Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 100 „Transporto priemonių tvirtinimo, atsižvelgiant į specialius elektrinės transmisijos reikalavimus, suvienodintos nuostatos“

Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:

01 serijos pakeitimų; įsigaliojimo data – 2010 m. gruodžio 4 d.

TURINYS

TAISYKLĖ

PRIEDAI

1. TAIKYMO SRITIS

Pateikiami saugos reikalavimai taikomi M ir N kategorijų kelių transporto priemonių, kurių didžiausias projektinis greitis viršija 25 km/h ir kuriose sumontuotas vienas ar daugiau traukos variklių, valdomų elektra ir nuolat sujungtų su elektros tinklu, elektrinei transmisijai ir aukštosios įtampos komponentams bei sistemoms, kurios galvaniškai sujungtos su elektrinės transmisijos aukštosios įtampos šyna.

Šiame reglamente nenustatyti kelių transporto priemonių saugos po susidūrimo reikalavimai.

2. APIBRĖŽTYS

Šioje taisyklėje vartojamų terminų apibrėžtys:

2.1. „Aktyvaus važiavimo režimas“– transporto priemonės režimas, kai, nuspaudus greičio pedalą (arba įjungus lygiavertį valdymo įtaisą) ar išjungus stabdžių sistemą, elektrinė transmisija ima varyti transporto priemonę.

2.2. „Pertvara“– nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis bet kuria kryptimi apsauganti dalis.

2.3. „Laidusis sujungimas“– sujungimo būdas, kai, įkraunant įkraunamąją energijos kaupimo sistemą (toliau – ĮEKS), naudojamos išorinio maitinimo šaltinio jungtys.

2.4. „Prijungimo sistema įkraunamajai energijos kaupimo sistemai (ĮEKS) įkrauti“– ĮEKS įkrovimo naudojant išorinį maitinimo šaltinį elektrinė grandinė, įskaitant transporto priemonės elektros maitinimo kištuką.

2.5. „Tiesioginis sąlytis“– asmenų sąlytis su įtampingosiomis dalimis.

2.6. „Elektrinė važiuoklė“– elektriškai sujungtų laidžiųjų dalių, kurių potencialai naudojami kaip atskaitos taškas, rinkinys.

2.7. „Elektrinė grandinė“– sujungtų įtampingųjų dalių sąranka, sukonstruota taip, kad ją būtų galima įkrauti įprasto naudojimo metu.

2.8. „Elektros energijos keitimo sistema“– elektriniam varytuvui elektros energiją gaminanti ir tiekianti sistema.

2.9. „Elektrinė transmisija“– elektrinė grandinė, kuriai priklauso traukos variklis (-iai) ir gali priklausyti ĮEKS, elektros energijos keitimo sistema, elektroniniai keitikliai, susijusių kabelių sąranka su jungtimis ir prijungimo sistema, skirta ĮEKS įkrauti.

2.10. „Elektroninis keitiklis“– prietaisas, kuriuo galima kontroliuoti ir (arba) keisti elektriniam varytuvui skirtą elektros energiją.

2.11. „Gaubtas“– vidinius mazgus apgaubianti ir nuo tiesioginio sąlyčio bet kuria kryptimi apsauganti dalis.

2.12. „Atvira laidžioji dalis“– laidžioji dalis, kurią galima paliesti, jeigu taikomas IPXXB apsaugos lygis, ir kuri gali įsielektrinti esant pažeistai izoliacijai.

2.13. „Išorinis elektros maitinimo šaltinis“– ne transporto priemonėje sumontuotas kintamosios arba nuolatinės srovės elektros maitinimo šaltinis.

2.14. „Aukštoji įtampa“– elektrinio komponento arba grandinės darbinė įtampa, kurios efektinė vertė yra didesnė kaip 60 V ir ne didesnė kaip 1 500 V, jei tai yra nuolatinė srovė, arba didesnė kaip 30 V ir ne didesnė kaip 1 000 V, jei tai yra kintamoji srovė.

2.15. „Aukštosios įtampos šyna“– elektrinė grandinė, įskaitant prijungimo sistemą ĮEKS įkrauti esant aukštajai įtampai.

2.16. „Tiesioginis sąlytis“– asmenų sąlytis su atviromis laidžiosiomis dalimis.

2.17. „Įtampingoji dalis“– laidžioji (-sios) dalis (-ys), skirta (-os) įsielektrinti įprasto naudojimo metu.

2.18. „Bagažinė“– vieta transporto priemonėje bagažui laikyti, apribota stogo, variklio dangčio, grindų, šoninių sienelių, taip pat pertvaros ir gaubto, kuriais numatyta apsaugoti transmisiją nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis, ir atskirta nuo keleivių salono priekine arba galine užtvara.

2.19. „Transporto priemonėje sumontuota izoliacijos varžos stebėsenos sistema“– įtaisas, kuriuo stebima izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynų ir elektrinės važiuoklės.

2.20. „Atviroji traukos baterija“– skystojo tipo baterija, kurią reikia pripildyti vandens ir kuri į atmosferą išskiria vandenilio dujas.

2.21. „Keleivių salonas“– keleiviams skirta vieta, apribota stogo, grindų, šoninių sienelių, durų, langų stiklo, priekinės ir galinės užtvarų arba bagažinės durų, taip pat pertvarų ir gaubtų, kuriais numatyta apsaugoti transmisiją nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis.

2.22. „Apsaugos laipsnis“– pertvara ir (arba) gaubtu užtikrinama apsauga nuo įtampingųjų dalių ir bandiklio, pvz., bandomojo piršto (IPXXB) ar bandomojo laido (IPXXD), sąlyčio, kaip apibrėžta 3 priede.

2.23. „Įkraunamoji energijos kaupimo sistema (ĮEKS)“– įkraunama energijos kaupimo sistema, tiekianti elektriniam varytuvui elektros energiją.

2.24. „Darbinis atjungiklis“– prietaisas, kuriuo atjungiama elektrinė grandinė, kai tikrinami ir prižiūrimi ĮEKS, kuro elementai ir kt.

2.25. „Ištisinis izoliatorius“– kabelių sąrankos izoliacinė danga, kuria apvelkamos ir nuo tiesioginio sąlyčio bet kuria kryptimi apsaugomos įtampingosios dalys, apvalkalas, kuriuo izoliuojamos jungčių įtampingosios dalys, ir izoliavimui skirti lakai ar dažai.

2.26. „Transporto priemonės tipas“– transporto priemonės, kurių nesiskiria šios esminės savybės:

2.27. „Darbinė įtampa“– gamintojo nurodyta aukščiausia elektros grandinės įtampos, kuri gali atsirasti tarp bet kurių laidžiųjų dalių atviros grandinės sąlygomis arba įprasto veikimo sąlygomis, efektinė vertė (rms). Jeigu elektrinė grandinė atskirta galvaniniu izoliatoriumi, atitinkamai nustatoma kiekvienos atskirtos grandinės darbinė įtampa.

3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA

3.1. Transporto priemonės tipo patvirtinimo paraišką, atsižvelgiant į specialius reikalavimus dėl elektrinės transmisijos, teikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

3.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau minimų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys:

3.3. Už patvirtinimo bandymus atsakingai technikos tarnybai pateikiama tvirtintino tipo transporto priemonę atitinkanti transporto priemonė.

3.4. Prieš suteikdama tipo patvirtinimą kompetentinga institucija patikrina, ar naudojamos tinkamos priemonės veiksmingai gamybos atitikties kontrolei užtikrinti.

4. PATVIRTINIMAS

4.1. Jeigu patvirtinimui pagal šią taisyklę pateikta transporto priemonė atitinka reikalavimus, nustatytus šios taisyklės 5 dalyje ir 3, 4, 5 bei 7 prieduose, suteikiamas minėto transporto priemonės tipo patvirtinimas.

4.2. Suteikiamas kiekvieno patvirtinto tipo patvirtinimo numeris. Jo pirmieji du skaitmenys (šiuo metu taisyklės redakcija žymima 01) žymi pakeitimų, į kuriuos įtraukti suteikiant patvirtinimą padaryti naujausi ir svarbiausi taisyklės techniniai pakeitimai, seriją. Ta pati Susitariančioji Šalis negali skirti to paties numerio kitam transporto priemonės tipui.

4.3. Pranešimas apie transporto priemonės tipo patvirtinimą, patvirtinimo išplėtimą, atsisakymą tvirtinti, patvirtinimo panaikinimą arba visišką gamybos nutraukimą, vadovaujantis šia taisykle, pateikiamas šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims, naudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio blanką.

4.4. Prie visų transporto priemonių, atitinkančių pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonės tipą, gerai matomoje ir lengvai pasiekiamoje vietoje, nurodytoje patvirtinimo blanke, pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

4.5. Jeigu transporto priemonė atitinka pagal vieną ar keletą kitų prie Susitarimo pridedamų taisyklių patvirtintą transporto priemonių tipą, pagal šią taisyklę patvirtinimą suteikusioje šalyje 4.4.1 punkte nurodyto simbolio nereikia kartoti; tokiu atveju taisyklė ir patvirtinimo numeriai bei papildomi visų taisyklių, pagal kurias patvirtinimas buvo suteiktas šalyje, kuri suteikė patvirtinimą pagal šią taisyklę, simboliai išdėstomi vertikaliai stulpeliais į dešinę nuo 4.4.1 punkte nurodyto simbolio.

4.6. Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

4.7. Patvirtinimo ženklas pritvirtinamas ant gamintojo pritvirtintos transporto priemonės duomenų plokštelės arba prie jos.

4.8. Šios taisyklės 2 priede pateikiami patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžiai.

5. REIKALAVIMAI IR BANDYMAI

5.1. Apsauga nuo elektros smūgio

Šie elektros saugos reikalavimai taikomi aukštosios įtampos šynoms su sąlyga, kad jos nesujungtos su išoriniais aukštosios įtampos maitinimo šaltiniais.

5.1.1. Apsauga nuo tiesioginio sąlyčio

Apsauga nuo tiesioginio sąlyčio su įtampingosiomis dalimis atitinka 5.1.1.1 ir 5.1.1.2 punktų reikalavimus. Šių apsaugos priemonių (ištisinių izoliatorių, pertvarų, gaubtų ir t. t.) neturi būti įmanoma atidaryti, išrinkti arba nuimti be įrankių.

5.1.1.1. Siekiant apsaugoti įtampingąsias dalis keleivių salone arba bagažinėje, užtikrinamas IPXXD apsaugos laipsnis.

5.1.1.2. Siekiant apsaugoti ne keleivių salone ar bagažinėje, o kitur esančias įtampingąsias dalis, užtikrinamas IPXXB apsaugos laipsnis.

5.1.1.3. Jungtys

Jungtys (įskaitant transporto priemonės elektros maitinimo kištuką) laikomos atitinkančiomis šį reikalavimą, jeigu:

5.1.1.4. Darbinis atjungiklis

Jeigu darbinį atjungiklį galima atidaryti, išrinkti arba nuimti be įrankių, galima užtikrinti IPXXB apsaugos laipsnį, su sąlyga, kad darbinis atjungiklis atidaromas, išrenkamas arba nuimamas be įrankių.

5.1.1.5. Ženklinimas

5.1.1.5.1. 1 pavyzdyje parodytas simbolis pateikiamas ant ĮEKS arba prie jos. Simbolio fonas turi būti geltonos spalvos, o kraštai ir strėlė turi būti juodi.

1 pavyzdys

Aukštosios įtampos įrangos ženklinimas

5.1.1.5.2. Be to, simbolis turi būti matomas ant gaubtų ir pertvarų, kuriuos pašalinus aukštosios įtampos grandinių įtampingosios dalys taptų atviros. Ši nuostata nėra privaloma, jeigu bet kokia jungtis yra skirta aukštosios įtampos šynoms. Ši nuostata netaikoma šiais atvejais:

5.1.1.5.3. Aukštosios įtampos šynoms skirti kabeliai, kurie yra ne gaubtų viduje, turi būti apvilkti oranžinės spalvos išorine danga.

5.1.2. Apsauga nuo netiesioginio sąlyčio

5.1.2.1. Siekiant užtikrinti apsaugą nuo galimo elektros smūgio dėl netiesioginio sąlyčio, atviros laidžiosios dalys, kaip antai laidžioji pertvara ir gaubtas, galvaniškai prijungiamos prie elektrinės važiuoklės, naudojant patikimą elektrinį laidą ar įžemintą kabelį, suvirinant arba prijungiant varžtais, kad nebūtų jokių pavojingų potencialų.

5.1.2.2. Varža tarp visų atvirų laidžiųjų dalių ir elektrinės važiuoklės turi būti mažesnė nei 0,1 omo, kai srovė yra ne mažesnė kaip 0,2 ampero.

Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jeigu galvaninė jungtis yra suvirinta.

5.1.2.3. Jeigu tai yra variklinės transporto priemonės, sujungiamos laidžiąja jungtimi su įžemintu išoriniu elektros maitinimo šaltiniu, turi būti pateiktas prietaisas, kuriuo elektrinę važiuoklę būtų galima prijungti galvaniškai.

Įžeminti prietaisu turi būti įmanoma prieš imant veikti transporto priemonę išorine įtampa ir tol, kol transporto priemonė ja veikiama.

Ar šio reikalavimo laikomasi, įrodoma naudojant automobilio gamintojo nurodytą jungtį arba atliekant patikrinimą.

5.1.3. Izoliacijos varža

5.1.3.1. Elektrinė transmisija, sudaryta iš atskirų šynų nuolatinei srovei arba kintamajai srovei praleisti

Jeigu aukštosios įtampos šynos kintamajai srovei praleisti ir aukštosios įtampos šynos nuolatinei srovei praleisti vienos nuo kitų atskiriamos galvaniniu izoliatoriumi, mažiausia izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės turi būti 100 Ω/V priklausomai nuo šynų nuolatinei srovei praleisti darbinės įtampos ir 500 Ω/V priklausomai nuo šynų kintamajai srovei praleisti darbinės įtampos.

Matuojama vadovaujantis 4 priede nustatytu izoliacijos varžos matavimo metodu.

5.1.3.2. Elektrinė transmisija, sudaryta iš sujungtų šynų nuolatinei srovei arba kintamajai srovei praleisti

Jeigu aukštosios įtampos šynos kintamajai srovei praleisti ir aukštosios įtampos šynos nuolatinei srovei praleisti yra prijungiamos galvaniškai, mažiausia izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės turi būti 500 Ω/V priklausomai nuo darbinės įtampos.

Tačiau mažiausia izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės turi būti 100 Ω/V priklausomai nuo darbinės įtampos, jeigu visos aukštosios įtampos šynos kintamajai srovei praleisti yra apsaugotos naudojant vieną iš toliau pateiktų dviejų priemonių:

Izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės gali būti įrodoma apskaičiuojant ar matuojant, arba abiem būdais.

Matuojama vadovaujantis 4 priede nustatytu izoliacijos varžos matavimo metodu.

5.1.3.3. Kuro elementais varomos transporto priemonės

Jeigu mažiausios izoliacijos varžos reikalavimo neįmanoma laikytis, apsauga užtikrinama kuria nors iš šių priemonių:

5.1.3.4. Izoliacijos varžos reikalavimas, taikomas prijungimo sistemai ĮEKS įkrauti

Jeigu transporto priemonės elektros maitinimo kištukas yra skirtas laidžiai prijungti prie įžemintos išorinės kintamosios srovės maitinimo šaltinio ir elektrinės grandinės, kuri, įkraunant ĮEKS, galvaniškai prijungiama prie transporto priemonės elektros maitinimo kištuko, izoliacijos varža tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės, atjungus prijungimo jungtį, turi būti bent 1 ΜΩ. Matuojant traukos baterija gali būti atjungta.

5.2. Įkraunamoji energijos kaupimo sistema (ĮEKS)

5.2.1. Apsauga nuo per didelės srovės

ĮEKS neturi perkaisti.

Jeigu ĮEKS gali perkaisti dėl per didelės srovės, joje turi būti įrengtas prietaisas, kaip antai lydusis įdėklas, srovę ribojantis jungtuvas arba tinklo kontaktoriai.

Tačiau reikalavimas gali būti netaikomas, jeigu gamintojas pateikia duomenų, kuriais įrodo, kad nėra pavojaus, kad ĮEKS gali perkaisti dėl per didelės srovės, nors apsauginio prietaiso ir nėra.

5.2.2. Dujų kaupimasis

Vietose, kuriose laikoma atviroji traukos baterija, dėl kurios gali atsirasti vandenilinių dujų, įrengiami ventiliatoriai arba ventiliacinė anga, kad nesikauptų minėtos dujos.

5.3. Veikimo sauga

Vairuotojui turi būti duotas bent akimirkinis įspėjimas, kai transporto priemonės važiavimo režimas yra aktyvus.

Tačiau ši nuostata netaikoma tais atvejais, kai vidaus degimo variklis tiesiogiai ar netiesiogiai tiekia varomąją transporto priemonės energiją.

Prieš išlipant iš transporto priemonės, vairuotojui turi būti duotas signalas (pvz., regimasis arba garsinis signalas), jeigu transporto priemonė tebeveikia aktyvaus važiavimo režimu.

Jeigu transporto priemonėje sumontuotą ĮEKS naudotojas gali įkrauti iš išorės, savo pačios varymo sistema varoma transporto priemonė neturėtų pajudėti, kol išorinio elektros maitinimo šaltinio jungtis ir transporto priemonės elektros maitinimo kištukas yra fiziškai sujungti.

Ar laikomasi šio reikalavimo, įrodoma naudojant automobilių gamintojo nurodytą jungtį.

Vairuotojas turi atpažinti važiavimo krypties valdymo bloko padėtį.

5.4. Išmetamo vandenilio kiekio nustatymas

5.4.1. Šis bandymas atliekamas su visomis transporto priemonėmis, kuriose sumontuotos atvirosios traukos baterijos.

5.4.2. Bandymas atliekamas taikant šios taisyklės 7 priede aprašytą metodą. Vandenilio mėginiai imami ir jų tyrimas atliekamas vadovaujantis nurodytais reikalavimais. Galima patvirtinti kitus tyrimo metodus, jeigu įrodoma, kad juos taikant gaunami lygiaverčiai rezultatai.

5.4.3. Normaliomis įkrovimo sąlygomis, nurodytomis 7 priede, išmetamo vandenilio kiekis turi neviršyti 125 g per 5 val. arba 25 × t2 g per t2 (val.).

5.4.4. Įkraunant sugedusiu įmontuotu įkrovikliu (sąlygos pateiktos 7 priede), išmetamo vandenilio kiekis turi neviršyti 42 g. Be to, įmontuotas įkroviklis turi būti toks, kad šio galimo gedimo trukmė neviršytų 30 minučių.

5.4.5. Visi su baterijos įkrovimu susiję veiksmai kontroliuojami automatiškai, taip pat ir įkrovimo nutraukimas.

5.4.6. Turi būti neįmanoma įkrovimo etapų valdyti rankiniu valdymo įtaisu.

5.4.7. Įprastai prijungiant prie elektros tinklo ir atjungiant nuo jo arba nutraukiant elektros tiekimą neturi būti pakenkta įkrovimo etapų valdymo įrangai.

5.4.8. Vairuotojui turi būti nuolat pranešama apie svarbius įkrovimo sutrikimus. Svarbus sutrikimas – sutrikimas, dėl kurio toliau įkraunant įmontuotas įkroviklis gali nustoti veikti.

5.4.9. Gamintojas turi nurodyti transporto priemonės savininko vadove, kad šiuos reikalavimus transporto priemonė atitinka.

5.4.10. Transporto priemonės tipui suteikto patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamo vandenilio kiekį, taikymo sritis gali būti išplėsta įtraukiant įvairių tipų transporto priemones, priklausančias tai pačiai šeimai, vadovaujantis šeimos apibrėžtimi, pateikta 7 priedo 2 priedėlyje.

6. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PAKEITIMAS IR PATVIRTINIMO TAIKYMO SRITIES IŠPLĖTIMAS

6.1. Administraciniam padaliniui, patvirtinusiam transporto priemonės tipą, pranešama apie visus transporto priemonės tipo pakeitimus. Padalinys gali:

6.2. Apie patvirtinimo suteikimą arba atsisakymą suteikti patvirtinimą, nurodant pakeitimus, 4.3 punkte nustatyta tvarka pranešama šią taisyklę taikančioms Susitarimo šalims.

6.3. Tipo patvirtinimo taikymo srities išplėtimą suteikianti kompetentinga institucija suteikia tokio taikymo srities išplėtimo serijos numerį ir praneša apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims, naudodama šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

7. GAMYBOS ATITIKTIS

7.1. Kiekviena pagal šią taisyklę patvirtinta transporto priemonė gaminama taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal 5 punkte nustatytus reikalavimus.

7.2. Siekiant nustatyti, ar laikomasi 7.1 punkto reikalavimų, gamyba turi būti atitinkamai tikrinama.

7.3. Visų pirma patvirtinimo turėtojas turi:

7.4. Tipo patvirtinimą suteikusi kompetentinga institucija gali bet kuriuo metu patikrinti visuose gamybos padaliniuose taikomą atitikties kontrolės metodiką.

7.4.1. Per visus patikrinimus tikrinančiam inspektoriui pateikiami bandymų ir gamybos įrašai.

7.4.2. Inspektorius gali atsitiktine tvarka atrinkti bandinius, kurių bandymai turi būti atlikti gamintojo laboratorijoje. Mažiausias pavyzdžių skaičius gali būti nustatytas remiantis gamintojo atliktų patikrų rezultatais.

7.4.3. Nustatęs, kad kokybės lygis yra nepatenkinamas, arba manydamas, jog būtina patikrinti pagal 7.4.2 punkto reikalavimus atliktų bandymų teisingumą, inspektorius atrenka bandinius, kurie siunčiami tipo patvirtinimo bandymus atlikusiai technikos tarnybai.

7.4.4. Kompetentinga institucija gali atlikti bet kurį šioje taisyklėje nustatytą bandymą.

7.4.5. Paprastai kompetentinga institucija patikrinimus atlieka kartą per metus. Jeigu per vieną iš šių patikrinimų nustatomi nepatenkinami rezultatai, kompetentinga institucija užtikrina, kad būtų imtasi visų gamybos atitikčiai kuo greičiau atkurti būtinų veiksmų.

8. BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

8.1. Pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonės tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jeigu nesilaikoma 7 dalyje nustatytų reikalavimų arba jeigu transporto priemonė ar jos komponentai neišlaikė 7.3.5 punkte numatytų bandymų.

8.2. Jeigu šią taisyklę taikanti Susitariančioji Šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, ji turi nedelsdama pranešti apie tai kitoms šią taisyklę taikančioms Susitariančiosioms Šalims, naudodama šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

9. VISIŠKAI NUTRAUKTA GAMYBA

Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, jis turi apie tai pranešti patvirtinimą suteikusiai institucijai. Minėtą pranešimą gavusi institucija informuoja kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. Susitarimo šalis šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimu.

10. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR ADMINISTRACINIŲ PADALINIŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI

Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių administracinių padalinių, kuriems siunčiami kitose valstybėse išduoti patvirtinimo, patvirtinimo taikymo srities išplėtimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą, patvirtinimo panaikinimo arba visiško gamybos nutraukimo pranešimai, pavadinimus ir adresus.

11. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

11.1. Nuo oficialios 01 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti Susitariančioji Šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę su 01 serijos pakeitimais.

11.2. Praėjus 24 mėnesiams nuo įsigaliojimo, šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys turi suteikti patvirtinimus tik tada, jei patvirtintinas transporto priemonės tipas atitinka šios taisyklės reikalavimus su 01 serijos pakeitimais.

11.3. Šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys neturi atsisakyti suteikti tipo patvirtinimo taikymo srities išplėtimo pagal ankstesnės šios taisyklės serijos pakeitimus.

11.4. 24 mėnesius nuo 01 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos šią taisyklę taikančios Susitariančiosios Šalys turi toliau suteikti tų transporto priemonių tipų, atitinkančių šios taisyklės reikalavimus su ankstesnėmis pakeitimų serijomis, patvirtinimą.

11.5. Nepaisant pateiktų pereinamojo laikotarpio nuostatų, Susitariančiosios Šalys, kurios šią taisyklę pradeda taikyti nuo naujausios serijos pakeitimų įsigaliojimo datos, neprivalo pripažinti patvirtinimo liudijimų, suteiktų pagal bet kurią ankstesnę šios taisyklės pakeitimų seriją.

(1) 1 – Vokietija, 2 – Prancūzija, 3 – Italija, 4 – Nyderlandai, 5 – Švedija, 6 – Belgija, 7 – Vengrija, 8 – Čekija, 9 – Ispanija, 10 – Serbija, 11 – Jungtinė Karalystė, 12 – Austrija, 13 – Liuksemburgas, 14 – Šveicarija, 15 (nenaudojamas), 16 – Norvegija, 17 – Suomija, 18 – Danija, 19 – Rumunija, 20 – Lenkija, 21 – Portugalija, 22 – Rusijos Federacija, 23 – Graikija, 24 – Airija, 25 – Kroatija, 26 – Slovėnija, 27 – Slovakija, 28 – Baltarusija, 29 – Estija, 30 (nenaudojamas), 31 – Bosnija ir Hercegovina, 32 – Latvija, 33 (nenaudojamas), 34 – Bulgarija, 35 (nenaudojamas), 36 – Lietuva, 37 – Turkija, 38 (nenaudojamas), 39 – Azerbaidžanas, 40 – Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, 41 (nenaudojamas), 42 – Europos bendrija (patvirtinimą suteikia valstybės narės, naudodamos atitinkamus EEK simbolius), 43 – Japonija, 44 (nenaudojamas), 45 – Australija, 46 – Ukraina, 47 – Pietų Afrikos Respublika, 48 – Naujoji Zelandija, 49 – Kipras, 50 – Malta, 51 – Korėjos Respublika, 52 – Malaizija, 53 – Tailandas, 54 ir 55 (nenaudojami), 56 – Juodkalnija, 57 (nenaudojamas) ir 58 – Tunisas. Kiti numeriai kitoms šalims skiriami chronologine tvarka, kuria jos ratifikuoja Susitarimą dėl suvienodintų techninių nuostatų ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti įrengiamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas normas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų priėmimo arba prie jo prisijungia; apie paskirtus numerius Susitariančiosioms Šalims praneša Jungtinių Tautų Generalinis Sekretorius.

4 PRIEDAS

IZOLIACIJOS VARŽOS MATAVIMO METODAS

1. BENDROSIOS NUOSTATOS

Visų transporto priemonės aukštosios įtampos šynų izoliacijos varža matuojama arba nustatoma atliekant apskaičiavimus ir naudojant kiekvienos aukštosios įtampos šynos dalies arba komponento matavimo vertes (toliau – dalinamasis matavimas).

2. MATAVIMO METODAS

Izoliacijos varžos matavimas atliekamas pasirenkant iš 2.1–2.2 punktuose išvardytų matavimo metodų tą, kuris tinka, atsižvelgiant į įtampingųjų dalių elektros įkrovą arba izoliacijos varžą ir t. t.

Matuojamos elektrinės grandinės ribos nustatomos iš anksto, remiantis elektrinės grandinės schemomis ir pan.

Be to, galima atlikti izoliacijos varžai išmatuoti reikalingus pakeitimus, pvz., nuimti dangtelį, kad būtų galima pasiekti įtampingąsias dalis, nubrėžti matavimo linijas, pakeisti programinę įrangą ir t. t.

Tais atvejais, kai veikia transporto priemonėje sumontuota izoliacijos varžos stebėsenos sistema ar pan. ir dėl to matuojant vertės tampa nepastoviomis, galima atlikti matavimui reikalingus pakeitimus, pvz., išjungti arba pašalinti atitinkamą prietaisą. Be to, pašalinus prietaisą, brėžiniais ir t. t. įrodoma, kad dėl to nepasikeis izoliacijos varža tarp įtampingųjų dalių ir elektrinės važiuoklės.

Turi būti imtasi kuo didesnio atsargumo, siekiant išvengti trumpojo sujungimo, elektros smūgio ar pan. pavojaus; šiuo tikslu gali prireikti įjungti aukštosios įtampos grandinę.

2.1. Matavimo metodas, taikomas tiekiant nuolatinės įtampos srovę iš transporto priemonėje neįrengtų maitinimo šaltinių

2.1.1. Matavimo prietaisas

Naudojamas izoliacijos varžos bandymo prietaisas, kuriuo galima tiekti nuolatinę įtampą, kuri būtų didesnė už aukštosios įtampos šynos darbinę įtampą.

2.1.2. Matavimo metodas

Izoliatoriaus varžos bandymo prietaisas prijungiamas tarp įtampingųjų dalių ir elektrinės važiuoklės. Tuomet izoliacijos varža matuojama esant nuolatinei įtampai, kuri būtų ne mažesnė kaip pusė aukštosios įtampos šynos darbinės įtampos dydžio.

Jeigu galvaniškai sujungta sistemos grandinė veikia keliose įtampos srityse (pvz., dėl padidintos galios keitiklio) ir kai kurie komponentai negali atlaikyti visos grandinės darbinės įtampos, izoliacijos varža tarp šių komponentų ir elektrinės važiuoklės gali būti išmatuota atskirai, atjungus šiuos komponentus ir esant įtampai, kuri lygi bent pusei jų darbinės įtampos.

2.2. Matavimo metodas, taikomas kaip nuolatinės srovės šaltinį naudojant pačios transporto priemonės ĮEKS

2.2.1. Transporto priemonės bandymų sąlygos

Aukštosios įtampos šyna įkraunama naudojant pačios transporto priemonės ĮEKS ir (arba) elektros energijos keitimo sistemą, o bandymų metu ĮEKS ir (arba) energijos keitimo sistemos įtampa turi būti ne mažesnė kaip transporto priemonės gamintojo nurodyta vardinė įtampa.

2.2.2. Matavimo prietaisas

Šiam bandymui naudojamu voltmetru matuojamos nuolatinės srovės vertės, o jo vidinė varža turi būti didesnė kaip 10 ΜΩ.

2.2.3. Matavimo metodas

2.2.3.1. Pirmas etapas

Kaip nurodyta 1 paveiksle, išmatuojama įtampa ir užregistruojama aukštosios įtampos šynos įtampa (Vb). Vb vertė turi būti ne mažesnė kaip ĮEKS ir (arba) elektros energijos keitimo sistemos vardinė įtampa, kaip nurodyta transporto priemonės gamintojo.

1 pavyzdys

Vb, V1 ir V2 matavimas

2.2.3.2. Antras etapas

Išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V1) tarp elektrinės važiuoklės ir aukštosios įtampos šynos neigiamo poliaus (žr. 1 pav.).

2.2.3.3. Trečias etapas

Išmatuojama ir užregistruojama įtampa (V2) tarp elektrinės ir važiuoklės aukštosios įtampos šynos teigiamo poliaus (žr. 1 pav.).

2.2.3.4. Ketvirtas etapas

Jeigu V1 yra ne mažesnis kaip V2, tarp elektrinės važiuoklės ir aukštosios įtampos šynos neigiamo poliaus taikoma žinoma standartinė varža (Ro). Nustačius Ro, išmatuojama įtampa (V1’) tarp elektrinės važiuoklės ir aukštosios įtampos šynos neigiamo poliaus (žr. 2 pav.).

Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri):

Ri = Ro * (Vb / V1’ – Vb / V1) arba Ri = Ro * Vb * (1 / V1’ – 1 / V1)

2 pavyzdys

V1’ matavimas

Jeigu V2 yra didesnis už V1, tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės teigiamų polių taikoma žinoma standartinė varža (Ro). Nustačius Ro, išmatuojama įtampa (V2’) tarp aukštosios įtampos šynos ir elektrinės važiuoklės teigiamų polių (žr. 3 pav.). Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri). Ši elektros izoliacijos vertė (Ω) padalijama iš aukštosios įtampos šynos vardinės įtampos (voltais).

Pagal pateiktą formulę apskaičiuojama elektros izoliacija (Ri):

Ri = Ro * (Vb / V2’ – Vb / V2) arba Ri = Ro * Vb * (1 / V2’ – 1 / V2)

3 pavyzdys

V2’ matavimas

2.2.3.5. Penktas etapas

Elektros izoliacijos vertė Ri (Ω), padalyta iš aukštosios įtampos šynos darbinės įtampos (voltais), atitinka izoliacijos varžą (Ω/V).