-ėmis), esama (-omis) bandymo metu (pirmajame dokumente ar paskesniuose patvirtinimo galiojimo pratęsimuose aprašyta (-os) transporto priemonė (-ės)).

9.3.1.1.1. Transporto priemonės atitikties atsižvelgiant į CO2 bandymas.

1 paveikslas

9.3.1.1.2. Nepaisant 6 priedo reikalavimų, bandymai atliekami su dar nevažinėtomis transporto priemonėmis.

9.3.2. Produkcijos atitiktis, kai turimi gamintojo statistikos duomenys.

9.3.2.1. Toliau aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant produkcijos atitiktį pagal CO2 parametrus, kai gamintojo taikomas produkcijos standartinis nuokrypis yra priimtinas.

9.3.2.2. Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog partija, kurios 40 % variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 %), tuo tarpu partijai, kurios 65 % variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 %).

9.3.2.3. Taikoma ši metodika (žr. 1 paveikslą):

tarkime, kad L yra CO2 tipo patvirtinimo vertės natūralusis logaritmas:

9.3.2.4. Kiekvienai imčiai apskaičiuojamas bandymų statistinis rezultatas, išreiškiamas normalizuotų nuokrypių nuo ribinės vertės suma pagal šią formulę:

9.3.2.5. Tuomet:

1 lentelė

(c)

9.3.3. Gamybos atitiktis, kai gamintojo statistikos duomenys netinkami arba jų neturima.

9.3.3.1. Toliau aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant produkcijos atitiktį pagal CO2 parametrus, kai gamintojo pateiktas produkcijos standartinis nuokrypis yra nepriimtinas arba jo nėra.

9.3.3.2. Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog partija, kurios 40 % variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 %), tuo tarpu partijai, kurios 65 % variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 %).

9.3.3.3. Tariama, kad išmatuotojo CO2 kiekio vertės pasiskirsto pagal logaritmiškai normalų skirstinį ir turi būti transformuotos logaritmuojant natūraliojo logaritmo pagrindu. Pažymimas atitinkamai mažiausiasis ir didžiausiasis imčių dydis (mo = 3 ir m = 32), o konkrečios imties dydis pažymimas n.

9.3.3.4. Jei partijoje išmatuotos natūraliojo logaritmo vertės yra x1, x2, …, xj, o L yra CO2 tipo patvirtinimo vertės natūraliojo logaritmo vertė, tuomet nustatoma:

dj = xj – L

9.3.3.5. 2 lentelėje pateiktos kiekvieno dydžio imties teigiamo sprendimo (An) ir neigiamo sprendimo (Bn) ribinės vertės. Bandymų statistinis rezultatas yra santykis ir, norint nustatyti, ar partija priimama ar nepriimama, jis turi būti taikomas taip:

kai mo ≤ n ≤ m:

2 lentelė

(c)

An

9.3.3.6. Pastabos

Bandymų statistinio rezultato vieną po kitos einančias vertes padeda apskaičiuoti šios rekursinės formulės:

(n = 2,3,…; ; v1 = 0)

9.4. Vien elektros pavara varomos transporto priemonės

Paprastai produkcijos atitikčiai atsižvelgiant į sunaudojamą elektros energijos kiekį užtikrinti skirtos priemonės tikrinamos remiantis šios taisyklės 4 priede nurodytą formą atitinkančiame tipo patvirtinimo pažymėjime pateiktu aprašu.

9.4.1. Patvirtinimo turėtojas pirmiausia turi:

9.4.2. Patvirtinimą išduodančios kompetentingos institucijos bet kuriuo metu gali patikrinti kiekviename gamybos padalinyje taikomus metodus.

9.4.2.1. Per kiekvieną kontrolę atvykusiam inspektoriui perduodama bandymų ir gamybos kontrolės medžiaga.

9.4.2.2. Inspektorius gali atsitiktine tvarka pasirinkti bandinius išbandyti gamintojo laboratorijoje. Mažiausiasis bandinių skaičius gali būti nustatytas remiantis paties gamintojo atliktų patikrinimų rezultatais.

9.4.2.3. Kai kokybės standartas pasirodo netinkamas arba atrodo būtina patikrinti pagal 9.4.2.2 papunktį atliktų bandymų galiojimą, inspektorius turi surinkti bandinius, kurie turi būti nusiųsti patvirtinimo bandymus atlikusiai technikos tarnybai.

9.4.2.4. Kompetentingos institucijos gali atlikti visus šioje taisyklėje nustatytus bandymus.

9.5. Hibridine elektros pavara varomos transporto priemonės

Paprastai produkcijos atitikčiai, atsižvelgiant į hibridinių elektrinių transporto priemonių išmetamą CO2 kiekį ir sunaudojamą elektros energijos kiekį, užtikrinti skirtos priemonės tikrinamos remiantis šios taisyklės 4 priede nurodytą formą atitinkančiame tipo patvirtinimo pažymėjime pateiktu aprašu.

Produkcijos atitikties kontrolė grindžiama kompetentingos institucijos atliekamu gamintojo audito tvarkos, skirtos užtikrinti transporto priemonės atitiktį atsižvelgiant į išmetamą CO2 kiekį ir sunaudojamą elektros energijos kiekį, įvertinimu.

Jei institucijai nepriimtinas gamintojo audito tvarkos standartas, ji gali pareikalauti atlikti gaminamų transporto priemonių patikros bandymus.

Atitiktis atsižvelgiant į išmetamą CO2 kiekį yra tikrinama taikant 9.3.1–9.3.3 punktuose aprašytą statistinę metodiką. Transporto priemonės bandomos taikant šios taisyklės 8 priede aprašytą metodiką.

9.6. Veiksmai, kurių reikia imtis, jei nustatoma produkcijos neatitiktis

Jei atliekant kontrolę nustatoma neatitiktis, kompetentinga institucija užtikrina, kad būtų imamasi visų reikiamų priemonių, kad produkcija kuo greičiau vėl atitiktų reikalavimus.

10. NUOBAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

10.1. Pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonės tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jei nesilaikoma 9.1 poskyryje nustatytų reikalavimų.

10.2. Jeigu šią taisyklę taikanti 1958 m. susitarimo šalis panaikina patvirtinimą, kurį buvo anksčiau suteikusi, kitas šią taisyklę taikančias susitariančiąsias šalis apie tai nedelsdama informuoja naudodama formą, atitinkančią šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį.

11. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Patvirtinimo turėtojas, kuris visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, apie tai turi informuoti tipą patvirtinusią instituciją. Tokį pranešimą gavusi institucija, naudodama šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančią pranešimo formą, turi informuoti kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. susitarimo šalis.

12. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR ADMINISTRACIJOS PADALINIŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI

Šią taisyklę taikančios 1958 m. susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir (arba) patvirtinimą suteikiančių administracijos padalinių, kuriems siunčiamos kitose šalyse išduodamos patvirtinimo, atsisakymo tvirtinti, patvirtinimo galiojimo pratęsimo ar panaikinimo formos, pavadinimus ir adresus.

(1) Kaip apibrėžta Bendrosios rezoliucijos dėl transporto priemonių gaminių (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) 7 priede.

(2) Skiriamieji 1958 m. susitarimo susitariančiųjų šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.2.

(3) Vidutinė etaloninių degalų G20 ir G23 vertė 15 °C temperatūroje.

(4) Kaip apibrėžta Bendrosios rezoliucijos dėl transporto priemonių gaminių (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) 7 priede.

(5) Kaip apibrėžta Bendrosios rezoliucijos dėl transporto priemonių gaminių (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) 7 priede.

4.1.11.2.5.4.4. Metodo, taikomo sistemai apkrauti per bandymo procedūrą, aprašytą 10 priedo 3.1 poskyryje, aprašas: …

Metodo, taikomo sistemai apkrauti per bandymo procedūrą, aprašytą 10 priedo 3.1 poskyryje, aprašas: …

Išjungimo taškas be apkrovos: … min– 1

4.1.4.2.3.3. Didžiausiasis degalų tūris (1) (4) : …mm3 per vieną stūmoklio eigą arba ciklą, kai siurblio sukimosi dažnis (1) (4) : …min– 1 arba charakteristikų diagrama: …

Jei yra brėžinių, jie turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs. Brėžiniai pateikiami A4 formato lapuose arba iki to formato sulankstytuose lapuose. Jei esama mikroprocesoriumi valdomų funkcijų, turi būti pateikiama atitinkama naudojimo informacija.

su / be

Akumuliatoriaus talpa: … Ah per 2 h

Jei yra brėžinių, jie turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs. Brėžiniai pateikiami A4 formato lapuose arba iki to formato sulankstytuose lapuose. Jei esama mikroprocesoriumi valdomų funkcijų, turi būti pateikiama atitinkama naudojimo informacija.

4.3.1.5. Energija: … (akumuliatoriaus: įtampa ir talpa Ah per 2 h, kondensatoriaus: J, …)

4.2.4.2.4.2.2. Išjungimo taškas be apkrovos: … min–1

4.2.4.2.3.3. Didžiausiasis degalų tūris (1) (4) : … mm3 per vieną stūmoklio eigą arba ciklą, kai siurblio sukimosi dažnis (1) (4) : … min–1 arba charakteristikų diagrama: …

Jei yra brėžinių, jie turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs. Brėžiniai pateikiami A4 formato lapuose arba iki to formato sulankstytuose lapuose. Jei esama mikroprocesoriumi valdomų funkcijų, turi būti pateikiama atitinkama naudojimo informacija.

CO

FC = (0,1742/D) · [(0,574 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];

FC = (0,116/D) · [(0,861 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];

FCnorm = (0,1336 / 0,654) · [(0,749 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];

c)

FCnorm = (0,1212 / 0,538) · (cf) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

FCnorm = (0,1212 / 0,538) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]

FC = (0,118/D) · [(0,848 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];

1.3. Be transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančių Taisyklės Nr. 83 4 priede nustatytų sąlygų galioja ir šios sąlygos:

6.2.2.7. Turėtų būti nustatoma stendo turima sugerti galia Pa, kad skirtingomis dienomis ar ant skirtingų to paties tipo dinamometrų tai pačiai transporto priemonei būtų galima atkurti tą pačią bendrąją važiavimo galią.

6.1.2.3. Išmatuojamas laikas t1, per kurį transporto priemonė sulėtėja nuo:

Bandymai turi būti atliekami, kai vidutinis vėjo greitis nesiekia 3 m/s, o didžiausi gūsiai – mažiau kaip 5 m/s. Be to, bandymų keliui skersa vėjo vektoriaus komponentė turi būti mažesnė kaip 2 m/s. Vėjo greitis matuojamas 0,7 m aukštyje virš kelio paviršiaus.

Bandymų kelio išilginis nuolydis turi neviršyti ± 2 %. Šis nuolydis apibrėžiamas kaip abiejų bandymų kelio galų aukščių skirtumo ir jo bendro ilgio dalmuo. Be to, vietinis nuolydis tarp dviejų 3 m atstumu nutolusių taškų turi nesiskirti nuo išilginio nuolydžio daugiau kaip ± 0,5 %.

Bandymų kelias turi būti horizontalus, tiesus ir be kliūčių ar vėjo kliuvinių, kurie galėtų pakenkti važiavimo galios matavimo kintamumui.

čia Dtest yra per bandymą nuvažiuotas atstumas (km).

Sunaudojamas elektros energijos kiekis c apskaičiuojamas pagal šią formulę:

Transporto priemonė prijungiama prie elektros tiekimo tinklo per 30 minučių po du kartus atlikto ciklo, susidedančio iš keturių elementariųjų miesto ciklų ir užmiesčio ciklo.

c)

c)

Jei tarp etapų transporto priemonė turi judėti, ji nustumiama į kitą bandymų zoną (be regeneracinio įkrovimo).

c)

2.3.1.6. Bandomoji transporto priemonė su joje įrengtais akumuliatoriais per savaitę iki bandymo turi būti nuvažiavusi ne mažiau kaip 300 km.

iki penkių kartų per valandą kitu metu, kaskart ne ilgiau kaip 5 s.

8 PRIEDAS

HIBRIDINE ELEKTRINE PAVARA VAROMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ IŠMETAMO ANGLIES DIOKSIDO, SUNAUDOJAMO DEGALŲ KIEKIO IR SUNAUDOJAMO ELEKTROS ENERGIJOS KIEKIO MATAVIMO METODAS

1. ĮVADAS

1.1. Šiame priede pateikiamos specialiosios nuostatos dėl šios taisyklės 2.17.2 punkte apibrėžtos hibridinės elektrinės transporto priemonės (HEV) tipo patvirtinimo.

1.2. Pagal bandymams bendrai taikomą principą hibridinės elektrinės transporto priemonės bandomos pagal principus, taikomus vien vidaus degimo varikliu varomoms transporto priemonėms (6 priedas), nebent šiame priede būtų nurodyta kitaip.

1.3. OVC transporto priemonės (kurių kategorijos aprašytos šio priedo 2 skyriuje) bandomos pagal A sąlygas ir B sąlygas.

Bandymo abejomis A ir B sąlygomis rezultatai ir svertinis vidurkis nurodomi pranešimo formoje, aprašytoje 4 priede.

1.4. Važiavimo ciklai ir pavarų perjungimo momentai

1.4.1. Transporto priemonėms su rankine transmisija taikomas važiavimo ciklas, aprašytas transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančiame Taisyklės Nr. 83 4 priedo 1 priedėlyje, įskaitant nustatytus pavarų perjungimo momentus.

1.4.2. Transporto priemonėms, kurioms taikoma specialioji pavarų perjungimo strategija, Taisyklės Nr. 83 4 priedo 1 priedėlyje nustatyti perjungimo momentai netaikomi. Šioms transporto priemonėms taikomas važiavimo ciklas, aprašytas transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančiame Taisyklės Nr. 83 4 priedo 2.3.3 punkte. Kalbant apie pavarų perjungimo momentus, šios transporto priemonės turi būti valdomos pagal gamintojo instrukcijas, pateikiamas gaminamų transporto priemonių vairuotojo vadove ir nurodytas ant techninio pavarų perjungimo prietaiso (vairuotojo informacijai).

1.4.3. Transporto priemonėms su automatine transmisija taikomas važiavimo ciklas, aprašytas transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančiame Taisyklės Nr. 83 4 priedo 2.3.3 punkte.

1.4.4. Transporto priemonei parengti taikomas pirmosios ir (arba) antrosios taikytino važiavimo ciklo dalių derinys, nustatytas šiame priede.

2. HIBRIDINIŲ ELEKTRINIŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ KATEGORIJOS

Transporto priemonės įkrovimas Įkrovimas ne transporto priemonėje (1) (OVC) Įkrovimas transporto priemonėje (2) (NOVC) Veikimo režimo perjungiklis Nėra Yra Nėra Yra

3. IŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (OVC HEV) BE VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIO

3.1. Atliekami du bandymai tokiomis sąlygomis:

A sąlygos: bandymas atliekamas visiškai įkrovus elektros energijos / galios akumuliavimo įtaisą.

B sąlygos: bandymas atliekamas elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova).

Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaiso įkrovos būsenos (SOC) profilis skirtingais I tipo bandymo etapais nurodytas 1 priedėlyje.

3.2. A sąlygos

3.2.1. Procedūra pradedama iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, kaip aprašyta 3.2.1.1 punkte.

3.2.1.1. Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaiso iškrova

Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.):

a) pastoviu 50 km/h greičiu tol, kol pradeda veikti HEV degalus naudojantis variklis, arba

b) jei transporto priemonė negali pasiekti pastovaus 50 km/h greičio nepradėjus veikti degalus naudojančiam varikliui, greitis turi būti sumažintas tiek, kad transporto priemonė galėtų važiuoti mažesniu pastoviu greičiu nustatytą laiką (atstumą) (kurį suderina technikos tarnyba ir gamintojas) degalus naudojančiam varikliui vos neužsivedant, arba

c) pagal gamintojo rekomendaciją.

Degalus naudojantis variklis turi būti sustabdytas per 10 sekundžių nuo automatinio užsivedimo.

3.2.2. Transporto priemonės parengimas

3.2.2.1. Transporto priemonės su slėginio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo antrąją dalį ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo. Turi būti atliekami trys ciklai iš eilės.

3.2.2.2. Transporto priemonės su priverstinio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo vieną pirmąją bei dvi antrąsias dalis ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

3.2.2.3. Po parengimo ir prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip +/-2 K, o elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas visiškai įkraunamas 3.2.2.4 punkte nustatytu būdu.

3.2.2.4. Išlaikymo metu elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas įkraunamas taikant 3.2.2.5 punkte nurodytą įprasto naktinio įkrovimo metodiką.

3.2.2.5. Įprastas naktinis įkrovimas

Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal toliau aprašytą metodiką.

3.2.2.5.1. Įprasto naktinio įkrovimo metodika

Įkrovimas atliekamas:

a) įmontuotuoju įkrovikliu, jei toks yra, arba

b) išoriniu gamintojo rekomenduojamu įkrovikliu, laikantis įprasto įkrovimo būdo;

c) nuo 20 °C iki 30 °C aplinkos temperatūroje. Pagal šią metodika neleidžiami jokių tipų specialieji įkrovimai, kurie gali būti pradedami automatiškai ar rankiniu būdu, pvz., išlyginamieji įkrovimai arba aptarnavimo įkrovimai. Gamintojas turi patvirtinti, kad bandymo metu specialiojo įkrovimo procedūra nebuvo atliekama.

3.2.2.5.2. Įkrovimo pabaigos kriterijai

Įkrovimo pabaiga atitinka 12 valandų įkrovimo trukmę, išskyrus atvejus, kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui parodo, jog akumuliatorius dar nėra visiškai įkrautas.

Tokiu atveju

3.2.3. Bandymo metodika

3.2.3.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.

3.2.3.2. Gali būti naudojamos 3.2.3.2.1 arba 3.2.3.2.2 punkte nustatytos bandymo procedūros.

3.2.3.2.1. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).

3.2.3.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą ir tęsiasi per kelis pakartotinius bandymų ciklus. Jis baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis), per kurį akumuliatorius pasiekia mažiausiojo įkrovimo būseną pagal toliau apibrėžtus kriterijus (bandinių ėmimo pabaiga (ES)).

Elektros energijos likutis Q [Ah] matuojamas per kiekvieną bendrą ciklą, taikant šio priedo 2 priedėlyje nurodytą procedūrą, ir yra naudojamas siekiant nustatyti, ar buvo pasiekta akumuliatoriaus mažiausiojo įkrovimo būsena.

Laikoma, kad per bendrą ciklą N akumuliatorius pasiekė mažiausios įkrovos būseną, jeigu per bendrą ciklą N + 1 išmatuotas elektros energijos likutis neviršija 3 % iškrovos, išreikštos akumuliatoriaus vardinės talpos (Ah) procentine dalimi esant didžiausiai įkrovai, kaip nurodyta gamintojo. Gamintojo prašymu galima atlikti papildomus bandymo ciklus, o jų rezultatus įtraukti į apskaičiavimus, pateiktus 3.2.3.5 ir 3.4.1 punktuose, su sąlyga, kad elektros energijos likutis kiekvieno papildomo bandymo ciklo atveju rodytų, kad akumuliatoriaus iškrova yra mažesnė nei per ankstesnį ciklą.

Tarp ciklų leidžiama atlikti iki 10 minučių trukmės karštąjį kondicionavimą. Šiuo laikotarpiu jėgos pavara išjungiama.

3.2.3.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

3.2.3.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.

3.2.3.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m1 [g] ir c1 [l]). Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.1 punktą, m1 ir c1 – tai paprasčiausiai vieno bendro atlikto ciklo rezultatai. Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą, m1 ir c1 – tai bendrų atliktų N ciklų rezultatų sumos.

3.2.4. Per 30 minučių nuo paskutinio ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą. Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e1 [Wh].

3.2.5. A sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e1 [Wh].

3.3. B sąlygos

3.3.1. Transporto priemonės parengimas

3.3.1.1. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti iškraunamas pagal šio priedo 3.2.1.1 papunktį. Gamintojo prašymu, prieš iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, gali būti atliktas parengimas pagal šio priedo 3.2.2.1 arba 3.2.2.2 punktą.

3.3.1.2. Prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip +/-2 K.

3.3.2. Bandymo metodika

3.3.2.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.

3.3.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).

3.3.2.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

3.3.2.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.

3.3.2.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m2 [g] ir c2 [l]).

3.3.3. Per 30 minučių nuo ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.

Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e2 [Wh].

3.3.4. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas pagal šio priedo 3.2.1.1 punktą.

3.3.5. Per 30 minučių nuo iškrovos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.

Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e3 [Wh].

3.3.6. B sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e4 [Wh]: e4 = e2 – e3

3.4. Bandymo rezultatai

3.4.1. CO2 vertės lygios: M1 = m1/Dtest1 ir M2 = m2/Dtest2 [g/km]; čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 3.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 3.3 poskyris), o m1 ir m2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 3.2.3.5 ir 3.3.2.5 punktuose.

3.4.2. Svertinės CO2 vertės apskaičiuojamos taip:

3.4.2.1. Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.1 punktą: M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav), čia: M – išmetamų CO2 masė, g/km; M1 – išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km; M2 – išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km; De – transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

3.4.2.2. Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą: M = (Dovc · M1 + Dav · M2)/(Dovc + Dav), čia: M – išmetamų CO2 masė, g/km; M1 – išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km; M2 – išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km; Dovc – OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

3.4.3. Sunaudojamo degalų kiekio vertės:

C1 = 100 · c1/Dtest1 ir C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],

čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 3.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 3.3 poskyris), o c1 ir c2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 3.2.3.5 ir 3.3.2.5 punktuose.

3.4.4. Svertinės sunaudojamo degalų kiekio vertės apskaičiuojamos taip:

3.4.4.1. Jeigu bandymų procedūra atliekama pagal 3.2.3.2.1 punktą: C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav), čia: C – sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km; C1 – sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km; C2 – sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km; De – transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

3.4.4.2. Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą: C = (Dovc · C1 + Dav · C2)/(Dovc + Dav), čia: C – sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km; C1 – sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km; C2 – sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km; Dovc – OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

3.4.5. Sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės turi būti tokios:

E1 = e1/Dtest1 ir E4 = e4/Dtest2 [Wh/km],

čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 3.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 3.3 poskyris), o e1 ir e2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 3.2.5 ir 3.3.6 punktuose.

3.4.6. Svertinės sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės apskaičiuojamos taip:

3.4.6.1. Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.1 punktą: E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav), čia: E – sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km; E1 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km; E4 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km; De – transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

3.4.6.2. Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą: E = (Dovc · E1 + Dav · E4)/(Dovc + Dav), čia: E – sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km; E1 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km; E4 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km; Dovc – OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

4. IŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (OVC HEV) SU VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIU

4.1. Atliekami du bandymai tokiomis sąlygomis:

4.1.1. A sąlyga: bandymas atliekamas visiškai įkrovus elektros energijos / galios akumuliavimo įtaisą.

4.1.2. B sąlyga: bandymas atliekamas elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova).

4.1.3. Veikimo režimo jungiklis turi būti nustatytas į lentelėje nurodytą padėtį: Hibridiniai režimai Akumuliatoriaus įkrovos būsena Vien elektrinis Hibridinis Jungiklio padėtis Vien degalais Hibridinis Jungiklio padėtis Vien elektrinis Vien degalais Hibridinis Jungiklio padėtis Hibridinis režimas n (3) … Hibridinis režimas m (3) Jungiklio padėtis A sąlygos Visiškai įkrautas Hibridinis Hibridinis Hibridinis Daugiausia elektrinis hibridinis režimas (4) B sąlyga Mažiausiai įkrautas Hibridinis Degalų naudojimo Degalų naudojimo Daugiausia degalų naudojimo režimas (5)

4.2. A sąlygos

4.2.1. Jei pagal šios taisyklės 9 priedą išmatuota transporto priemonės elektrinė rida yra didesnė už vieną visą ciklą, gamintojo prašymu ir technikos tarnybai pritarus, I tipo bandymas sunaudojamam elektros energijos kiekiui išmatuoti gali būti atliekamas vien elektriniu režimu. Tokiu atveju M1 ir C1 vertės 4.4 poskyryje yra lygios 0.

4.2.2. Procedūra pradedama iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, kaip aprašyta 4.2.2.1 punkte.

4.2.2.1. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas jungikliui esant vien elektros režimo padėtyje ir važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.) pastoviu greičiu, lygiu 70 % ± 5 % didžiausiojo transporto priemonės greičio vien elektriniu režimu, kuris nustatomas Taisyklėje Nr. 68 elektrinėms transporto priemonėms nustatyta bandymo metodika.

Iškrova baigiama:

a) kai transporto priemonė nebegali važiuoti greičiu, lygiu 65 % didžiausiojo 30 minučių greičio, arba

b) kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui nurodo sustabdyti transporto priemonę, arba

c) nuvažiavus 100 km atstumą.

Jei transporto priemonė neturi vien elektrinio režimo, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas transporto priemone važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.):

a) pastoviu 50 km/h greičiu tol, kol pradeda veikti HEV degalus naudojantis variklis, arba

b) jei transporto priemonė negali pasiekti pastovaus 50 km/h greičio nepradėjus veikti degalus naudojančiam varikliui, greitis turi būti sumažintas tiek, kad transporto priemonė galėtų važiuoti mažesniu pastoviu greičiu nustatytą laiką (atstumą) (kurį suderina technikos tarnyba ir gamintojas) degalus naudojančiam varikliui vos neužsivedant, arba

c) pagal gamintojo rekomendaciją.

Degalus naudojantis variklis turi būti sustabdytas per 10 sekundžių nuo automatinio užsivedimo.

4.2.3. Transporto priemonės parengimas

4.2.3.1. Transporto priemonės su slėginio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo antrąją dalį ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo. Turi būti atliekami trys ciklai iš eilės.

4.2.3.2. Transporto priemonės su priverstinio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo vieną pirmąją bei dvi antrąsias dalis ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

4.2.3.3. Po parengimo ir prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip ± 2 K, o elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas visiškai įkraunamas 4.2.3.4 punkte nustatytu būdu.

4.2.3.4. Išlaikymo metu elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas įkraunamas taikant 3.2.2.5 punkte nurodytą įprasto naktinio įkrovimo metodiką.

4.2.4. Bandymo metodika

4.2.4.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.

4.2.4.2. Gali būti naudojamos 4.2.4.2.1 arba 4.2.4.2.2 punkte nustatytos bandymo procedūros.

4.2.4.2.1. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).

4.2.4.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą ir tęsiasi per kelis pakartotinius bandymų ciklus. Jis baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis), per kurį akumuliatorius pasiekia mažiausios įkrovos būseną pagal toliau apibrėžtus kriterijus (bandinių ėmimo pabaiga (ES)).

Elektros energijos likutis Q [Ah] matuojamas per kiekvieną bendrą ciklą, taikant šio priedo 2 priedėlyje nurodytą procedūrą, ir yra naudojamas siekiant nustatyti, ar buvo pasiekta akumuliatorius mažiausios įkrovos būsena.

Laikoma, kad per bendrą ciklą N akumuliatorius pasiekė mažiausios įkrovos būseną, jeigu per bendrą ciklą N + 1 išmatuotas elektros energijos likutis neviršija 3 % iškrovos, išreikštos akumuliatoriaus vardinės talpos (Ah) procentine dalimi esant didžiausiai įkrovai, kaip nurodyta gamintojo. Gamintojo prašymu galima atlikti papildomus bandymo ciklus, o jų rezultatus įtraukti į apskaičiavimus, pateiktus 4.2.4.5 ir 4.4.1 punktuose, su sąlyga, kad elektros energijos likutis kiekvieno papildomo bandymo ciklo atveju rodytų, jog akumuliatoriaus iškrova yra mažesnė nei per ankstesnį ciklą.

Tarp ciklų leidžiama atlikti iki 10 minučių trukmės karštąjį kondicionavimą. Šiuo laikotarpiu jėgos pavara išjungiama.

4.2.4.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

4.2.4.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.

4.2.4.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m1 [g] ir c1 [l]). Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą, m1 ir c1 – tai paprasčiausiai vieno bendro atlikto ciklo rezultatai. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą, m1 ir c1 – tai bendrų atliktų N ciklų rezultatų sumos.

4.2.5. Per 30 minučių nuo paskutinio ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.

Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e1 [Wh].

4.2.6. A sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e1 [Wh].

4.3. B sąlyga

4.3.1. Transporto priemonės parengimas

4.3.1.1. Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti iškraunamas pagal šio priedo 4.2.1.1 punktą.

Gamintojo prašymu, prieš iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, gali būti atliktas parengimas pagal šio priedo 4.2.3.1 arba 4.2.3.2 punktą.

4.3.1.2. Prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip ± 2 K.

4.3.2. Bandymo metodika

4.3.2.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.

4.3.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).

4.3.2.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

4.3.2.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.

4.3.2.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m2 [g] ir c2 [l]).

4.3.3. Per 30 minučių nuo ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.

Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e2 [Wh].

4.3.4. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti iškraunamas pagal šio priedo 4.2.1.1 punktą.

4.3.5. Per 30 minučių nuo iškrovos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.

Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e3 [Wh].

4.3.6. B sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e4 [Wh]: e4 = e2-e3.

4.4. Bandymo rezultatai

4.4.1. CO2 vertės lygios: M1 = m1/Dtest1 ir M2 = m2/Dtest2 [g/km]; čia Dtest1 ir Dtest2 yra tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 4.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 4.3 poskyris), o m1 ir m2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 4.2.4.5 ir 4.3.2.5 punktuose.

4.4.2. Svertinės CO2 vertės apskaičiuojamos taip:

4.4.2.1. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą: M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav), čia: M – išmetamų CO2 masė, g/km; M1 – išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km; M2 – išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km; De – transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

4.4.2.2. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą: M = (Dovc · M1 + Dav · M2)/(Dovc + Dav), čia: M – išmetamų CO2 masė, g/km; M1 – išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km; M2 – išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km; Dovc – OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

4.4.3. Sunaudojamo degalų kiekio vertės:

C1 = 100 · c1/Dtest1 ir C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],

čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 4.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 4.3 poskyris), o c1 ir c2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 4.2.4.5 ir 4.3.2.5 punktuose.

4.4.4. Svertinės sunaudojamo degalų kiekio vertės apskaičiuojamos taip:

4.4.4.1. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą: C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav), čia: C – sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km; C1 – sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km; C2 – sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km; De – transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

4.4.4.2. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą: C = (Dovc · C1 + Dav · C2)/(Dovc + Dav), čia: C – sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km; C1 – sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km; C2 – sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km; Dovc – OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

4.4.5. Sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės

E1 = e1/Dtest1 ir E4 = e4/Dtest2 [Wh/km],

čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 4.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 4.3 poskyris), o e1 ir e2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 4.2.6 ir 4.3.6 punktuose.

4.4.6. Svertinės sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės apskaičiuojamos taip:

4.4.6.1. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą: E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav), čia: E – sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km; E1 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km; E4 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km; De – transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

4.4.6.2. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą: E = (Dovc · E1 + Dav · E4)/(Dovc + Dav), čia: E – sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km; E1 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km; E4 – sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km; Dovc – OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą; Dav – 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).

5. NEIŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (NOVC HEV) BE VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIO

5.1. Šios transporto priemonės bandomos pagal 6 priedą, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

5.1.1. Išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis nustatomas atskirai pirmajai (važiavimo mieste) ir antrajai (važiavimo užmiestyje) nustatyto važiavimo ciklo dalių.

5.2. Parengimui atliekami ne mažiau kaip 2 važiavimo ciklai (pirmoji ir antroji dalys) be tarpinio išlaikymo, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

5.3. Bandymo rezultatai

5.3.1. Šio bandymo rezultatai (sunaudojamas degalų kiekis C [l/100 km] ir išmetamas CO2 kiekis M [g/km]) yra perskaičiuojami pagal transporto priemonės akumuliatoriaus energijos likučio DEbatt funkciją.

Perskaičiuotosios vertės (C0 [l/100 km] ir M0 [g/km]) turėtų atitikti nulinį energijos likutį (ΔEbatt = 0) ir yra skaičiuojamos taikant perskaičiavimo koeficientą, kurį gamintojas nustato kaip nurodyta toliau.

Jei naudojamos kitos nei akumuliatorius energijos akumuliavimo sistemos, ΔEbatt reiškia ΔEstorage – elektros energijos akumuliavimo įtaiso energijos likutį.

5.3.1.1. Elektros energijos likutis Q (Ah), matuojamas pagal šio priedo 2 priedėlio metodiką, naudojamas kaip transporto priemonės akumuliatoriaus energijos kiekio ciklo pabaigoje ir ciklo pradžioje skirtumo matas. Elektros energijos likutis atskirtai nustatomas pirmajai ir antrajai ciklo dalims.

5.3.2. Šiomis sąlygomis bandymo rezultatais leidžiama laikyti neperskaičiuotąsias išmatuotąsias C ir M vertes:

1) jei gamintojas gali įrodyti, kad energijos likutis ir sunaudojamas degalų kiekis nėra susiję;

2) jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą;

3) jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą ir DEbatt nesiskiria nuo sunaudoto degalų kiekio (sunaudotas degalų kiekis reiškia per vieną ciklą sunaudojamą degalų kiekį) energinės vertės daugiau kaip 1 %.

Akumuliatoriaus energijos atsargų pokytis DEbatt pagal išmatuotąjį elektros energijos likutį Q gali būti apskaičiuojamas taip:

ΔEbatt = Δ(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ),

čia ETEbatt [MJ] yra bendra akumuliatoriaus energinė talpa, o Vbatt [V] – vardinė akumuliatoriaus įtampa.

5.3.3. Gamintojo nustatomas sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel)

5.3.3.1. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.

Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos sunaudojamo degalų kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.

5.3.3.2. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas taip:

Kfuel = (n · QiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi 2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah),

čia:

Ci – sunaudoto degalų kiekio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (l/100 km); Qi – elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah); n – rezultatų skaičius.

Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinę statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.

5.3.3.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.

5.3.4. Sunaudojamas degalų kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (C0)

5.3.4.1. Sunaudojamas degalų kiekis C0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:

C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km),

čia:

M – per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km); Q – per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).

5.3.4.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui, sunaudojamas degalų kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes.

5.3.5. Gamintojo nustatomas išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2 )

5.3.5.1. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2 ) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija, kaip nurodyta toliau. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.

Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos išmetamo CO2 kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.

5.3.5.2. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2 ) nustatomas taip:

KCO2 = (n · SQiMi – SQi · SMi)/(n · SQi 2 – (SQi)2) (g/km/Ah),

čia:

Mi – išmesto CO2 masės vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (g/km); Qi – elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah); n – rezultatų skaičius.

Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.

5.3.5.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.

5.3.6. Išmetamas CO2 kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (M0)

5.3.6.1. Išmetamas CO2 kiekis M0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:

M0 = M – KCO2 · Q (g/km),

čia:

M – per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km); Q – per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).

5.3.6.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui, išmetamas CO2 kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes.

6. NEIŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (NE OVC HEV) SU VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIU

6.1. Šios transporto priemonės bandomos hibridiniu režimu pagal 6 priedą, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo. Jei galimi keletas hibridinių režimų, bandymas turi būti atliekamas tuo režimu, kuris automatiškai nustatomas pasukus uždegimo raktelį (įprastu režimu).

6.1.1. Išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis nustatomas atskirai pirmajai (važiavimo mieste) ir antrajai (važiavimo užmiestyje) nustatyto važiavimo ciklo dalių.

6.2. Parengimui atliekami ne mažiau kaip 2 važiavimo ciklai (pirmoji ir antroji dalys) be tarpinio išlaikymo, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.

6.3. Bandymo rezultatai

6.3.1. Šio bandymo rezultatai (sunaudojamas degalų kiekis C [l/100 km] ir išmetamas CO2 kiekis M [g/km]) yra perskaičiuojami pagal transporto priemonės akumuliatoriaus energijos likučio ΔEbatt funkciją.

Perskaičiuotosios vertės (C0 [l/100 km] ir M0 [g/km]) turėtų atitikti nulinį energijos likutį (ΔEbatt = 0) ir yra skaičiuojamos taikant perskaičiavimo koeficientą, kurį gamintojas nustato kaip nurodyta toliau.

Jei naudojamos kitos nei akumuliatorius energijos akumuliavimo sistemos, ΔEbatt reiškia ΔEstorage – elektros energijos akumuliavimo įtaiso energijos likutį.

6.3.1.1. Elektros energijos likutis Q (Ah), matuojamas pagal šio priedo 2 priedėlio metodiką, naudojamas kaip transporto priemonės akumuliatoriaus energijos kiekio ciklo pabaigoje ir ciklo pradžioje skirtumo matas. Elektros energijos likutis atskirtai nustatomas pirmajai ir antrajai ciklo dalims.

6.3.2. Šiomis sąlygomis bandymo rezultatais leidžiama laikyti neperskaičiuotąsias išmatuotąsias C ir M vertes:

1) jei gamintojas gali įrodyti, kad energijos likutis ir sunaudojamas degalų kiekis nėra susiję;

2) jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą;

3) jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą ir ΔEbatt nesiskiria nuo sunaudoto degalų kiekio (sunaudotas degalų kiekis reiškia per vieną ciklą sunaudojamą degalų kiekį) energinės vertės daugiau kaip 1 %.

Akumuliatoriaus energijos atsargų pokytis ΔEbatt pagal išmatuotąjį elektros energijos likutį Q gali būti apskaičiuojamas taip:

ΔEbatt = DSOC(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ),

čia ETEbatt [MJ] yra bendra akumuliatoriaus energinė talpa, o Vbatt [V] – vardinė akumuliatoriaus įtampa.

6.3.3. Gamintojo nustatomas sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel)

6.3.3.1. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.

Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos sunaudojamo degalų kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.

6.3.3.2. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas taip:

Kfuel = (n · ΣQiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi 2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah),

čia:

Ci – sunaudoto degalų kiekio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (l/100 km); Qi – elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah); n – rezultatų skaičius.

Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.

6.3.3.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.

6.3.4. Sunaudojamas degalų kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (C0)

6.3.4.1. Sunaudojamas degalų kiekis C0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:

C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km),

čia:

C – per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km); Q – per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).

6.3.4.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui sunaudojamas degalų kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes.

6.3.5. Gamintojo nustatomas išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2 )

6.3.5.1. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2 ) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija, kaip nurodyta toliau. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.

Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos išmetamo CO2 kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.

6.3.5.2. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2) nustatomas taip:

KCO2 = (n · ΣQiMi – ΣQi · ΣMi)/(n · ΣQi 2 – (ΣQi)2) (g/km/Ah),

čia:

Mi – išmesto CO2 masės vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (g/km); Qi – elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah); n – rezultatų skaičius.

Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.

6.3.5.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.

6.3.6. Išmetamas CO2 kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (M0)

6.3.6.1. Išmetamas CO2 kiekis M0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:

M0 = M – KCO2 · Q (g/km),

čia:

M – per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km); Q – per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).

6.3.6.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui išmetamas CO2 kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes.

(1) dar vadinamos „išoriškai įkraunamomis“;

(2) dar vadinamos „neišoriškai įkraunamomis“.

(3) Pvz., sportinis, ekonomiškas, miesto, užmiesčio režimas ir t. t.

(4) Daugiausia elektrinis hibridinis režimas:

Hibridinis režimas, kuriuo elektros suvartojama daugiausia iš visų galimų pasirinkti hibridinių režimų, kai bandymai atliekami A sąlygomis, nustatant pagal gamintojo pateiktą informaciją ir pritarus technikos tarnybai.

(5) Daugiausia degalų naudojimo hibridinis režimas:

Hibridinis režimas, kuriuo degalų suvartojama daugiausia iš visų galimų pasirinkti hibridinių režimų, kai bandymai atliekami B sąlygomis, nustatant pagal gamintojo pateiktą informaciją ir pritarus technikos tarnybai.

1 priedėlis OVC HEVS ELEKTROS ENERGIJOS (GALIOS) AKUMULIAVIMO ĮTAISO ĮKROVOS BŪSENOS (SOC) PROFILIS A ir B sąlygomis bandomų OVC HEVS SOC profiliai yra tokie: A sąlygos: B sąlygos: