LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys L 177/211

Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT/EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 46 „Suvienodintos nuostatos dėl netiesioginio matymo įtaisų ir variklinių transporto priemonių, kuriose įrengiami minėti įtaisai, patvirtinimo“

Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:

02 serijos pakeitimų 4 papildymo; įsigaliojimo data – 2009 m. liepos 22 d.;

4 papildymo 1 klaidų ištaisymo; įsigaliojimo data – 2009 m. lapkričio 11 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

1. Taikymo sritis

I. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISAI

2. Apibrėžtys

3. Patvirtinimo paraiška

4. Ženklinimas

5. Patvirtinimas

6. Reikalavimai

6.1. Veidrodžiai

6.2. Netiesioginio matymo įtaisai, išskyrus veidrodžius

7. Netiesioginio matymo įtaiso tipo pakeitimai ir tipo išplėtimo patvirtinimas

8. Gamybos atitiktis

9. Baudos už gamybos neatitiktį

10. Visiškas gamybos nutraukimas

11. Už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir administracinių padalinių pavadinimai bei adresai

II. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISŲ ĮRENGIMAS

12. Apibrėžtys

13. Patvirtinimo paraiška

14. Patvirtinimas

15. Reikalavimai

16. Transporto priemonės tipo pakeitimai ir tipo išplėtimo patvirtinimas

17. Gamybos atitiktis

18. Baudos už gamybos neatitiktį

19. Visiškas gamybos nutraukimas

20. Už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir administracinių padalinių pavadinimai bei adresai

21. Pereinamojo laikotarpio nuostatos

PRIEDAI

1 priedas. Dokumento, kuriuo informuojama apie netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimą, pavyzdys

2 priedas. Dokumento, kuriuo informuojama apie variklinių transporto priemonių, kuriose įrengti netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimą, pavyzdys

3 priedas. Pranešimas dėl netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimo ar atsisakymo suteikti patvirtinimą, tipo išplėtimo patvirtinimo, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo remiantis Taisykle Nr. 46

4 priedas. Pranešimas dėl variklinių transporto priemonių, kuriose įrengiami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimo ar atsisakymo suteikti patvirtinimą, tipo išplėtimo patvirtinimo, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo remiantis Taisykle Nr. 46

5 priedas. Patvirtinimo ženklo išdėstymas ant netiesioginio matymo įtaiso

6 priedas. Atspindžio gebos nustatymo metodas

7 priedas. Veidrodžio atspindimojo paviršiaus kreivio spindulio (r) nustatymo tvarka

8 priedas. H taško ir liemens tikrojo kampo nustatymo variklinių transporto priemonių sėdimosiose vietose tvarka

1 priedėlis. Trimačio H taško įrenginio aprašas

2 priedėlis. Trimatė atskaitos sistema

3 priedėlis. Sėdimųjų vietų baziniai duomenys

9 priedas. (nenaudojamas)

10 priedas. Aptikties atstumo skaičiavimas

1. TAIKYMO SRITIS

Ši taisyklė taikoma:

a) privalomiesiems ir neprivalomiesiems netiesioginio matymo įtaisams, išvardijamiems lentelėje, pateiktoje 15.2.1.1.1 punkte, jeigu transporto priemonės yra M ir N kategorijų (1), bei privalomiesiems ir ir neprivalomiesiems netiesioginio matymo įtaisams, minimiems 15.2.1.1.3 ir 15.2.1.1.4 punktuose, jeigu transporto priemonės yra L kategorijos (1) ir jų kėbulo konstrukcija skirta vairuotojui bent iš dalies uždengti;

b) netiesioginio matymo įtaisų įrengimui M ir N kategorijų transporto priemonėse ir L kategorijos (1) transporto priemonėse, kurių kėbulo konstrukcija skirta vairuotojui bent iš dalies uždengti.

I. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISAI

2. APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje:

„Netiesioginio matymo įtaisai“ – įtaisai, skirti stebėti tiesiogiai neregimą eismo zoną greta transporto priemonės. Tai gali būti įprastiniai veidrodžiai, kameros ir monitoriai arba kiti įtaisai, galintys teikti vairuotojui informaciją apie netiesioginio matymo lauką.

„Veidrodis“ – bet koks įtaisas, išskyrus periskopus, skirtas rodyti aiškų vaizdą transporto priemonės gale, šone arba priekyje 15.2.4 punkte apibrėžtuose regos laukuose.

2.1.1.1. „Vidinis veidrodis“ – 2.1 punkte apibūdintas įtaisas, kuris gali būti montuojamas transporto priemonės keleivių salone.

2.1.1.2. „Išorinis veidrodis“ – 2.1 punkte apibūdintas įtaisas, kuris gali būti montuojamas ant transporto priemonės išorinio paviršiaus.

2.1.1.3. „Stebėjimo veidrodis“ – veidrodis, išskyrus apibūdintuosius šio priedo 2.1.1 punkte, kurį galima pritvirtinti transporto priemonės viduje arba išorėje 15.2.4 punkte nenurodytiems regos laukams stebėti.

2.1.1.4. „Pagalbinė vaizdo matymo sistema“ – sistema, suteikianti vairuotojui galimybę aptikti ir (arba) matyti objektus greta transporto priemonės esančioje zonoje.

2.1.1.5. „r“ – 7 priede aprašytu būdu atspindimajame paviršiuje išmatuotų kreivio spindulių vidutinis dydis.

2.1.1.6. „Pagrindinis kreivio spindulys viename atspindimojo paviršiaus taške (ri)“ – vertės, gautos 7 priede apibūdintu prietaisu, išmatuotos atspindimojo paviršiaus lanke, kertančiame šio paviršiaus centrą su lygiagrečia 6.1.2.1.2.1 punkte apibūdinta atkarpa b, ir šiai atkarpai statmename lanke.

2.1.1.7. „Kreivio spindulys viename atspindimojo paviršiaus taške (rp)“ – pagrindinių kreivio spindulių r i ir r i aritmetinis vidurkis:

2.1.1.8. „Sferinis paviršius“ – paviršius, kurio spindulys pastovus ir vienodas visomis kryptimis.

2.1.1.9. „Asferinis paviršius“ – paviršius, kurio spindulys pastovus tik vienoje plokštumoje.

2.1.1.10. „Asferinis veidrodis“ – tai veidrodis, sudarytas iš sferinės ir asferinės dalių, kuriame atspindimojo paviršiaus perėjimas iš sferinės į asferinę dalį turi būti pažymėtas. Pagrindinės veidrodžio ašies kreivis apibrėžiamas x ir y koordinačių sistema pagal pagrindinio sferinio skliauto spindulį:

R : sferinės dalies vardinis spindulys; k : kreivio pokyčio konstanta; a : pagrindinio sferinio skliauto sferinio dydžio konstanta.

2.1.1.11. „Atspindimojo paviršiaus centras“ – atspindimojo paviršiaus matomos srities centras.

2.1.1.12. „Veidrodžio sudėtinių dalių kreivio spindulys“ – apskritimo, kuris labiausiai atitinka nagrinėjamos dalies išlenktą formą, spindulys (c).

2.1.1.13. „Veidrodžio klasė“ – visi įtaisai, turintys vieną ar kelias vienodas savybes arba funkcijas. Jie klasifikuojami taip:

— I klasė: vidinis galinio vaizdo veidrodis 15.2.4.1 punkte apibūdintam regos laukui stebėti,

— II ir III klasės: pagrindinis išorinis galinio vaizdo veidrodis 15.2.4.2 ir 15.2.4.3 punktuose apibūdintiems regos laukams stebėti,

— IV klasė: plataus kampo išorinis veidrodis 15.2.4.4 punkte apibūdintam regos laukui stebėti,

— V klasė: artimo vaizdo išorinis veidrodis 15.2.4.5 punkte apibūdintam regos laukui stebėti,

— VI klasė: priekinis veidrodis 15.2.4.6 punkte apibūdintam regos laukui stebėti,

— VII klasė: L kategorijos transporto priemonėms su kėbulu skirti veidrodžiai.

„Netiesioginio matymo kameros ir monitoriaus įtaisas“ – 2.1 punkte apibūdintas įtaisas, kuriame regos laukas gaunamas naudojant kameros ir monitoriaus derinį, kaip apibrėžta 2.1.2.1 ir 2.1.2.2 punktuose.

2.1.2.1. „Kamera“ – įtaisas, kuriuo išorės vaizdas atkuriamas ir vėliau paverčiamas signalu (pvz., vaizdo).

2.1.2.2. „Monitorius“ – įtaisas, kuriuo signalas paverčiamas regimojo spektro vaizdais.

2.1.2.3. „Aptiktis“ – geba išskirti objektą iš fono ir (arba) aplinkos tam tikru atstumu.

2.1.2.4. „Skaisčio kontrastas“ – objekto ir jo tiesioginio fono ar aplinkos ryškumo santykis, leidžiantis išskirti objektą iš fono ar aplinkinių objektų.

2.1.2.5. „Skyra“ – mažiausia detalė, kurią galima išskirti jutimine sistema, t. y. suvokti kaip atskirą visumos detalę. Žmogaus akies skyra nurodoma kaip regumas.

2.1.2.6. „Kritinis objektas“ – apskritas objektas, kurio skersmuo D0 = 0,8 m (2).

2.1.2.7. „Kritinis suvokimas“ – matymo lygis, kurį įvairiomis sąlygomis žmogaus akis paprastai sugeba pasiekti. Eismo sąlygomis kritinio suvokimo ribinė vertė yra aštuonios regimojo kampo lanko minutės.

2.1.2.8. „Regos laukas“ – trimatės erdvės dalis, stebima netiesioginio matymo įtaisu. Jeigu nenurodyta kitaip, jis nustatomas pagal žemės paviršiaus lygmens vaizdą, gautą įtaisu (-ais), išskyrus veidrodžius. Tai gali tiesiog būti atitinkamas aptikties atstumas iki kritinio objekto.

2.1.2.9. „Aptikties atstumas“ – žemės paviršiaus lygmenyje išmatuotas atstumas nuo regėjimo atskaitos taško iki tolimiausiojo taško, greta kurio dar galima įžiūrėti kritinį objektą (vos pasiekiama kritinio suvokimo ribinė vertė).

2.1.2.10. „Kritinis regos laukas“ – sritis, kurioje kritinis objektas turi būti aptinkamas netiesioginio matymo įtaisu, apibrėžiama kampu ir vienu ar keliais aptikties atstumais.

2.1.2.11. „Regėjimo atskaitos taškas“ – taškas, susietas su transporto priemone, su kuria susijęs nustatytas regos laukas. Šis taškas – vairuotojo akių srities taškus kertančios vertikaliosios plokštumos ir su transporto priemonės išilgine vidurine plokštuma lygiagrečios plokštumos, esančios 20 cm atstumu nuo transporto priemonės, sankirtos projekcija ant žemės.

2.1.2.12. „Regimasis spektras“ – žmogaus akimi matomo ilgio bangų šviesa (380-780 nm).

2.1.2.13. „Įrašomasis stebėjimo kameros ir monitoriaus įtaisas“ – kamera ir monitorius arba įrašymo įrenginys, išskyrus 2.1.2 punkte apibūdintą kameros ir monitoriaus įtaisą, kurį galima pritvirtinti transporto priemonės viduje arba išorėje 15.2.4. punkte neapibūdintiems regos laukams stebėti arba transporto priemonės vidaus ar išorės saugumui užtikrinti.

2.1.3. „Kiti netiesioginio matymo įtaisai“ – 2.1 punkte apibūdinti įtaisai, kuriuos naudojant gaunamas regos laukas, išskyrus veidrodį ir netiesioginio matymo kameros ir monitoriaus įtaisą.

2.1.4. „Netiesioginio matymo įtaiso tipas“ – įtaisai, kurie nesiskiria šiomis pagrindinėmis charakteristikomis:

— įtaiso konstrukcija, taip pat, jei tinkama, tvirtinimu prie kėbulo,

— jei tai yra veidrodžiai, veidrodžio atspindimojo paviršiaus klase, forma, matmenimis ir kreivio spinduliu,

— jei tai yra kameros ir monitoriaus įtaisai, aptikties atstumu ir regėjimo atstumu.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimo paraišką pateikia prekės pavadinimo arba ženklo turėtojas arba jo įgaliotasis atstovas.

3.2. 1 priede pavaizduotas informacinio dokumento pavyzdys.

Kartu su paraiška dėl kiekvieno netiesioginio matymo įtaisų tipo pateikiama:

3.3.1. veidrodžių atveju – keturi pavyzdžiai: trys iš jų naudojami bandymams, o vieną pasilieka laboratorija ir naudoja papildomiems patikrinimams, kurių gali prireikti. Laboratorija gali pareikalauti papildomų bandinių.

3.3.2. kitų netiesioginio matymo įtaisų atveju – po vieną visų dalių pavyzdį.

4. ŽENKLINIMAS

4.1. Pateikti patvirtinti netiesioginio matymo įtaisų pavyzdžiai turi būti su gamintojo prekės pavadinimu arba ženklu. šis ženklinimas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

4.2. Kiekvienas įtaisas turi būti su pakankamo dydžio vieta pritvirtinti patvirtinimo ženklą, kuris, sumontavus įtaisą transporto priemonėje, turi būti įskaitomas; minėta vieta turi būti pavaizduota 1 priede nurodytame brėžinyje.

5. PATVIRTINIMAS

5.1. Jeigu pateikti patvirtinti pavyzdžiai atitinka šios taisyklės 6 dalies reikalavimus, suteikiamas atitinkamo netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimas.

5.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Du pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 02) žymi pakeitimų, į kuriuos įtraukti naujausi pagrindiniai techniniai taisyklės pakeitimai, padaryti suteikiant patvirtinimą, seriją. Ta pati Susitariančioji Šalis negali suteikti kitam netiesioginio matymo įtaiso tipui to paties numerio.

5.3. Šios taisyklės 3 priede pateiktą pavyzdį atitinkančios formos pranešimas apie netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimą, atsisakymą suteikti patvirtinimą, tipo išplėtimo patvirtinimą, patvirtinimo panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą remiantis šia taisykle perduodamas šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims.

Be 4.1 punkte nustatyto ženklo prie kiekvieno netiesioginio matymo įtaiso, atitinkančio pagal šią taisyklę patvirtintą tipą, 4.2 punkte nurodytoje vietoje pritvirtinamas gerai matomas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

5.4.1. apskritimas aplink E raidę ir patvirtinimą suteikusios valstybės skiriamasis numeris (3);

5.4.2. patvirtinimo numeris;

5.4.3. papildomieji simboliai I, II, III, IV, V, VI arba VII, žymintys veidrodžio tipo klasę, arba simbolis S, jeigu netiesioginio matymo įtaisas nėra veidrodis. Papildomasis simbolis tvirtinamas bet kokioje patogioje vietoje, greta apskritimo su E raide.

5.5. Patvirtinimo ženklas ir papildomasis simbolis turi būti aiškiai įskaitomi ir nenutrinami.

5.6. Šios taisyklės 5 priede pateiktas pirmiau minėto patvirtinimo ženklo ir papildomo simbolio išdėstymo pavyzdys.

6. REIKALAVIMAI

6.1. VEIDRODŽIAI

6.1.1. BENDRIEJI TECHNINIAI REIKALAVIMAI

6.1.1.1. Visi veidrodžiai turi būti reguliuojami.

6.1.1.2. Atspindimojo paviršiaus kraštas turi būti įtvirtintas apsauginiame korpuse (laikiklyje ir pan.), kurio perimetru visuose taškuose ir visomis kryptimis c vertė turi būti ne mažesnė kaip 2,5 mm. Jeigu atspindimasis paviršius išsikišęs už apsauginio korpuso, išsikišusios dalies krašto kreivio c spindulys turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm, o apsauginio korpuso atžvilgiu didžiausios iškyšos tašką veikiant horizontalia kryptimi 50 N jėga, apytikriai lygiagrečiai su transporto priemonės išilgine vidurio plokštuma, atspindimasis paviršius turi grįžti į apsauginį korpusą.

6.1.1.3. Kai veidrodis montuojamas ant plokščio paviršiaus, visų dalių, nepaisant nustatytos įtaiso padėties, tai pat tų dalių, kurios lieka pritvirtintos prie atramos po 6.1.3.2 punkte numatyto bandymo ir gali statiškai liestis su 165 mm skersmens rutuliu (vidinio veidrodžio atveju) arba 100 mm rutuliu (išorinio veidrodžio atveju), kreivio c spindulys turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm.

6.1.1.4. 6.1.1.3 punkte pateiktų reikalavimų, taikomų spinduliui, nepaisoma, jeigu tvirtinimo angų arba įrėžų, kurių skersmuo arba ilgiausia įstrižainė yra mažesnė nei 12 mm, kampai yra užapvalinti.

6.1.1.5. Veidrodžių tvirtinimo prie transporto priemonės įtaisas turi būti tokios konstrukcijos, kad 70 mm skersmens (50 mm, jeigu transporto priemonė yra L kategorijos) cilindras, kurio ašis yra sukimosi ašis ar viena iš ašių, aplink kurią sukasi nulenkiamas veidrodis atitinkamo smūgio kryptimi, pratilptų bent pro dalį paviršiaus, prie kurio tas įtaisas tvirtinamas.

6.1.1.6. ir 6.1.1.3 punktuose nurodytų išorinių veidrodžių dalims, pagamintoms iš medžiagos, kurios kietumo vertė pagal Šoro A skalę ne didesnė kaip 60, atitinkamos nuostatos netaikomos.

6.1.1.7. Šios dalies 6.1.1.2 ir 6.1.1.3 punktų reikalavimai taikomi tik atramai, jeigu vidinių veidrodžių dalys yra pagamintos iš medžiagos, kurios kietumo vertė pagal Šoro A skalę mažesnė kaip 50, ir sumontuotos ant standžios atramos.

6.1.2. SPECIALIEJI TECHNINIAI REIKALAVIMAI

6.1.2.1. MATMENYS

6.1.2.1.1. Vidiniai galinio vaizdo veidrodžiai (I klasė)

Atspindimojo paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad jo plote būtų įmanoma nubrėžti stačiakampį, kurio viena kraštinė yra 40 mm ilgio, o kitos kraštinės ilgis yra a (mm), kai:

r – kreivio spindulys.

6.1.2.1.2. Pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (II ir III klasės)

6.1.2.1.2.1. Atspindimojo paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad jo plote būtų galima nubrėžti:

— stačiakampį, kurio aukštis yra 40 mm, o pagrindo ilgis yra a (mm),

— atkarpą, kuri yra lygiagreti su stačiakampio aukštine ir kurios ilgis yra b (mm).

6.1.2.1.2.2. Šioje lentelėje pateikiamos mažiausios a ir b vertės:

Galinio vaizdo veidrodžio klasė a (mm) b (mm) II 200 III 70

6.1.2.1.3. Plačiakampiai išoriniai veidrodžiai (IV klasė)

Atspindimojo paviršiaus kontūrai turi būti paprastos geometrinės formos, o matmenys tokie, kad būtų gautas 15.2.4.4 punkte nurodytas regos laukas, prireikus kartu naudojant ir II klasės išorinį veidrodį.

6.1.2.1.4. Artimojo vaizdo išoriniai veidrodžiai (V klasė)

Atspindimojo paviršiaus kontūrai turi būti paprastos geometrinės formos, o matmenys tokie, kad būtų gautas 15.2.4.5 punkte nurodytas veidrodžio regos laukas.

6.1.2.1.5. Priekiniai veidrodžiai (VI klasė)

Atspindimojo paviršiaus kontūrai turi būti paprastos geometrinės formos, o matmenys tokie, kad būtų gautas 15.2.4.6 punkte nurodytas veidrodžio regos laukas.

6.1.2.1.6. L kategorijos transporto priemonėms su kėbulu skirti veidrodžiai (VII klasė)

6.1.2.1.6.1. Pagrindiniai išoriniai veidrodžiai (VII klasė)

Mažiausi atspindimojo paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad:

a) paviršiaus plotas nebūtų mažesnis kaip 6 900 mm2;

b) apskritų veidrodžių skersmuo nebūtų mažesnis kaip 94 mm;

c) ant galinio vaizdo veidrodžių atspindimojo paviršiaus būtų galima nubrėžti 78 mm skersmens apskritimą, jeigu veidrodžiai nėra apskriti ir jų matmenys leidžia tai atlikti.

Didžiausi paviršiaus matmenys turi būti tokie, kad:

a) bet kurio apskrito galinio vaizdo veidrodžio skersmuo nebūtų didesnis kaip 150 mm;

b) bet kurio neapskrito galinio vaizdo veidrodžio atspindimasis paviršius turi būti 120 mm × 200 mm dydžio stačiakampio ribose.

6.1.2.2. Atspindimasis paviršius ir atspindžio koeficientai

6.1.2.2.1. Veidrodžio atspindimasis paviršius turi būti plokščias arba sferiškai išgaubtas. Išoriniai veidrodžiai gali turėti papildomą asferinę dalį, su sąlyga, kad pagrindinis veidrodis atitiktų netiesioginio matymo laukui taikomus reikalavimus.

6.1.2.2.2. Veidrodžių kreivio spindulių skirtumai

6.1.2.2.2.1. ri ar r'i i ir rp skirtumas kiekviename atskaitos taške neturi viršyti 0,15 r.

6.1.2.2.2.2. Bet kurių kreivio spindulių (rp1, rp2, ir rp3) ir r skirtumas neturi viršyti 0,15 r.

6.1.2.2.2.3. Kai r yra ne mažesnis kaip 3 000 mm, 6.1.2.2.2.1 ir 6.1.2.2.2.2 punktuose nurodyta 0,15 r vertė keičiama 0,25 r verte.

6.1.2.2.3. Asferinėms veidrodžių dalims taikomi reikalavimai

6.1.2.2.3.1. Asferiniai veidrodžiai turi būti pakankamai dideli ir tokios formos, kad vairuotojas gautų naudingos informacijos. Paprastai tai reiškia, kad kuriame nors taške mažiausias plotis turi būti 30 mm.

6.1.2.2.3.2. Asferinės dalies kreivio spindulys (ri) turi būti ne mažesnis kaip 150 mm.

Sferinių veidrodžių r vertė turi būti ne mažesnė kaip:

6.1.2.2.4.1. 1 200 mm (I klasė), jei galinio vaizdo veidrodžiai yra viduje;

6.1.2.2.4.2. 1 200 mm, jei pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai yra II ir III klasių;

6.1.2.2.4.3. 300 mm, jei tai yra plačiakampiai išoriniai veidrodžiai (IV klasė) ir artimojo vaizdo išoriniai veidrodžiai (V klasė);

6.1.2.2.4.4. 200 mm, jei tai yra priekiniai veidrodžiai (VI klasė).

6.1.2.2.4.5. 1 000 mm arba daugiau kaip 1 500 mm, jei veidrodžiai yra VII klasės.

6.1.2.2.5. Normalusis atspindžio koeficientas, nustatytas 6 priede aprašytu būdu, turi būti ne mažesnis kaip 40 proc.

Jeigu atspindimųjų paviršių atspindys yra kintamojo laipsnio, nustačius dienos padėtį, turi būti įmanoma atpažinti kelių eismo signalų spalvas. Nustačius nakties padėtį, normalusis atspindžio koeficientas turi būti ne mažesnis kaip 4 proc.

6.1.2.2.6. Normalaus naudojimo sąlygomis atspindimasis paviršius turi išsaugoti 6.1.2.2.5 punkte nustatytas savybes nepaisant ilgalaikio nepalankių oro sąlygų poveikio.

6.1.3. Bandymas

I–VI klasių veidrodžiams ir VII klasės veidrodžiams (kurių sudedamosios dalys tapačios III klasės veidrodžiams) taikomi 6.1.3.2.1 ir 6.1.3.2.2 punktuose aprašyti bandymai. VII klasės veidrodžiai su laikikliu išbandomi kaip aprašyta 6.1.3.2.3 punkte.

6.1.3.1.1. 6.1.3.2 punkte numatytas bandymas nebūtinas jokiems išoriniams veidrodžiams, kurių nė viena dalis, nepaisant sureguliuotos padėties, nuo žemės paviršiaus yra ne mažesniu kaip 2 m atstumu, kai transporto priemonė veikiama didžiausią techniškai leidžiamą masę atitinkančia apkrova.

Ši leidžianti nukrypti nuostata taip pat taikoma veidrodžių laikikliams (tvirtinimo plokštelėms, laikikliams, lankstomosioms jungtims ir kt.), kurie yra ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus ir neviršija transporto priemonės gabaritinio pločio, matuojant per žemiausią veidrodžio laikiklį einančioje skersinėje plokštumoje ar bet kuriame taške į priekį nuo šios plokštumos, jei dėl šio išdėstymo pločio gabaritinis matmuo padidėja.

Tokiais atvejais turi būti pateiktas aprašas, kuriame nurodyta, kad veidrodis turi būti montuojamas taip, kad būtų paisoma pirmiau minėtų reikalavimų dėl jo laikiklių padėties ant transporto priemonės.

Kai taikoma ši leidžianti nukrypti nuostata, laikiklis paženklinamas šiuo nenutrinamu simboliu:

ir tipo patvirtinimo liudijimas patvirtinamas padarant atitinkamą įrašą.

6.1.3.2. Smūginis bandymas

Šiame punkte aprašytas bandymas neatliekamas su transporto priemonės kėbule įmontuotais įtaisais, kurių priekinės atspindžio srities kampas ne didesnis kaip 45°, matuojant pagal transporto priemonės išilginę vidurinę plokštumą, arba įtaisais, kurie išsikiša ne daugiau kaip 100 mm, matuojant už apibrėžtinio transporto priemonės kėbulo, vadovaujantis Taisykle Nr. 26.

6.1.3.2.1. Bandymo įtaiso aprašas

Bandymo įtaisą sudaro švytuoklė, galinti svyruoti aplink dvi viena kitai statmenas horizontalias ašis, iš kurių viena yra statmena švytuoklės paleidimo trajektorijos plokštumai.

Švytuoklės gale yra kūjis, kurį sudaro 165 ± 1 mm skersmens standus rutulys, padengtas 5 mm storio guma, kurios kietumas pagal Šoro A skalę yra 50.

Turi būti prietaisas, kuriuo galima nustatyti didžiausią laikiklio kampą paleidimo plokštumoje.

Prie švytuoklės konstrukcijos gerai pritvirtinta atrama naudojama pavyzdžiams laikyti, laikantis 6.1.3.2.2.6 punkte nurodytų smūgio reikalavimų.

1 brėžinyje pateikti bandymo įtaiso matmenys (mm) ir specialieji projektavimo reikalavimai:

1 brėž.

6.1.3.2.1.2. Švytuoklės smūgio centras sutampa su kūjį sudarančio rutulio centru. Šio centro atstumas nuo svyravimo ašies paleidimo plokštumoje yra 1, t. y. lygus 1 m ± 5 mm. Sumažinta švytuoklės masė yra mo = 6,8 ±0,05 kg. mo ir visos švytuoklės masės (m) santykis bei d atstumo nuo švytuoklės svorio centro iki jos sukimosi ašies santykis išreiškiamas lygtimi:

6.1.3.2.2. Bandymo aprašymas

6.1.3.2.2.1. 1. Prie atramos veidrodis tvirtinamas įtaiso gamintojo arba, jei tinkama, transporto priemonės gamintojo rekomenduojamu būdu.

Veidrodžio padėties nustatymas atliekant bandymą:

6.1.3.2.2.2.1. ant švytuoklinio smūgio įtaiso veidrodžiai nustatomi taip, kad, sumontavus veidrodį ant transporto priemonės pagal pareiškėjo montavimo instrukcijas, horizontaliųjų ir vertikaliųjų ašių padėtis būtų panaši;

6.1.3.2.2.2.2. kai veidrodis gali būti reguliuojamas pagrindo atžvilgiu, turi būti pasirinkta tokia bandymo padėtis, kurioje mažiausiai tikėtina, jog kuris nors sukamasis įtaisas galėtų veikti, laikantis pareiškėjo nurodytų reguliavimo apribojimų;

6.1.3.2.2.2.3. kai veidrodis yra su įtaisu atstumui nuo pagrindo reguliuoti, šio įtaiso padėtis turi būti tokia, kad atstumas nuo korpuso iki pagrindo būtų kuo mažesnis;

6.1.3.2.2.2.4. kai atspindimasis paviršius korpuse yra paslankus, jis sureguliuojamas taip, kad labiausiai nuo transporto priemonės nutolusio viršutinio kampo padėtis korpuso atžvilgiu būtų didžiausios iškyšos padėtis.

6.1.3.2.2.3. Išskyrus tą atvejį, kai atliekamas antras bandymas su vidiniais veidrodžiais (žr. 6.1.3.2.2.6.1 punktą), švytuoklei esant vertikalioje padėtyje, per kūjo centrą einančios horizontalioji ir vertikalioji išilginės plokštumos turi kirsti atspindimojo paviršiaus centrą, kaip apibrėžta 2.1.1.11 punkte. Švytuoklės sukimosi išilginė kryptis turi būti lygiagreti su transporto priemonės išilgine vidurine plokštuma.

6.1.3.2.2.4. Kai, remiantis 6.1.3.2.2.1 ir 6.1.3.2.2.2 punktuose nustatytomis reguliavimo sąlygomis, veidrodžio dalys neleidžia kūjui sugrįžti, smūgio taškas turi būti perkeltas atitinkamai sukimosi ar atramos ašiai statmena kryptimi.

Perkelti reikia tik tiek, kiek tai būtina, siekiant atlikti bandymą; taikomi šie apribojimai:

— kūjo gale esantis rutulys turi bent jau liestis su cilindru, kaip nustatyta 6.1.1.5 punkte, arba

— sąlyčio su kūju taškas turi būti ne mažiau kaip 10 mm nuo atspindimojo paviršiaus krašto.

6.1.3.2.2.5. Bandant kūjis paleidžiamas kristi iš aukščio, atitinkančio švytuoklės 60° kampą nuo vertikalės, taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį tuo momentu, kai švytuoklė pasiekia vertikalią padėtį.

Į veidrodį smūgiuojama toliau nurodytomis skirtingomis sąlygomis.

6.1.3.2.2.6.1. Vidiniai veidrodžiai

— Pirmas bandymas: smūgio taškai turi būti pasirenkami, kaip apibrėžta 6.1.3.2.2.3 punkte. Smūgiuojama taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį iš atspindimojo paviršiaus pusės.

— Antras bandymas: smūgio taškas turi būti ant apsauginio korpuso krašto, kad smūgio kampas su atspindimojo paviršiaus plokštuma būtų 45° ir smūgis kliūtų į horizontalią plokštumą, kertančią to paviršiaus centrą. Smūgis turi būti nukreiptas iš atspindimojo paviršiaus pusės.

6.1.3.2.2.6.2. Išoriniai veidrodžiai

— Pirmas bandymas: smūgio taškai turi būti pasirenkami, kaip apibrėžta 6.1.3.2.2.3 arba 6.1.3.2.2.4 punkte. Smūgiuojama taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį iš atspindimojo paviršiaus pusės.

— Antras bandymas: smūgio taškai turi būti pasirenkami, kaip apibrėžta 6.1.3.2.2.3 arba 6.1.3.2.2.4 punkte. Smūgiuojama taip, kad kūjis trenktųsi į veidrodį iš atspindimajam paviršiui priešingos pusės.

Kai II ar III klasės galinio vaizdo veidrodžiai pritvirtinti prie to paties montavimo rėmo kaip ir IV klasės galinio vaizdo veidrodžiai, pirmiau nurodyti bandymai atliekami su žemesniu veidrodžiu. Tačiau už bandymus atsakinga technikos tarnyba gali pakartoti vieną iš šių bandymų arba juos abu, pasirinkdama aukštesnį veidrodį, jeigu jis nuo žemės paviršiaus nutolęs mažiau kaip 2 m.

6.1.3.2.3. Apsauginio korpuso, pritvirtinto prie laikiklio, lenkimo bandymas (VII klasė)

6.1.3.2.3.1. Bandymo aprašymas

Apsauginis korpusas įtaise dedamas horizontaliai, taip, kad būtų galima tvirtai užsukti tvirtinimo atramų varžtus. Galas, esantis arčiausiai tvirtinimo atramos varžtų didžiausio korpuso matmens kryptimi, apsaugomas 15 mm pločio standžiu ribotuvu, kuris dengia korpusą visu pločiu.

Kitame gale ant korpuso uždedamas analogiškas ribotuvas, kad korpusą būtų galima veikti nustatyta bandymo apkrova (2 brėž.).

Priešingas korpuso galas, kurio neveikia jėga, gali būti įtvirtinamas, užuot laikius jį 2 brėžinyje nurodytoje padėtyje.

2 brėž.

Galinio vaizdo veidrodžio lenkimo bandymo įtaiso pavyzdys

6.1.3.2.3.2. Bandymo apkrova – 25 kg, ji taikoma vieną minutę.

6.1.3.3. Bandymų rezultatai

Atliekant 6.1.3.2 punkte aprašytus bandymus, po smūgio švytuoklė turi toliau svyruoti taip, kad paleidimo plokštumoje laikiklio padėties projekcijos kampas su vertikale būtų bent 20°. Kampo matavimo paklaida neturi būti didesnė kaip ± 1°.

6.1.3.3.1.1. Šis reikalavimas netaikomas prie priekinio stiklo tvirtinamiems veidrodžiams, kuriems atlikus bandymą taikomi 6.1.3.3.2 punkte nurodyti reikalavimai.

6.1.3.3.1.2. Reikalaujamas visų II ir IV klasės galinio vaizdo veidrodžių ir III klasės galinio vaizdo veidrodžių, tvirtinamų prie to paties montavimo rėmo kaip ir IV klasės veidrodžiai, kampas su vertikale sumažinamas nuo 20° iki 10°.

6.1.3.3.2. Jeigu bandant prie priekinio stiklo tvirtinamus veidrodžius, kaip aprašyta 6.1.3.2 punkte, montavimo rėmas lūžtų, likusi dalis neturi išsikišti už pagrindo daugiau nei 10 mm, o po bandymo likusi konstrukcija turi atitikti 6.1.1.3 punkte nustatytus reikalavimus.

Atliekant 6.1.3.2 punkte aprašytus bandymus atspindimasis paviršius neturi įtrūkti. Tačiau atspindimojo paviršiaus įtrūkimas leistinas, jeigu paisoma vienos iš toliau nurodytų sąlygų.

6.1.3.3.3.1. Stiklo šukės lieka prikibusios prie korpuso galinės dalies arba prie paviršiaus, kuris yra stipriai pritvirtintas prie korpuso; stiklas gali iš dalies atsiskirti nuo pagrindo, su sąlyga, kad atstumas tarp plyšių bet kurioje pusėje neviršija daugiau kaip 2,5 mm. Smūgio vietoje nuo stiklo paviršiaus gali atsiskirti smulkios šukės.

6.1.3.3.3.2. Atspindimasis paviršius pagamintas iš apsauginio stiklo.

6.2. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISAI, IŠSKYRUS VEIDRODŽIUS

6.2.1. BENDRIEJI REIKALAVIMAI

6.2.1.1. Jeigu naudotojui reikia sureguliuoti netiesioginio matymo įtaisą, šį įtaisą turi būti įmanoma reguliuoti be įrankių.

6.2.1.2. Jeigu netiesioginio matymo įtaisas gali atspindėti visą nustatytą regos lauką tik skenuodamas regos lauką, visas skenavimo, atspindėjimo ir grįžties į pradinę padėtį procesas neturi trukti ilgiau kaip dvi sekundes.

6.2.2. NETIESIOGINIO MATYMO KAMEROS IR MONITORIAUS ĮTAISAI

6.2.2.1. Bendrieji reikalavimai

6.2.2.1.1. Kai kameros ir monitoriaus netiesioginio matymo įtaisas montuojamas ant lygaus paviršiaus, visų dalių, nepaisant nustatytos įtaiso padėties, galinčių turėti statišką sąlytį su 165 mm skersmens rutuliu (jei tai monitorius) arba 100 mm rutuliu (jei tai kamera), kreivio c spindulys turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm.

6.2.2.1.2. 6.2.2.1.1 punkte pateiktų reikalavimų, taikomų spinduliui, nepaisoma, jeigu tvirtinimo angų arba įrėžų, kurių skersmuo arba ilgiausia įstrižainė yra mažesnė nei 12 mm, kampai yra užapvalinti.

6.2.2.1.3. Jeigu kameros ir monitoriaus dalys pagamintos iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šoro A skalę yra ne didesnis kaip 60, ir sumontuotos ant standaus laikiklio, 6.2.2.1.1 punkto reikalavimai taikomi tik atramai.

6.2.2.2. Funkciniai reikalavimai

6.2.2.2.1. Kamera turi veikti gerai blogo apšviestumo sąlygomis. Blogo apšviestumo sąlygomis kameros skaisčio kontrastas už vaizdo srities, kurioje atvaizduojamas šviesos šaltinis, ribų turi būti ne mažesnis kaip 1:3 (sąlyga apibrėžta EN 12368: 8.4). Šviesos šaltinis turi apšviesti kamerą 40 000 lx. Kampas tarp jutiklio plokštelės statmens ir linijos, jungiančios jutiklio ir šviesos šaltinio centrus, turi būti 10°.

6.2.2.2.2. Monitoriaus kontrastas įvairiomis apšvietimo sąlygomis turi būti minimalus, kaip nurodyta ISO/DIS 15008:2003.

6.2.2.2.3. Turi būti įmanoma rankiniu būdu arba automatiškai nustatyti monitoriaus vidutinį skaistį atsižvelgiant į aplinkos sąlygas.

6.2.2.2.4. Skaisčio kontrastas matuojamas pagal ISO/DIS 15008: 2003.

6.2.3. KITI NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISAI

Turi būti įrodyta, kad įtaisas atitinka toliau nurodytus reikalavimus.

6.2.3.1. Įtaisu gaunamas regimasis spektras ir šis vaizdas visuomet perduodamas taip, kad jo nereikėtų atkurti kaip regimojo spektro.

6.2.3.2. Funkcionalumas garantuojamas tomis naudojimo sąlygomis, kuriomis sistema bus eksploatuojama. Atsižvelgiant į vaizdams gauti ir pateikti naudojamą technologiją, 6.2.2.2 punktas taikomas visas arba iš dalies. Kitais atvejais funkcionalumas užtikrinamas taikant jautrio sistemą, kuri būtų analogiška nurodytajai 6.2.2.2 punkte, taip nustatant ir įrodant, kad užtikrinamas funkcionalumas yra bent jau ne blogesnis už privalomąjį, bei įrodant, kad garantuojamas funkcionalumas yra lygiavertis funkcionalumui, kuris privalomas veidrodžio ar kameros ir monitoriaus netiesioginio matymo įtaisams, arba geresnis už jį.

7. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISO TIPO PAKEITIMAS IR TIPO IŠPLĖTIMO PATVIRTINIMAS

Apie bet kokį netiesioginio matymo įtaiso tipo pakeitimą, taip pat apie jo pritvirtinimą prie kėbulo, pranešama netiesioginio matymo įtaiso tipą patvirtinusiam administraciniam padaliniui. Tada padalinys gali:

7.1.1. laikyti, kad atlikti pakeitimai veikiausiai neturi pastebimo neigiamo poveikio ir kad bet kokiu atveju netiesioginio matymo įtaisas vis dar atitinka reikalavimus; arba

7.1.2. pareikalauti, kad už bandymus atsakinga technikos tarnyba pateiktų papildomą bandymų protokolą.

7.2. Apie patvirtinimo suteikimą arba atsisakymą suteikti patvirtinimą, nurodant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms susitariančioms šalims pranešama 5.3 punkte nurodyta tvarka.

7.3. Apie tipo išplėtimo patvirtinimą šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims pranešama 5.3 punkte nurodyta tvarka.

7.4. Tipo išplėtimo patvirtinimą suteikianti kompetentinga institucija suteikia eilės numerį kiekvienam pranešimui apie minėtą tipo išplėtimą.

8. GAMYBOS ATITIKTIS

8.1. Gamybos atitikties procedūros turi atitikti nustatytąsias susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

8.2. Kiekvienas pagal šią taisyklę patvirtintas netiesioginio matymo įtaisas turi būti pagamintas taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal 6 dalyje nurodytus reikalavimus.

9. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

9.1. Pagal šią taisyklę netiesioginio matymo įtaiso tipui suteiktą patvirtinimą galima panaikinti, jeigu nepaisoma 8.1 punkte nurodytų reikalavimų arba jeigu netiesioginio matymo įtaiso tipas neatitinka 8.2 punkte nustatytų reikalavimų.

9.2. Jeigu šią taisyklę taikanti Susitariančioji Šalis panaikina patvirtinimą, kurį buvo suteikusi anksčiau, apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims ji nedelsdama praneša nusiųsdama patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „PATVIRTINIMAS PANAIKINTAS“, pasirašoma ir įrašoma data.

10. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Jei patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo netiesioginio matymo įtaisus, jis turi apie tai pranešti patvirtinimą suteikusiai institucijai. Minėtą pranešimą gavęs administracinis padalinys apie nutrauktą gamybą praneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims nusiųsdamas patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „GAMYBA NUTRAUKTA“, pasirašoma ir įrašoma data.

11. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR ADMINISTRACINIŲ PADALINIŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI

Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių administracijos padalinių, kuriems siunčiami kitose šalyse suteikiamo patvirtinimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą, tipo išplėtimo patvirtinimo arba patvirtinimo panaikinimo blankai, pavadinimus ir adresus.

II. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISŲ ĮRENGIMAS

12. APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje:

12.1. „Vairuotojo akių srities taškai“ – du 65 mm atstumu vienas nuo kito nutolę ir 635 mm aukštyje statmenai virš vairuotojo sėdynės R taško esantys taškai, kaip nustatyta 8 priede. Tuos taškus jungianti tiesė statmena transporto priemonės vertikaliajai išilginei vidurinei plokštumai. Atkarpos, jungiančios akių srities taškus, centras yra išilginėje vertikaliojoje plokštumoje, kertančioje vairuotojui skirtos sėdimosios vietos centrą, kaip nurodyta transporto priemonės gamintojo.

„Ambinokuliarinis regėjimas“ – bendras regos laukas, gautas susiklojus monokuliariniams dešiniosios ir kairiosios akių regos laukams (žr. 3 brėž.).

3 brėž.

„Transporto priemonių tipas pagal netiesioginį matymą“ – variklinės transporto priemonės, kurių šios pagrindinės savybės yra vienodos:

12.3.1. netiesioginio matymo įtaiso tipas;

12.3.2. regos lauką ribojantys kėbulo elementai;

12.3.3. R taško koordinatės (kai taikoma);

12.3.4. privalomųjų ir neprivalomųjų (jeigu yra) netiesioginio matymo prietaisų numatytosios padėtys ir tipo patvirtinimo ženklai;

12.4. „L2, L5, M1, M2, M3, N1, N2 ir N3 kategorijų transporto priemonės“ – Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 7 priede (dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) apibūdintos transporto priemonės.

12.5. „Priekinis valdymas“ – konfigūracija, kai daugiau nei pusė variklio ilgio yra už priekinio stiklo pagrindo labiausiai kyšančio taško, o vairaračio įvorė yra priekiniame transporto priemonės ilgio ketvirtyje.

13. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

13.1. Transporto priemonės, kurioje įrengiami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimo paraišką pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo įgaliotasis atstovas.

13.2. 2 priede pavaizduotas informacinio dokumento pavyzdys.

13.3. Už patvirtinimo bandymus atsakingoms technikos tarnyboms pateikiama transporto priemonės tipą, kurį reikia patvirtinti, atitinkanti transporto priemonė.

13.4. Prieš suteikdama tipo patvirtinimą kompetentinga institucija patikrina, ar naudojamos tinkamos priemonės veiksmingiems gaminių atitikties patikrinimams užtikrinti.

14. PATVIRTINIMAS

14.1. Patvirtinimas suteikiamas, jeigu, vadovaujantis 13 dalimi, pateiktas patvirtinti transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės 15 dalyje nurodytus reikalavimus.

14.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Du pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 02) žymi pakeitimų, į kuriuos įtraukti naujausi pagrindiniai techniniai taisyklės pakeitimai, padaryti suteikiant patvirtinimą, seriją. Ta pati Susitariančioji Šalis negali to paties patvirtinimo numerio suteikti kitam transporto priemonių tipui.

14.3. Šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančios formos pranešimas apie transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsisakymą suteikti patvirtinimą, tipo išplėtimo patvirtinimą arba patvirtinimo panaikinimą remiantis šia taisykle perduodamas šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims.

15. REIKALAVIMAI

15.1. BENDROJI INFORMACIJA

15.1.1. Transporto priemonėje montuojamų privalomųjų ir neprivalomųjų netiesioginio matymo įtaisų, išvardytų lentelėje, pateiktoje 15.2.1.1.1 punkte, tipas turi būti patvirtintas pagal šią taisyklę.

15.1.2. Veidrodžiai ir kiti netiesioginio matymo įtaisai turi būti pritvirtinti taip, kad veidrodis ar kitas įtaisas nepajudėtų tiek, kad išmatuotas regos laukas labai pasikeistų, ir nevirpėtų tiek, kad vairuotojas galėtų netinkamai suvokti matomą vaizdą.

15.1.3. 15.1.2 punkte nurodytų reikalavimų turi būti paisoma transporto priemonei važiuojant iki 80 proc. didžiausio projektinio greičio, tačiau ne greičiau kaip 150 km/h.

15.1.4. Toliau apibrėžti regos laukai nustatomi taikant ambinokuliarinio regėjimo principą, kai akys yra nurodytuose vairuotojo akių srities taškuose, kaip nustatyta 12.1 punkte. Regos laukai, taip pat vieno M1 ir N1 kategorijos transporto priemonės priekyje sėdinčio keleivio (75 kg) regos laukas, nustatomi parengus transporto priemonę eksploatuoti, kaip nustatyta dokumento TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 7 priedo 2.5.4 punkte. Nustatant langų stiklo šviesos pralaidumo koeficientą, bendroji vertė turi atitikti Taisyklės Nr. 43 21 priedo nuostatas.

15.2. VEIDRODŽIAI

15.2.1. Skaičius

15.2.1.1. Būtiniausias privalomųjų veidrodžių skaičius

15.2.1.1.1. Šios dalies 15.2.4 punkte nustatyti regos laukai gaunami naudojant toliau pateiktoje lentelėje nurodytą būtiniausią privalomųjų veidrodžių skaičių. Kai nereikalaujama sumontuoti veidrodžio, tai reiškia, kad negalima reikalauti jokios kitos netiesioginio matymo sistemos.

Transporto priemonių kategorija Vidinis veidrodis Išoriniai veidrodžiai Vidinis veidrodis, I klasė Pagrindinis veidrodis (didelis), II klasė Pagrindinis veidrodis (mažas), III klasė Plačiakampis veidrodis, IV klasė Artimojo vaizdo veidrodis, V klasė Priekinis veidrodis, VI klasė M1 Privaloma: išskyrus tuo atveju, jeigu 15.2.4.1 punktu nustatytoje transporto priemonės regos lauko srityje naudojama medžiaga nėra apsauginis stiklas. Neprivaloma: jeigu veidrodis neatspindi galinio vaizdo. OptionalNeprivaloma: Privaloma: pasirinktinai vairuotojo pusėje ir keleivio pusėje galima sumontuoti po vieną II klasės veidrodį. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. (abu veidrodžiai turi būti pritvirtinti ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). Neprivaloma: (turi būti pritvirtinta ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). M2 Neprivaloma: (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra) Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. Neleidžiama Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje (abu veidrodžiai turi būti įrengti ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). Neprivaloma: (turi būti pritvirtinta ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). M3 Neprivaloma: (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra) Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. Neleidžiama Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. (abu veidrodžiai turi būti pritvirtinti ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). Neprivaloma: (turi būti pritvirtinta ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). N1 Privaloma: išskyrus tuo atveju, jeigu 15.2.4.1 punktu nustatytoje transporto priemonės regos lauko srityje naudojama medžiaga nėra apsauginis stiklas. Neprivaloma: jeigu veidrodis neatspindi galinio vaizdo. Neprivaloma: Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. galima sumontuoti po vieną II klasės veidrodį. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir (arba) 1 veidrodis keleivio pusėje. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. (abu veidrodžiai turi būti pritvirtinti ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). Neprivaloma: (turi būti pritvirtinta ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). N2 ≤ 7,5 t Neprivaloma: (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra) Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. Neleidžiama Privaloma: abejose pusėse, jei galima įrengti V klasės veidrodį. Neprivaloma: abejose pusėse, jei to padaryti negalima. Privaloma (žr. 15.2.2.7 ir 15.2.4.5.5 punktus): 1 veidrodis keleivio pusėje. Neprivaloma: 1 vairuotojo pusėje (abu veidrodžiai turi būti įrengti ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). Gali būti taikoma +10 cm leidžiamoji nuokrypa. Neprivaloma: 1 priekinis veidrodis (turi būti pritvirtinta ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). N2 > 7,5 t Neprivaloma: (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra) Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. Neleidžiama Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. Privaloma (žr. 15.2.2.7 ir 15.2.4.5.5 punktus): 1 veidrodis keleivio pusėje. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje (abu veidrodžiai turi būti įrengti ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). Privaloma (žr. 15.2.1.1.2 punktą): 1. priekinis veidrodis (turi būti pritvirtinta ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). N3 Neprivaloma: (regos laukui taikytinų reikalavimų nėra) Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. Neleidžiama Privaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje ir 1 veidrodis keleivio pusėje. Privaloma (žr. 15.2.2.7 ir 15.2.4.5.5 punktus): 1 veidrodis keleivio pusėje. Neprivaloma: 1 veidrodis vairuotojo pusėje (abu veidrodžiai turi būti įrengti ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus). Privaloma (žr. 15.2.1.1.2 punktą): 1. priekinis veidrodis (turi būti pritvirtinta ne žemiau kaip 2 m nuo žemės paviršiaus).

15.2.1.1.2. Jeigu aprašytasis priekinio veidrodžio, nustatyto 15.2.4.6 punkte, ir (arba) artimojo vaizdo veidrodžio, aprašyto 15.2.4.5 punkte, regos laukas gali būti gautas kitu netiesioginio matymo įtaisu, patvirtintu vadovaujantis 6.2 punktu ir įrengtu vadovaujantis 15 dalimi, užuot naudojus atitinkamą veidrodį arba veidrodžius, galima naudoti minėtą įtaisą.

Jeigu naudojamas kameros ir monitoriaus įtaisas, monitoriuje turi būti matoma tik:

a) punkte nustatytas regos laukas, pakeitus artimojo vaizdo veidrodį;

b) punkte nustatytas regos laukas, pakeitus priekinį veidrodį ir transporto priemonei judant pirmyn iki 10 km/h greičiu; arba

c) ir 15.2.4.6 punktuose nustatyti regos laukai (vienu metu), pakeitus artimojo vaizdo veidrodį ir priekinį veidrodį. Jeigu transporto priemonė juda pirmyn didesniu nei 10 km/h greičiu arba ji juda atgal, monitorių galima naudoti kitai informacijai pateikti, su sąlyga, kad 15.2.4.5 punkte nustatytą regos lauką galima nuolat matyti.

15.2.1.1.3. L kategorijos transporto priemonėms su kėbulu skirti galinio vaizdo veidrodžiai

Transporto priemonės kategorija Vidinis veidrodis (I klasė) Pagrindinis išorinis veidrodis (veidrodžiai) (III ir VII klasės) L kategorijos transporto priemonės su kėbulu, iš dalies ar visai uždengiančiu vairuotoją 1 (4) 1, jeigu vidinis veidrodis yra 2, jeigu vidinio veidrodžio nėra

Jeigu pritvirtinamas tik vienas išorinis galinio vaizdo veidrodis, tose valstybėse narėse, kuriose eismas vyksta dešine kelio puse, jis turi būti tvirtinamas kairėje transporto priemonės pusėje, o tose valstybėse narėse, kuriose eismas vyksta kaire kelio puse – dešinėje transporto priemonės pusėje.

15.2.1.1.4. Neprivalomi L kategorijos transporto priemonėms skirti galinio vaizdo veidrodžiai

Priešingoje transporto priemonės pusėje, nei ta, kurioje yra 15.2.1.1.3 punkte minėtas privalomas galinio vaizdo veidrodis, leidžiama pritvirtinti išorinį galinio vaizdo veidrodį. Galinio vaizdo veidrodis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus.

15.2.1.2. Šios taisyklės nuostatos netaikomos 2.1.1.3 punkte nustatytiems stebėjimo veidrodžiams. Nepaisant to, išoriniai stebėjimo veidrodžiai turi būti pritvirtinami ne žemiau kaip 2 m virš žemės paviršiaus, kai transporto priemonė veikiama apkrova, atitinkančia didžiausią techniškai leidžiamą masę.

15.2.2. Padėtis

15.2.2.1. Veidrodžiai turi būti išdėstyti taip, kad vairuotojas, sėdėdamas vairuotojo sėdynėje įprastoje vairavimo padėtyje, aiškiai matytų kelią už transporto priemonės, į šoną (–us) nuo jos arba į priekį.

15.2.2.2. Išoriniai veidrodžiai turi būti matomi pro šoninius langus arba pro tą priekinio stiklo dalį, kuri valoma priekinio stiklo valytuvu. Nepaisant to, dėl priežasčių, susijusių su konstrukcija, pastaroji nuostata (t. y. nuostata dėl valomos priekinio stiklo dalies) netaikoma:

a) išoriniams veidrodžiams keleivio pusėje ir neprivalomiems išoriniams veidrodžiams M2 ir M3 kategorijų transporto priemonių vairuotojo pusėje;

b) VI klasės veidrodžiams.

15.2.2.3. Jeigu, matuojant matymo lauką, transporto priemonė yra važiuoklės arba kabinos formos, gamintojas turi nurodyti mažiausiąjį ir didžiausiąjį kėbulo plotį ir prireikus juos imituoti maketinėmis priekabos plokštėmis. Visi transporto priemonių ir veidrodžių deriniai, įvertinti atliekant bandymus, turi būti nurodyti transporto priemonės, kurioje įrengiami veidrodžiai, tipo patvirtinimo liudijime (žr. 4 priedą).

15.2.2.4. Nustatytas išorinis galinio vaizdo veidrodis vairuotojo pusėje turi būti pritvirtintas taip, kad tarp transporto priemonės vertikaliosios išilginės vidurinės plokštumos ir vertikaliosios plokštumos, kertančios veidrodžio ir 65 mm tiesės, jungiančios du vairuotojo akių srities taškus, centrus, susidaręs kampas būtų ne didesnis kaip 55°.

15.2.2.5. Veidrodžiai neturi išsikišti už išorinio transporto priemonės kėbulo daugiau nei nustatyta 15.2.4 punkto reikalavimuose, taikomuose matymo laukams.

15.2.2.6. Jeigu iki didžiausios techniškai leidžiamos masės pakrautos transporto priemonės apatinis išorinio veidrodžio kraštas yra žemiau kaip 2 m virš žemės paviršiaus, minėtas galinio vaizdo veidrodis neturi išsikišti daugiau kaip 250 mm už gabaritinio transporto priemonės pločio, matuojant be veidrodžių.

15.2.2.7. V ir VI klasių veidrodžiai montuojami ant transporto priemonių taip, kad, neatsižvelgiant į jų padėtį po nustatymo, nė viena veidrodžių ar jų laikiklių dalis nebūtų žemiau nei 2 m virš žemės paviršiaus, kai transporto priemonė veikiama apkrova, atitinkančia didžiausią techniškai leidžiamą masę.

Tačiau šie veidrodžiai nemontuojami ant transporto priemonių, dėl kurių kabinų aukščio neįmanoma laikytis šio reikalavimo. Tokiu atveju nereikalaujama montuoti jokio kito netiesioginio matymo įtaiso.

15.2.2.8. Jeigu paisoma 15.2.2.5, 15.2.2.6 ir 15.2.2.7 punktų reikalavimų, veidrodžiai gali išsikišti už didžiausio leidžiamo gabaritinio transporto priemonių pločio.

15.2.2.9. Visi VII klasės veidrodžiai turi būti pritvirtinti taip, kad normaliomis transporto priemonės judėjimo sąlygomis nejudėtų.

15.2.3. Reguliavimas

15.2.3.1. Vairuotojas, sėdėdamas vairavimo padėtyje, turi turėti galimybę reguliuoti vidinį veidrodį.

15.2.3.2. Vairuotojo pusėje pritvirtintą išorinį veidrodį turi būti įmanoma reguliuoti esant transporto priemonės viduje ir neatidarant durų (langas gali būti atviras). Tačiau ir iš išorės gali būti įmanoma nustatyti veidrodžio padėtį.

15.2.3.3. 15.2.3.2 punkto reikalavimai netaikomi išoriniams veidrodžiams, kuriuos išjudinus į buvusiąją nustatytąją padėtį galima sugražinti jų nereguliuojant.

15.2.4. Regos laukai

15.2.4.1. Vidinis galinio vaizdo veidrodis (I klasė)

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 20 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurios centras yra transporto priemonės vertikalioji išilginė vidurinė plokštuma, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų (4 brėž.) tęsiasi nuo 60 m ribos iki horizonto.

4 brėž.

I klasės veidrodžio regos laukas

15.2.4.2. Pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (II klasė)

15.2.4.2.1. Vairuotojo pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 5 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 30 m ribos iki horizonto.

Be to, 4 m atstumu už vertikaliosios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 5 brėž.).

15.2.4.2.2. Keleivio pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 5 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią keleivio pusėje riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką keleivio pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 30 m ribos iki horizonto.

Be to, 4 m atstumu už vertikaliosios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 5 brėž.).

5 brėž.

II klasės veidrodžių regos laukas

15.2.4.3. Pagrindiniai išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai (III klasė)

15.2.4.3.1. Vairuotojo pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 4 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 20 m ribos iki horizonto (žr. 6 brėž.).

Be to, 4 m atstumu už vertikaliosios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką.

15.2.4.3.2. Keleivio pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 4 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką keleivio pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 20 m ribos iki horizonto (žr. 6 brėž.).

Be to, 4 m atstumu už vertikaliosios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma 1 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką.

6 brėž.

III klasės veidrodžių regos laukas

15.2.4.4. Plačiakampis išorinis veidrodis (IV klasė)

15.2.4.4.1. Vairuotojo pusės plačiakampis išorinis veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 15 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi ne mažiau kaip nuo 10 m ribos iki 25 m ribos.

Be to, 1,5 m atstumu už vertikaliosios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma platesnė nei 4,5 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 7 brėž.).

15.2.4.4.2. Keleivio pusės plačiakampis išorinis veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 15 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką keleivio pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi ne mažiau kaip nuo 10 m ribos iki 25 m ribos.

Be to, 1,5 m atstumu už vertikaliosios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, vairuotojui turi būti matoma platesnė nei 4,5 m pločio kelio juosta, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką (žr. 7 brėž.).

7 brėž.

IV klasės plačiakampių veidrodžių regos laukas

15.2.4.5. Artimojo vaizdo išorinis veidrodis (V klasė)

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti plokščią horizontalią kelio dalį išilgai transporto priemonės šonų, kurią riboja šios vertikaliosios plokštumos (žr. 8a ir 8b brėž.):

15.2.4.5.1. plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės kabinos tašką keleivio pusėje;

15.2.4.5.2. lygiagreti plokštuma, einanti skersine kryptimi 2 m atstumu į priekį nuo 15.2.4.5.1 punkte nurodytos plokštumos;

15.2.4.5.3. gale esanti plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja plokštuma, einančia per vairuotojo akių srities taškus ir esančia 1,75 m atstumu už tos plokštumos;

15.2.4.5.4. priekyje esanti plokštuma, lygiagreti su vertikaliąja plokštuma, einančia per vairuotojo akių srities taškus ir esančia 1 m atstumu prieš tą plokštumą. Jeigu vertikalioji skersinė plokštuma, einanti per transporto priemonės buferio priekinį kraštą, į priekį nuo vertikaliosios plokštumos, einančios per vairuotojo akių srities taškus, išsikišusi mažiau kaip 1 m, regos laukas turi aprėpti tik tą plokštumą.

Jeigu 8a ir 8b brėžiniuose aprašytas regos laukas gali būti matomas sujungus IV klasės plačiakampio veidrodžio regos lauką ir VI klasės priekinio veidrodžio regos lauką, V klasės artimojo vaizdo veidrodžio galima neįrengti.

8a ir 8b brėž.

V klasės artimojo vaizdo veidrodžio regos laukas

15.2.4.6. Priekinis veidrodis (VI klasė)

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja:

a) skersinė vertikalioji plokštuma, einanti per tolimiausią priekinį transporto priemonės tašką;

b) skersinė vertikalioji plokštuma 2 000 mm į priekį nuo a punkte nustatytos plokštumos;

c) išilginė vertikalioji plokštuma, lygiagreti su išilgine vertikaliąja vidurine plokštuma, kertančia tolimiausią transporto priemonės šoninį kraštą vairuotojo pusėje;

d) išilginė vertikalioji plokštuma, lygiagreti su išilgine vertikaliąja vidurine plokštuma, esančia 2 000 mm į šoną nuo tolimiausio transporto priemonės šoninio krašto priešingoje pusėje nuo vairuotojo.

Šio regos lauko priekis priešingoje pusėje nuo vairuotojo gali būti užapvalintas 2 000 mm spinduliu (žr. 9 brėž.).

Žr. 15.2.4.9.2 punktą dėl nustatyto regos lauko.

Priekinius veidrodžius reglamentuojančių nuostatų turi būti paisoma, jeigu transporto priemonių kategorija yra N2 > 7,5 t ir N3 ir jos yra su priekiniu valdymu, kaip apibrėžta 12.5 punkte.

Jeigu šių kategorijų transporto priemonės, turinčios priekinį veidrodį arba kameros ir monitoriaus įtaisą, negali atitikti reikalavimų, turi būti naudojama pagalbinė vaizdo matymo sistema. Minėtu įtaisu turi būti įmanoma aptikti 9 brėžinyje pavaizduotame regos lauke esantį 50 cm aukščio ir 30 cm skersmens objektą.

9 brėž.

VI klasės priekinio veidrodžio regos laukas

15.2.4.6.2. Jeigu, nepaisydamas priekinių statramsčių, vairuotojas gali matyti 300 mm atstumu priešais transporto priemonę ir 1 200 mm aukštyje virš kelio paviršiaus esančią atkarpą nuo išilginės vertikaliosios plokštumos, lygiagrečios vertikaliajai išilginei vidurinei plokštumai, einančiai per tolimiausią transporto priemonės šoninį kraštą vairuotojo pusėje, iki išilginės vertikaliosios plokštumos, lygiagrečios išilginei vertikaliajai vidurinei plokštumai, esančiai 900 mm į šoną nuo tolimiausio transporto priemonės šoninio krašto priešingoje pusėje nuo vairuotojo, VI klasės priekinio veidrodžio įrengti nebūtina.

15.2.4.6.3. Taikant 15.2.4.6.1 ir 15.2.4.6.2 punktus ir apibrėžiant transporto priemonės priekį, neatsižvelgiama į visam laikui prie transporto priemonės pritvirtintas dalis, kurios yra virš vairuotojo akių srities taškų priešais vertikaliąją skersinę plokštumą, einančią per tolimiausią transporto priemonės buferio priekinį paviršių.

15.2.4.7. L kategorijos veidrodis (VII klasė)

15.2.4.7.1. Vairuotojo pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 2,50 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 10 m ribos iki horizonto (žr. 10 brėž).

10 brėž.

VII klasės veidrodžių regos laukas

15.2.4.7.2. Keleivio pusės išorinis galinio vaizdo veidrodis

Regos laukas turi būti toks, kad vairuotojas galėtų matyti bent 4 m pločio plokščią ir horizontalią kelio dalį, kurią riboja plokštuma, lygiagreti su transporto priemonės vertikaliąja išilgine vidurine plokštuma ir kertanti tolimiausią transporto priemonės tašką vairuotojo pusėje, ir kuri už vairuotojo akių srities taškų tęsiasi nuo 20 m ribos iki horizonto (žr. 10 brėž.).

15.2.4.8. Jeigu veidrodžiai sudaryti iš kelių atspindimųjų paviršių, kurie yra arba skirtingo kreivio, arba sujungti tarpusavyje kampu, bent vienas iš paviršių turi atspindėti regos lauką, o jo matmenys (žr. 6.1.2.1.2.2 punktą) turi atitikti jo klasei nustatytus matmenis.

15.2.4.9. Kliūtys

15.2.4.9.1. Vidinis galinio vaizdo veidrodis (I klasė)

Regos lauką gali riboti atramos galvai ir įtaisai, visų pirma tokie kaip skydeliai nuo saulės, galinio stiklo valytuvai, šildymo elementai ir S3 kategorijos stabdymo žibintas (–ai), arba kėbulo komponentai, kaip antai galinių suveriamųjų durų stiklų statramsčiai, su sąlyga, kad privalomasis regos laukas ribojamas tik iš dalies. Užstojimo laipsnis matuojamas, kai nustatyta atramų galvai padėtis yra žemiausia, o skydeliai nuo saulės yra užlenkti.

15.2.4.9.2. Išoriniai veidrodžiai (II, III, IV, V, VI ir VII klasės)

Į pirmiau nurodytų regos laukų užstojimą neatsižvelgiama, jeigu kliūtis sudaro kėbulo konstrukcija ir jos sudedamosios dalys, kaip antai kiti kabinos veidrodžiai, durų rankenėlės, gabaritiniai žibintai, posūkių rodikliai, priekiniai ir galiniai buferiai, taip pat atspindimojo paviršiaus valymo įtaisai, jeigu jie uždengia ne daugiau kaip 10 proc. viso nustatyto regos lauko. Jeigu transporto priemonė suprojektuota ir sukonstruota pagal specialiąją paskirtį ir minėto reikalavimo neįmanoma paisyti dėl specialių jos savybių, su šiomis specialiomis savybėmis susijusios kliūtys gali užstoti daugiau kaip 10 proc. privalomojo VI klasės veidrodžio regos lauko, tačiau ne daugiau nei reikia specialioms funkcijoms atlikti.

15.2.4.10. Bandymo tvarka

Regos laukas nustatomas akių srities taškų lygyje nukreipiant galingus šviesos šaltinius ir stebint šviesą, kuri atsispindi vertikalaus stebėjimo ekrane. Galima taikyti ir kitus lygiaverčius metodus.

15.3. NETIESIOGINIO MATYMO ĮTAISAI, IŠSKYRUS VEIDRODŽIUS

15.3.1. Netiesioginio matymo įtaiso charakteristikos turi būti tokios, kad aprašytame regos lauke būtų galima matyti kritinį objektą, atsižvelgiant į kritinį suvokimą.

15.3.2. Sumontuotas netiesioginio matymo įtaisas turi sudaryti kuo mažesnę kliūtį tiesioginiam vairuotojo matymui.

15.3.3. Kameros ir monitoriaus netiesioginio matymo įtaisų aptikties atstumas nustatomas 10 priede nurodyta tvarka.

15.3.4. Monitoriaus įrengimo reikalavimai

Monitoriaus rodymo kryptis turi būti apytikriai tokia, kaip ir vieno iš pagrindinių veidrodžių.

15.3.5. Transporto priemonėse galima įrengti papildomus netiesioginio matymo įtaisus.

15.3.6. Šios taisyklės nuostatos netaikomas įrašomiesiems stebėjimo kameros ir monitoriaus įtaisams, nustatytiems 2.1.2.13 punkte. Išorinės stebėjimo kameros montuojamos bent 2 m virš žemės paviršiaus, kai transporto priemonė veikiama didžiausią leidžiamą techninę masę atitinkančia apkrova arba, jeigu kamerų žemesnysis kampas yra žemiau nei 2 m nuo žemės paviršiaus, jos neturi išsikišti daugiau kaip 50 mm už transporto priemonės gabaritinio pločio, matuojant be šio įtaiso, o jų kreivio spindulys turi būti ne mažesnis kaip 2,5 mm.

16. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PAKEITIMAI IR TIPO IŠPLĖTIMO PATVIRTINIMAS

Apie kiekvieną transporto priemonės tipo pakeitimą pranešama transporto priemonės tipą patvirtinusiam administracijos padaliniui. Tada padalinys gali:

16.1.1. laikyti, kad atlikti pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio, ir bet kokiu atveju transporto priemonė atitinka reikalavimus, arba

16.1.2. pareikalauti, kad už bandymus atsakinga technikos tarnyba pateiktų papildomą bandymų protokolą.

16.2. Šios taisyklės 4 priede pateikto blanko pavyzdį atitinkantis pranešimas apie patvirtinimą arba atsisakymą suteikti patvirtinimą, nurodant pakeitimus, perduodamas šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims.

16.3. Tipo išplėtimo patvirtinimą suteikianti kompetentinga institucija suteikia eilės numerį kiekvienam pranešimui apie minėtą tipo išplėtimą.

17. GAMYBOS ATITIKTIS

17.1. Gamybos atitikties kontrolės procedūros turi atitikti nustatytąsias Susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

17.2. Kiekviena pagal šią taisyklę patvirtinta transporto priemonė pagaminama taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal 15 dalyje nustatytus reikalavimus.

18. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

18.1. Remiantis šia taisykle transporto priemonių tipui suteiktą patvirtinimą galima panaikinti, jeigu nepaisoma 17.1 punkte nustatytų reikalavimų arba jei, atlikus 17.2 punkte nustatytus transporto priemonės tikrinimus, gaunami neigiami rezultatai.

18.2. Jeigu šią taisyklę taikanti Susitariančioji Šalis panaikina patvirtinimą, kurį buvo suteikusi anksčiau, apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims ji nedelsdama praneša nusiųsdama patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „PATVIRTINIMAS PANAIKINTAS“, pasirašoma ir įrašoma data.

19. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, jis turi apie tai pranešti patvirtinimą suteikusiai institucijai. Minėtą pranešimą gavusi institucija apie nutrauktą gamybą praneša kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims nusiųsdama patvirtinimo blanko kopiją, kurios apačioje didžiosiomis raidėmis įrašoma „GAMYBA NUTRAUKTA“, pasirašoma ir įrašoma data.

20. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR ADMINISTRACINIŲ PADALINIŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI

Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių administracijos padalinių, kuriems siunčiami kitose šalyse suteikiamo patvirtinimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą, tipo išplėtimo patvirtinimo arba patvirtinimo panaikinimo blankai, pavadinimus ir adresus.

21. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

21.1. Nuo šios taisyklės 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo oficialios datos nė viena šią taisyklę taikanti Susitariančioji Šalis negali atsisakyti priimti patvirtinimo paraiškos, pateiktos remiantis šia taisykle su 02 serijos pakeitimais.

21.2. Nuo 2006 m. sausio 26 d. transporto priemonių, kuriose įrengiami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimą šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys suteikia tik jeigu transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės reikalavimus su 02 serijos pakeitimais. Tačiau reikalavimų dėl VI klasės priekinio veidrodžio įrengimo įgyvendinimas atidedamas 12 mėnesių nuo minėtos datos.

21.3. Nuo 2006 m. sausio 26 d. netiesioginio matymo įtaisų tipo patvirtinimą šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys suteikia tik jeigu tipas atitinka šios taisyklės reikalavimus su 02 serijos pakeitimais. Tačiau reikalavimų dėl VI klasės priekinio veidrodžio naudojimo kaip komponento ir jo įrengimo transporto priemonėse įgyvendinimas atidedamas 12 mėnesių nuo pirmiau minėtos datos.

21.4. Nuo 2010 m. sausio 26 d. šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys gali atsisakyti pripažinti M1 ir N1 kategorijų transporto priemonių, o nuo 2007 m. sausio 26 d. ir kitų kategorijų transporto priemonių tipo patvirtinimo liudijimus, kurie nebuvo suteikti vadovaujantis šia taisykle su 02 serijos pakeitimais.

21.5. Nuo 2010 m. sausio 26 d. šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys gali atsisakyti pripažinti M1 ir N1 kategorijų transporto priemonių, o nuo 2007 m. sausio 26 d. ir kitų kategorijų transporto priemonių netiesioginio matymo įtaisų patvirtinimo liudijimus, kurie nebuvo suteikti vadovaujantis šia taisykle su 02 serijos pakeitimais.

21.6. Kol neįsigaliojo šios serijos pakeitimai, I ar III klasės galinio vaizdo veidrodžiams tebegalioja patvirtinimo liudijimai, suteikti vadovaujantis šios taisyklės pradine versija (00 serija) arba taisykle su 01 serijos pakeitimais.

21.7. Remiantis šios taisyklės nuostatomis, transporto priemonių, kuriose įrengiami galinio vaizdo veidrodžiai, tipą, vadovaujantis šia taisykle su 02 serijos pakeitimais, leidžiama patvirtinti, su sąlyga, kad visi arba kai kurie joje įrengiami I ar III klasės galinio vaizdo veidrodžiai paženklinami šios taisyklės pradinėje versijoje (00 arba 01 serijos) nustatytu patvirtinimo ženklu.

21.8. Nepaisant 21.3 ir 21.5 punktų nuostatų, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys, vadovaudamosi šios taisyklės 01 serijos pakeitimais, turi toliau teikti patvirtinimo liudijimus netiesioginio matymo įtaisams, kaip atsarginėms dalims, skirtiems naudoti to tipo transporto priemonėse, kurios, remiantis taisyklės Nr. 46 01 serijos pakeitimais, buvo patvirtintos iki 21.2 punkte paminėtos datos, taip pat, jeigu taikoma, toliau teikti atitinkamų tipo išplėtimo patvirtinimo liudijimus.

(1) Kaip apibrėžta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 7 priede (dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Amend.4).

(2) Netiesioginio matymo sistema skirta svarbiems eismo dalyviams aptikti. Eismo dalyvio svarbumas apibrėžiamas jo padėtimi ir (potencialiuoju) greičiu. Daugmaž proporcingai pėsčiojo, dviratininko, mopedo vairuotojo greičiui didėja ir šių eismo dalyvių matmenys. Aptikties tikslais mopedo vairuotojas (D = 0,8 m), nutolęs 40 m atstumu, atitiks 25 m atstumu esantį pėsčiąjį (D = 0,5 m). Atsižvelgiant į jų greičio vertes, mopedo vairuotojas būtų pasirinktas kaip aptikties gebos nustatymo kriterijus; todėl aptikties gebai nustatyti naudojamas 0,8 m dydžio objektas.

(3) Vokietija – 1, Prancūzija – 2, Italija – 3, Nyderlandai – 4, Švedija – 5, Belgija – 6, Vengrija – 7, Čekijos Respublika – 8, Ispanija – 9, Serbija – 10, Jungtinė Karalystė – 11, Austrija – 12, Liuksemburgas – 13, Šveicarija – 14, 15 (nenaudojama), Norvegija – 16, Suomija – 17, Danija – 18, Rumunija– 19, Lenkija – 20, Portugalija – 21, Rusijos Federacija – 22, Graikija – 23, Airija – 24, Kroatija – 25, Slovėnija – 26, Slovakija – 27, Baltarusija – 28, Estija – 29, 30 (nenaudojama), Bosnija ir Hercegovina – 31, Latvija – 32, 33 (nenaudojama), Bulgarija – 34, 35 (nenaudojama), Lietuva – 36, Turkija – 37, 38 (nenaudojama), Azerbaidžanas – 39, Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija – 40, 41 (nenaudojama), Europos Bendrija (patvirtinimus suteikia jos valstybės narės, atitinkamai naudodamos EEK ženklą) – 42, Japonija – 43, 44 (nenaudojama), Australija – 45, Ukraina – 46, Pietų Afrikos Respublika – 47 ir Naujoji Zelandija – 48, Kipras – 49, Malta – 50 ir Korėjos Respublika – 51. Kiti numeriai kitoms valstybėms suteikiami chronologine tvarka, kuria jos ratifikuoja Susitarimą dėl suvienodintų techninių nuostatų ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti įrengiamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas normas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų priėmimo arba prie jo prisijungia; apie suteiktus numerius Susitariančiosioms šalims praneša Jungtinių Tautų Generalinis sekretorius.

(4) Vidinis galinio vaizdo veidrodis nebūtinas, jeigu neįmanoma laikytis 15.2.5.4.1 punkte nurodytų matomumo sąlygų. Tokiu atveju būtini du išoriniai galinio vaizdo veidrodžiai: vienas - kairėje, kitas - dešinėje transporto priemonės pusėje.

1 PRIEDAS Dokumentas, kuriuo informuojama apie netiesioginio matymo įtaiso tipo patvirtinimą Toliau nurodyta informacija (jeigu taikoma) pateikiama trimis egzemplioriais; turi būti pridėtas turinio aprašas. Visi brėžiniai turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs bei turi būti pateikti naudojant A4 formato lapus arba A4 formato aplanką. Jei pridedamos nuotraukos, jos turi būti pakankamai detalios. 1. Gamyklinė markė (gamintojo prekės pavadinimas): … 2. Tipas ir bendras (-i) komercinis (-iai) aprašas (-ai): … 3. Tipo (jeigu jis nurodytas ant įtaiso) identifikavimo būdas: … 4. Transporto priemonės, kuriai skirtas įtaisas, kategorija: … 5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: … 6. Patvirtinimo ženklo tvirtinimo padėtis ir būdas: … 7. Surinkimo gamyklos (-ų) adresas (-ai): … Veidrodžiai (nurodomas kiekvienas veidrodis): … 8.1. Variantas … 8.2. Veidrodžio identifikavimo brėžinys (-iai): … 8.3. Informacija apie pritvirtinimo būdą: … Netiesioginio matymo įtaisai, išskyrus veidrodžius: … Tipas ir charakteristikos (pavyzdžiui, visapusiškas įtaiso aprašas): … 9.1.1. Jeigu tai kameros ir monitoriaus įtaisas – aptikties atstumas (mm), kontrastas, skaisčio ribos, akinimo korekcija, vaizdo charakteristikos (juodai baltas arba spalvotas), vaizdo kartojimo dažnis, monitoriaus skaisčio siekis: … 9.2. Pakankamai detalūs brėžiniai komplektiniam įtaisui identifikuoti, taip pat įrengimo nurodymai; brėžiniuose būtina nurodyti tipo patvirtinimo ženklo vietą: …

2 PRIEDAS Dokumentas, kuriuo informuojama apie transporto priemonės, kurioje įrengiami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimą Toliau nurodyta informacija (jeigu taikoma) pateikiama trimis egzemplioriais; kartu pateikiamas turinys. Visi brėžiniai turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs bei turi būti pateikti naudojant A4 formato lapus arba A4 formato aplanką. Jei pridedamos nuotraukos, jos turi būti pakankamai detalios. BENDROJI INFORMACIJA 1. Gamyklinė markė (gamintojo prekės pavadinimas): … 2. Tipas ir bendras (–i) komercinis (–iai) aprašas (–ai): … 3. Tipo (jeigu jis nurodytas ant įtaiso) identifikavimo būdas (b): … 4. Minėto ženklo vieta: … 5. Transporto priemonės kategorija (c): … 6. Gamintojo pavadinimas ir adresas: … 7. Surinkimo gamyklos (–ų) adresas (–ai): … TRANSPORTO PRIEMONĖS KONSTRUKCIJOS BENDROSIOS CHARAKTERISTIKOS 8. Tipinės transporto priemonės nuotrauka (–os) ir (arba) brėžinys (–iai): … 9. Vairuotojo kabina (priekinio valdymo arba už variklio) (1): … Vairaračio padėtis transporto priemonėje: kairėje arba dešinėje (1): … 10.1. Transporto priemonė pritaikyta eismui dešiniąja arba kairiąja kelio juosta (1). Transporto priemonės matmenys (gabaritiniai): … Važiuoklė be kėbulo: Plotis (2): … 11.1.1.1. Didžiausias leidžiamas plotis: … 11.1.1.2. Mažiausias leidžiamas plotis: … Važiuoklė su kėbulu: … 11.2.1. Plotis (1): … Kėbulas Netiesioginio matymo įtaisai Veidrodžia … 12.1.1.1. Brėžinys (–iai), kuriame (–iuose) veidrodžio padėtis nurodyta atsižvelgiant į transporto priemonės konstrukciją: … 12.1.1.2. Duomenys apie tvirtinimo būdą, taip pat apie tą transporto priemonės konstrukcijos dalį, prie kurios tvirtinama: … 12.1.1.3. Neprivaloma įranga, kuri gali turėti įtakos galiniam regėjimo laukui: … 12.1.1.4. Trumpas reguliavimo įtaiso elektroninių sudedamųjų dalių (jeigu yra) aprašas: … 12.1.2. Netiesioginio matymo įtaisai, išskyrus veidrodžius: … 12.1.2.1. Pakankamai detalūs brėžiniai, taip pat įrengimo nurodymai: … (1) Išbraukti, kas netaikoma. (2) „Transporto priemonės gabaritinis plotis“ – matmuo, matuojamas pagal ISO standartą 612-1978, 6.2 nuostata. Remiantis minėto standarto nuostatomis, jeigu matuojamas kurios nors kategorijos, išskyrus M1, transporto priemonės plotis, nereikia atsižvelgti į šiuos prietaisus: — muitinės plombų tvirtinimo įtaisus ir apsaugas, — brezento tvirtinimo įtaisus ir apsaugas, — signalinius įtaisus, pranešančius apie padangų gedimą, — purslų slopinimo sistemos lanksčiųjų dalių iškyšas, — apšvietimo įrangą, — eksploatuoti parengtus autobusų trapus, keliamąsias platformas ir panašią eksploatuoti parengtą įrangą, su sąlyga, kad ji išsikiša ne daugiau kaip 10 mm už transporto priemonės šono, o į priekį ar žemyn nukreiptų trapų kampai suapvalinami ne daugiau kaip iki 5 mm spindulio; kraštai turi būti suapvalinti ne daugiau kaip iki 2,5 mm spindulio, — netiesioginio matymo įtaisus, — padangų slėgio rodytuvus, — įtraukiamuosius laiptelius, — įlinkusią padangos sienelės dalį tiesiogiai virš sąlyčio su žemės paviršiumi taško.

3 PRIEDAS PRANEŠIMAS (Didžiausias leidžiamas formatas: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) išdavė: administracijos pavadinimas … … … dėl netiesioginio matymo įtaiso tipo (2): PATVIRTINIMO SUTEIKIMO, IŠPLĖTIMO PATVIRTINIMO, ATSISAKYMO SUTEIKTI PATVIRTINIMĄ, PATVIRTINIMO PANAIKINIMO, VISIŠKO GAMYBOS NUTRAUKIMO, remiantis Taisykle Nr. 46 Patvirtinimo Nr. … Išplėtimo patvirtinimo Nr. … 1. Įtaiso prekės pavadinimas arba ženklas: … 2. Įtaiso tipo gamintojo pavadinimas: … 3. Gamintojo pavadinimas ir adresas: … 4. Gamintojo atstovo (jeigu jis yra) vardas, pavardė ir adresas: … 5. Pateikta patvirtinti (data): … 6. Už patvirtinimo bandymus atsakinga technikos tarnyba: … 7. Technikos tarnybos ataskaitos parengimo data … 8. Technikos tarnybos parengtos ataskaitos numeris … 9. Trumpas aprašas … Įtaiso identifikavimo duomenys: veidrodis, kamera ir monitorius, kitas įtaisas (2) I, II, III, IV, V, VI, S klasės netiesioginio matymo įtaisas (2) Simbolis , kaip apibrėžta šios taisyklės 6.1.3.1.1 punkte: yra / nėra (2) 10. Patvirtinimo ženklo padėtis: … 11. Išplėtimo patvirtinimo motyvas (–ai) (jeigu taikoma): … 12. Patvirtinimas suteiktas, patvirtinimą suteikti atsisakyta, tipo išplėtimas patvirtintas ir (arba) patvirtinimas panaikintas (2) 13. Vieta: … 14. Data: … 15. Parašas: … 16. Patvirtinimą suteikusiai administracinei tarnybai pateiktų dokumentų sąrašas pridedamas prie šio pranešimo ir gali būti gautas pateikus prašymą. (1) Patvirtinimą suteikusios, tipo išplėtimą patvirtinusios, atsisakiusios suteikti patvirtinimą ir (arba) patvirtinimą panaikinusios šalies skiriamasis numeris (žr. taisyklėje pateiktas patvirtinimą reglamentuojančias nuostatas). (2) Išbraukti, kas netaikoma.

4 PRIEDAS PRANEŠIMAS (Didžiausias leidžiamas formatas: A4 (210 × 297 mm)) ( 1 ) išdavė: administracijos pavadinimas … … … dėl transporto priemonės, kurioje įrengiami netiesioginio matymo įtaisai, tipo (2): PATVIRTINIMO SUTEIKIMO, IŠPLĖTIMO PATVIRTINIMO, ATSISAKYMO SUTEIKTI PATVIRTINIMĄ, PATVIRTINIMO PANAIKINIMO, VISIŠKO GAMYBOS NUTRAUKIMO, remiantis Taisykle Nr. 46 Patvirtinimo numeris: … Išplėtimo patvirtinimo Nr.: … 1. Gamyklinė markė (gamintojo prekės pavadinimas): … 2. Tipas ir bendras (–i) komercinis (–iai) aprašas (–ai): … Tipo identifikavimo priemonės, jeigu pažymėtos ant transporto priemonės: … 3.1. Minėto ženklo vieta: … 4. Transporto priemonės kategorija: (M1, M2, M3, N1, N2 7,5 t, N2 > 7,5 t, N3) (2) 5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: … 6. Gamyklos (–ų) adresas (–ai) … 7. Papildoma informacija: (prireikus) žr. priedėlyje 8. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba: … 9. Bandymų ataskaitos pateikimo data … 10. Bandymų ataskaitos numeris: … 11. Pastabos (jeigu buvo pareikštos): žr. priedėlyje 12. Vieta: … 13. Data: … 14. Parašas: … 15. Pridedama tvirtinimo institucijai pateikto informacijos rinkinio, kurį paprašius galima gauti, rodyklė. Tipo patvirtinimo blanko Nr. … priedėlis dėl transporto priemonės, kurioje įrengiami netiesioginio matymo įtaisai, tipo patvirtinimo remiantis Taisykle Nr. 46 1. Veidrodžių ir papildomų netiesioginio matymo įtaisų prekės pavadinimas arba ženklas ir sudedamųjų dalių tipo patvirtinimo numeris: … 2. Veidrodžių ir netiesioginio matymo įtaisų klasė(s) (I, II, III, IV, V, VI, VII, S) (2) 3. Transporto priemonės tipo išplėtimo patvirtinimas, kuriuo įtraukiami nurodyti netiesioginio matymo įtaisai: … 4. Vairuotojo sėdimosios vietos R taško identifikavimo duomenys: … 5. Didžiausias ir mažiausias kėbulo plotis, į kurį atsižvelgiant veidrodžiui ir netiesioginio matymo įtaisams suteiktas tipo patvirtinimas (jei tai važiuoklė ir (arba) kabina, paminėta 15.2.2.3 punkte) 6. Prie šio liudijimo pridedami toliau nurodyti dokumentai, kuriuose nurodomas minėtas tipo patvirtinimo numeris: — netiesioginio matymo įtaisų įrengimą vaizduojantys brėžiniai, — įrengimo poziciją ir konstrukcijos dalies, prie kurios pritvirtinti netiesioginio matymo įtaisai, charakteristikas nurodantys brėžiniai. 7. Pastabos: (pvz., galioja eismui dešiniąja ir (arba) kairiąja kelio juosta (2)) (1) Patvirtinimą suteikusios, tipo išplėtimą patvirtinusios, atsisakiusios suteikti patvirtinimą ir (arba) patvirtinimą panaikinusios šalies skiriamasis numeris (žr. taisyklėje pateiktas patvirtinimą reglamentuojančias nuostatas). (2) Išbraukti, kas netaikoma.

5 PRIEDAS Netiesioginio matymo įtaiso patvirtinimo ženklo išdėstymas (žr. šios taisyklės 5.4 punktą) Pirmiau nurodytas patvirtinimo ženklas, pritvirtintas prie netiesioginio matymo įtaiso, reiškia, kad tai yra Nyderlanduose (E 4), vadovaujantis Taisykle Nr. 46, patvirtintas II klasės galinio vaizdo veidrodis, kuriam suteiktas patvirtinimo numeris 022439. Pirmieji du patvirtinimo numerio skaičiai rodo, kad suteikiant patvirtinimą 02 serijos pakeitimai jau buvo įtraukti į Taisyklę Nr. 46. Pastaba: Patvirtinimo numeris ir papildomasis simbolis turi būti rašomi prie apskritimo, virš E raidės, po ja, į kairę arba į dešinę nuo jos. Patvirtinimo numerio skaitmenys turi būti toje pačioje E raidės pusėje ir išdėstyti ta pačia kryptimi. Papildomasis simbolis turi būti priešais patvirtinimo numerį. Reikėtų vengti patvirtinimo numeriuose naudoti romėniškus skaitmenis, kad jie nebūtų painiojami su kitais simboliais.

6 PRIEDAS ATSPINDŽIO GEBOS NUSTATYMO METODAS 1. APIBRĖŽTYS CIE standartinė švytinti medžiaga A (1)– kolorimetrinė švytinti medžiaga, atitinkantį visiškąjį spinduolį esant T68 = 2 855,6 K temperatūrai. 1.1.2. CIE standartinis šviesos šaltinis A (1) – dujų pripildyta kaitinamoji volframinė lempa, veikianti esant T68 = 2 855,6 K koreliuotai spalvinei temperatūrai. 1.1.3. CIE 1931 standartinis kolorimetrinis stebėtojas (1) – spinduliuotės, kurios kolorimetrinės charakteristikos atitinka spektrines pagrindinių spalvių koordinates (λ), (λ), (λ), imtuvas (žr. lentelę). 1.1.4. CIE spektrinės pagrindinių spalvių koordinatės (1) – vienodos energijos spektro dalių pagrindinių spalvių koordinatės pagal CIE (XYZ) sistemą. 1.1.5. Dieninė rega (1) – normalios akies rega, kai akis yra prisitaikiusi prie ne mažesnio kaip kelių kandelų į 1 m2 skaisčio. 2. ĮRANGA 2.1. Bendrosios nuostatos Įrangą sudaro šviesos šaltinis, bandinio laikiklis, imtuvo blokas su fotodetektoriumi ir rodomuoju matuokliu (žr. 1 brėž.) bei išorinės šviesos poveikio pašalinimo priemonės. Imtuve gali būti fotometrinis rutulys, kuriuo galima lengviau išmatuoti neplokščių (t. y. išgaubtų) veidrodžių atspindį (žr. 2 brėž.). 2.2. Šviesos šaltinio ir imtuvo spektrinės charakteristikos Šviesos šaltinį sudaro CIE standartinis šaltinis A ir susijusi optinė technika, kuriuos naudojant gaunamas beveik kolimuotas šviesos spindulių pluoštas. Rekomenduojama naudoti įtampos stabilizatorių, kad prietaisui veikiant būtų išlaikyta pastovi lempos maitinimo įtampa. Imtuve turi būti įmontuotas fotodetektorius, kurio spektrinis atsakas būtų proporcingas CIE (1931) standartinio kolorimetrinio stebėtojo fotopinio skaisčio funkcijai (žr. lentelę). Galima naudoti bet kokį kitą švytinčios medžiagos, filtro ir imtuvo derinį, lygiavertį CIE standartinei švytinčiai medžiagai. Kai imtuve įmontuotas fotometrinis rutulys, jo vidinis paviršius turi būti padengtas matine (sklaidžiąja) spektriškai neatrankiąja baltos spalvos danga. 2.3. Geometriniai reikalavimai Pageidautina, kad krintantysis spindulių pluoštas (θ) sudarytų 0,44 ± 0,09 radianų (25 ± 5°) kampą su bandomajam paviršiui statmena plokštuma ir neviršytų leidžiamosios nuokrypos viršutinės ribos (t. y. 0,53 radiano arba 30°). Imtuvo ašis su minėta statmena plokštuma turi sudaryti kampą (θ), lygų kampui, sudarytam su krintančiuoju spindulių pluoštu (žr. 1 brėž.). Krintantysis spindulių pluošto skersmuo greta bandomojo paviršiaus turi būti ne mažesnis kaip 13 mm (0,5 colio). Atspindėtasis spindulių pluoštas neturi būti platesnis už fotodetektoriaus jautrųjį plotą, neturi dengti mažiau kaip 50 proc. to ploto ir iš esmės turi dengti tą patį segmento plotą, kuris buvo naudojamas kalibruojant prietaisą. Kai imtuve įmontuotas fotometrinis rutulys, jo skersmuo turi būti ne mažesnis kaip 127 mm (5 coliai). Rutulyje bandomojo ir krintančiojo spindulių pluoštų angos turi būti tokio dydžio, kad pro jas tilptų visas krintantysis ir atspindėtasis spindulių pluoštai. Fotodetektoriaus padėtis turi būti tokia, kad ant jo nepatektų krintančiojo arba atspindėtojo spindulių pluoštų tiesioginė šviesa. 2.4. Fotodetektoriaus ir indikatoriaus bloko elektrinės charakteristikos Rodomuoju matuokliu nustatoma fotodetektoriaus galia – tai šviesos intensyvumo ant šviesai jautraus paviršiaus tiesinė funkcija. Turi būti priemonės (elektrinės ir (arba) optinės) nulinei vertei nustatyti ir kalibruoti. Tokios priemonės neturi turėti įtakos prietaiso tiesiškumui ar spektrinėms charakteristikoms. Imtuvo ir indikatoriaus bloko tikslumas neturi būti mažesnis kaip ±2 proc. visos skalės arba ±10 proc. didžiausiojo rodmens; pasirenkamas mažesnysis dydis. 2.5. Bandinio laikiklis Mechanizme bandinys įtvirtinamas taip, kad šviesos šaltinio laikiklio ir imtuvo ašys kirstųsi greta atspindimojo paviršiaus. Atspindimasis paviršius gali būti bandomajame veidrodyje arba bet kurioje bandomojo veidrodžio pusėje, priklausomai nuo to, ar tai yra pagrindinis paviršius, antrinis paviršius ar verčiamojo tipo prizminis veidrodis. 3. PROCEDŪRA 3.1. Tiesioginio kalibravimo metodas Taikant tiesioginio kalibravimo metodą oras naudojamas kaip pamatinis etalonas. Šis metodas taikomas tiems prietaisams, kurių konstrukcija tokia, kad juos būtų galima kalibruoti greta 100 proc. taško pasukant imtuvą tiesiogiai ant šviesos šaltinio ašies (žr. 1 brėž.). Taikant šį metodą, kai kuriais atvejais (pvz., matuojant mažos atspindžio gebos paviršius) gali būti patartina naudoti tarpinį kalibravimo tašką (skalėje nuo 0 iki 100 proc.). Tokiais atvejais optiniame kelyje įmontuojamas žinomo pralaidumo neutralaus tankio filtras, o kalibravimo valdytuvas sureguliuojamas taip, kad matuoklis rodytų neutralaus filtro pralaidumo procentinį rodmenį. Prieš atliekant atspindžio matavimus filtras pašalinamas. 3.2. Netiesioginio kalibravimo metodas Netiesioginio kalibravimo metodas taikomas naudojant nekintamos šviesos šaltinio ir imtuvo geometrijos prietaisus. Reikalingas tinkamai sukalibruotas ir išlaikomas atspindžio etalonas. Kaip tokį pamatinį etaloną geriausia naudoti plokščią veidrodį, kurio atspindžio vertė turi kuo labiau atitikti bandinių atspindžio vertę. 3.3. Plokščių veidrodžių matavimas Plokščių veidrodžių bandinių atspindį galima matuoti prietaisais, kurie kalibruojami taikant tiesioginio arba netiesioginio kalibravimo metodą. Atspindžio vertė tiesiogiai nuskaitoma rodomajame matuoklyje. 3.4. Neplokščių (išgaubtų) veidrodžių matavimas Neplokščių (išgaubtų) veidrodžių atspindžiui išmatuoti būtini prietaisai, kurių imtuvų blokuose įmontuotas fotometrinis rutulys (žr. 2 brėž.). Jeigu, naudojant E proc. atspindžio standartinį veidrodį, rodomojo matuoklio rodomų padalų skaičius yra ne, naudojant nežinomo atspindžio veidrodį, padalų skaičius nx atitiks X proc. atspindį; taikoma ši formulė: 1 brėž. Apibendrintasis reflektometras ir eksperimentinė minėtų dviejų kalibravimo metodų geometrija 2 brėž. Apibendrintasis reflektometras su imtuve įmontuotu fotometriniu rutuliu CIE 1931 standarte nustatyto kolorimetrinio stebėtojo spektrinės pagrindinių spalvių koordinatės (2) Pateiktoji lentelė yra paskelbta 1970 m. CIE leidinyje 50 (45) λ nm (λ) (λ) (λ) 380 0,001 4 0,000 0 0,006 5 390 0,004 2 0,000 1 0,020 1 400 0,014 3 0,000 4 0,067 9 410 0,043 5 0,001 2 0,207 4 420 0,134 4 0,004 0 0,645 6 430 0,283 9 0,011 6 1,385 6 440 0,348 3 0,023 0 1,747 1 450 0,336 2 0,038 0 1,772 1 460 0,290 8 0,060 0 1,669 2 470 0,195 4 0,091 0 1,287 6 480 0,095 6 0,139 0 0,813 0 490 0,032 0 0,208 0 0,465 2 500 0,004 9 0,323 0 0,272 0 510 0,009 3 0,503 0 0,158 2 520 0,063 3 0,710 0 0,078 2 530 0,165 5 0,862 0 0,042 2 540 0,290 4 0,954 0 0,020 3 550 0,433 4 0,995 0 0,008 7 560 0,594 5 0,995 0 0,003 9 570 0,762 1 0,952 0 0,002 1 580 0,916 3 0,870 0 0,001 7 590 1,026 3 0,757 0 0,001 1 600 1,062 2 0,631 0 0,000 8 610 1,002 6 0,503 0 0,000 3 620 0,854 4 0,381 0 0,000 2 630 0,642 4 0,265 0 0,000 0 640 0,447 9 0,175 0 0,000 0 650 0,283 5 0,107 0 0,000 0 660 0,164 9 0,061 0 0,000 0 670 0,087 4 0,032 0 0,000 0 680 0,046 8 0,017 0 0,000 0 690 0,22 7 0,008 2 0,000 0 700 0,011 4 0,004 1 0,000 0 710 0,005 8 0,002 1 0,000 0 720 0,02 9 0,001 0 0,000 0 730 0,001 4 0,000 5 0,000 0 740 0,000 7 0,000 2 (3) 0,000 0 750 0,000 3 0,000 1 0,000 0 760 0,000 2 0,000 1 0,000 0 770 0,000 1 0,000 0 0,000 0 780 0,000 0 0,000 0 0,000 0 AIŠKINAMASIS BRĖŽINYS Sferinių veidrodžių atspindžio koeficientui matuoti skirto prietaiso pavyzdys (1) Apibrėžtys iš CIE leidinio 50 (45) „Tarptautinis elektronikos žodynas“, 45 grupė „Apšvietimas“. (2) Sutrumpinta lentelė. (λ) = V (λ) vertės suapvalintos dešimties tūkstantųjų tikslumu. (3) Pakeista 1966 m (iš 3 į 2)

7 PRIEDAS Veidrodžio atspindimojo paviršiaus kreivio spindulio r nustatymo tvarka 1. MATAVIMAS 1.1. Įranga Naudojamas sferometras, panašus į pavaizduotąjį šio priedo 1 brėžinyje, turintį nurodytąjį atstumą nuo matuoklio skalės smailės iki strypo stacionarių kojelių. 1.2. Matavimo taškai 1.2.1. Pagrindiniai kreivio spinduliai matuojami trijuose taškuose, esančiuose kuo arčiau trečdalio, pusės ir dviejų trečdalio atstumo išilgai atspindimojo paviršiaus lanko, kuris kerta šio paviršiaus centrą ir yra lygiagretus su b segmentu, arba lanko, kuris kerta jam statmeno atspindimojo paviršiaus centrą, jei pastarasis lankas yra ilgesnis. 1.2.2. Kai dėl atspindimojo paviršiaus dydžio neįmanoma išmatuoti matmenų šios taisyklės 2.1.1.6 punkte nustatytomis kryptimis, už bandymus atsakingos technikos tarnybos tuos matmenis šiame taške gali matuoti dviem statmenomis kryptimis, kuo labiau atitinkančiomis pirmiau aprašytąsias. 2. KREIVIO SPINDULIO R APSKAIČIAVIMAS r (mm) apskaičiuojamas pagal šią formulę: Čia: rp1 = kreivio spindulys pirmame matavimo taške; rp2 = kreivio spindulys antrame matavimo taške; rp3 = kreivio spindulys trečiame matavimo taške. 1 brėž. Sferometras

8 PRIEDAS H taško ir liemens tikrojo kampo nustatymovariklinių transporto priemonių sėdimosiose vietose tvarka 1. TIKSLAS Šiame priede aprašyta tvarka nustatoma H taško padėtis ir tikrasis liemens kampas vienoje ar keliose variklinės transporto priemonės sėdimosiose vietose bei patikrinamas matuojant gautų duomenų ir transporto priemonės gamintojo projektavimo reikalavimų santykis. (1) 2. APIBRĖŽTYS Šiame priede: „Baziniai duomenys“ – viena arba kelios iš šių sėdimosios vietos charakteristikų: 2.1.1. H taškas ir R taškas bei jų tarpusavio santykis; 2.1.2. tikrasis liemens polinkio kampas ir projektinis liemens kampas bei jų tarpusavio santykis. 2.2. „Trimatis „H“ taško įrenginys“ (3-D H įrenginys) – „H“ taškams ir tikriesiems liemens kampams nustatyti naudojamas prietaisas. Šis prietaisas aprašomas šio priedo 1 priedėlyje. 2.3. „„H“ taškas“ – 3-D H įrenginio, padėto ant transporto priemonės sėdynės, kaip aprašyta 4 dalyje, liemens ir šlaunų sukimosi centras. „H“ taškas yra ant prietaiso centrinės linijos tarp „H“ taško stebėjimo taškų bet kurioje 3-D H įrenginio pusėje vidurio. Iš esmės „H“ taškas atitinka R tašką (dėl leidžiamųjų nuokrypų žr. 3.2.2 punktą). Nustačius H taško padėtį 4 dalyje aprašyta tvarka, tariama, kad sėdynės ir pagalvėlės konstrukcijos atžvilgiu „H“ taškas nejuda, o kai sėdynė reguliuojama – juda su ja. 2.4. „„R“ taškas“„arba sėdimosios vietos atskaitos taškas“ – transporto priemonės gamintojo apibūdintas kiekvienos sėdimosios vietos projektinis taškas, nustatytas pagal trimatę atskaitos sistemą. 2.5. „Liemens linija“ – tolimiausioje galinėje padėtyje esančio 3-D H įrenginio bandiklio centro linija. 2.6. „Tikrasis liemens kampas“ – kampas tarp vertikaliosios linijos, kertančios H tašką, ir liemens linijos, išmatuotas 3-D H įrenginio užpakalinės dalies kampo kvadrantu. Iš esmės tikrasis liemens kampas atitinka projektinį liemens kampą (dėl leidžiamųjų nuokrypų žr. 3.2.2 punktą): 2.7. „Projektinis liemens kampas“ – kampas tarp vertikaliosios linijos, kertančios R tašką, ir liemens linijos, kuri atitinka transporto priemonės gamintojo nustatytą sėdynės atlošo projektinę padėtį. 2.8. „Keleivio simetrijos plokštuma“ (C/LO) – kiekvienoje nustatytoje sėdimojoje vietoje padėto 3-D H įrenginio vidurinė plokštuma; ją apibrėžia H taško koordinatės Y ašyje. Atskirų sėdynių simetrijos plokštuma sutampa su keleivio simetrijos plokštuma. Kitų sėdynių keleivio simetrijos plokštumą nustato gamintojas. 2.9. „Trimatė atskaitos sistema“ – šio priedo 2 priedėlyje aprašyta sistema. 2.10. „Atskaitos ženklai“ – gamintojo nustatyti fiziniai taškai (angos, paviršiai, ženklai ar įspaudai) ant transporto priemonės kėbulo; 2.11. „Transporto priemonės matuojamoji padėtis“ – transporto priemonės padėtis, apibrėžta atskaitos ženklų koordinatėmis pagal trimatę atskaitos sistemą. 3. REIKALAVIMAI 3.1. Duomenų pateikimas Visi baziniai duomenys apie kiekvieną sėdimąją vietą, apie kurią būtina pateikti atskaitos duomenis tam, kad būtų parodyta, jog laikomasi šios taisyklės nuostatų, arba atitinkami jų rinkiniai turi būti pateikti šio priedo 3 priedėlyje nurodyta forma: 3.1.1. R taško koordinatės pagal trimatę atskaitos sistemą; 3.1.2. projektinis liemens kampas; 3.1.3. visi nurodymai, reikalingi sėdynei reguliuoti (jeigu ji reguliuojama), kad jos padėtis atitiktų matavimų padėtį, nurodytą 4.3 punkte. 3.2. Matuojant gautų duomenų ir projektavimo reikalavimų santykis 3.2.1. H taško koordinatės ir tikrojo liemens kampo dydis, išmatuotas 4 pastraipoje nustatyta tvarka, atitinkamai palyginami su gamintojo nurodytomis R taško koordinatėmis ir projektinio liemens kampo dydžiu. 3.2.2. Nagrinėjamos sėdimosios vietos R ir H taškų santykinė padėtis ir projektinio liemens kampo santykis su tikruoju liemens kampu laikomi tinkamais, jeigu H taško koordinatės yra 50 mm ilgio kraštinės kvadrate, kurio įstrižainės susikerta R taške, o tikrasis liemens kampas nuo projektinio nesiskiria daugiau nei 5°. 3.2.3. Jeigu paisoma šių sąlygų, turi būti atsižvelgta į R tašką ir projektinį liemens kampą siekiant parodyti, kad laikomasi šios taisyklės nuostatų. 3.2.4. Jei H taškas arba tikrasis liemens kampas neatitinka 3.2.2 punkto reikalavimų, H taškas ir tikrasis liemens kampas turi būti nustatomi dar du kartus (iš viso tris kartus). Jeigu iš šių trijų matavimų dviejų rezultatai atitinka reikalavimus, taikomos 3.2.3 punkto sąlygos. 3.2.5. Jeigu iš trijų matavimų mažiausiai dviejų, aprašytų 3.2.4 punkte, rezultatai neatitinka 3.2.2 punkte nustatytų reikalavimų, arba negalima atlikti patikrinimo, nes transporto priemonės gamintojas nepateikė duomenų apie R taško padėtį arba projektinį liemens kampą, turi būti imamas trijų išmatuotų taškų geometrinis centras arba trijų išmatuotų kampų vidurkis; laikoma, kad šie dydžiai taikytini visais atvejais, kuriais šioje taisyklėje minimas R taškas arba projektinis liemens kampas. 4. H TAŠKO IR TIKROJO LIEMENS KAMPO NUSTATYMO TVARKA 4.1. Gamintojo nuožiūra atliekamas transporto priemonės išankstinis kondicionavimas 20 ± 10 °C temperatūros sąlygomis, kad sėdynės medžiagos pasiektų kambario temperatūrą. Jeigu ant tikrinamos sėdynės anksčiau dar nebuvo sėdėta, 70–80 kg masės asmuo (arba prietaisas) sodinamas ant sėdynės du kartus po vieną minutę, kad sėdynės pagalvėlė ir nugaros pagalvėlė įsispaustų. Gamintojo reikalavimu, prieš montuojant 3-D H įrenginį, visos sėdynės sąrankos turi likti neapkrautos mažiausiai 30 min. 4.2. Transporto priemonės matuojamoji padėtis turi būti tokia, kaip apibrėžta 2.11 punkte. 4.3. Jeigu sėdynė reguliuojama, pirmiausia, atliekant tik išilginį sėdynės reguliavimą, ji sureguliuojama taip, kad sėdynės padėtis būtų įprasto vairavimo ar važiavimo galinė padėtis, kaip nurodo transporto priemonės gamintojas, išskyrus sėdynės padėtis, kurios nenaudojamos įprastai vairuojant ar važiuojant. Jeigu sėdynės reguliuojamos kitaip (vertikaliai, kampu, reguliuojant sėdynės atlošą ir pan.), jų padėtis sureguliuojama taip, kad atitiktų transporto priemonės gamintojo nurodytą padėtį. Sėdynės su pneumatine pakaba vertikalioji padėtis turi būti tiksliai užfiksuota ir atitikti gamintojo nurodytą įprasto važiavimo padėtį. 4.4. Sėdimosios vietos plotas, su kuriuo liečiasi 3-D H įrenginys, padengiamas pakankamo dydžio ir tinkamos tekstūros muslinu, t. y. lygiu medvilnės audiniu, kurio tankis yra 18,9 siūlo viename kvadratiniame centimetre, o svoris –0,228 kg/m2, arba lygiavertes charakteristikas turinčiu megztu arba neaustiniu audiniu. Jeigu sėdynė bandoma ne transporto priemonėje, grindų, ant kurių sėdynė montuojama, pagrindinės charakteristikos (2) turi būti tokios pačios kaip ir transporto priemonės grindų, ant kurių numatyta montuoti sėdynę. 4.5. 3-D H įrenginio sėdimosios ir galinės dalies junginys uždedamas taip, kad keleivio simetrijos plokštuma (C/LO) sutaptų su 3-D H įrenginio simetrijos plokštuma. Gamintojo reikalavimu 3-D H įrenginį galima stumtelėti į vidų C/LO atžvilgiu, jei 3-D H įrenginys išsikišęs tiek, kad jo išlyginti neįmanoma dėl sėdynės krašto. 4.6. Pėdos ir blauzdos junginiai pritaisomi prie sėdimosios dalies – atskirai arba naudojant T formos strypą ir blauzdos junginį. Per H taško stebėjimo taškus einanti linija turi būti lygiagreti su žemės paviršiumi ir statmena išilginei sėdynės simetrijos plokštumai. 3-D H įrenginio pėdų ir kojų padėtis sureguliuojama toliau nurodytu būdu. 4.7.1. Nustatyta sėdimoji vieta: vairuotojo ir priekyje sėdinčio kraštinio keleivio. 4.7.1.1. Abu pėdų ir kojų junginiai turi būti traukiami į priekį taip, kad pėdos atsidurtų ant grindų įprastinėje padėtyje, prireikus, tarp valdymo pedalų. Kai įmanoma, kairioji pėda dedama į kairę nuo 3-D H įrenginio simetrijos plokštumos apytiksliai tokiu pačiu atstumu kaip į dešinę dedama dešinė pėda. Gulsčiukas, kuriuo tikrinama 3-D H įrenginio skersinė padėtis, nustatomas horizontaliai, prireikus reguliuojant sėdimąją dalį arba atgal pastumiant kojų ir pėdų junginius. Per H taško stebėjimo taškus einanti linija turi būti išlaikoma statmena sėdynės išilginei simetrijos plokštumai. 4.7.1.2. Jeigu kairiosios kojos negalima išlaikyti lygiagrečiai su dešiniąja ir negalima paremti konstrukcija, pastumkite kairiąją koją tiek, kad ji atsiremtų. Turi būti išlaikytas stebėjimo taškų centravimas. 4.7.2. Nustatyta sėdimoji vieta: galinė kraštinė. Galinėse arba papildomose sėdynėse kojų padėtis turi būti tokia, kaip nurodyta gamintojo. Jeigu pėdos remiasi į skirtingame lygyje esančias grindų dalis, pirmoji su priekine sėdyne susiliečianti pėda laikoma atskaitine, o kita pėda dedama taip, kad gulsčiukas, kuriuo tikrinama įrenginio skersinė padėtis, būtų nustatytas horizontaliai. 4.7.3. Kitos nustatytos sėdimosios vietos: Turi būti laikomasi 4.7.1 punkte nurodytos tvarkos, tačiau pėdos dedamos taip, kaip apibrėžė transporto priemonės gamintojas. 4.8. Uždedami blauzdos ir šlaunies svarmenys ir išlyginamas 3-D H įrenginys. Nugarinė dalis palenkiama į priekį iki priekinio stabdiklio, o 3-D H įrenginys patraukiamas nuo sėdynės atlošo už T formos strypo. 3-D H įrenginio padėtis ant sėdynės pakeičiama vienu iš toliau nurodytų būdų. 4.9.1. Jeigu 3-D H įrenginys linkęs slinkti atgal, atliekamas šis veiksmas: 3-D H įrenginiui leidžiama slinkti atgal tol, kol horizontalius judesius ribojanti priekinė apkrova, veikianti T formos strypą, tampa nebereikalinga, t. y., kol sėdimoji dalis susiliečia su sėdynės atlošu. Prireikus pakeičiama blauzdos padėtis. 4.9.2. Jeigu 3-D H įrenginys nelinkęs slinkti atgal, atliekamas šis veiksmas: 3-D H įrenginys pastumiamas atgal, T formos strypą veikiant horizontalius judesius ribojančia galine apkrova, kol sėdimoji dalis susiliečia su sėdynės atlošu (žr. šio priedo 1 priedėlio 2 brėž.). 4.10. 3-D H įrenginio nugarinės ir sėdimųjų dalių junginys ties klubų kampo kvadranto ir T formos strypo įvorės jungtimi veikiamas 100 ± 10 N apkrova. Apkrovos veikimo kryptis išlaikoma lygiagrečiai su linija, einančia greta minėtos sankirtos iki taško tiesiogiai virš šlaunų strypo įvorės (žr. šio priedo 1 priedėlio 2 brėž.). Tuomet nugarinė dalis atsargiai atlenkiama prie sėdynės atlošo. Atliekant likusius veiksmus, reikia prižiūrėti, kad 3-D H įrenginys nepaslinktų į priekį. 4.11. Pritaisomi dešinysis ir kairysis sėdmenų svarmenys, tuomet paeiliui – aštuoni liemens svarmenys. 3-D H įrenginys turi stovėti tiesiai. 4.12. Nugarinę dalį palenkite į priekį, kad sumažėtų sėdynės atlošo įtempimas. 3-D H įrenginys siūbuojamas į šonus 10° lanku (po 5° į kiekvieną pusę nuo vertikaliosios simetrijos plokštumos) tris baigtinius ciklus, kad neliktų jokios trinties tarp 3-D H įrenginio ir sėdynės. Siūbuojant 3 DH įrenginio „T“ formos strypas gali nukrypti nuo nustatytos horizontalaus ir vertikalaus lygiavimo padėties. Todėl siūbuojant T formos strypas turi būti prilaikomas naudojant tinkamą šoninę apkrovą. Laikant T formos strypą ir siūbuojant 3-D H įrenginį, turi būti laikomasi atsargumo, kad neatsargi išorinė apkrova nebūtų naudojama vertikalia ar priekine bei atbuline kryptimis. Šiuo etapu 3-D H įrenginio pėdų judėjimas nėra apribojamas ar sulaikomas. Jeigu pėdų padėtis pasikeičia, tuo metu jos turi likti toje padėtyje. Atsargiai priglauskite nugarinę dalį prie sėdynės atlošo ir patikrinkite abu gulsčiukus; jie turi rodyti horizontalią padėtį. Jei 3-D H įrenginį siūbuojant pėdos pasislinko, jos turi būti išdėstytos taip: kiekviena pėda paeiliui pakeliama nuo grindų tik tiek, kiek reikia, kad pėdos daugiau neslinktų; keliamas pėdas turi būti įmanoma sukinėti ir neturi būti priekinės arba šoninės apkrovos poveikio; kiekvieną pėdą vėl nuleidus, kulnas turi liestis su tam tikslui skirta konstrukcija; patikrinama, ar skersinio gulsčiuko padėtis yra nulinė; prireikus nugarinės dalies viršus pastumiamas iš šono tiek, kad 3-D H įrenginio sėdimoji dalis ant sėdynės būtų horizontali. 4.13. Laikant T formos strypą, kad 3-D H įrenginys neslystų nuo sėdynės pagalvėlės į priekį, atliekami šie veiksmai: a) nugarinė dalis pristumiama prie sėdynės atlošo; b) maždaug ties liemens svarmenų viduriu nugarinės dalies kampo strypas protarpiais stumiamas atgal ne didesne kaip 25 N horizontalia jėga,